prop · FU03165 · 1971-12-31 00:00:00 — För silver fastställs lämplig symbol, förslagsvis"830 S", för legering innehållande lägst 830/1 000 fint silver. Iförordningen fastslås att symbolerna får anbringas endast på föremål som hållerminst motsvarande finhalter. Enkla men entydiga regler uppstäUs förkombinationen av ädla metaller med varandra och med andra metaller. Isärskilt yttrande framhöll byrådirektören att enligt hans uppfattningallmänheten och majoriteten av guldsmederna åtminstone tills vidare önskade behållakontrollstämpling i någon form. Framställningenremissbehandlades, varvid flertalet remissinstanser tillstyrkte den begärdaöversynen. Maj:ts bemyndigande tillkallade jag en sakkunnig föratt se över bestämmelserna om statlig kontroll på ädelmetallarbeten m. m. Densakkunnige avgav betänkandet (Ds Fi 1967: 4). Om kontroll av ädelmetallarbeten. ttl 1971.1 saml. Ibetänkandet föreslogs att den statliga kontroUstämpUngen på ädelmetallvaror skuUeavvecklas. Utredningen förutsatte att tUlverkare av ädelmetallvaror i ställetkunde få registrera sina tUlverkarstämplar hos patent- och registreringsverket.Då stämplingens huvudsyfte är att garantera varans halt av ädelmetall,föreslogs även att bestämmelserna om lägsta finhalter skulle upphöra att gälla.I princip borde enligt utredningens mening dessa varor inte underkastas andraregler än de som gäller för tillverkning av och handel med varor i allmänhet.Med hänsyn tUl bl. a. den mångåriga tradition som skulle brytas om förslaget genomfördesförordade utredningen att omläggningen skulle genomföras först omkring två årefter det beslut därom fattats. Branschen skulle därigenom få möjUgheter attreglera sin lagerhållning med hänsyn till den ändrade situationen, och denpersonella avvecklingen vid mynt-och justeringsverket torde då kunna genomförasutan större svårigheter. Ävtrappningen av stämplingen föreslogs reglerad genomövergångsbestämmelser. Sommotiv för avvecklingen redovisade utredningen i huvudsak att kontroUstämpUngeni modern tid inte kunde anses vara av sådan vikt att den borde ankomma påstaten. Utredningen delade helt den av mynt- och justeringsverket framfördauppfattningen att det saknas anledning att behandla varor av ädelmetall påannat sätt än andra varor, som inte av säkerhets- eller hälsoskäl påkallarsärskild statlig kontroll. Starka skäl talade i stället för att göratillverkaren ansvarig för varans sammansättning. Härigenom skullenäringsfriheten och konkurrensen främjas. En avveckling av stämplingen och finhaltsgränsernaskulle bidra till en naturligare utveckling av handeln med guldsmedsvaror utan attmedföra några med säkerhet påvisbara olägenheter för allmänheten, tillverkarnaoch s'äljarna. Det konstnärliga ädelsmidet skulle gynnas av en sådan åtgärd. Stämplingenoch finhaltsgränserna utgör tillsammans ett handelshinder som inte torde vara välförenUgt med åtaganden enligt . Förkontrollstämplingens behåUande talade enligt utredningens mening i stort settendast rent traditionsbevarande synpunkter. Utredningen kunde inte finna attdessa synpunkter borde tUlmätas någon avgörande betydelse. Det var i sfälletviktigt att i ett läge, då den administrativa apparaten i ökande omfattningbelastades med nya och angelägna uppgifter, staten avvecklade ett åtagande sominte längre var motiverat av rationella skäl. Omde traditionsbevarande synpunkterna skulle tillmätas en så avgörande betydelseatt kontroUstämpUngen med hänsyn härtill borde behållas, borde dock gällanderegler överses. kundelämpligen ändras på sä sätt att stämpling och kontroll skedde centralt vidmynt- och justeringsverket, som borde fä rätt att fastställa taxorna härför. Stämplingenav varor med obetydligt metallvärde borde begränsas genom särskilda avgifter.De tidigare skälen för decentralisering av stämpUngen utan föregående kontrollkunde genom kommunikationernas utveckling inte längre anses vara relevanta. Omalla importerade metallvaror kunde stämplas centralt, borde självfallet även deninhemska produktionen kunna behandlas på samma sätt. Stickprovsgranskningensfrekvens borde fastställas till förslagsvis lägst av antaletstämplade arbeten och personaltiUgången ökas i förhållande därtiU. Ett 50-tal remissinstanser avgav yttranden. En betydandemajoritet ställde sig negativ till utredningens förslag om total avveckling avden statiiga kontrollen på ädelmetallarbeten. Från flera håll framfördes attutredningens förslag inte kunde läggas till grund för lagstiftning utan attfrågan krävde ytterligare överväganden, eventuellt i form av ny utredning. Praktiskttaget alla instanser som ställde sig avvisande till utredningens förslaguttalade sig för en kvalitetskontroll i någon form. Ett antal remissinstanserönskade behålla det nuvarande systemet med kontrollstämpUng i förening med ansvarsstämpling.Ungefär lika många ville inte ha kvar gällande ordning. Etttiotal remissinstanser framförde positiva synpunkter på ansvars-stämpUngen ellerliknande form av varudeklaration. Från några håll framhölls önskvärdheten avatt möjlighet även skulle finnas för kontrollstämpling. Någraremissinstanser erinrade om möjligheten att genomföra en kontrollstickprovsvis i efterhand. Åtskilligaremissinstanser ansåg att 18 karat borde behållas såsom lägsta tillåtna finhaltför guldarbeten. Några instanser ansåg dock att gränsen kunde sättas lägre ochett par angav 14 karat såsom nedre gräns. Iåtskilliga remissyttranden erinrade man om att frågan om ädelme-taUkontrollenhar internationella aspekter. Det framhölls bl. a. att fin-haltsfrågan bordelösas på det internationella planet. I flera yttranden hänvisades tillEuropeiska frihandelssammanslutningen (EFTA) och Europeiska ekonomiskagemenskapen (EEC) samt det arbete som på förevarande område bedrivs inom dessasamt internationella branschorganisationer. I yttrandena framhölls också attdet nordiska ekonomiska samarbetet inom ramen för det rörtreglerna om stämpling och kontroll av ädelmetallarbeten. Ipromemorian konstateras att gällande bestämmelser i fråga om ädelmetallkontrolleninte längre motsvarar de krav som bör kunna ställas på en modem, tidsanpassadlagstiftning. Detta anses också framgå av mynt- och justeringsverketsframställning till . Även bortsett från frågan omöver huvud taget behov föreligger av särskilda kontrollföreskrifter beträffandeädelmetallarbeten, anses det uppenbart att gällande system har avsevärdabrister. Statens engagemang i form av kontrollstämpling av guldsmedsvaroruppfattas som en offentlig garanti för varans äkthet och finhalt. Med gällandeföreskrifter och provtagningsmetoder blir det i praktiken inte alltid så att kontroUstämpUngeninnebär någon reell garanti. Det är också tveksamt om staten bör tillhandahållaen deklaration rörande en viss varas kvalitativa egenskaper på detta specieUaområde. En sådan deklaration förutsätter en betydligt mera ingående ochkostsam undersökning av varan än som f. n. sker i fråga om guldsmedsarbeten.Starka skäl synes emellertid föreligga för att behålla någon form av varudeklarationi konsumenternas intresse. Här liksom på andra håll ligger det därvid närmasttill hands att tUlverkaren deklarerar sin produkt. Denobligatoriska kontroUstämpUngen omfattar också föremål med så ringa vikt attdet med hänsyn jämväl tUl saluvärdet kan sättas i fråga om stämplingen fyllernågot behov. Stämpling av sådana föremål tar i anspråk en stor del avkontrollpersonalens tid. Ipromemorian framhålls vidare att vid remissbehandlingen av betänkandeflertalet remissinstanser motsatte sig en total aweckUng av gällandekontrollsystem. Däremot ställde man sig från olika håll positiv till ettavskaffande av den obligatoriska kontroUstämpUngen som man önskadebehålla ansvarsstämplingen som en form av varudeklaration. Motdenna bakgrund föreslås i promemorian en förenkling av ädelmetallkontrollen.Promemorian innehåller också förslag till lag om handel med arbeten av guld,silver och platina. Det nya systemet föresläs utformat som en kontroll av denyrkesmässiga handeln med ädelmetallarbeten och innebär i huvudsak följande. Denobligatoriska statliga kontroUstämpUngen av ädelmetallarbeten slopas. I ställetskall tUlverkare och importörer av sådana arbeten förse dessa medansvarsstämplar. Begreppet äddmetaUarbeten förbehålls sådana varor som direktär underkastade positiva lagbestämmelser. Med ädelmetallarbete förstås sålundaenligt förslaget sådana föremål, som innehåller guld, silvereller platina. Alla ädelmetallarbeten skall vara försedda med ansvarsstämplardvs. tillverkarstämpel, årsbokstav samt finhaltsstämpel. rat, skall på detta i stället för tiUverkarens namnstämpelfinnas importörens namnstämpel. Ortsmärket får fortfarande användas. Bestämmelserna skall tUlämpas på ädelmetallarbeten, somsäljs eller saluhålls i riket, oavsett om de är tillverkade här ellerimporterade. Är föremål importerat, skaU detta framgå förutom av importörensnamnstämpel av särskild importstämpel. KontroUstämpUngen slopas som obligatorium. Däremot skallockså möjlighet finnas att få ädelmetallarbeten kontrollstämplade.Tanken är därvid att varje stämpling skall föregås av probering. Pro-beringenskall sålunda inte få ske enbart av några föremål i en serie (stickprov). Kontrollstämplingsavgiftenbör bestämmas så att kostnaderna för proberingen täcks. Detta innebär attavgiften för kontrollstämpling måste sättas högre än den nuvarande. Kontrollstämpeln bör såsom f. n. utgöras av i hjärtformigsköld. Något behov av en särskild stämpel för importerade varor föreliggerinte, eftersom dessa kommer att vara föresedda med importörstämpel. Genom kontrollstämpelnanges att från arbetet tagna prov visat sig motsvara den åsatta finhaltsstämpeln.Någon betydelse härutöver skall inte kontroUstämpUngen få tillmätas. Denföreslagna kontroUstämpUngen torde med hänsyn till den obligatoriska proberingenoch de höga avgifterna komma att användas endast i fråga om ädelmetallarbeten,som har högt ädelmetallvärde eller stort konstnärligt värde. I promemorian föreslås att samma finhalter får förekommasom hittUls för guld och platina. För silver upptas de två internationelltsett vanligaste kvaUteterna verksilver och sterlingsilver. Behov av ytterligarekvaliteter anses inte föreligga. För att uppnå större enhetlighet bör finhalteni platina-, guld- och silverarbeten anges i 1 000-delar. Karatbeteckningen,som anger 24-delar på guldarbeten, kan därmed överges och guldarbeten i ställetmärkas med den kemiska beteckningen för guld, Au. I konsekvens härmed börsilver betecknas med Äg och platina med Pt. Något hinder bör emellertid inteföreligga att även i fortsättningen använda den gamla finhaltsbeteckningenkarat för guld. Däremot bör de särskilda stämplarna för silverarbeten (S) ochplatina (P) slopas. I den mån annan metaU än ädelmetall ingår i ett arbetebehöver detta inte anmärkas genom en s'ärskUd sfämpel på denna del av arbetet. Finhaltsstämpelhänför sig nämligen enbart till den del, på vilken stämpeln anbringats. Det kanhärigenom bli nödvändigt att åsatta ett arbete flera finhaltsstämplar. Tillverkares och importörers namnstämplar skall enligtförslaget registreras som varumärke hos patent- och registreringsverket.Registreringen föreslås gälla för tioårsperioder. Om registrering inteförnyas, kommer sålunda stämplar som inte brukas att avföras urvarumärkesregistret. Ortsmärkeges inte längre karaktär av ansvarsstämpel men redan fastställda ortsmärken fåräven användas. Det bör enligt förslaget ankomma på Kungl. Maj:teller myndighet som Kungl. Maj:t bestämmer att utfärda eventuellt erforderligaföreskrifter rörande ortsmärke. Dettänkta systemet innebär att ädelmetallarbeten, som håller minst den i detföregående nämnda finhalten ädelmetall, alltid måste vara försedda medansvarsstämplar för att få saluföras i riket. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhetbryter häremot skall enligt förslaget kunna straffas. Arbeten som håller lägre finhaltskall visserligen kunna säljas här men får inte vara försedda medansvarsstämplar eller ortsmärke. KontrollstämpUng är härvid utesluten. För attsyftet med lagen ej skall kunna kringgås, får sådana arbeten inte heller påannat sätt utges för att vara ädelmetallarbeten. Somnämnts omfattar det föreslagna kontrollsystemet endast den yrkesmässigahandeln med ädelmetallarbeten. Föremål som uppenbarligen tillverkas ellerinförs för personligt bruk faller därför inte under förslagets bestämmelser.Den som innehar enstaka föremål av ädelmetall bör fritt få avyttra dem underhand oavsett om de är stämplade eller inte. Tvångsförs'äljning av ädelmetallarbetenbör inte heller omfattas av de regler som gäller för den vanUga handeln. Utöverhandeln med vad som i egentlig bemärkelse utgör guldsmedsvaror har man atträkna med en viss yrkesmässig handel med adel-metallföremål som huvudsakligen äravsedda för vetenskapligt eller industriellt bruk. De kvalitetskrav som ställspå dessa produkter är av annan art än vad som gäller i fråga om de vanligaguldsmedsvarorna. Det föreslås därför att sådana produkter liksom hittiUs undantasfrån lagstiftningens tillämpningsområde. Detsamma bor, fastän av andra skäl,gälla i fråga om föremål av antikvariskt värde. Lagenföreslås få endast några undantagsregler. Det bör ankomma på Kungl. Maj:t eUermyndighet som Kungl. Maj:t bestämmer att medge erforderliga undantag. Ipromemorian lämnas en närmare redogörelse för vissa internationellabestämmelser och förslag m. m. Det erinras bl. a. om att olika regler gäller ide nordiska länderna i fråga om statlig kontroll av ädelmetallarbeten. IDanmark har man ett system som innebär att sfämpling av ädlametaller är frivillig. Besfämmelser på området har saknats i ,men man har övervägt att införa ett system liknande det danska. Finlandtillämpar liksom regler om obligatorisk stämpling kombinerade medbestämmelser om finhalt. Med hänsyn till pågående harmoniseringsarbete inomEFTA har de nordiska regeringarna ansett det lämpligt att nordiskt samarbete pådetta område tills vidare bedrivs inom ramen för EFTA. Ipromemorian anförs vidare att en inom EFTA tillsatt arbetsgrupp bl. a.föreslagit att antalet finhalter av praktiska skäl bör begränsas och attföljande stämplar skall vara obligatoriska för EFTA-kontroll, nämligenregistrerad tillverkarstämpel, finhaltsstämpel samt stämpel med EFTA-symbol ochden ansvarige kontrollantens märke. Stämplarnas ramar föreslås genom olikautföranden visa om materialet är guld, silver eller platina. En samordning avmedlemsstaternas lagstiftning i vidare omfattning kan emellertid bli aktuell. Närdet gäller arbetet på äddmetallområdet inom EEC erinras om att direktiv hållerpå att utarbetas. Slutiigenerinras om visst pågående arbete på äddmetallområdet inom den EuropeiskaGuldsmeds- och () tekniska kommitté. TUl dessaoch övriga frågor av intresse i internationellt hänseende torde få hänvisastill promemorian, s. 1418. Ipromemorian behandlas också frågor om huvudmannaskapet för ädelmetallkontrollensamt verksamhetens organisation och finansiering. En redogörelse för de tvåsistnämnda frågorna lämnas på s. 2326 i promemorian, vartill här hänvisas. Närdet gäller frågan om huvudmannaskapet för ädelmetallkontrollen erinras ipromemorian om den numera beslutade utflyttningen av mynttillverkningen (prop.1971:29, InU 1971: 15, rskr 1971:196) och den föreslagna överflyttningen avmått och viktverksamheten till statens provningsanstalt, betänkande (SOU 1971:18) Mått och vikt, s. 71. I promemorian framhålls nödvändigheten av att manvid en reform av ädelmetallkontrollen överväger var huvudmannaskapet förkontrollverksamheten skall ligga. Enligt promemorian bör avdelningen förkontroll av ädelmetallarbeten från mynt- och justeringsverket flyttas över tillstatens provningsanstalt. Mer detaljerade förslag om organisationen avkontrollmyndigheten bör lämpligen utarbetas först sedan det avgjorts varthuvudmannaskapet för ädelmetallkontrollen skall förläggas. Närdet gäller förslagets allmänna innebörd har promemorian i huvudsak fått ettpositivt mottagande under remissbehandhngen. Behovet av en reform av dennuvarande statliga ädelmetallkontrollen vitsordas sålimda allmänt.Remissinstanserna ställer sig med några få undantag positiva till förslaget attavskaffa den obligatoriska statliga kontroUstämpUngen och ersätta den med ansvarsstämplingav tillverkare och importörer men med möjlighet att på begäran få arbeten kontrollstämpladeav statlig myndighet. I flera remissyttranden framhålls att förslaget geruttryck för en mera rationell syn i fråga om statens engagemang rörande ädelmetallkontrollenoch följer en riktig princip att tillverkaren eller importören i första handskall garantera varans äkthet och innehåll. Förslaget att flytta överavdelningen för kontroll av ädelmetallarbeten från mynt- och justeringsverkettill statens provningsanstalt accepteras i allmänhet. I nu nämnda h'änseenden lämnas förslaget utan erinran avbl. a. generaltullstyrelsen, , , statensprovningsanstalt, länsstyrelserna i , samt lån, polismyndigheten i , vitterhets-, historie-och antikvitetsakademien. tillstyrker i stort denföreslagna ordningen för handel med ädelmetallarbeten som ett steg i rättriktning. Verket hälsar med tillfredsställelse att systemet med kontrollstämplingsför-rättareavvecklas, eftersom kontrollstämpUng enligt detta system sker innan någon proberingkunnat utföras. KontroUstämpUngen kommer att få en riktig innebörd om den fårske endast efter probering. Byrådirektören , som anmält delvisavvikande mening, föreslår i särskilt yttrande att förslaget inte nu läggs tillgrund för lagstiftning . med hänsyn till att internationella överenskommelserväntas inom en inte alltför avlägsen framtid. anser att det från både konsument- och närings-idkarsynpunktär ändamålsenligt och lämpligt med den i promemorian förordade principieUalösningen, att tillverkare och importör av ädelmetallarbeten obligatoriskt ochunder ansvar skall deklarera sina produkter och att stickprovskontroU skallupprätthållas över ansvarsstämplingen. Liknande synpunkter framförs av bl. Föreningen av måttoch vikt. Flera av dessa remissinstanser betonar värdet av den föreslagnamöjligheten att på begäran få ädelmetallarbeten kontroU-stämplade av statUgmyndighet även i fortsättningen. anför att instituteti sitt remissyttrande befänkande framhöll att någon annan formav kontroll under statligt överinseende borde skapas, om den statliga kontroUstämpUngenslopades. Institutet anser att det för konsumenten är väsentiigt att ädelmetallvaraav mera betydande v'ärde förses med uppgift om finhalten och att uppgiftemakontrolleras på betryggande sätt. Enligt institutets mening fyller det i promemoriannu framlagda förslaget i väsentUga drag dessa krav. Institutet tillstyrkerdärför lagförslaget. I huvudsak samma synpunkter framförs av statens pris- ochkartellnämnd, som dock föratsätter att en anpassning till ädelmetallkontrolleni andra länder inte försvåras. framhåller att det nya kontroUsystemetinte i sak förändrar konsumentens skydd mot otillåtet låga finhalter i ädehnetallarbeten.Inriktningen av förslagetöverensstämmer med den alltmer betonade principiella uppfattningen, attansvaret för en tillförlitlig redovisning av varors och tjänsters egenskaperbör falla på tillverkare och försäljare. Riksbanksfullmäktigepåpekar att den pä initiativ bildade Guldcentralen Ek. föreningupprätthåller kontroU över att det guld som importeras eller köps inom landetför industriella, dentala eller hantverksändamål blir använt härför. Genom attskyldigheten att föra arbetsböcker skall upphöra enligt förslaget rubbasförutsättningarna för den nuvarande guldförbrukningskontrollen. Det kan dockförutses att tillverkare även kommer att för sin egen kontroU föratillverkningsjournaler motsvarande de nuvarande arbetsböckerna. Det kan därförantagas att en tillräckligt effektiv guldförbrukningskontroll skall kunnaupprätthållas. Synpunkter beträffande guldförbrukningskontrollen bör förövrigt inte vara avgörande för frågan om kontrollstämpling av ädelmetallarbeten.Fullmäktige motsätter sig därför inte det framförda förslaget. a. att det i promemorian framlagda förslaget synes tUl-mötesgååtskilliga av de olika synpunkter på ädelmetallkontrollen som framförts avmyndigheter och branschorganisationer efter det att mynt- ochjusteringsverket aktualiserade en förändring av nuvarandekontrollsystem. Bibehållandet av föreskrifter om vissa mi-nimihalter för ädelmetallarbeteni kombination med fortsatt ansvarsstämpling får anses tUlgodose konsumenternasbehov av varudeklaration och står enligt NO i överensstämmelse med deinternationella samordningssträvanden som förekommer inom branschen. NOifrågasätter allmänt om inte den föreslagna skyldigheten för tillverkare ochimportörer att vid straffansvar stämpla ädelmetallarbeten får anses vara tillräckliggaranti och således göra tillsynsverksamheten överflödig. KOdelar uppfattningen att den obligatoriska statliga kontroUstämpUngen av ädelmetallarbetenbör upphöra. En statlig garanti på detta område kan knappast anses mermotiverad än på åtskiUiga andra områden. Tvärtom kan en statlig kontroll sominte innebär verklig garanti för varans äkthet vara ägnad att missledakonsumenterna. Här liksom på andra områden bör ansvaret för varans kvalitet iförsta hand vila på tillverkaren. De föreslagna ansvarsreglerna bör enligt KO:smening leda till att seriöst arbetande företagare vinnlägger sig om atttillhandahålla arbeten som verkligen motsvarar åsatta stämplar. Detta kan i sintur komma att medföra att konsumenterna blir noggrannare när de väljerinköpsställe. Stockholmshandelskammare ansluter sig tUl den principiella lösningen i förslaget ochtillstyrker att detta läggs till grund för lagstiftning. Enligt handelskammarensmening talar starka skäl för att det statliga engagemanget i fråga om äddmetallkontrollförvandlas från ett obligatorium till en servicefunktion för frivilUgkontroll. neUa handelns synpunkt är det angeläget att man snarastmöjligt söker uppnå enhetliga internationella regler. handelskammarenoterar att man inom guldsmedsbranschen allmänt tycks ha den meningen att denobligatoriska statliga kvalitetsgarantin i form av kontrollstämpling nu ärmogen att avvecklas och att branschens utövare bör få bedriva sitt yrke ifrihet under ansvar. Handelskammaren tillstyrker förslaget att avskaffa denobligatoriska kontroUstämpUngen och förutsätter därvid att systemet medföreskrivna minimihalter av ädelmetall behålls och att det även krävsen obligatorisk ansvarssfämpling av ädelmetallarbeten från tillverkares ochimportörers sida. Från allmänhetens synpunkt måste det vara värdefullt med ensådan ordning kompletterad med en offentlig stickprovskontroll. Det är ocksåbetydelsefullt att möjligheter kvarstår tiU en frivillig kontrollstämplingbaserad på individuell probering. Liknande synpunkter framförs av handelskamrarnai , och . Guldsmedsbranschens samorganisation ansluter sig i principtill de i promemorian framförda förslagen med undantag av några punkter somavser bl. a. toleranser och minimihalter. Organisationen finner det riktigtatt branschens utövare får en frihet under ansvar. ställer sig också positivttill en rationalisering av kontrollstämplingsförfarandet och ett avskaffandeav den obligatoriska kontroUstämpUngen under förutsättning bl. a. att förbudetmot legeringar under nuvarande minimihalter behålls. Förbundet anseremellertid att tidpunkten inte är lämplig för en reform just . De utredningarsom pågår inom , EFTA och EEC bör avvaktas. Målet bör vara attuppnå bestämmelser som är likformiga med de internationella reglerna. , handelskammaren i avstyrker förslaget i princip. Patent- och registreringsverkethänvisar till sitt yttrande betänkande, där verket ställde signegativt till förslaget att avskaffa den obligatoriska statliga kontroUstämpUngen.Handelskammaren i anser att förändringar av nuvarande regler rörande kontrollstämplingbör undvikas till dess sfämplingsförfarandet genom skandinaviska eller internationellaöverenskommelser kan göras enhetligt till gagn för såväl branschen somkonsumenterna. Handelskammaren föreslår därför att förslaget inte nu läggs tillgrund för lagstiftning.