prop · FU0320 · 1971-12-31 00:00:00 — Beredningenanlägger vissa synpunkter på frågan hur kungörelse angående fastighelsauktionbör publiceras. Beredningen utgår därvid från att kungörande även ifortsättningen skall ske såväl i Post- och (allmännatidningarna) som i ortstidning. a. med hänsyn till kre-clilinstitutensmöjligheter att bevaka sin rätt kan annonsering i allmänna tidningarna inteundvaras. Annonsering bör kunna ske i flera ortstidningar, om del är lämpligt.I allmänhet bör enligt beredningens uppfattning annonsering ske tre eller fyraveckor före auktionen. Även en kortfattad påminnelsean-iions någon dag föreauktionen kan vara motiverad. Kungörelsen bör vidare införas ilänskungörelserna, om dessa kommer alt finnas kvar, och anslås på lämpligaställen. Lokala regler om kungörandet lorde böra upphävas. Beredningenpåpekar atl kungörelserna f. n. i allmänhet är långa och omständliga. Enligtberedningens mening bör de avsevärt förkortas och göras mer stimulerande föreventuella spekulanter genom att de utformas på ungefär samma sätt som andraannonser om fastighelsförsäljning. För vanliga objekt kan det vara tillräckligtatl ange belägenhet, areal, bebyggelse och taxeringsvärde eller saluvärde. annons mera ingående beskriva fastigheten är knappast påkallat. Däremot böri annonsen anges, var en spekulant kan få närmare besked om fastigheten ochförsäljningen. Tillgänglig beskrivning bör tillställas spekulant som begärdet. I huvudsakligöverensstämmelse med vad som gäller har beredningen föreskrivit attinnehavare av fordran eller rättighet som bör iakttas vid auktionen ikungörelsen om denna skall uppmanas atl anmäla sin rätt hos ÖE senast vidbevakningssammanträdet. förekommer enhgt beredningen inte sällan, atlbevakning sker skriftligen före sammanträdel. Detta förfaringssätt godtas ocksåäven om ordalydelsen i gällande lag närmast ger vid handen att bevakning skallske vid sammanträdel. I beredningens förslag har paragrafen fått en utformningsom tydligt anger att delta bevak-ningssätl är tillåtet. Beredningenföreslår också regler som innebär att kungörelse om auktion på självafastigheten inte får utfärdas förrän tillbehörsförsäljning har vunnit lagakraft och köpeskillingen betalts eller frågan om tillbehörsförsäljningförfallit. Detär angelägel alt särskilda underrättelser om fastighetsauktion sänds tillsakägarna. I enlighet härmed vill beredningen att det skall föreskrivas attkända innehavare av fordringar eller rättigheter skall underrättas.Om fastighet säljs under konkurs behöver emellertid enligt förslaget särskildunderrättelse inte sändas till innehavare med förmånsrätt enligt 12 eller 13 §FRO. Beredningen anser del tillräckligt alt konkursförvaltaren underrättas. Ensärskild fråga som beredningen har tagit upp är frågan hur underrättelse skallsändas när fastighet skall säljas under konkurs och borgenär i konkursen utövaranslulningsrätt. Beredningen framhåller att anslutning har betydelse förbestämmande av villkoren för försäljningen, bl. 124 KungL proposition nr 1971 skyddsbeloppet.Enligt beredningens förslag skall därför särskilt raeddelande sändas, omanslutning har gjorts först efter del att underrättelser om auktionen harsänts ul till sakägarna. Beredningenanser att särskilda underrättelser ora auktionen skall sändas till, förutominnehavare av fordringar och rättigheter, också ulmälningssökanden ochfastighetsägaren. Även andra sakägare finner beredningen kunna ha intresse avauktionen. Sora exempel pekar beredningen på den som är personligenbetalningsskyldig för fordran som är förenad med panträtt i den utmättafasligheten eller som har gått i borgen för sådan fordran eller som kan bliskadeståndsskyldig om en rättighet blir uppoffrad. Angrips en del av ettgemensamt inlecknat komplex, kan vidare ägarna av återstoden vilja agera. Detär enligt beredningen lämpligt, alt ÖE sänder underrättelser till dem när hanfinner att det kan vara av betydelse. I anslutning lill beredningens förslag angående kungörelse omfastighetsexekution har hovrätten för anlagt vissa allmännasynpunkter på frågan hur allmänheten skall informeras om en föreståendeexekutiv fastighetsförsäljning. Hovrätten ställer frågan om alla möjligheteratt stimulera köpintresset har tagils lill vara av beredningen. Hovrättenkonstaterar i del avseendet all beredningens förslag innebär alt utbudet tillallmänheten sararaankopplas med den kungörelse i vilken borgenärer ochrättighetshavare uppmanas atl bevaka sina intressen. Visserligen utesluts inteseparat annonsering, men kungörelsen förutsätts, i förekommande falltillsammans med en hos ÖE tillgänglig beskrivning, normalt bli allmänhetensenda informationskälla. Förslagen ger enligt hovrätten härutöver knappast någramöjligheter till information. Detta anser hovrätten hänga sararaan raed attsammankopplingen mellan bevakningssammanträdet och auktionen bsir behållits.Liksom i UL förutsätts sålunda atl bevakningssammanträdet skall hållas saramadag som auktionen eller, ora särskilda skäl föreligger, på lämplig dagdessförinnan. Möjligheten att hålla sammanträdet tidigare än auktionsdagen ärtänkt uteslutande för att man i invecklade fall skall hinna färdigställasakägarförteckningen men inte för all spekulanterna skall bli informerade påförhand. Hovrätten vill föreslå elt förfarande, genom vilket möjlighet skapasatl före auktionen informera möjliga spekulanter såväl om fastighetensom om belastning och minsta erforderliga kontantinsats. Hovrättens förslaginnebär i huvudsak följande. När ärende rörande försäljning av fastighet harkommit in till ÖE, skall denne utfärda kungörelse med kallelse tillbevakningssamraanträde, i vilken också anges lid för auktion och fördelningssararaanlrädeom hinder inte uppkommer. fram till bevakningssaramanträdet skallbeskrivning upprättas och andra förberedande åtgärder vidtas. Vid sammanträdetskall i förekommande fall tas upp frågan om försäljning av tillbehör. Omtillbehörsförsäljning skall ske eller andra hinder möter mot att Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 125 slutligtupprätta sakägarförteckningen och bestämma auktionsvillkoren, får nyttsammanträde utsättas. Eftersom det kan antas att sakägarna i allmänhet intefinner det vara påkallat att närvara vid bevakningssammanträdet, torde enligthovrätten förfarandet inte bli särskilt betungande. Sedan sakägarförteckningenhar blivit definitiv och auktionsvillkoren har fastslagits, bör fastighetenbjudas ut till försäljning genom effektiv annonsering. Intresserade bör då fåtillgång lill samtliga informationer om fasligheten. Hovrätten förmodar, attintresset för försäljningen på så sätt stimuleras och atlförsäljningsresultatet förbättras, eftersom fler spekulanter skulle få materialför att överväga alt köpa fastigheten. Spekulanterna skulle också bli itillfälle att underhandla med borgenärerna om avräkning och med låneinrättningarom upptagande av lån och i övrigt förbereda sig för auktionen. Mot detföreslagna förfarandet anser hovrätten knappast kunna invändas all del skulleverka fördyrande, eflersora det syftar lill bättre försäljningsresultat.Tidsålgången skulle bli något större, men förfarandet torde inte behöva pågålängre än . Beredningens förslag allbevakningssammanträde alllid skall hållas formellt skilt från auktionenkritiseras av i . framhåller attborgenärssammanträdet enligt de nuvarande reglerna i 102 § UL inte ärobligatoriskt ulan skall utsättas i fall när auktionsförrättaren anser delbehövas. Möjligheten atl hålla särskilt sammanträde med rättsägarna lordeenligt utnyttjas i skiftande grad av auktionsförrältarna. För sindel förbereder så gott som undantagslöst auktionen undar handulan att borgenärssammanträde hålls. anser alt möjligheten tillett sådant förfarande bör finnas kvar och att del sålunda inte, som beredningenhar föreslagit, skall vara obligatoriskt att hålla bevakningssammanträde. Beredningens uppfattningalt detaljerade föreskrifter om kungörelse angående fastighetsauktion inteskall tas upp i lagen utan lämnas i en tillämpningskungörelse har av det storaflertalet remissinstanser lämnats utan invändning. i Malmöhuslän sätter emellertid det lämpliga i en sådan ordning i fråga. Bestämraelser omsättet för kungörelse, vars åsidosättande kan föranleda att förfarandet fåravbrytas, skall enligt mening inte behöva sökas i annanförfattning. anser sålunda atl bestämmelser i del avseendetskall tas in i lagtexten. påpekar också alt beredningen haruttalat alt annonsering om auktion i allmänhet bör ske tre till fyra veckorföre auktionen och att en tidrymd av mellan auktion ochfördalningssammanträde i regel torde vara lämplig. Med hänsyn till vadberedningen har anfört som skäl för detta förordar att del ilagtexten skrivs in fasta tidsfrister i de nämnda hänseendena. Länsstyrelsenföreslår all den minsta kungörelsetiden fastställs och atttiden för fördelningssammanträ-det sätts efter auktionen. Ävenora sistnämnda tid fastställs Maj:ts proposition nr 1971 ilagtexten bör enligt mening dagen för fördelningssamman-Irädetanges i kungörelsen, särskilt med hänsyn till atl tillträdesdagen föreslåssammanfalla med fördelningsdagen. Beredningens förslag atllidpunkten för fördelningssammanlrädet skall beslämmas av ÖE efter vad sora ärlärapligt kritiseras av länsstyrelserna i och län. Bådalänsstyrelserna anser atl det i lagen liksom bör bestämmas inomvilken lid från auktionsdagen som fördelningssararaanlräde skall liiållas ochanger som skäl för delta att det för ÖE och rätlsägarna är en fördel med en pådetta sätt bestämd dag. Enligt förstnämnda länsstyrelse gäller delta inle minstnär ränta på bevakade fordringar skall yrkas och fastställas. Tiden mellanförsäljning och fördelning anser dock kunna förkortas till fyraveckor. iÖstergötlands län har inte något atl erinra raot förslaget, att ÖE själv skallbeslärama lidpunkten för fördelningssammanträdet. Beredningens uppfattning,att en tidrymd av mellan auktion ochfördelningssammanträde i regel torde vara lämplig delas däremot inle avlänsstyrelsen. Nuvarande anser vara en lämpligaretidpunkt. Besvär över auktion kan komma alt anföras kort före besvärslidensutgång. Hovrätten bör då ha andrum för atl fatta eventuellt inhibitionsbesluloch för all sända delta till ÖE. Denne behöver också för att vidta deåtgärder som ett sådant beslut föranleder. Beredningens uttalandenbeträffande kungörelsernas utformning, bl. a. att annonsering skall ske iformer som väcker eventuella spekulanters intresse, finner KonungariketSveriges stadshypotekskassa vara från alla synpunkter välmotiverade,överexekutor för är av den uppfattningen attkungörelsen inte bör tas in i länskungörelserna, eftersom publicering i derainte tillgodoser något beaktansvärt intresse. Enligt hovrätten för ÖvreNorrland bör innehavare av rättigheter i kungörelsen om fastighetsauktionuppmanas att senast vid bevakningsammanträdet uppge fordringar sora de kanvilja kvitta mol arrende, hyra eller annat vederlag. Föreskrifternai förslagel om bur anmälan av fordran aller rättighet skall ske har berörtsendasl i yttramdena från länsstyrelserna i och län.Förstnämnda länsstyrelse finner det böra över\'ägas, att i lagen ange atlanmälan av ansprålk skall göras , förslagsvis föreauktionen eller bevakniingssammanlrädet. I praktiken tillämpas redan nu allmäntett förfarande som innebär alt bevakningar infordras i god lid före auktionen.Enligt uppfattning talar starka skäl för att en sådan ordninglagfästs. Det är sålunda ofta nödvändigt alt auktionsförrättaren föreauktionen förbereder borgenärsförteckningen. i länhar uppmärksammat att rättsägare, speciellt när särskilt borgenärssammanträdehålls, ofta förbiser att det redan vid sammanträdel skall företes handlingarsora åberopas som stöd för anmält anspråk. Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 127 raedförtolägenheter i olika avseenden. Enligt skulle en förbättring idelta avseende möjligen kunna åstadkommas om det i lagtexten anges attbevakning förutsätter ingivande av den handling varpå bevakningen grundas ochatt detta förhållande skall påpekas i auklionskungörelse och kallelsebrev. Vadberedningen har föreslagit i fråga om underrättelse lill sakägare har iallmänhet inte föranlett några särskilda uttalanden från remissinstansernassida. Hovrätten för instämmer i sitt yttrande i beredningenspåpekande alt också andra än sakägare som anges i föreskrifterna kan ha intresseför auktionen. Hovrätten föreslår att ÖE genom en uttrycklig föreskrift åläggsatt sända underrättelser lill sådana intressenter som beredningen har nämnt idel sammanhanget. 2.10Tidsfrister i mål om utmätning m. m. Nuvarande regler om den tidsfrist inom vilkenulraät-ningsförrättning skall hållas och om anstånd med sådan förrättninginnebär att utmätningsmannen skyndsamt skall vidta de åtgärder som ankommer påhonom för att utmätningen skall verkställas. Såvitt raöjligt skall utmätningsförrättninghållas från det alt utmätningsmannen har mottagiterforderliga handlingar. Lämnar borgenären anstånd med utmätningen och fortfardet utöver från det att handlingarna kom in förfallerutmälningsansökningen (88 c § 1 mora. Beträffandetid för försäljning av ulraält egendom gäller den allmänna föreskriften alt delåligger utmätningsmannen eller, om försäljningen ankommer på ÖE, denne attulan onödigt dröjsmål vidta de åtgärder som behövs för att försäljning skallkoraraa till stånd. I övrigt ges skilda regler för olika kategorier egendom.Beträffande vanlig lös egendom föreskrivs att den skall säljas inom tvåmånader, om inte hinder möter eller uppskov meddelas. I fråga om fast egendom,fartyg som avses i 94 § UL, luftfartyg och intecknade reservdelar tillluftfartyg är bestämd från utmätningen eller,när inlecknad fordran har fastställts till betalning ur fast egendora, från detatl begäran om försäljning av egendora gjordes hos ÖE (88 c § 2 raom. Utmätningssökandenkan medge anstånd med försäljningen av utmätt egendom. Om anstånd som sökandenhar medgivit fortfar utöver från utmätningen går denna emellertidåter. På samma sätt förfaller den utraätningsverkan som fastställelse lillbetalning ur fast egendom har enligt 77 a § UL, om av sökanden lämnat anståndföranleder att del förflyter än från det begäran omförsäljning gjordes hos ÖE (88 c § 5 mom. Utmätningsmaneller ÖE kan vidare medge uppskov med försäljningen av utmätt egendom. Somförutsättningar härför gäller atl del kan an- Maj:ts proposition nr 1971 tasatt egendomen annars skulle säljas till underpris eller att gäldenären huvudsakligenutan egen skuld råkat i tillfälliga betalningssvårigheter eller atl det iövrigt föreligger synnerliga skäl till uppskov. Som ytterligare förutsättningaruppställs att utmätningssökandens rätt till betalning inte får äventyras ellerhans rätt i övrigl otillbörligt åsidosättas. Uppskovsmedgivande får förenas medvillkor och kan, när anledning finns, återkallas. Uppskov skall meddelas förviss tid men får i princip inte utsträckas utöver från utmätningen(88 c § 3 mom. ÖE kan emellertid medge ytterligare uppskov om förehggandeomständigheter påkallar del (88 c § 4 raom. De angivna reglerna är enligt60 § 3 mom. uppbördsförordningen (1953: 272) inte tillämpliga vid indrivning avskatter. Enhgt punkt 3 i övergångsbestämmelserna till lagen (1963:255) omändring i utsökningslagen äger bestämmelserna i 88 c § UL inte hellertillämpning i fråga om uttagande av böter, vite eller annan med brott förenadpåföljd, som innefattar betalningsskyldighet, och inle heller vid indrivningav vad som i mål eller ärende vid doraslol eller eljest i samband med rättegångutgått av allmänna raedel och enligt domstolens, beslut skall återgäldas. Beredningen föreslår inle någon ändring i de nuvarandereglerna om tidsfrist inom vilken utmätningsförrättning skall äga rum och omanstånd med sådan förrättning. Reglerna om tidsfrist förförsäljning av ulmätt egendom och om anstånd med sådan försäljning harberedningen tagit upp till omprövning. Realisation av utraätl fast egendom böräga rura ulan dröjsmål. Uppskov medför risk för värdeförstöring och kanraedföra betydande kostnader. Vidare ku-muleras ränta. För borgenären är detnaturligtvis en särskild olägenhet att han får vänta på betalning. Försäljningav fast egendom måste emellertid förberedas på lämpligt sätt. En utmättfastighet skall sålunda bl. a. beskrivas och eventuellt värderas. auktionskall hållas, måste kungörelse utfärdas . Avser ÖE att låta säljafastigheten under hand så sora beredningens förslag raedger, får i allmänhetanlitas en mäklare som behöver viss lid för alt ulföra uppdraget. Beredningenhar därför inta funnit det vara praktiskt möjligt att förkorta den nuvarandeordinära tidsfristen för försäljning av utmätt fast egendom. Som huvudregelskall därför enligt beredningens förslag alltjämt gälla alt försäljning avutmätt fastighet bör ske från utmätningen. Vid försäljningsom under konkurs skall ske på begäran av förvaltaren bör tiden enhgtberedningen räknas från dennes framställning. Någon särskild regel omtidsfristen för det fallet alt intecknad fordran fastställts lill betalning urfast egendom, behövs inte om beredningens förslag att upphäva bestämmelsen i 77a § UL genomförs. Delär inte alltid möjligt alt genomföra försäljning av utmätt fastighet inomfyramånadersfiisten. Rättsligt eller faktiskt hinder kan föreligga. Som exempelpå rättsligt hinder nämner beredningen alt fastighet, som har ut- KungLMaj:ts proposition nr 1971 129 mättspå grund av icke lagakraftvunnen dom, enligt 40 § 1 mom. UL inte utangäidenärens samtycke får säljas förrän domen har vunnit laga kraft. Vidare kanförsäljning få uppskjutas för att en ostörd dödsboavveckling skall bli möjlig.Tvist om äganderätten till fastighet eller tillbehör kan också vara hinder motförsäljning. Även förordnande om särskild försäljning av fastighetstillbehörmedför att auktion på fasligheten måste anstå. Hinder mot försäljning kanockså möta på grund av högre myndighets förordnande om in-hibition. ÖE skall isamtliga angivna fall självmant beakta, om hinder mot försäljning föreliggeroch ta upp ärendet när hindret upphör. Enligtberedningen måste utrymme finnas att av praktiska skäl dröja med försäljningenäven om något ovillkorligt hinder inte föreligger mot försäljning. Dennamöjlighet får dock inte stå öppen utan inskränkningar. Om liden löper, växerbl. a. räntan på exekutionsfordringen eller andra fordringar som harförmånsrätt i fastigheten. Den nuvarande utformningen av bestämmelserna omanstånd med försäljning av fast egendom finner beredningen vara mindre lämplig.Rent principiellt bör inle ulmätningssökanden ensam få styra förfarandet i eltanhängigt ärende. Det riktiga förefaller vara, att sökanden förordar ellerfastighetens ägare begär anstånd. Den nuvarande ordningen är enligtberedningens uppfattning också försåtlig. Om anstånd som sökanden har medgiviträcker mer än från utmätningen, går denna utan vidare åter.Sökanden kan sålunda genom förbiseende eller passivitet förlora den rätt sorahan har för\'ärvat genora utmätningen. Med nuvarande regler måste man ocksåskilja raellan anstånd som ulmälningssökanden medgivit och uppskov som ÖE harbeslutat, vilket lätt kan vålla missförstånd. Enklar och lättfattlig reglering av frågan om anstånd vid försäljning av fastegendom får man enligt beredningen om det alltid får ankomma på ÖE att fattabeslut om anstånd. Den nuvarande bestämmelsen om all utmätningen går åter, närsökanden gett för långt anstånd, kan då utgå. Enligt beredningens förslag böralltså fastigheten säljas inora fyra raånader från utmätningen, om ej hinderraöter eller ÖE på begäran ger anstånd. Initiativtill anstånd kan tas såväl av utmätningssökanden som av fastighetens ägare.Någon särskild bestämmelse om förfarandet, när utmätningssökanden själv tarinitiativ till anstånd, anser beredningen inte behövas. Beredningen föreslårdäremot särskilda regler för det fallet att anstånd begärs av fastighetensägare. Ulmälningssökanden skall då enligt förslaget få tillfälle att yttra sigöver ägarens begäran. Om ulmälningssökanden därvid medger anstånd, skall ÖEockså regelmässigt bevilja anstånd. Om inle mycket starka skäl föreligger, bördock enligt beredningens mening anstånd inte medges sedan auktion har blivitutlyst. Därigenom har även andra intressenter dragits in i förfarandet och ÖEbör ta viss hänsyn även till dem. Även om ulmälningssökanden motsätter siganstånd, får enligt förslagel anstånd medges på grund av särskilda skäl. Som exempel näraner bered- Maj:ts proposition nr 1971 ningenatl det genom anstånd blir möjligt att sälja fastigheten vid en lämpligare tidpunkteller att fastighetsägaren oförskyllt råkat i tillfälligabetalningssvårigheter. Beredningen föreslår antidsgräns för anstånd mad försäljning av fast egendom som inte får överskridasutan synnerliga skäl. Tiden har satts till från utmätningen. Skälen föratl bevilja anstånd utöver elt år måste enligt beredningens uppfattning varasärskilt starka. Beredningen erinrar i sammanhanget om att ulraätningssökandanhar möjlighet att återkalla utmätningen med verkan alt förfarandet skallnedläggas. Reglerna om tidsfrist förförsäljning av utmätt luftfartyg m.m. och om anstånd med försäljningöverensstämmer med dem som beredningen har föreslagit beträffande fastegendom, dock med det undantaget att förslaget inte tar upp någon ettårsgränsför anstånd sora inte får överskridas annat än av synnerliga skäl. Anledningentill delta undantag är att så lång väntetid som inte gärna kan tänkaskomma i fråga, bl. a. med hänsyn till de kostnader som förvaring av luftfartygdrar. Redan tiden anser beredningen vara lång för sådan egendom. Också i fråga om annan lösegendora än luftfartyg föreslår beredningen alt nuvarande tidsfrister förförsäljning skall behållas. Lös egendom bör sålunda säljas inom två månaderfrån utmätningen, om inte hinder möter eller anstånd beviljas. Beträffandefartyg som avses i 94 § UL skall enligt beredningens förslag liksom f. n.gälla av . Det bör ankomma påutmätningsmannen atl bevilja anstånd med försäljning av lös egendom. Medhänsyn till atl ÖE sköter försäljningen av fartyg bör del dock enligtberedningen ankomma på ÖE att ge anstånd beträffande sådana fartyg. I övrigthar beredningen föreslagit regler om anstånd som överensstämmer med vad soraföreslås beträffande fast egendom. Den tidsgräns för anstånd som. inte fåröverskridas utan synnerliga skäl vill beredningen emellertid i fråga om lösegendom i allmänhet sätta från utmätningen. För fartygföreslås motsvarande tidsgräns bli densamma som för fast egendora, dvs. ett årfrån utmätningen. Beredningens förslag att nuvarande regler om den tidsfristinom vilken utraätningsförrättning skall hållas och ora anstånd med sådanförrättning inte skall ändras har allmänt godtagits eller läranats utan erinranunder remissbehandlingen. I några remissvar sättsemellertid en annan ordning i fråga. EON påpekar att den rätt att medge anståndmed utmätningsförrättning som ulmälningssökanden nu har ofta ulnyttj as påsådant sätt att gången i ett utsökningsmål blir följande. Sedan gäldenärenunderrättats om den begärda utmätningen, lämnar sökanden ett kortare anstånd.När tiden för anståndet gått lill ända, utsätter utmätningsmannen förrättningoch sänder ett meddelande om detta till gäldenären. Denne, som då blir påmindom sin skuld, tar kontakt med sö- KungLMaj.ts proposition nr 1971 131 kandenoch lovar betalning eller gör en avbetalning. Sökanden meddelar därpå ett nyttanstånd, varpå samma procedur upprepas på nytt till dess utmälningsansökningenefter förfaller. Enligt EON är det inte ovanligt altutmätningsmannen får sätta ut förrättningar ett pargånger . Förhållandet medför praktiska olägenheter förutmätningsmännen. Att bevaka anståndstiderna, sätta ut förrättningar,underrätta gäldenärer om förrättning samt inställa förrättningar är ettomfattande arbete sora tar avsevärd tid i anspråk. Alt frånta borgenärernamöjlighet att lärana anstånd är givetvis uteslutet och är inte heller avintresse för utraälningsraännen, eftersom åtskilliga mål aldrig behöver verkställasgenom att borgenären kan lämna anstånd.