prop · FU0314 · 1971-12-31 00:00:00 — Valet förrättas avlandstinget eller, ora i länet finns kommun som ej ingår i landstingskoramun,av och koraraunfuUraäktige med den fördelning dem emellan somlänsstyrelsen besläraraer efter befolkningstalen. I förrättasvalet av kommunfuUmäktige. Nämndeman i den mellankoraraunalaskatterätten förordnas av Konungen. Valbar tUl nämndeman ilänsskatterätt eUer länsrätt är rayndig svensk medborgare, sora är raantalsskrivenoch bosalt inora länet samt ej fyllt . TUl nämnderaan i den raellankomraunalaskatterätten får utses endast den som är myndig svensk medborgare och sora ejfyllt . Lagfaren domare,tjänsteman vid länsstyrelse eUer under länsstyrelse lydande myndighet,åklagare, polisman eller advokat eUer annan som har tiU yrke att föra andrastalan inför rätta får ej vara nämndeman vid skatterätt eller länsrätt. Upphör näranderaän atl vara valbar eller behörig, förfaUeiuppdraget. När ledighet uppkoraraer,utses ny nämndeman för den återstående tiden. Ledaraotav skatterätt och länsrätt skall ha avlagt domared eller försäkran enligt 4kap. 11 § rältegångsbalken. Omjäv mot ledamot i skatterätt och länsrätt gäller vad som föreskrives i 4 kap.rättegångsbalken om jäv mot domare. Konungenmeddelar ytterUgare föreskrifter om skatterätts och länsrätts organisation ochverksarahet. Dennalag träder i kraft . 1)Förslag till Lagom skatterätt och länsrätt Härigenoraförordnas som följer. Ivarje län finns en länsskatterält och en länsrätt. För hela landet finns en meUankommunalskatterätt. Länsskatterättoch länsrätt har sitt kansli i . Den mellankoraraunalaskatterätten har sill kansli i . Skatterättoch länsrätt saramanträder på den ort där den har sill kansli. När detföreligger särskUda skäl, får rätten samraanträda på annan ort. Vidskallerätt handlägges raål enUgl skatte-, laxerings-, uppbörds-ochfolkbokföringsförfattningarna i den utsträckning som är föreskrivet i dessaförfattningar. Vidlänsrätt handlägges raål enligt 21 kap. saral raål enligt bamavårdslagen(1960: 97) och lagen (1954: 579) ora nykterhels-vård i den utsträckning sora ärföreskrivet i dessa författningar. Vidlänsrätt handlägges vidare, såvitt gäller svenskt körkort, turistkörkort ellertrafikkort, raål ora varning eller ålerkaUelse av körkortet och, såvitt gällerutländskt körkort, raål ora varning eller vägran atl godkänna körkortet, alltenligt vad därom är särskilt föreskrivet. Skatterättoch länsrätt beslår av ordförande och nämndemän, om ej annat följer av 6 §.Rätlen är domför med ordförande och tre nämndemän. Fler än fyra nämndemän fårej tjänstgöra i rätten. Konungenbesläraraer hur raånga nämndemän sora skall finnas vid den raellankomraunalaskatterätten och, såvitt avser länsskatteräll och länsrätt, i varje län. Skatterättoch länsrätt får bestå av endast ordförande 1. näråtgärd som avser endast raåls beredande vidtages, 2. vid sådant förhör raed vittneeller sakkunnig som begärts av annan skallerätt eller länsrätt, 3. vid beslut sora avser endasträttelse av felräkning, felskrivning eller annat uppenbart förbiseende, 4. vid beslut sora ej innefattarslutligt avgörande av raål, 5. vid avgörande av raål ulanprövning i sak, 6. vid avgörande av mål i vilketsaken är uppenbar, 7. vid avgörande av raål ora uldöraandeav vite, handräckning vid taxeringsrevision, handlings undanlagande fråntaxeringsrevision, befrielse från skyldighet att lärana kontrolluppgift ochomhändertagande för utredning enUgl 30 § bamavårdslagen (1960: 97) samt raålenligt uppbörds- och folkbokföringsförfattningama. Ifråga ora beslut alt tills vidare återkalla körkort eller turislkörkort elleralt tUls vidare vägra godkännande av utländskt körkort gäller vad sora sägs iförsta stycket under 4 endast när det är uppenbart all sådant beslut bör raeddelas. Vadsora sägs i första styckel under 5 och 7 gäller endast när det ej är påkallatav särskUda skäl all målet prövas av fuUsutlen rätt. Vad sora sägs under 7gäller ej raål ora arbetsgivares ansvarighet för arbetstagares skalt. I länsskatterälloch länsrätt saral i den raellankomraunala skatterätten finns en eller fleraordförande. Ordförande i länsskatterält och länsrätt är tjänsteman hoslänsstyrelsen. Ordförandei skatterätt och länsrätt skall vara lagfaren. Ordförande och föredragande iskatterätt och länsrätt skall vara svensk medborgare. Den som är omyndig elleri konkurstillstånd får ej tjänstgöra som ordförande eller föredragande. Nämndemani länsskatlerätt och länsrätt utses genora val. Valet förrättas av landstingeteller, ora i länet finns koramun som ej ingår i landstingskomraun, avlandstinget och koraraunfuUraäktige raed den fördelning dera eraellan soralänsstyrelsen besläraraer efter befolkningstalen. I förrättasvalet av koramunfullmäktige i Gotiands kommun. Nämndeman i den mellankommunalaskatterätten förordnas av Konungen. ValbarliU nämndeman i länsskatterält och länsrätt är rayndig svensk medborgare, soraär mantalsskriven och bosatt inora länet och ej har fyUt . Tillnämndeman i den mellankoraraunala skatterätten får utses endast rayndig svensk raedborgare,som ej har fyllt . , länsnyklerhelsnämnd eller under länsstyrelse lydandemyndighet, länsläkare, biträdande länsläkare, socialvårdskonsulent, lagfarendomare, åklagare eller advokat eller annan sora har till yrke atl föra andras lalaninför rätta får ej vara närandeman. Densom har fyUl eUer uppger annat giltigt hinder är ej skyldig attmottaga uppdrag som nämndeman. Den som har avgått som nämnderaan är ej skyldigall mottaga nytt uppdrag förrän . Rättenprövar självmant den valdes behörighet. Nämndemanutses men får avgå . näranderaän visar gUtigthinder, får skatterätt eUer länsrätt entlediga tidigare. Den som harfyllt har rätt att frånträda uppdraget. Upphör nämnderaan alt varavalbar eller behörig, förfaller uppdraget. Närledighet uppkoraraer, utses ny nämndeman för återstående tid. Ledamotoch föredragande i skatterätt och länsrätt skall ha avlagt doraared ellerförsäkran enligt 4 kap. 11 § . Desom står i sådant förhållande lill varandra som sägs i 4 kap. 12 §rättegångsbalken får ej saratidigt tjänstgöra sora ledaraöler i skatterätteller länsrätt. Ifråga ora omröstning i skatterätt och länsrätt gäller bestäraraelserna i 16 och29 kap. ora oraröslning i överrätt i tillärapliga delar. Konungenraeddelar ytterUgare föreskrifter ora skatterätts och länsrätts organisationoch verksamhet. Dennalag träder i kraft den 1 juU 1971. Prop.1971: 14 95 Utdragav protokoU, hållet i lagrådet . Närvarande: f. d. justitierådet , regeringsrådet , justitierådetBERNHARD, justitierådet . tiUhandakoraraet utdrag av protokoll över civUärenden,hållet inför Hans Maj:t Konungen i statsrådet , hade Kungl.Maj:t förordnat, att enligt 87 § regeringsformen lagrådets utlåtande skuUeinhämtas över upprättade förslag till 1) lag om skatterätt och länsrätt, 2)lag om ändring i lagen (1955: 261) om avstängning av domare. Förslagen,som finns bUagda detta protokoU, hade inför lagrådet föredragils avhovrättsassessorn . Lagrådetyttrade: , Förslaget tiil lag om skatterätt och länsrätt Denför vårt land tämligen säregna utformningen av förvallningsrältskipningeninnebär att denna i första instans i aUt väsentiigt om-händerhaves avlänsstyrelserna och de tUl dessa anknutna prövningsnäranderna. Inomlänsstyrelserna har hittiUs i allraänhel alla ärenden tillhörande ett och sararaaäranesområde håUils ihop organisatoriskt. Detta medför alt inom en och sammasektion handhaves såväl inspektion, tiUsyn och andra administrativa uppgiftersom rättskipningen. Även om del, såsora föredragande departementschefen anfördei propositionen 1970: 103, inte finns fog för någon aUvarUgare erinran mot detsätt på vilket förvaltningsrättskipningen har utövats vid länsstyrelserna, hardock, såsom också underslröks, riklats kritik raot organisationsformen; blandannat har hävdats att förvaltningsrättskipningens integritet äventyrades genomden organisatoriska anknytningen till länsstyrelsernas administrativaverksamhet. Del är enligt lagrådets raening att hälsa raed tiUfredsställelse,att den vid riksdag på grandval av den berörda propositionenbeslutade oraorganisalionen av den statiiga länsförvaltningen även åsyftar enförstärkning av förvalmingsrällskipningen på länsplanet. TiUmotivering av de åtgärder som avser förvaltningsrättskipningens stärkandeåberopades i propositionen 1970: 103 frärast, all de avgöranden sora träffadesinora ramen för förvaltningsrättskipningen får allt större vikt fördel allraänna och för den enskilde saral be- verketsom skilda dorastolar endast till namnet. Samma personer som i egenskap avledamöter i länsskatlerätt handlägger ell skatlemål är sålunda behöriga altvid behov pröva t. ex. ett körkortsraål, men domstolen benämnes då länsrätt.Samme ordförande i länsskatlerätt och länsrätt är behörig att i egenskap av ensaradoraarevidtaga aUa de åtgärder och fatta alla de beslut sora anges i förslagets 6 .§,raen han måste likväl av formeUa skäl ge akt på och i beslutet ange när hanhandlar på länsskatlerättens vägnar och när han handlar på länsrättens vägnar. Näruppdelningen på två dorastolar inte genoraföres i organisatoriskt hänseende, synesdet lagrådet sora om del skulle varit lämpligt alt förvallningsrältskipningenpå länsplanet också formeUt utövades av en enda doraslol med behörighet attupplaga mål inom båda de korapetens-oraråden sora angivils i förslaget.Särskilt i inledningsskedet, när de doraarappgifler sora föreslagits för skatterättematorde kvantitativt betydligt överväga dera som hänförts liU länsrättema, kanemellertid skäl förefinnas att bibehålla den på nuvarandelänsstyrelseorganisation grundade uppdelningen på två domstolar raed olika naran,och lagrådet föreslår därför ej ändring av förslagel härutinnan. Frågan synesdock kunna koraraa i elt annat läge sedan domstolarna varit i verksamhet någontid och länsrätternas område - såsom torde vara avsikten - betydligt vidgats.Sedan så skett lorde det komraa att framstå sora naturligt atl en geraensara förvallningsdoraslolfinns i varje län. Denna bör i så fall benäranas länsrätt. Med tanke på denantagna utvecklingen synes det vara anledning all förelaga sådan järakning iförslaget atl i lagrubriken och de särskUda paragraferna länsrätt namnes föreskatterätt. Orade två dorastolarna förenas tiU en länsrätt, lärer dess kompetensområdekunna anses vara så omfattande att det bör ifråga-koraraa alt giva regler ora dorasloleni lagen ora allraänna förvallnings-dorastolar i stället för i en speciallag. Ifråga om lekraännens deltagande i förvallningsrältskipningen avviker delförevarande lagförslaget i vissa hänseenden från vad sora enligt 1969 årsreformer gäUer beträffande de allmänna underrätterna. TingsrättskaU vid handläggning av brottmål beslå av en lagfaren domare och närand.Enahanda sammansättning har tingsrätt vid handläggning av vissa raål ochärenden som avses i och (se 15 kap. 29 § GB, 20kap. 36 § FB samt 6 § lagen om handläggning av doraslolsärenden). Dessa raålgrapperlorde utgöra den övervägande delen av de raål som förekomraer vid tingsrätterna.I andra tvistemål består tingsrätt av tre lagfarna doraare. Ifråga ora antalet näranderaän i tingsrätt redovisades i propositionen 1969: 44ingående och utförligt de synpunkter som framkorarait och deöverväganden sora skett. I propositionen föreslogs att rätten skulle vara doraförraed fyra näranderaän, dock med tre i nämnden ora förfall för nämnderaaninträffade sedan huvudförhandUng påbörjats. Första lagutskottet anförde iutlåtandet : 38 att utskottet viUe kraftigare än sora skett i propositionenbetona dels den betydelse nämnddeltagandet i rättskipningen raåste antagas haför allraänhetens förtroende för doraslolama, dels värdet av alt lekraannasynpunkterkoramer tiU uttryck vid målens prövning. Utskottet erinrade i detta samraanhangora att utvecklingen inom samhället går mol alt lekmannainflytandet ges utrymmepå aUt flera oraråden, något sora bedöras sora värdefuUt för demokratin och förfrågomas aUsidiga belysning. - Med hänvisning lill vad utskottet sålunda anförtom betydelsen av att nämnd deltager i rättskipningen förklarade utskottet, somi äUl väsentUgt instärade i de skäl departeraentschefen anfört till slöd för förslagelrörande nämndens storlek, att förslaget borde jämkas något så att nämnden iregel hade fem ledamöter. Beträffandeomröstaing i tingsrätt då nämnd har säte i rälten gäUer enligt 29 kap, 3 § RBsamt 15 kap. 30 § GB, 20 kap. 36 § FB och 6 § lagen om handläggning av doraslolsärendenalt, ora vid överläggning yppas annan mening än ordförandens samt minst fyra näranderaäneller, då i näranden är endast fyra, minst tre nämndemän förenar sig ora skälenoch slutet, gäller närandens raening men i annat fall ordförandens mening.Vidare föreskrives att ordföranden skaU vid överläggning framställa saken ochvad lag stadgar därom, att vid orarösl-ningen ordföranden först skall säga sinmening och därefter inhämta nämndens samt att, ora näranden bestärat rättensavgörande, svarar för detta envar näranderaän som med sin röst bidragit därtUl.Enligt 6 kap. 3 § RB skall nämndemans skiljaktiga mening antecknas iprotokollet även när nämnden icke bestämt utgången. Såsomförsta lagutskottet anförde innebär de näranda bestäraraelserna alt oraröstningsreglernaär utforraade på den koUektiva oraröslnings-formens grund men med sådant reeUt innehåUatt man i det praktiskt mest betydelsefuUa fallet, att två meningar står motvarandra, når sararaa resultat sora ora individuell rösträtt hade gäUl. Medavseende å en ordning sora formeUt byggde på individueU rösträtt anfördedepartementschefen - i vilkens yttrande häratinnan utskottet förklarade sig iallt väsentligt insläraraa - bland annat: Om tre eUer flera meningar förelågevore lämpligheten av individueU rösträtt rainst sagt tveksara. Man hade vidareatt räkna raed alt det kunde föreligga Uka röstetal för två olika meningarvarför fråga uppkorame om utslagsrösten. YtterUgare hade man all la hänsyn tillfrågan om det juridiska ansvaret för domen och medverkan vid domens avfattning.Ulginge raan från alt individuell rösträtt med lika röstvärde formeUt skulle gäUakunde det svårligen motiveras atl nämndemännen inte skuUe ha samma ansvar fördomen Detta i sin tur skuUe leda tiU att detaljutformningen av domeninte gärna kunde försiggå utan alt närandemännen på ena eUer andra sättet fingemedverka eUer åtminstone ta del av avfattningen innan domen raeddelades. Ensådan ordning skuUe emeUertid belasta arbetet vid underrätterna utan att raan därigenorai sak skulle vinna något. De anförda förhåUandena talade med styrka för att maninte borde införa en ordning som forraeUt byggde på individuell rösträtt för näranderaän. Medhänsyn till vad som inledningsvis anförts om förvaltningsrättskipningensökande betydelse och den åsikt ora viklen av lekraannadel-tagande sora kora tiUuttryck vid underrätlsreforraen, icke rainst i utskottets av gUlade utiåtande,synes det vara svårt att förslå varför antalet näranderaän i de nya förvaltningsdorastolarnaskall sältas lägre än i tingsrätterna. Såvitt gäUer länsskatterälten raedför förslageltiU och med en rainskning av det antal lekraän sora i allraänhel brukar dellagai prövningsnäranderna. Såsora skäl för förslagels ståndpunkt anfördepartementschefen, utöver en redogörelse för de olika utredningarnas förslag,avlämnade före underrättsreformen, saml däröver avgivna yttranden, väsentUgenendast all lekraännen skaU ha individuell rösträtt och atl ora förslagel genoraförsantalet lekraän bör vara läraUgen lågt. Såsomförut anmärkts innebär omröstningsreglema för tingsrätt raed närandsamraansätlningatt närandemännen har individueU rösträtt i de praktiskt viktigaste fallen avmeningsskiljaktighet. De erinringar som framstäUdes raot en ordning med ävenformellt individuell rösträtt -vilka erinringar i nu ifrågavarandelagstiftningsärende icke berörts av departementschefen - synes vara likavägande i fråga om förvallningsrältskipningen. Att hittiUs lekmännen i prövningsnämndhaft fullständig individuell rösträtt synes knappast böra anses som eltavgörande skäl att bibehåUa denna ordning när nämnden omvandlas lill domstol.Därvid är atl märka att enligt vad sora anfördes i propositionen 1970: 103några krav på specieU fackkunskap inte bör ställas på lekraännen saral alt sararaanäranderaän avses skola kunna dellaga både i länsskatlerätt och länsrätt.Hänvisningen i detta sararaanhang lill faslighets- och exproprialionsdomslolamasynes föga bärande med hänsyn lill dessa domstolars raycket speciella korapelensorarådeoch det ringa antalet näranderaän. Vadsora nu anförts saral önskeraålel i och för sig ora likhet raellan underrätternai första instans talar starkt för all såväl oraröstningsreglerna sombestämmelserna om antalet nämndemän beträffande förvaltningsdomstolarna får samraautforraning sora för tingsrättema. Vad departementschefen i övrigt anfört idessa hänseenden synes icke innefatta övertygande skäl för alt i förvaltningsdorastolarnaha en ordning som avviker från den sora så nyUgen införts för tingsrättema. Ienlighet med vad ovan anförts förordas alt 5 § får följande lydelse: Länsrättoch skatterätt består av förvaltningsdomare såsom ordförande och nämnd, ora ejannat föreskrives i 6 §. Inäranden skall sitta fera nämndemän. Får inkallad nämndeman förfall, är dockrätten domför med fyra nämndemän. Konungenbestämmer hur många nämndemän som skaU finnas i varje län, för tjänstgöring ilänsrätt och länsskatterätt, samt vid den mellankoraraunala skatterätten. Föratl innehåUet i paragrafen skall bli mera överskådligt föreslår lagrådet altden får följande lydelse: Länsrättoch skatterätt är domför utan nämnd 1. när åtgärd- uppenbart förbiseende, 4. vid beslut om återkallelsetills vidare av körkort eller turislkörkort eUer vägran att tiUs vidaregodkänna utiändskt körkort när det är uppenbart atl sådant beslut bör raeddelas, 5. vid annat beslut som ejinnefattar slutligt avgörande av mål, 6. vid avgörande av raål i vilketsaken är uppenbar. Omdet ej är påkallat av särskild anledning att målet prövas av fullsullen rältär länsrätt och skallerätt också domför ulan närand vid beslut sora ejinnefattar prövning av raålet i sak. andra stycket sägs gäller även vid avgörande av 1. raål om utdömande av vite, 2. mål om handräckning vidtaxeringsrevision, handlings undantagande från taxeringsrevision och befrielsefrån skyldighet att lämna kontrolluppgift enligt taxeringsförordningen (1956:623), 3. mål angående omhändertagandeför utredning enligt 30 § barnavårdslagen (1960: 97), 4. raål enligt uppbörds- och folkbokföringsförfattningamaraed undantag av raål ora arbetsgivares ansvarighet för arbetstagares skatt. Enfråga av stor principieU betydelse är i vilken utsträckning ordförande i länsskatterältoch länsrätt skall, med hänsyn lill kravet all han sora doraare skall inlaga ensjälvständig ställning, kunna åläggas järaväl adrainistraliva uppgifter inomlänsstyrelsen och vilket slag av sådana uppgifter han skall kunna tiUdelas. Ibeslutet om partieU reform av länsförvaltningen anfördes att ordförande i länsskallerättoch länsrätt, som borde ha ställning av domare, kunde vara antingen chefen förhuvudenheten för allmän förvaltning och förvallningsrättskipning eller chefenför någon av de enheter som raotsvarar nuvarande aUraänna sektionen ochprövningsnämndens kansli. Härutöver kunde i vissa län behövas ytterligare doraaresora uteslutande var sysselsatta som ordförande. I den tiU grund för lagrådsremis- senliggande promemorian uttalades i anslulning härtiU alt det, för att det aUtidskulle finnas tillgång till en ordförande som inte före handläggningen i länsskatterälteneller länsrätten tagit befattning raed del aktueUa målet eUer frågor sora kundeha saraband med detta, i allmänhet borde utses tre ordförande; dessa kundevara de näranda befattningshavarna. De återgivna uttalandena synes ge vidhanden att ordförandeskap visserligen norraall borde uppdragas ål dessabefattningshavare men alt så inte alltid behövde vara fallet utan att ävenandra tjänstemän inom kunde koraraa i fråga. Iremissutlåtandena över promemorian riktades viss kritik mot den föreslagnaordningen. Kararaarrällen åberopade ett av departeraentschefen i annat sararaanhanganfört yttrande, att personal skall kunna oradisponeras inora och raellan deolika huvudenheteraa i , och framhöU i anslutning härtiU bl. a.att önskemålet om en åtskillnad meUan förvallning och döraande verksamhet undersådana förhållanden inle blir tillgodosett fullt ut raen alt detta får godtagastill dess att tiden är raogen för helt fristående regionalaförvaltningsdomstolar. Kararaarrällen fann också förhållandet raeUan doraamaoch chefen för huvudenheten vara oklart. ansåg det nödvändigt altordförandena i sin egenskap av doraare inte slår i något lydnadsförhåUandetill länsstjrelsen och att denna självständiga ställning borde komraa tiU klartullryck i författningstexten. Departeraentschefenhar behandlat frågan tämligen knapphändigt. Han refererar principuttalandet ibeslutet om partiell reform såsom innebärande att ordförande skall haställning som domare men vara tjänsleraan hos och sorasådan kunna ha uppgifter exempelvis sora chef för den huvudenhet sora föratangivits eller för en av enheterna inora denna. Härav följer enligtdepartementschefen att ordförandena i administrativt avseende skall varaunderställda . Han tillägger att av ordförandenas ställning som doraareföljer att de vid handläggningen av de raål sora ankoraraer på dera är heltsjälvständiga i förhållande till . Någon särskild föreskrift sora raarkerarordförandenas självständiga ställning genteraot eller deras stäUningsora doraare behövs enligt departeraentschefen inle. Däreraot föreslås att ilagtexten föreskrivs alt ordförande är tjänsteman hos . Såsomfraragår av det anförda är det avsett alt ordförande i vissa fall skaU enbartsysselsättas raed doraarappgifler. För dyUka fall synes vid länsstyrelsernakunna inrättas fullt självständiga doraartjänsler och den här diskuteradefrågan blir då inle aktuell. Den föreslagna föreskriften, att ordförande är tjänsleraanhos , torde för dessa fall närmast innebära att innehavaren av domartjänsleni kameralt avseende underslälles . Föreskriften altdomaren har att följa bestämmelser om arbetsfördelning som av läns- styrelsenges genom arbetsordning. I sakens natur ligger vidare att domaren när det gäUerpraktiska spörsmål, t. ex. lokalfrågor, har atl iaktta-g;i av länsstyrelsenutfärdade föreskrifter. I flertalet fall är delemellertid avsett, alt tjänst som ordförande skall kombineras med administrativtjänst. Föreskriften alt ordförande är tjänsteman hos får härvid,utöver vad sagts, även innebörden atl en sådan kombination är möjlig, såatt innehavare av domartjänst kan åläggas att ulföra även administrativauppgifter inom . Såsora följer av vad departemenlschefen anförtoch ytterligare underslrukits i de återgivna remissutlålandena är det självfalletdärvid av stor vikt att dessa uppgifter inle är av sådan art att vederbörandessjälvständighet sora doraare och hans opartiskhet kan ifrågasättas. , såsomär avsett, till ordförande utses befattningshavare inora huvudenheten för allraänförvaltning och förvaltningsrällskipning lorde också delta krav i regel bliuppfyllt. Den begränsning i fråga ora möjligheten alt utse tjänsteman ilänsstyrelsen till ordförande som här åsyftas är eraeUertid enligt lagrådets raeningav sådan principiell vikt att den bör korama till ullryck i lagtexten. härom synes kunna fä lydelse i viss anslulning till bestäraraelseni 13 § statstjänstemannalagen, som reglerar tjänstemans rätt att inneha bisysslor.Av en sådan bestämmelse torde exerapelvis följa alt tjänsleraan inomhuvudenheten för skalteförvaltning aldrig kan utses lill ordförande för länsskatterält.Bestäraraelsen torde även innebära atl ora ordförande för länsskatteräll, soraär Ijänstman inom huvudenheten för allraän förvaltning och förvaltningsrällskipning,överföres liU huvudenheten för skatteförvaltning, han därigenom blir obehörig atli fortsättningen vara ordförande. Lagrådetförordar av nu och förat angivna skäl atl 7 § erhåller följande lydelse: