prop · FU031 · 1971-12-31 00:00:00 — 1969/70Utgift 119 251355 1970/71 Anslag 120 662 0001971/72 Förslag 126 018 000 Representationsbidrag till ministem för utrikes Representations- och hyresbidrag till vissa Utlandstillägg m. m. Skatter, avgångsvederlag m. m. för av veder- börande utlandsmyndigheter anställd personal Sjukvård m. m. Prop.1971:1 Bilaga 5 5 och olönade konsulat med utsänd lönad tjänsteman redovisas i enförteckning, vilken som bilaga 5.1torde få fogas till statsrådsprotokollet i detta ärende. Som bilaga 5.2 torde få fogas till protokolleten uppställning över utrikesförvaltningens diplomatiska och konsulära tjänster. Utrikesdepartementethar f. n. 30 aspiranter under utbildning enligt en tvåårig utbildningsplan, fastställd avKungl. Sändebudet i ackrediterades år1969 även i . är en tjänsteman från ambassaden i Pekingplacerad där. Med hänsyn till behovet av fortsatt representation på platsenförordar jag, att en ambassad upprättas i under ledning av en chargéd'affaires, underställd sändebudet i . Medel för ytterligare tjänster ianledning härav är f. n. ej erforderliga. Formerna för den svenska representationenvid i är föremål för övervägande i enlighet med 1970års riksdags önskemål (SU 12, rskr 306). Iavvaktan på resultatet härav avses en tjänsteman att tillfälligtplaceras i . Mellan ochSovjetunionen har enighet uppnåtts om upprättande av generalkonsulat i resp. . Med hänsynhärtill förordar jag, att ett generalkonsulat i upprättas /72. I avvaktan på närmare utredning om personalbehovet viddenna myndighet beräknas en tjänsteman tillfälligt kunna placeras där. Med hänsyn till en förskjutning avtyngdpunkten i den konsulära verksamheten i norra förordar jag, att detlönade konsulatet i dras in och att i stället den nuvarande olönadekonsulära myndigheten i omvandlas till ett lönat konsulat. F.n. finns i och lönade generalkonsulat, som förutom sinaallmänna konsulära uppgifter har ansvaret för kommersiella ärenden och verkarsom organ för den allmänna upplysningsverksamheten om . Chefenför kommer senare denna dag att,förorda, atthandelssekreterarkontor upprättas i och i sydöstra delen avAmerikas förenta stater . Med anledning härav kommerverksamheten vid nämnda utlandsmyndigheter att inslcränkas. Hänsyn har tagitshärtill vid beräkningen av medel under detta anslag. Formerna för denfortsatta konsulära verksamheten på dessa orter måste utredas närmare. Kungl.Maj:t bör inhämta bemyndigande att företa de förändringar i frågaom den konsulära organisationen som kan bli erforderliga. Efter samråd med cheferna för berördadepartement kommer fr. o. m. /72 medel för tjänster som biträdenåt de vid vissa utlandsmyndigheter tjänstgörande försvars- ochsocialattachéerna, lantbruksrepresentanterna samt de ekonomiska och tekniskaattachéerna att beräknas under fjärde och femte, nionde resp. sjunde ochtrettonde Prop.1971:1 Bilaga 5 6 huvudtiteln.Hänsyn har tagits härtill vid beräkningen av medel under förevarande anslag. har hävdatfolkrättens grundläggande betydelse för ett fredligt mellanfolkligt samarbete.I samma takt som detta samarbete stegrats har kravet på ständig tillgång tillhögt kvalificerad folkrättsexpertis ökat. En tjänst som sakkunnig i folkrätt iCr 3 bör därför inrättas i departementet. Därvid behöver inte längre, såsomhittills, medel beräknas för ett särskilt arvode för dylik expertis. Med hänsyn till den ökadearbetsbelastningen för ambassaden i på grund av engagemang vid FAOberäknar jag medel för en tjänst som förste ambassadsekreterare vid ambassaden.I övrigt beräknar jag medel för en tjänst som konsul vid det olönade generalkonsulateti samt för ytterligare åtta tjänster inom , varavtre för handläggande personal. Med hänvisning till sammanställningenhemställer jag, att Kungl. a) bemyndiga Kungl. Maj:t att i inrätta entjänst som sakkunnig i folkrätt i Cr 3, b) bemyndiga Kungl. Maj:t att företa eventuella förändringar ifråga om den konsulära organisationen i enlighet med vad som angivits i detföregående, c) till för budgetåret1971/72 anvisa ett förslagsanslag av . 1969/70Utgift 3 375 826 1970/71Anslag 3 650 000 1971/72Förslag 3 650 000 Frånanslaget bestrids kostnaderna för representation, som utövas av utomlandsstationerade tjänstemän i utrikesförvaltningen och tjänstemän iutrikesdepartementet som, utan att omstationeras, tas i anspråk förtjänstgöring utomlands. Bidragen fastställs av ministern för utrikes ärendena påförslag av utrikesförvaltningens lönenämnd. Anslaget bör föras upp medoförändrat belopp. Jag hemställer, att Kungl. att till Representationsbidrag tillutlandstjänstemän för /72 anvisa ett anslag av . 1971:1 Bilaga 5 7 Inventarier för beskickningar, delegationeroch konsulat 1969/70 Utgift 3 764 503 Reservation 981464 1970/71 Anslag 3 460 000 1971/72 Förslag 3 960 000 Under detta anslag anvisade medel används förersättning, underhåll och nyanskaffning av kansli- och bostadsinventarier förutrikesrepresentationen. Anslaget bör för nästa budgetår höjas med 500 000 kr.Jag hemställer, att Kungl. att till Inventarier förbeskickningar, delegationer och konsulat för /72 anvisa ettreservationsanslag av . 1969/70 Inkomst 71 573 1970/71 Anslag 1 000 1971/72 Förslag 1000 I samband med utlandsmyndigheternasvalutaförsörjning uppkommer kursförluster och kursvinster som redovisas underdetta anslag. Anslaget bör föras upp med ett formellt belopp av . Jaghemställer, att Kungl. att till Kursdifferenserför /72 anvisa ett förslagsanslag av . Ersättningar åt olönade konsuler 1969/70 Utgift 1 436 995 1970/71 Anslag 1650 000 1971/72 Förslag 1 800 000 Anslaget används för attbetala s. k. kontorskostnadsbidrag till vissa olönade konsuler samt utrustningsom enligt författningar och praxis skall finnas på svenska olönade konsulat. Det finns f. n. över 500svenska olönade konsulat. De olönade konsulerna gör en värdefull insats förSverige antingen det gäller bistånd till sjöfolk och andra svenska medborgare,informationsverksamhet eller andra aktiviteter. De erhåller ingen ersättningför sitt arbete. Till blott ett mindre antal lämnas kontorskostnadsbidrag,bland dem de konsulat där utsända utrikeskanslister är stationerade. Anslagetbör höjas med . Jag hemställer, att Kungl. att till Ersättningar åtolönade konsuler för /72 anvisa ett förslagsanslag av 1 800 000ler. Prop.1971:1 Bilaga 5 8 Särskilda förhandlingar med annan stat eller inomintemationell organisation 1969/70Utgift 4 534 879 1970/71 Anslag 4 045 000 1971/72Förslag 4 550 000 Anslaget, som används för att bestridakostnader för förhandlingar och överläggningar med och svenskt deltagande iinternationella konferenser och möten, bör med hänsyn till belastningen räknasupp med . Jaghemställer, att Kungl. att till Särskildaförhandlingar med annan stat eller inom internationell organisation för /72 anvisa ettförslagsanslag av . Kostnader för vissa nämnder m. m. 1969/70Utgift 94 338 1970/71 Anslag 100 000 1971/72Förslag 110 000 Från anslaget bestrids utgifterna förutrikesdepartementets nämnder. Anslaget bör räknas upp med . Jaghemställer, att Kungl. att till Kostnader för vissa nämnder m.m. för /72 anvisa ett förslagsanslag av . A 8.Kommittéer m. m. 1969/70 Utgift 1970/71 Anslag 1971/72 Förslag Från anslaget bestrids kostnaderna förkommittéer och utredningar, som faller inomutrikesdepartementets verksamhetsområde. Anslaget bör räknas upp med . Jaghemställer, att Kungl. atttill Kommittéer m. m. för /72 anvisa ett reservationsanslag av225 . 1969/70 Utgift 1970/71 Anslag 1971/72 Förslag Prop.1971:1 Bilaga 5 9 Från detta anslag bestrids bl. a. vissakostnader för utomnordiska resor, som företas av utrikesdepartementetskommittéer och nämnder. Avreservationen från /70 har . tagits i anspråk för engåva till , för vilken medel beräknats under anslaget (prop.1966:1 bil. 5 s. 15, SU 3, rskr 3). Anslaget bör räknas upp med tiU200 . Jag hemställer, att Kungl. Maj:t föreslårriksdagen att till Extra utgifter för /72 anvisa ettreservationsanslag av . 1969/70Utgift 660 486 1970/71 Anslag 950 000 . 1971/72Förslag 950 000 Dettaanslag utnyttjas huvudsakligen för att bestrida vissa kostnader avrepresentationskaraktär, som uppstår i samband med besök i av utländskastatschefer, regeringsmedlemmar och andra personer, som bör visas uppmärksamhetoch gästfrihet från officiellt svenskt håll. Anslaget bör föras upp medoförändrat belopp. Jag hemställer, att Kungl. att till Tillfälligarepresentationskostnader för /72 anvisa ett förslagsanslag av950 . 1971:1 Bilaga 5 10 B.BIDRAG TILL VISSA INTERNATIONELLA ORGANISATIONER Permanenta skiljedomstolens internationella byrå iHaag 1969/70Utgift 4 151 1970/71 Anslag 5 000 1971/72Förslag 6 000 Då bidrag till Permanentaskiljedomstolens internationella byrå för , vilket utbetalasunder det svenska /72, beräknas komma att överstiga ,bör anslaget höjas med . Jaghemställer, att Kungl. att till Permanenta skiljedomstolensinternationella byrå i för /72 anvisa ett förslagsanslagav . 1969/70Utgift 10 962 167 1970/71 Anslag 11 500 000 1971/72Förslag 13 700 000 ordinarie medlemsbidrag till FNför uppgick till omkring 9,1 milj. kr. Det ordinarie bidraget till FN har ännu inte fastställts men beräknas komma att uppgå tillomkring 10,6 milj. kr. För /72 FN:sräkenskapsår 1972 synes det motiverat att räkna med en ökning av drygt 1milj. jämfört med det beräknade bidraget för . Vaktstyrkan i (UNEF) harvisserligen avvecklats, men så länge Mellersta Östern-krisen ej lösts kan någonform av FN-närvaro i området på nytt bli aktuell. Något belopp för kostnadermed anledning av tänkbara svenska insatser i sådant sammanhang kan inte nuberäknas. Vad beträffar FN:s verksamhet på (UNFICYP) är det omöjligt att ställa några säkra prognoser. Under hösten 1968skedde en 25-procentig reducering av styrkan. Emellertid är finansieringen avstyrkan otillfredsställande och trots frivilliga bidrag från och andraländer har FN under en följd av år haft ett underskott, som f. n. beräknas tillca 31 milj. kr. Trots reduceringen har därför och flertalet av de andraländer, som genom sina frivilliga bidrag möjliggjort operationens genomförande,funnit det påkallat att fort- Prop.1971:1 Bilaga 5 11 sättaatt ge oförminskade bidrag. För bör under detta anslag beräknas ettoförändrat belopp om 2 milj. kr. Totalt bör anslaget således föras upp med13,7 milj. kr. Jaghemställer, att Kungl. att till FörentaNationerna för /72 anvisa ett förslagsanslag av . och utveckling () 1969/70Utgift 4 734 461 1970/71 Anslag 5 050 000 1971/72Förslag 5 400 000 I budgetredovisas utgifter under två huvudavdelningar. Del I upptar kostnader för organisationenssekretariat och personal, miljövårdsprogrammet samt för tekniskt bistånd tillvissa medlemsländer m. m. och del II kostnaderför verksamheten inom vissa till anslutnaorgan såsom (), Europeiskaatomenergiorganet () samt dess programbibliotek och centrum försammanställning av neutrondata. Europeiska bolaget för kemisk behandling avbestrålat atombränsle (Eurochemic), centrum för forskning pä utbildningensområde (), vägforskningsprogrammet samt (ECMT). bidragtill för vilket utbetalas under innevarande budgetår kan uppskattas tillomkring 4,9 milj. kr. För bidrag förordar jagatt anslaget höjs med . i förhållande till nu utgående anslag. Jaghemställer, att Kungl. att till Organisationen för ekonomisktsamarbete och utveckling () för /72 anvisa ettförslagsanslag av . Europeiska frihandelssammanslutningcn (EFTA) 1969/70Utgift 1 696 040 1970/71 Anslag 2150 000 1971/72Förslag 2 050 000 bidragtill EFTA för /71 beräknas komma att uppgå till . För1971/72 kan förutses en höjning med . Anslaget kan dockmed hänsyn till belastningen minskas med . laghemställer, att Kungl. att till Europeiskafrihandelssammanslutningcn (EFTA) för /72 anvisa ett förslagsanslag av . Prop.1971:1 Bilaga 5 12 1969/70Utgift 1176 674 1970/71 Anslag 1400 000 1971/72Förslag 1 450 000 Storleken av bidrag tillEuroparådet /72 kan bestämmas först då budget fastställts, vilket beräknas ske . Detsvenska bidraget till för , vilket utbetalas underdet svenska /71, beräknas komma att uppgå till omkring 1,3 milj.kr. Bidraget för berälmas komma att öka med ca . Jaghemställer, att Kungl. att till för budgetåret1971/72 anvisa ett förslagsanslag av . Prop.1971:1 Bilaga 5 13 I en enhälligt antagen resolutionförklarade sextondegeneralförsamling att sextiotalet skulle bli ett FN:s utvecklingsårtionde.Enligt beslutet skulle medlemsstaterna intensifiera sina ansträngningar attmobilisera stöd för utveckling. a. fastslogs att de rikaländerna skulle sikta på att till överföra resurser till ett värde som motsvarade 1 "/o av nationalinkomsten.Som allmän målsättning fastslogs att ökningen av bruttonationalproduktvid slutet av årtiondet skulle uppgå till minst 5 "/o . Dennaproduktionsmålsättning har av allt att döma uppnåtts. För tredje världen som helhet redovisas för perioden196069 en tillväxt av bruttonationalprodukten på i genomsnitt ca 5,5"/o , vilket är något snabbare än i industriländerna under sammaperiod. Om man räknar bort den del av produktionsökningen som den växandebefolkningen tagit i anspråk haremellertid utvecklingen i i-länderna varit väsentligt gynnsammare än iu-länderna. Klyftan mellan rika och fattiga länder har fortsatt att vidgas. Den genomsnittliga befolkningstillväxten i u-ländernahar legat över 2,5 "/o , vilket innebär attden årliga per capita-tillväxten av bruttonationalprodukten inte överstigit3 o/o. I vissa u-ländermåste man räkna med att den genomsnittliga per capita-inkomsten har sjunkit.Endast ett begränsat antal har uppnått en tillväxt som, utöver ett bibehållande av existerandelevnadsstandard för den växande befolkningen, medgett en betydandeförbättring av människors livsvillkor.Klyftorna inom tenderar också att öka. Statistiken ger vidhanden att inkomstskillnaderna i i allmänhet vuxit och attinkomstfördelningen där är betydligt ojämnare än i industriländerna. Denrådande sociala och ekonomiska strukturen har medfört att den ekonomiska tillväxten i stor utsträckningkommit begränsade befolkningsgrupper till del. k. nettoresursflödet från i-länderna till har under sextiotaletökat endast i begränsad utsträckning, vilket inneburit att avståndet till enprocentmålets uppnående successivtvuxit. Vid utvecklingsårtiondets början uppgick detta flöde, mätt somandel av samlade bruttonationalprodukt, till 0,96 "/o.Därefter har procentandelen sjunkit till 0,72 «/o . Det resursbegrepp som ligger till grund fördessa beräkningar och därmed för det nämnda enprocentmålet utgör emellertid ettmindre tillfredsställande mått både på givarländernas uppoffringar ochkapitaltillskottens värde för mottagarländerna. 1971:1 Bilaga 5 14 ingårsålunda inte bara biståndstransfereringar utan också kommersiella krediter ochprivata investeringar. Någon hänsyn till räntebetalning och utflödet av utlandsägda företagsinvesteringsinkomster tas inte. Konsekvensen av detta är, vilket iolika sammanhang framhållit, att ett uppnående av enprocentmålet enligtnuvarande definition inte garanterar ett ökande reellt nettoresursflöde tillu-länderna. Ett mera realistiskt mått på i-ländernasegentliga bistånd till får man genom att se på flödet av deoffentliga krediter och gåvor som lämnas i syfte att bistå u-ländernasutvecklingsansträngningar. För del ökade detta flöde relativtsnabbt , men har stagnerat på en nivåav . Det motsvarade därmed ca 0,36 '/o avOECD-ländernas samlade bruttonationalprodukt. Stagnationenav biståndsflödet har sista år varit särskilt allvarlig medhänsyn till stora skuldbörda. De årliga återbetalningarna av räntoroch amorteringar för exportkrediter uppgår tillsammansmed industriländernas hemtagning av investeringsinkomster till betydandebelopp och har ökat snabbt. Behovet att över betalningsbalansen finansiera dessa snabbt expanderandefinansiella utflöden har tvingat flertalet till betydandeåterhållsamhet på importsidan. Om dessautvecklingstendenser fortsätter kommer många att tvingastill en utvecklingshämmande, defla-tionistisk politik. Det är mot denna bakgrund man skall seu-ländernas, av stödda, krav på ett särskilt mål som endast omfattaroffentliga resursöverföringar direkt syftande till att främja utveckling.De olika industriländernas uppfyllelse av ett sådant mål skulle ge en merrättvisande bild av deras uppoffringar för utveckling. Detviktigaste är emellertid att uppnåendet av ett offentligt biståndsmål på dennivå som är aktuell, 0,7 Vo av bruttonationalprodukten, innebär att detfaktiska nettobiståndsflödet till ökar väsentligt. Strategin för FN:s andra utvecklingsårtionde Utarbetandet av en strategi för det andrautvecklingsårtiondet har dominerat FN:s verksamhet pådet ekonomiska och sociala området. Efter intensiva förhandlingar fastställdeFN:s generalförsamling strategin , på 25-årsdagen av FN:stillkomst. Med hänsyn till strategins betydelse för det framtidautvecklingssamarbetet fogas texten i översättning som bilaga 5.3 till detta protokoll. Huvudmålet förutvecklingsstrategin är långsiktig förbättring av den enskildeslevnadsvillkor. Även ökad ekonomisk tillväxt eftersträvas inom ramen för en gemensam strävan motekonomisk och social utjämning. För att främja detta syfte anges ett antaldelmål av såväl ekonomisk som social karaktär. Prop.1971:1 Bilaga 5 15 En breddning av denvälståndsskapande basen förutsätts ske genom en produktionstillväxt av minst 6 »/o perår. Målet för den ekonomiska tillväxten förutsätter en ökning av produktionen inomjordbruket med 4 "/o och av industriproduktionen med 8 "/o årligen.U-ländernas långsiktiga ekonomiskatillväxt måste främjas bl. a. genom större investeringar. Detkan ifrågasättas om dessa målsättningar är relevanta för på vitt skilda utvecklingsstadier. Att deekonomiska målsättningarna i påfallande stor utsträckning gettskvantitativa uttryck beror dock främst på egna önskemål. Målen ärsnarast att tolka som allmänna uttryck för ett växande krav på en rättvisarefördelning av världens resurser. Strateginanger vidare att produktionstillväxten per invånare skall uppgå till minst 3,5 "/o . I detta målligger ett antagande om en befolkningstillväxtpå ca 2,5 o/o . Då befolkningstillväxten f. n. torde överstiga 3 "/qkan målet uppnås endast genom ökade insatser på familjeplaneringensområde. Strategin anger vidare att de växande materiella resurserna måste gesen rättvisare fördelning genom ökad satsning på utbildning, hälsovård,familjeplanering, slumsanering etc. En jämnare inkomstfördelning böråstadkommas genom skattereformer, ökad skattekontroll och jordreformer. Desociala målsättningarna är i allmänhet ej uttryckta i tal. Detta beror dels påatt dessa förhållanden sällan lämpar sig för enkla kvantifie-ringar, dels påatt samhällsförhållandena växlar starkt mellan olika . Målen tordefrämst vara att betrakta som grundval för fortlöpande granskning av de enskildaländernas insatser . De allmänna målsättningarna skall enligtstrategin främjas genom insatser av såväl som i-länder. I-ländernahar med strategin påtagit sig att till överföra resurser till ettvärde som motsvarar 0,7 o/o avbruttonationalprodukten i form av offentligt bistånd. Detta mål föroffentligt bistånd skall uppnås . På handelns område har vissa framstegkunnat noteras. Ett principbeslut har sålunda fattats inom ramen för () om ett generellt system för preferenser, varigenom färdigvaruexportenfrån skulle ges en gynnsammare behandling i tullhänseende änmotsvarande export från i-länder. export av sådana varor skulle ifortsättningen komma att i stor utsträckning kunna importeras till i-ländernahelt tullfritt. Strateginförutser vidare förhandlingar om marknadsregleringar, buffertlager ochdiversifieringsfonder för ett antal råvaror, liksom förhandlingar omavskaffande av andra handelshinder än tullar för industrivaruexporten frånu-länderna. Det är härvid frågan om komplicerade förhållanden som kräver betydande utredningsarbete innan beslut kanfattas. Strategin anger avslutningsvis attutvecklingen globalt och i de enskildaländerna skall granskas av . 1971:1 Bilaga 5 16 ning,som skall äga rum , skall förberedas av det ekonomiska och socialarådet (ECOSOC) på basis av rapporter från FN:s regionala kommissioner ochfackorgan och för utvecklingsplanering. I detta sammanhang kannämnas de aktionsplaner för verksamheten som förutses bliutarbetade inom . Exempel på utkast till dylika aktionsplaner ärFN:s livsmedels- och jordbruksorganisations (FAO) preliminära plan förvärldens livsmedelsförsörjning ochInternationella arbetsorganisationens () arbete på ett världsprogramför sysselsättningen. Utarbetandet av dessa aktionsplaner eller delstrategierbör påskyndas och i möjligaste utsträckning samordnas. Svenskbiståndspolitik i internationellt perspektiv utgör i mångafall kompromisser mellan skilda intressen. Detta medför att rekommendationernaofta måst göras vaga och stundom kommit att rymma sinsemellan svårförenliga element.Det kan dock påpekas att det internationella arbetet i vissa avseenden lettfram till principer som länge varit vägledande för det svenskautvecklingssamarbetet. Klarast kommer detta till uttryck i den förändradesynen på själva målsättningen för det internationella utvecklingssamarbetet. I stället för denenkla tillväxtmålsättning som fastställdes för det första utvecklingsårtiondet angerutvecklingsstrategin nu att målet för utvecklingssamarbetet är förbättradelevnadsvillkor för människorna i och medlet är ett program somsamordnar ekonomiska och vad som i brist på bättre brukar kallas socialaåtgärder. Man fastslår mot denna bakgrund att "om orättmätiga privilegier,extrem rikedom och sociala orättvisor består, omintetgörs utvecklingensväsentligaste syfte". Denna grundläggande programförklaringvidareutvecklas sedan i de avsnitt som behandlar i-ländernas och u-ländernasåtaganden. I detta sammanhang vill jag nämna att ianslutning till strategin antog en särskild resolution om behovet av att manintegrerar de ekonomiska och socialaåtgärderna inom ramen för olika utvecklingsprogram. Det primära ansvaret för u-ländernasutveckling åvilar dem själva. Detta är en av alla accepteradprincip. Den fastslås av själva bl. a. i Alger-stadgan. Iutvecklingsstrategins text har denna tanke getts en viss konkretion och formatstill en rad mer precisa krav på egna insatser. Bland dessa krav märks åtgärder för attförändra den ekonomiska och socialastrukturen i . a. fastslås behovet av att jämnare fördelainkomst och förmögenhet. Endast om så sker kan den ekonomiska tillväxt som äger rum ge upphov till en bredutveckling till folkflertalets fromma. Strukturreformer utgör också enväsentlig förutsättning för att Prop.1971:1 Bilaga 5 17 resursöverföringarfrån i-länderna skall bli en hävstång i utvecklingsarbetet. Det måste anses väsentligt att samarbetetmellan givare och mottagare på utvecklingsområdet kan baseras på engrundläggande samstämmighet i fråga om värderingar och målsättning. Renaeffektivitetsskäl talar för detta. När givarlandets mål förutvecklingssamarbetet står i samklang med de resultat mottagarlandeteftersträvar i sin praktiska politik ökar förutsättningarna för att de enskildabiståndsinsatserna skall bli meningsfulladelar av en sammanhållen utveckling. Strategin innebär ett framsteggenom att den bekräftar nödvändigheten av detta samspel mellan i- ochu-ländernas åtgärder. Mot denna bakgrundkan man se frågan om de svenska utvecklingsinsatsernas inriktning på såväl ämnesområden som länder. Föratt pröva i vilken utsträckning våra insatser stimulerar mottagarländernas egnautvecklingsansträngningar och bidrar tillekonomisk och social utjämning fordras en bedömning av dessa ländersutvecklingspolitik. Den precisering avprinciperna för ländervalet i den bilaterala svenska biståndsverksamhetensom jag gjorde i föregående års statsverksproposition och som vann anslutning i beslut är såledesen konsekvens av våra allmänna mål för utvecklingssamarbetet med defattiga länderna.