prop · FU03122 · 1971-12-31 00:00:00 — Med de möjligheter till förlängning avexpro-priationstiUstånd som utredningen föreslår kan intervallen meUan ansökningenoch exproprialionsmålels avgörande bli mycket lång. Detta ökar naturligtvismöjligheterna all externa faktorer utan samband med plangenomförandet kanpåverka markärdet under liden. Del synes befogat att markägare ges uttryckligrätt tUl skälig jämkning av ersättningen på dessa grander. Bankinspektionendiskuterar den föreslagna regelns betydelse för kreditgivningen. Omvärderingstidpunklen placeras så, att den ofta kommer alt ligga föreanteckningen i fastighelsboken, uppslår vid stigande fastighetspriser risk föratt en kreditgivare, sora läranar ut lån på fastighelen efler den relevanta dagen,gör della lill för högt belopp. realiserande av utredningens förslag idenna del skulle därför kunna skapa en viss osäkerhet inora faslighelskredilen,i synnerhet ora saratidigt expropriationsmöjUghelerna utvidgas kraftigt. Oraförslaget beträffande värderingstidpunklen genomförs, bör därför kreditgivarnaskyddas genom en föreskrift all anteckning i faslighelsboken skaU ske redan ianslulning till att ansökan om expropriation kommer in till Kungl. Sveahovrätt erinrar om atl det inora den allmänna skadeslåndsrällen av hänsyn tUlden skadelidande har ansetts principieUl riktigt atl vid värderingen av enegendomsskada räkna med förhållandena än den då skadaninträffade. Hovrätten påpekar vidare alt vid vanliga fastighetsköp tidpunktenför köpeskillingens bestämmande vanligen i stort sett sammanfaller raed lidenför köparens liU trade och köpeskUlingens erläggande. En vägledande grandsalsbör di»i för enligt hovrätten vara alt värderingstidpunklen skall, så långt detär möjUgt, i tiden sammanfalla med tillträdet och betalningen. Avvikelser fråndenna grundsals innebär risk för rättsförlust och fara för att den allmännaprincipen om all ersättningen skall motsvara expropriatens ekonomiska förlustblir åsidosatt. Hovrätten anser mot bakgrund av det anförda alt den nuvarandehuvudregeln, dvs. dagen för domen, är väsentligen riktig. Hovrätten påpekarvidare att de skäl som utredningen har åberopat lUl stöd för sitt förslag harbetydelse endast i fråga om vissa expropriationsändamål. Utredningen förbiserockså all värdeökningar kan uppkomma inom betydande områden ulan all del berorpå några kostnader sora koraraunen har lagt ner. Hovrättenkritiserar utredningens uttalande om fördelarna av att man medden föreslagna regeln får möjlighet all vid värdermgen beakta utvecklingenefter värderingslidpuiikten. Hovrätten påpekar att man vid bestämmandet av enfastighets saluvärde har alt försöka klarlägga vad enspekulant kan antas ha varit beredd atl då betala. Härvid kan man normaltendast beakta förhåUanden som var kända vid värderingstidpunklen. Denföreslagna regeln kommer alt försvåra arbetet för domstolar och parter bl. a.,därför alt man måste bortse från vad som har hänt under en kanske avsevärdlidsperiod. Enligtadvokatsamfundet är d£;n av utredningen föreslagna ändringen inte erforderligför att motverka att expropriaten får ersättning för den värdeökning somplangenomförandet medför. Enligt 8 § ExL gäller nämligen alt hänsyn tUl värdeökningpå grund av expropriationsända-målet (plangenomförandet) inle får tas vidbestämmande av löseskUlingen. Att utredningens förslag om tidigareläggning avvärderingslid-punkten av andra skäl regelmässigt skulle medföra en fördel förden exproprierande på fastighetsägarens bekostnad synes däremot givet, eftersomförslagel innebär all realvärdestegringen från värderingsdagen fram tiUtillträdesdagen skall tillfalla exproprianlen. RLFanser all de nuvarande reglerna om värderingstidpunklen bör bibehållas,eftersom förslaget bl. a. kommer atl göra processen än mer invecklad. Domänverketuppger sig inle finna någon sora helst bärande grund för atl expropriaten skaUberövas den värdeökning fastigheten kan undergå och sannolikt även undergårunder den förhållandevis långa tid som brukar förflyta från ansökmngen resp.talans instämmande fram till domstUlfället. Givetvis åsyftas inle värdeökningsom kan sammanhänga med expropriationen som sådan mot vUken gällandelagslifl-nuig uppställer korrektiv ulan värdeökning av den art fastighetema iorten av skilda orsaker allmänt kan lUldra sig . be;aktar förslaget inte tillräckligt all en faslighels värdekan förändras av annat än planinfluens och penning-värdeförsämring. Förslagelsregel medför att t. ex. värdeökning genom skogslUlväxt skulle tUlfalla denexproprierande. TUlväxten kan i långvariga mål gäUa betydande belopp.Förbundet säger sig helt dela de synpunkter som har anförts av expertenHernmarck. EnUgtexpropriationsdomstolen i lalar starka skäl för atlvärderingstidpunklen vid fastställande av expropriationsersältning bestäms så,att avvikelserna från 'ad som gäller på den fria fastighetsmarknaden inte bliralltför framträdande. De skäl som utredningen åberopar för attvärderingstidpunklen skall sättas förefaller domstoleninle bärande. Några större ölägenheter av de nuvarande reglerna har inteförmärkts. Domstolenbelyser med exempel hur de föreslagna reglerna om vär- deringslidpunklkommer atl verka när en faslighels värde minskar för att därefter öka. I ettsådant fall får enligt domstolen den exproprierande möjlighet att på den andraparlens bekostnad spekulera i prishöjningar resp. prissänkningar. Förkreditinstilutioner och andra som utlämnar lån mot säkerhet av inteckningar ifastigheter måste värderingsregler med sådana konsekvenser innebära betydandeölägenheter. Domstolen framhåller vidare, att fastighetspriserna under enlängre tidsperiod med fast penningvärde i allmänhet stiger i storstadsregioneroch områden med Uvaklig privat eller statlig företagsamhet, medan de sjunker iavfolkningsbygder. Den föreslagna regeln kan komma atl verka så, att förfasligheter som exproprieras inom områden av först angivet slag kommer alterläggas understigande värdet vid överlåtelsen, medan förfastigheter inom områden med motsatt värdeutveckling kan konnma att utdömasersättningar som överstiger värdet vid tiden för överlåtelsen. Det viktigaönskemål på exproprianthåll om en tidig värderingstidpunkt som utredningenhänvisar tUl kan enligt domstolen komma att visa sig mindre framträdande ikommuner med ut-vecklingssvårigheler. Exproprialionsdomslolendiskuterar vidare det fallel all en kommun har fått tillstånd alt exproprieraåtskilliga fastigheter inom en tätbebyggd del av kommunen samt atl några årdärefter planläggningsarbetet fortskridit så långt att det är klart, atl någoneller några av fastigheterna skall utläggas till gata eller annan allmän plats.Om då ny stadsplan fastställs i enlighet härmed, krävs inte Kungl. Maj:tstUlstånd för expropriation av denna mark utan expropriationen kan medges avexpropriationsdomstol. Värderingstidpunklen skall då vara den tidpunkt dåtalan väcks vid domstolen. Del föreslagna systemet med olikavärderingstidpunkter för sådana skUda slag av expropriationer kan leda liUegendomliga resultat, som domstolen belyser med exempel. Värderingstidpunklenkan bli beroende av om lalan väcks före eller efler fastställandet av stadsplanenoch av vilken exproprialionsgrund komraunen åberopar. Domstolen frågar sig bl.a., om fastighetsägaren, när kommunen har väckt lalan under hänvisning tillKungl. Maj:ts expropriationstillslånd, kan påpeka att sådant tillstånd inlebehövs med hänsyn till stadsplanen, och om kommunen har möjlighet alt självåterkalla sin talan och yrka expropriation på grund av stadsplanen. Särskiltbesvärliga problem kan uppkomma om en fastighet, sora koramunen har fållKungl. Maj:ls tUlstånd atl expropriera, enligl senare fastställd stadsplan blirutlagd delvis till gata delvis till kvartersraark. I mål om expropriation av ensådan fastighet kan enligt utredningens förslag olika värderingstidpunkterkoraraa atl gälla för skilda delar av objektet, faslän detla i sin helhettillträds vid en och samraa tidpunkt. Elt värderingssystem med sådana följdersora de nu berörda anser sig domstolen inte kunna godla. Expropriationsdomstolenframhåller vidare att det mellan löseskil- lingenför en fastighet och fastighetsägarens personliga ersättning ofta råder sådantsamband atl allvarliga ölägenheter kan uppstå om domstolarna vid bestämmandetav dessa båda ersätlningsposter skall ulgå från skUda värderingstidpunkter.Också och framhåller olägenheten av skildavärderingstidpunkter. Deprocessekonomiska fördelar som utredningen åberopar bör enligtexpropriationsdomstolen inte överdrivas. Enligt domstolens erfarenhet ärnackdelarna med det nuvarande systemet inte särskilt framträdande. De torde iallt fall väga lättare än de nackdelar som kan förutses med de föreslagnareglerna. Anser man de processekonomiska nackdelarna med det nuvarandesystemet så betydande all en förändring bör genomföras, torde flera olika alternativkunna korama i fråga. En möjlighet är att knyta värderingen till tidpunktenför talans väckande vid domstol. Eller också skulle dagen för delgivning avstämning kunna bli bestämraande för värderingstidptmkten. VUl man förhindra attolika domstolsinstanser har att ulgå från skilda värderingstidpunkter, kan manlåta liden för underdomslolens dom bli värderingslidpunkt i de fall då tUlträdeinle har skett dessförinnao. För alla dessa alternativ synes man vidare böraöverväga, om inte dessutora bör införas en bestämmelse om räll och skyldighetför den exproprierande all liUlräda fastighelen vid någon tid, som inte alltförmycket avviker från värderingstidpunklen. Undanlag måste då givelvis införasför del fall då expropriationsrätten är tvistig. Lantmäteristyrelsenlägger fram ell förslag som går ut på alt man håller ihop värderingslidpunkt,tUlträdestidpunkt och betalningstidpunkt. Man behöver då inte värdera enfastighet efter ett skick som råder vid en annan lidpunkt och slipper desvårigheter som uppstår om ersättning för fastighetsskada och personlig skadaskall hänföras lill skilda tidpunkter. Defördelar som skulle uppkomma om dessa tidpunkter kunde hållas ihop är så stora,att man enligt lantmäteristyrelsens mening bör överväga införa såväl enovUlkorlig tätt som en ovUlkorlig skyldighet tUl förhandslUlträde i samband medhuvudförhandlingen i första instans. Om så sker skulle man kunna lägga fastvärderingstidpunkten för samtliga ersätlningsposter till den dag då denna rättrespektive skyldighet inträder, oavsett om förhandstillträde kommer tUl stånd.Utgångspunkterna för ersättningarnas bestämraande skulle på detta sätt bliäven desamma genom alla domstolsinstanserna och dessutom skulle denna lösningmedföra att domstolarna normalt inte skulle behöva ta slutlig stäUning tUl demera komplicerade skadeståndsfallen förrän skadan uppkommit, vUket måste ökaföratsättningen för bestämmandet av en skälig ersättning. Omman önskar indraga den realvärdeslegring som uppkommer efter ansökan omexpropriationstiUstånd, torde detta böra lösas så att man inför enjämkningsregel med innehåll alt, om den exproprierade fastigheten undergåttväsentiig realvärdestegring efler ansökan om expropriation ersättningen imotsvarande mån skall jämkas nedåt. regelsynes för alt gardera markägaren mot värdeminskning böra kompletteras medstadgande om rätt för fastighetsägaren att i vissa situationer fordraförhandslillträde. Man skulle också kunna föreskriva atl en förändring av förfastigheten tillålen byggnadsrätt genom fastsläUande av ny detaljplan efleransökan om expropriationstillslånd inte skall beaktas vid ersättningensbestämmande. Från värderingstidpunklenbör ränta ulgå. Denna bör avvägas så att den kan anses utgöra skäligdröjsmålsriinta vilket f. n. inle sex o/o lorde utgöra. Införandet av någonform av uppräkning av ersättning från värderingstidpunkten och till domdagen(eller betalningsdagen) t. ex. med konsumentprisindex, synes då inte varamotiverat. Liknandesynpunkter förs fram av tekniska högskolan (sektionen för lantmäteri) ochSamfundet för fastighetsvärdering. Även enligtlanlbruksstyrelsen bör viirdermgstidpunklen förläggas tUl elt senare skede avprocessen exempelvis dagen för huvudförhandling i första instans men om denexproprierade fastighelen har undergått realvärdeslegring på grund av ansökanom expropriation bör ersättningen jämkas nedåt i motsvarande mån. SKTFifrågasätter, med hänsyn tUl de svårigheter och komplikationer som kan väntasuppkomraa särskUl i faU då ell mål drar långt ut på liden, om det inte börfinnas möjlighet för fastighetsägaren all få förskott på löseskillingen,vilket annars står tUl buds endast om förtida tiUträde har skett. Altemativtkan övervägas alt bibehåUa nuvarande värderingstidpunkter, dvs. domens dageller tiden för tillträdet, varvid emellerlid måste förutsättas attovillkorlig rält tUl förhandstillträde medges. Skulleutredningsförslaget om värderingstidpunklen godtas bör man enligt hovrättöverväga atl ge expropriaten rätt att, sedan expropriationstUlstånd harmeddelats, själv anhängiggöra talan om expropriationens fullföljande och omfaststäUande av expropriationsersältning. Även med nuvarande regler ler det sigenligt hovrätten i vissa faU slötande att fastighetsägare under en ovissframlid från det expropriationsansökan bifallits skaU behöva avvaktakoraraunens eventueUa åtgärder. Motsvarande förslag läggs fram avexpropriationsdomstolen i . Denföreslagna femårsregeln i 4 kap. 3 § tUlstyrks av kommunförbundet. Sveahovrätt framför följande kritiska synpunkter. Förslagethärvidlag, som kan förefalla något godtyckligt, är ägnat att snarastunderstryka det prmcipieUt betänkliga med huvudregeln. Det är för övrigt vartatt observera att den värdestegring tiU följd av plangenomförande o. d., somman vUl förbehålla kommunen, redan kan ha inträtt före femårstidpunklen. Attliden satts så lång som tUl beror tydligen på, utom annat, elthänsynslagande till synpunkter som egentligen inte hör hit, nämligensvårighetema för en del konmiuner att bemästra sitt ulbyggnadsprogram. Den avutredningen åberopade omständigheten, att kommunerna inte får pressas överhövan i sina tidsprogram, eller det förhållandet att domstolamas kapacitet ickeär obegränsad, bör dock rimligtvis icke gå ut över exproprialerna. Denföreslagna regeln om skydd mot penningvärdeförsämring genom att hänsyn skalltas tiU mera betydande ändring i allmänna prisläget tUlstyrks av bl. a.vägverket och kommunförbundet. Förbundet understryker imder hänvisning tUl vadkommittén har anfört att regeln inle får tolkas så atl man generellt tUlämparvärdeuppräkningar. Risk finns annars att man får en sådan tillämpning sora f.n. kan konstateras vid bedömningen av ortspriser. När sådana priser hänför sigtUl tidpunkter som ligger niågra år före värderingstidpunklen har det nämligenvisat sig att man ofta är benägen att omräkna orispriserna efter ett allmäntprisindex. I en del fall har man velat uppräkna äldre orispriser med ledning avde index- och uppräkningslal som används vid realisationsvinstbeskattningen.Det är enligt förbundet särskilt motiverat att beakta dessa risker dåmarkägaren är en exploatör som gör gällande att han får vidkännas ränteförlusterpå grand av tidsutdräkten vid expropriationen. Bostadsstyrelsenoch saneringsutredningen anser att det bör klart slås fast att syftet medkompensationen endast är att trygga exproprialionsersällningensvärdebeständighet som förflyter mellan värderingstidpunklen ochdagen för domen. Fleraremissinstanser anser att kompensation för penningvärdets fall bör utgå förvarje ändring i prisliiget som inträffat efler värderingstidpunklen. Av dessaremissinstansejr kan nämnas länsstyrelserna i och samtJämtlands län, , domänverket, kommerskollegium ochSparbanksföreningen. föreslår att kompensation för penningvärdeförändring som inle är oväsentiig skall utgå om delta inle anses opåkallati del; enskilda fallet. Hänsyn måste härvid tas till de särskilda problera somföranleds av att ränta skall utgå från tillträdesdagen. Jämkningsregelnär enligl inte så konstruerad alt den garanterar den avexproprialionen drabbade fastighetsägaren kompensation för realvärdeförlusl.Med "aUmänna prisläget" avses nämligen inte fastighetspriserna iorten utan prisnivån för diverse nytligheler såsom den koramer lill uttryck it. För villatomtmark bar prisstegringskurvan under senareår regelmässigt stigit brantare än kurvan för konsumentprisindex. Vidare medförförslaget inte någon ovUlkorlig rält liU indextUlägg, ulan tUlägg skall utgåendasl "om det finnes påkaUat". För etl stort antal vUlaägare ochandra fastighetsägare i olika delar av landet skuHe följden av utredningensförslag bli att de inte för den utdömda löseskiUingen skulle kunna skaffa enlikvärdig ersättning för den fastighet som exproprierats. Rörande deomständigheter som bör beaktas vid prövning av frågan om jämknmg med hänsyn lUländring i del allmänna prisläget gör utrednmgen uttalanden, som enligtsamfundet kräver en gensaga. Enligt utrednmgen är skälen för värdekompensation"starkare i det fallet, då avgörandet av ersättningsfråganfördröjs genom att den exproprierande väntar med alt anhängiggöra talan viddorastol, sedan han fåll expropriationstUlstånd, än i det fallet då dröjsmåletberor på att fastighetsägaren för processen genora flera instanser och förlorarsaken". Tanken atl för fastighetsägaren och inteckningshavarna ofördelaktigare värderingsregler skulle kunna tUlämpas enbart på den grand allfastighetsägaren ulan framgång fuUföljer talan till högre rätt står enliglsamfundet i mycket dålig samklang med hävdvunnen rättsuppfattning. Även framhålleratt jämkningsregeln inle medger någon ovUlkorlig rätt tUl jämkning aversättningen och atl det från realvärdesynpunkt är en brist atlkonsumentprisindex skall vara vägledande vid jämkningen. I fall avförhandstiUträde synes verkningarna av de föreslagna värderingsreglernanormalt inle innebära några större nackdelar i förhållande tUl gällande rätt. Isådana exproprialionsfail sora drar ul synes reglerna emellertidmedföra alt det inle är möjligt all upprätthåUa principen om attfastighetsägarens ställning före och efler exproprialionen skall vara densamma.Folksam föreslår därför alt förslaget i denna del omarbetas i enlighet med denangivna principen. Även och stadsdomarepåtalar alt den föreslagna jämkningsregeln inle ger möjlighet att ta hänsyntill realvärdeökningar som bör beaktas. RLF framhåller detotillfredsställande i att någon anpassning tUl det penningvärde som gäUer vidtiden för utbetalning av ersättning inle kan ske enligt gällande rätt. Omförtida tiUträde har ägt rum ulan all ersättning utbetalats, vilketär vanligt exempelvis vid expropriation för kraftiedning, kommerfastighetsägaren otvivelaktigt all få ul ett belopp som i reaUlelen är förlågt. Beloppet bestäms nämligen i det penningvärde som gäller vid tidpunktenför tillträdet och kan enligt dorastolspraxis inte indexregleras. Dettaarviker från vad som tUlämpas i vattenmål, där visserligen skadans beloppbestäms efler värdet för skadans inträffande men där detsålunda framräknade beloppet indexregleras frara till tidpunkten för dora iraålet. Med hänsyn härlUl föreslår förbundet atl det för fall där ersättninginte bestäras raed hänsyn tUl värdet vid doraen föreskrivs alt utdömda beloppskall indexregleras så att vad fastighetsägarna får ut motsvarar realvärdet avden avstådda nyttigheten. Den ledamot i statensförhandlingsnämnd som tillstyrkt förslaget om värderingstidpunkt anser sig inlekunna ansluta sig till förslaget om kompensation för mera betydande ändring iallmänna prisläget. skulle framstå som en helt ny princip. Det framgårinle heller klart vad utredningen avser med mera betydande ändring i allmännaprislägel. En prisstegruig med (enligt konsumentprisindex)betraktas i allmänhet som normal. bärdella en prisstegring på . En ändring av prisläget inom denna ram kaninte anses vara betydande. och stadsdomars anser att denföreslagna regela kan föranleda tolkningssvårigheler Expropriationsdomstolen iStockholm påpekar att det skulle vara tili fördel för rättstiUämpningen och tiUhjälp för parterna vid försök tUl godvUlig uppgörelse om det ska]3ades fastarenormer för jämkningen. Bestämmelsenom hänsynstagande tUl fastighetens skick vid värderingslUlfäUet diskuteras avett flertal remissinstanser. Enligt saneringsutredningen synes effekten altstimulera ägaren alt håUa fastigheten i gott skick ulebU beträffande de frånekonomisk synpunkt saneringsmogna fastigheter där tomlvärdet vid nybyggnadöverstiger det aktuella avkastningsvärdet det vanliga förhållandet vidtotalsanering. Det positiva syfte som exproprialionsutredningen har eftersträvatuppnås endast beträffande s. k. avkastningsfastigheter. Bestäramelsen omhänsynstagande tUl skicket vid värderingstUlfället har också nackdelar.Risk föreligger nämligen alt fastighetsägaren i syfte all höja sUiaersättningskrav gör avsevärda förbättringar i lokaler men försummarfastighetens skötsel i övrigt. Den nya expropriationslagen raåste innehållaspärrar mot sådana företeelser antingen genom föreskrifter om atl expropriantskall godkänna alla förbättringsåtgärder eUer genom bestämmelser omobligatoriskt förhandstillträde. FSKFställer sig tveksam lUl förslaget att fastighetens skick skall bedömas efteretl nuläge. Det kan visserligen vara riktigt all förslumning förinlösenprocedurin bör undvikas, men samhället förfogar över andra resurser attbekämpa en sådan utveckling. I vart fall bör detta intresse få stå tiUbaka om därmedett konsekvent genomförande av den föreslagna regeln om värderingstidpunktenunderlättas. EnliglSvea hovrätt torde den föreslagna regeln inte medföra några förändringar iförhållande tUl vad som gäller i fråga ora sådana i städernas centrala delarganska vanliga fastigheter, där byggnaden närmast ger elt minusvärde och därlörslumningen är mest påtaglig. I fråga om andra bebyggda fastigheterförefaller det reaUstiskt atl räkna med alt effekten blir direkt negativ. Detlaberor på att enligt förslaget reparationsarbeten och liknande skall värderasefter vad samma arbete skulle ha koslat atl utföra kanske åtla år tidigare ochalltså varUigen tiU ett betydligt lägre pris. Även om en investering i form avrepara tions- och underhållsarbeten m. m. skulle kunna öka en faslighets totalvärdemed ett belopp som motsvarar kostnaden för dessa arbeten, vUkel normaltingalunda är fallet, torde därför värderingstidpunklen föranleda attinvesteringen vanligen skulle bli förlustbringande. EventueUt kan dock i vissafall den möjligliet tUl hyreshöjning för reparationer o. d. som nya hyreslagenhar öppnat rabba föreslående anlagande i viss utsträckning. Besvärligavärderingsfrågor kan f. ö. även här uppkomma. EnligtSKTF torde det knappast kunna förutsättas att en fastighet som är underexpropriation kommer att underhållas av fastighetsägaren. Gäller det en byggnadsom skall rivas kan det i varje fall knappast anses ekonomiskt försvarbart altvidta förbättringsåtgärder på den. Bestämmelsen är enligtdomänverket ägnad att medföra åtskilliga tUl-lämpningssvårigheler. Förskogsbrukels del har den f. ö. speciellt intresse, såvitt därigenom skulleöppnas möjlighet alt få ersättning för den tUlväxt av skog som videxpropriation av skogsmark kan äga rum efler tidpunkten för ansökan omexpropriationstUlstånd. anser alt gäUande regler om den lid tUlvilken värderingen i här åsyftade hänseende skall hänföras bör bibehållas. 3.4.3.Ersättning för fastighetsintrång. De föreslagna bestämmelserna omdelexproprialion tillstyrks av bl. a. , ,, lantbruksslyrelsen, saneringsutredningen och Samfundet förfastighetsvärdering. Förslagen avst3Tks av och expropriationsdomstoleni . Enligt kan denföreslagna beräkningsmetoden vid delexproprialion väntas möjliggöravärdemässigt riktiga resultat. I många fall synes den också medföra enklarevärderingsförfarande än det nuvarande. Det torde emeUertid enligl föreningenvara nödvändigt att yllerligare överväga hithörande problem. Vägverketframhåller, all man i praktiken vid själva värderingen liksom nu torde varatvungen alt räkna fram etl särskUt värde på den ianspråktagna marken samtsärskUda värden på uppkomraande intrång.