prop · FU0340 · 1971-12-31 00:00:00 — Av praktiska skäl bör mandock såsom utredningen föreslår låta alla skyddstider utlöpa vid årsskifte.Visserligen leder delta till att den vars ansökan beviljas i början av ettkalenderår får åtnjuta inemot 16 resp. skyddslid. Men en sådan regelmedför avsevärda administrativa förenklingar, bl. a. vid debiteringen av denårsavgift som skall tas ut enligt 23 § departementsförslaget. I enlighet med dessaöverväganden föreskrivs i nu förevarande paragraf atl växtförädlarrätt gällerfrån den dag, då ansökningen om registrering bifölls, och kan upprätthållas under15 eller, såvitt gäller vin, fruktträd och deras grundstammar, skogsträd ochprydnadslräd, räknai från ingången av året efter det, då ansökningenbifölls. Utgångspunkt förskyddstiden är alltså den dag då ansökningen om registrering bifölls. Omklagorätt enligt bestämmelserna i 18 § departementsförslaget inte föreliggersammanfaller denna dag med dagen för registreringen. Föreligger däremotklagorätt sker registrering enligt 20 § deparlementsförslaget först ombeslutet om bifall till ansökningen vinner laga kraft. Också i de fall dåregistrering sålunda sker , räknas skyddstiden från dagendå ansökan bifölls. Slutpunktför skyddstiden är alltid utgången av det femtonde resp. det aderlonde åretefter det år, då ansökningen bifölls. Men växtförädlarrätten kan naturligtvisupphöra tidigare, exempelvis genom alt sortinnehavaren underlåter att betaladen i 23 § departementsförslaget föreskrivna årsavgiften. Skogsträd har nämnts blandde växtarter för vilka den längre skydds-liden gäller. Del bör emellertidobserveras att lagen inte är avsedd att gälla skogsträd vid ikraftträdandet. Idenna paragraf, som motsvarar 19 § i utredningens förslag, upptas vissabestämmelser om användning av registrerad sortbenämning. Föreskrifterna i dennaparagraf leder liksom övriga bestämmelser om sortbenämning sitt ursprung frånarlikel 13 i konventionen. I moment 7 av artikeln stadgas sålunda atl envar somi en av unionsstalerna utbjuder eller försäljer förökningsmalerial av en nysorl är skyldig alt använda benäm- Maj:ts proposition nr 1971 ningenpå den nya sorten, även efter det atl skyddet för sorten upphört. Delta gällerdock enligt moment 10 första punkten inle om en äldre rätt till känneteckenskulle trädas för när genom användningen av sortbenämningen. Om någon tillföljd av sådan äldre rättighet är förhindrad att uppfylla den i moment 7föreskrivna förpliktelsen skall enligt moment 10 andra punklen vederbörandemyndighet anmoda förädlaren eller hans rättsinnehavare atl föreslå en annanbenämning på den nya sorten. Slutligen föreskrivs i artikel 13 moment 8 a) ikonventionen att, sedan skydd meddelats en förädlare eller hansrättsinnehavare, benämningen på den nya sorten inte i någon av unionsstalernakan användas som benämning på annan sort av samma eller närstående art. Skyddmol all felaktiga sortbenämningar används i handeln finns redan i vårt landgenom systemet med obligatorisk statsplombering av ulsädesvara, vilketomfattar allt handelsförl utsäde av lanlbruksväxler utom sockerbeta, lin ochhampa samt alla grönyteväxter. En förutsättning för statsplombering ärnämligen normalt alt sorlen införts i rikssortlistan och då så sker fastställsett namn för sorten. Även elt stort antal köksväxter är intagna irikssortlistan. För dessa är statsplombering inte obligatorisk men förekommer iicke obetydlig omfattning frivilligt. Föranslutning till konventionen fordras emellertid också i växlförädlarrättslagenen bestämmelse om användning av sortbenämning. En sådan bestämmelse skallenligt konventionen omfatta alla sorter som är eller har varit skyddade.Visserligen är skyldigheten att använda sortbenämning på en inte längre skyddadsort som utredningen påpekar egentligen en från den immalerialrättsligalagstiftningen fristående fråga, som kanske skulle ha sin rätta plats i denlagstiftning som behandlar handelsföringen av utsäde. I likhet med utredningenanser jag dock alt stadgandet kan ses som en logisk påbyggnad på lagstiftningeni övrigt och att del alltså kan tas in i denna lag. Stockholmsrådhusrätt har anfört atl kravet på alt registrerad sortbenämning skallanvändas även efter skyddstiden är föga lämpligt åtminstone för sådana fall dårätten upphört genom dom, varigenom rätten förklarats ogiltig t. ex. på grundav all nyhelsvUlkoret ej varit uppfyllt. Då även i andra fall avväxtförädlarrättens upphörande kravet att använda den registreradesorlbenämningen enligt rådhusrätten kan te sig främmande har rådhusrättenföreslagit alt bestämmelsen övervägs ytterligare och omredigeras. Sålänge praktisk erfarenhet saknas är det svårt alt överblicka om del finns fogför de av rådhusrätten anförda betänkligheterna. Det vill dock synas som omintresset av att en sorl behåller sin benämning är oberoende av anledningentill alt växtförädlarrätten upphört. Kungl.Majtts proposition nr 1971 127 ocksåhelt allmänt atl skyddels upphörande inle förändrar skyldigheten att användasortbenämningen. En annan sak är att fortsatt marknadsföring av sorten undersortbenämningen i vissa av de av rådhusrätten antydda fallen möjligen kaninnebära intrång i annans skyddade rält. Är så förhållandel kan användningen avsortbenämningen och därmed också marknadsföringen hindras. I så fall finnsemellertid möjligheter enligt 35 § departementsförslaget att registrera nysorlbenämning. Sistnämnda paragraf ger också utrymme för att i undantagsfallavföra en sortbenämning ur växlsorlregislrel. Vad rådhusrätten anfört ger miginle anledning till annan ändring i utredningens förslag än en mindre jämkningav förutsättningarna för atl avföra sortbenämning. Jag återkommer härtill vidbehandlingen av 35 § departementsförslaget. Ienlighet med dessa överväganden föreskrivs i första stycket av denna paragrafatt den som yrkesmässigt utbjuder till försäljning eller eljest tillhandahållerförökningsmalerial av växlsort, för vilken registrering skett, skall användaden för sorten registrerade benämningen även sedan skyddstiden för sortenutgått eller växtförädlarrätten eljest upphört. Skyldighetenatt använda sortbenämning åvilar såväl sorlinnehavaren själv som andra vilkautnyttjar förökningsmalerial av sorten. Bestämmelseni förevarande stycke tillgodoser intresset av att enhetliga sortbenämningarbrukas i handeln och ger odlare och konsumenter möjlighet atl med säkerhetidentifiera en sort. Skyldigheten atl använda sorlbenämningen efter det atlväxlförädlarrätlen upphört medför att sorlen fortfar att ha en enda benämningäven då den kan förökas och omsättas fritt. Skyddmot att en registrerad sortbenämning registreras på nytt för en annan sort avsamma eller närstående växtart ges genom 8 § andra stycket 4departemenlsförslaget. I andra stycket av nu förevarande paragraf kompletterasi anslutning till konventionens artikel 13 moment 8 a) detta skydd med ettförbud att registreringen består använda registrerad benämningeller en med denna förväxlingsbar benämning för annan sorl av samma eller närståendeväxtart eller för material av sådan sort. Såsomframgår av formuleringen inträder delta användningsförbud från och medregistreringen och varar så länge registreringen består. Att dessa utgångs- ochslutpunkter valls beror på atl den som avser alt använda en sorlbenämning inleskall behöva granska andra benämningar än sådana som registrerats, när hanundersöker om den kolliderar med andra sorlbenämningar. Densom uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot bestämmelserna i nu förevarandeparagraf kan enligt 41 § departementsförslaget dömas till böter och förpliktasersätta uppkommen skada. Maj:ts proposition nr 1971 i Paragrafenmotsvarar 20 § i utredningens förslag och innehåller bestämmelser om årsavgifter(jfr 41 och 42 §§ PalL). Idetta stycke föreskrivs all för växtförädlarrätt skall för varje kalenderårräknai efter del då ansökan om registrering bifallits erläggasfastställd årsavgift, om annat icke bestämts med slöd av 49 §. Årsavgiftbetalas alltså inte för det kalenderår under vilket rälten beviljats. Dennafrån PatL avvikande reglering enligt PalL beräknas avgift redan frånansökningsdagen motiveras med alt växtförädlaren normalt inte kan utnyttjasorlen ekonomiskt förrän någon lid efter registreringen. Maj:t bemyndigasenligt 49 § departemenlsförslaget att fastställa årsavgift. I samma paragrafanges också att Kungl. Maj :t kan förordna alt ell eller flera av de förstaåren skall vara avgiftsfria. Erinran om möjligheten till av-giflsbefrielse harintagils i första stycket av förevarande paragraf. Avsikten är attårsavgiften skall vara lika , för vilka inle befrielse givits, ochatt den skall täcka registreringsmyndighetens kostnader för bevarande avväxtmaterial av sorten, för efterprovning i viss utsträckning av sortmaterialoch för övrigl arbete med sorten. En preliminär uppskattning ger vid handen attårsavgiften bör fastställas till . Förfallodagför årsavgift är enligt 23 § andra styckel första punkten av detkalenderår avgiften avser. Eftersom nyårsdagen är helgdag blir i praktiken den2 januari förfallodag. Infaller eller söndag blirnärmaste söckendag förfallodag. Fråganom erläggande av avgift blir emellertid aktuell redan vid beviljandet endaslom beslutet vinner laga kraft. Föreligger enligt reglerna i 18 §departementsförslaget besvärsrätt dröjer det innan beslutetvinner laga kraft. innebär alt en eller kan passerasmedan växtförädlarrätten är svävande. I andra punkten ges därför eftermönster av PatL en kompletterande regel av innehåll alt årsavgift för år, sombörjat innan växlsorten registrerats eller därefter, förfaUerförst efter dagen för registreringen. Beträffandeförskottsbetalning föreskrivs i tredje punkten, att årsavgift inte får erläggasinnan registrering skett och inte heller tidigare än före delkalenderår avgiften avser. Denna regel som också hämtats från PatL motiveras med atl förskottsbetalningar i vidare omfattning än Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 129 somanges här kan medföra komplikationer om årsavgiften höjs eller växtförädlarrättenupphör atl gälla sedan avgifter erlagts i förskott. Dettastycke innehåller liksom 42 § tredje stycket första punkten PatL enföreskrift om möjlighet att erlägga årsavgift efter förfallodagen. Föreskriften,som leder sitt ursprung till en vid vidtagenändring i för industriellt rättsskydd, innehåller attårsavgift får erläggas efter förfallodagen. Därvid skall dockviss förhöjning utgå. Förhöjningen har för patenlärenden fastställts till 20procent och torde bli densamma för växtförädlarrättsärenden. Paragrafen,som motsvarar 21 § i utredningens förslag, innehåller en föreskrift omefterkontroll. Enav förutsältningarna för växtförädlarrätt är att växlsorten är beständig(stabil). Delta innebär atl sorlen efter förökning utförd i enlighet med den avförädlaren anvisade förökningsmetoden i sina väsenlliga kännetecken förbliröverensstämmande med beskrivningen av sorten. är det inte möjligt att fåhelt tillförlitligt besked om stabiliteten hos en ny sort av de fröförökadeväxtarterna under den begränsade lid som kan anslås för provningen. Nyprovning med syfte atl kontrollera att sorlen inte förändrats med avseende påsina väsentliga egenskaper behövs därför normalt. Liksom del åliggerväxtsortnämnden atl enligt 16 § departementsförslaget föranstalta om prov bördet ankomma på nämnden alt låta ombesörja denna efterkontroll. Uppgiftenkräver atl nämnden har tillgång lill ett tvångsmedel mot sortinnehavaren förden händelse erforderligt material inte ställs till förfogande. Iförevarande paragraf föreskrivs därför atl avbeständigheten hos registrerad växlsort kan förelägga sortinnehavaren att tillhandahållanämnden förökningsmaterial av sorlen saml erforderliga handlingar ochupplysningar. Påföljdenav att sorlinnehavaren inle ställer sig ell föreläggande till efterrättelseär, under förutsättning att underlåtenheten utgör hinder för tillförlitligefterkontroll, alt växtsorten avförs ur registret. Detta framgår av 33 §departementsförslaget. bör i föreläggandet erinra sortinnehavarenom påföljden. paragrafen föreskrivna skyldigheten har till följd all sortinnehavaren föratt bevara rättsskyddet måste uppföröka sor- 5 1971.1 saml. Maj:ts proposition nr 1971 tenså att han är i slånd alt på begäran tillhandahålla nämnden förökningsmaterialför efterkontroll. Ipraktiken kommer föreskriften i paragrafen inle alt få så stor betydelse Föralla växtarter som omfattas av systemet med obligatorisk statsplombering dvs. så gott som alla lanlbruksväxler och samtliga grönyteväxter gällernämligen redan nu all kontrollodling skall ske av allt handelsfört utsäde.Syftet härmed är bl. a. alt konstatera atl utsädet har de egenskaper som sortenhade vid upplagande i rikssortlistan. Licens,överlåtelse m. m. Iparagrafen, som motsvarar 22 § i utredningens förslag, regleras rätten allvidareöverlåla en licens till skyddad växtsorl (jfr 43 § PatL och 26 § ML). Möjlighetenför sorlinnehavaren att mot ersättning tillåta annan allt framställaförökningsmalerial av skyddad sorl och marknadsföra della, dvs. atl beviljalicens, utgör vid sidan av utnyttjande i egen regi sortinnehavarens väsenlligamedel atl tillgodogöra sig sortens ekonomiska värde. Engenom licens upplåten nyttjanderätt lill sorten kan vara mer elle:.' mindreomfattande i olika hänseenden. Upplåtelsen kan avse ensamrätt alt utnyttjasorten (ensamlicens) eller vara begränsad på så sätt alt sortinnehavaren äroförhindrad att upplåta licens också lill andra (enkel licens). En mångfaldvarianter kan förekomma i fråga om formerna för licenser liksom i fråga omsättet att beräkna och erlägga ersättning. Över huvud taget kan förhållandena isamband med licensupplålelser vara myckel skiftande. Utredningenhar framhållit atl en viss kontroll av licensavtalen såvitt gäller de förfolkhushållel viktigaste växtarterna kunde te sig önskvärd, särskilt medhänsyn lill atl avtalens innehåll, framför allt licensavgifterna;? storlek, kankomma alt inverka på den allmänna prisnivån på ulsädesmark-naden. Utredningenskisserar två olika metoder för en sådan kontroll. Den mest ingripande skullebestå däri atl licensavtal för atl gälla skulle fastställas eller godkännas avväxtsortnämnden. Alternativt kunde länkas elt krav på all licensavtal skulle haskriftlig form och inges till växtsortnämnden. Efter att ha övei-vägt fråganhar utredningen kommit till den slutsatsen att avtalsfrihet bör råda på dettaområde och alt ell krav på all licensavtal skulle inges till nämnden knappastskulle ha någon självständig funktion vid sidan av tvångslicensbestämmelser. Föregen del vill jag framhålla att en kontroll av licensavtal, vilken otvivelaktigtför att vara rimligt effektiv skulle fordra en omfattande administration,närmast är en näringspolitisk angelägenhet och som sådan knappast har sin platsi en immaterialrättslig lagstiftning. Däremot behövs, som ut- Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 131 redningenunderstrukit, i växlförädlarrättslagen liksom i övriga immalerial-rätlslagarbestämmelser om tvångslicens, vilka kan tillgripas om ensamrätten missbrukas.Jag delar alltså utredningens uppfattning all man i växlförädlarrättslagen börbegränsa sig till i huvudsak samma form av reglering av licensavtalen som iPalL och ML. Licensavtalförutsätter i allmänhet elt visst förtroendeförhållande mellan parterna ochnormalt också en möjlighet för sortinnehavaren att kontrollera atl licensenutnyttjas i enlighet med avtalet. Det bör därför inte förutsättas, att ensortinnehavare, som inte i avtalet intagit förbud mot överlåtelse av licensen,avsett all sådan överlåtelse skulle vara möjlig. I stället bör det krävas avlicenstagare, som vill överlåta licensen, atl han visar att överenskommelsedärom träffats med sortinnehavaren. Iförsta stycket av förevarande paragraf föreskrivs därför atl om sortinnehavarenmedgett annan rätt atl yrkesmässigt utnyttja registrerad växtsort (licens),denne får överlåta sin rätt vidare endasl om avtal träffats därom. Bestämmelsenfår anses innebära alt inte heller underlicens är tillåten utansorlinnehavarens medgivande. Däremot hindrar bestämmelsen inte licenstagarenatl vid sitt utnyttjande av sorlen anlita kontraklsodlare, som förökar sortenför licenstagarens räkning. Överlålelseförbudetler sig dock i ett speciellt fall som alltför hårt mol licenstagaren. Omlicensen ingår i en rörelse, synes licenstagarens intresse av att kunnaöverlåta denna eller del av den med alla därtill hörande rättigheter vägatyngre än sortinnehavarens intresse av atl kunna kontrollera hur licensenutnyttjas. En total eller partiell överlåtelse av rörelsen bör alltså, 0111annat inle avtalals, tillåtas ulan att medgivande av sortinnehavaren inhämtas,överlåtaren bör dock inte härigenom bli fri från sina förpliktelser gentemotsortinnehavaren. Ienlighet med dessa överväganden föreskrivs i andra stycket första punkten attlicens, om den ingår i en rörelse och om annat inte avtalals, får överlåtas isamband med överlåtelse av rörelsen eller del därav, samt i andra punkten atl isådant fall överlåtaren alltjämt svarar för alt licensavtalet fullgörs. Paragrafenmotsvarar 23 § i utredningens förslag och innehåller vissa bestämmelser omanteckning i växtsortregistret av överlåtelser m. m. (jfr 44 § PatL och 27 §ML). Maj:ts proposition nr 1971 Iförsta punkten föreskrivs att på begäran och mot fastställd avgift anteckningskall ske i växtsortregistret i fall då växtförädlarrätt övergått på annaneller om licens upplåtits eller överlåtits. Avgiftens storlek bestäms enligt 49§ departementsförslaget av Kungl. Maj :t. Behörig att begäraanteckning är både den från vilken rätlen övergått och den som förvärvaträtten. Det åligger sökanden alt styrka förhållandet. Om överlåtaren resp.upplåtaren är antecknad i registret som sorlinnehavare behövs, såsom framgår avtredje stycket, ingen utredning om hans behörighet. Överlåtelsen ellerupplåtelsen styrks enklast genom alt överlåtelse-handling eller skriftligtlicensavtal företes. Omen licens har upphört att gälla torde del normalt ligga i parternas intressealt få registeranteckning om licensen avförd. I andra punkten föreskrivsdärför atl, om det visas atl licens som antecknats i registret upphört,anteckningen skall avföras. Är det licensgivaren som begär alt anteckningenskall avföras torde som regel licenstagaren böra höras om det inle av företeddbevisning fullt tydligt framgår alt licensen upphört. I2729 §§ deparlementsförslaget finns regler om tvångslicens. Bestämmelserna iförsta stycket bör äga motsvarande tillämpning i fråga om desssi regler och enerinran därom har intagits i andra stycket. Dellastycke innehåller en regel om registrerings saklegilimerande verkan. Enligtbestämmelsen skall i mål eller ärende om växtförädlarrätt den anses somsorlinnehavare, vilken senast blivit införd i växtsortregistret i dennaegenskap. Bestämmelsen medför atlväxtsortnämnden eller annan som önskar kontakt med sortinnehavaren alllid kanvända sig till den som är antecknad i registret. Denne senare kan ulan allstyrka sin åtkomst förklara sig avstå från växtförädlarrätten. Men regeln omsaklegitimalion innefattar ingen reglering av frågan om vem som i det särskildafallet faktiskt är rält innehavare av växtförädlarrätten. Den som är antecknadi registret som sortinnehavare är alltså inle på denna grund ensam behörig attföra talan i mål om växtförädlarrätten. Vanliga processuella regler om talerältoch parts-succession gäller i sådana mål. I mål om intrång i växlförädlarrätlenmåste; käranden självfallet styrka den materiella grunden för sin lalan, dvs.bl. a. atl intrånget pågick då han faktiskt var innehavare avväxtförädlarrätten eller att han i samband med förvärv av denna har fått skadeståndsanspråkmed anledning av intrånget överlåtet på sig. Stadgandet utesluter heller intealt lalan kan riktas mot den som genom överlåtelse eller Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 133 påannat sätt blivit innehavare av rälten utan att låta anteckning därom införas iregistret. Iparagrafen, som motsvarar 24 § i utredningens förslag, regleras förutsättningarnaför meddelande av tvångslicens (jfr 4547 §§ PatL och 28 § ML). Eftersomväxlförädlarrättslagen avser för folkförsörjningen mycket betydelsefullaprodukter behövs skydd i olika former mot att ensamrätten missbrukas.Utredningen har som framgår av mitt referat av dess belänkande (avsnitt 4.1) närmare utvecklat detta och därvid också ingående behandlattvångslicensbeslämmelserna. Med anledning av viss kritik mot dessa bestämmelserunder remissbehandlingen (avsnitt 5.1) har jag i annat sammanhang (avsnitt 6.1)uttalat att jag funnit att de av utredningen föreslagna bestämmelserna omtvångslicens utformats på ett sätt som ger stora möjligheter till ingripande omensamrätten brukas på ett från allmän synpunkt icke önskvärt sätt och attbestämmelserna därför böi verka som en spärr mot missbruk av ensamrätten. Syftetmed bestämmelserna om tvångslicens i växlförädlarrättslagen är atl möjliggöraingripande om sorlinnehavare inle genom egen marknadsföring ellerlicensgivning förser marknaden med förökningsmalerial av skyddad sorl i enomfattning eller på villkor som kan anses påkallat med hänsyn till allmännaintressen. Handelsniässiga synpunkter eller enskilda intressen skall däremotinte tilläggas självständig betydelse. Härav följer alt tvångslicens främst kankonima i fråga då det gäller sorter som är av betydelse som födoämne ellerfodervara. Även beträffande grönyteväxter, prydnadsväxter och andra mindrenyttobelonade växtarter lorde emellertid spridnings- och prisfrågorna i vissafall kunna ha ett allmänt intresse. Iöverensstämmelse med dessa överväganden har i första punlden av förevarandeparagraf föreskrivits atl om marknaden inle förses med förökningsmaterial avregistrerad växlsort på skäliga villkor och i den omfattning som med hänsyntill folkhushållel eller annat aUmänl intresse är påkallat, den som vill här iriket yrkesmässigt utnyttja sorten kan få tvångslicens därtill, om godtagbaranledning till underlåtenheten saknas. Enligt andra punkten innefattartvångslicens även rätt alt av sortinnehavaren få förökningsmalerial av sorten iden omfattning som är skälig. Rätlen att få tvångslicensinträder i princip redan när växtförädlarrätt registreras. Men omsortinnehavaren inte härefter förser marknaden med de kvantiteterförökningsmaterial som bedöms önskvärda, kan detta bero på att han utnyttjatallt förökningsmaterial till all producera mer förökningsmalerial för alt vidintroduktionen ha betryggande lager. lorde kunna anses försvarligt. Andragodtagbara anledningar till underlåtenhet atl tillhandahållaförökningsmalerial kan vara långvarig torka Maj:ts proposition nr 1971 ellerogynnsamma produktionsbetingelser i övrigt. Mera utpräglade fall av forcemajeure såsom exempelvis brand i utsädesmagasin eller avbrott i de allmännakommunikationerna måste givetvis också godtas som skäl alt inte leverera. Rätt lill Ivångslicensföreligger vidare om sortinnehavarens villkor för leverans eller licensgivninginle är skäliga. Främst i blickfältet kommer här de betingade iJriserna.Utgångsijunkten för bedömning av om sortinnehavarens prissättning är skäligbör vara att han skall få full kostnadstäckning och rimlig vinst. I det senareavseendet måste beaktas alt växtförädling ofta innefattar betydande risklagandeoch förutsätter kvalificerade forskningsinsatser. När det gäller deviktigaste lanlbruksväxterna kan del vara ett allmänt intresse atl inångadeltar i marknadsföringen och konkurrerar inbördes med priset. I allmänhet kandet därför inte godtas alt sortinnehavaren ensam marknadsförförökningsmaterial av sorter inom dessa växtarter. Motsätter sigsorlinnehavaren all frivilligt ge licenser i dessa fall bör tv'ångs-licenskunna meddelas. Har någon fåll licensfrivilligt men på oskäliga villkor står olika möjligheter öppna för honom omhan önskar få villkoren ändrade men inte kan träffa frivillig uppgörelse därommed licensgivaren. tillämpning av villkoren skulle vara uppenbartstridande mot god sed eller eljest otillbörligt kan licenstagaren vid domstolutverka jämkning av avtalet.