prop · FU03170 · 1971-12-31 00:00:00 — Maj:ts proposition nr 1971 Prop. Maj:ts proposition angående grunder förtaxesättningen i lantmäteriverksamheten, m.m.; given den 29oktober 1971. Maj:t vill härmed, under åberopande av bilagdautdrag av statsrådsprotokollet över civilärenden föreslå att bifallade förslag, om vars avlåtande till föredragande departementschefenhemställt. Under Hans Maj:ts Min allernådigste Konungs och Herresfrånvaro: 1 propositionen lämnas förslag till nya grunder förtaxesättningen i lantmäteriverksamheten. Enligt förslaget skall taxan liksom hittillsbaseras på att kostnaderna för förrättnings- och uppdragsverksamheten i desshelhet skall täckas av avgifter. .Avgifterna för de enskilda förrättningarnaskall anpassas till den nytta förrättningen medför för fastigheten. Detta skallske genom att i större utsträckning än f. n. enhetliga avgifter - sakersättningar- tas ut. Nuvarande statsbidragsgivning bibehålls t. v. men anpassas till dennya fastighetsbildningslagstiftningen. Utdrag ur protokollet över civilärenden, hållet inför HansKungl. Höghet Kronprinsen-Regenten i statsrådet på den 29oktober 1971. Närvarande: Statsministern , ministern för utrikesärendena . statsråden ,, , , , ,, , , , , , , , ,. Chefen för , statsrådet ,anmäler efter gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter fråga omgrunderna för taxesättningen i lantmäteriverksamheten m. m. och anför. Sedan i samband med behandlingen av riktlinjerför omorganisation av lantmäteriverksamheten (prop. 1970:188, SU 1970:208, rskr1970:423) begärt en översyn av taxesystemet, har lantmäteristyrelsen på uppdragav Kungl. Maj:t verkställt utredning i frågan. Styrelsen har till Kungl. Maj:töverlämnat, en PM angående översyn av nu gällande reglerför beräkning och fördelning av kostnaderna för lantmäteriorganisationen m. m.och den I en PM med förslag till ny författningstext i lantmäteritaxan. Som ett led i den översyn av olika författningar som pågårinför omorganisationen och ikraftträdandet av ny fastighetsbildningslag (1970:988)(FBL) har lantmäteristyrelsen vidare till Kungl. MaJ:t överlämnat tvä den 15april 1971 dagtecknade promemorior rörande reglerna för statsbidrag, PM medförslag till ny kungörelse om statsbidrag till kostnaderna för vissa fastighetsbildningsförrättningarm. m. samt PM med förslag till vissa ändringar beträffande dispositionen avanslaget Lantmäteriet: Bidrag till förrättnings- och uppdragsverksamhet.Förslagen i dessa promemorior anknyter i vissa delar till det föreslagnataxesystemet. Efter remiss har yttranden över lantmäteristyrelsensutredningar och förslag avgetls av statskontoret, (),lantbruksstyrelsen, , , statens planverk,(), (), ,akademikers centralorganisation (), ()och (). Lantbruksstyrelsen har bifogat yttranden från vissalantbruksnämnder. Yttranden har vidare avgetts beträffande laxefrågorna avLantbrukarnas länsförbund i och beträffande stalsbldragsfrågorna avlänsstyrelserna i och . Lantmäteriverksamheten kan med hänsyn till det sätt påvilket finansieringen av verksamheten f. n. sker delas in i tre grenar,myndighetsuppgifter, förrättningsverksamhet och uppdragsverksamhet. Myndighetsuppgifterna finansieras helt genom anslag.Uppgifterna omfattar dels sådan verksamhet som rör utvecklingen, ledningen ochsamordningen av lantmäteriverksamheten i stort, dels vissa direktaserviceuppgifter åt statliga och kommunala organ främst domstolar,länsstyrelserna och byggnadsnämnderna. Förrältningsverksamheten finansieras till övervägande delgenom taxeavgifter. 1 viss utsträckning utgår emellertid bidrag från detallmänna även till denna verksamhet. Dels skall genom bestämmelser i de taxorsom tillämpas i verksamheten taxeavgiften i vissa fall sättas lägre än vadsjälvkostnaderna för vidtagna åtgärder uppgår till, dels kan i vissa fallstatsbidrag utgå till kostnaderna för lantmäteriförrättningar. Reglerna häromskall närmare utvecklas i det följande. Uppdragsverksamheten finansieras - om i sammanhangetbortses från vissa åtgärder som f. n. formellt måste betraktas som uppdrag, mensom enligt FBL blir förrättningsverksamhet - praktiskt taget helt genomtaxeavgifter. All förrättnings- och uppdragsverksamhet som utförs av lantmäteri-organenär i princip avgiftsbdagd. De taxor som tillämpas är för den statligaorganisationen lantmäteritaxan (1960:332, omtryckt 1966:507, ändrad senast 1971:735),för organisation, om kommunen tillhandahåller hantlangning och markeringsmateriel,studs-mätningstaxa 1 (1960:333. omtryckt 1966:508, ändrad senast 1971:736) samtför annan organisation stadsmätningstaxa 11 (1960:334, omtryckt1966:509, ändrad senast 1971:737). Vidare finns för förrättningar enligt lagen(1939:608) om enskilda vägar (EVL) en särskild vägförrättningsmannataxa (1960:335,omtryckt 1966:5 10. ändrad senast 1968:376) som skall tillämpas av andra förrättningsmänän dem som tillhör den statliga lantmäteriorganisationen. Tillhörförrättningsman den statliga organisationen utgår ersättning enligt lantmäteritaxanäven för förrättningar enligt EVL. Taxorna är enhetligt uppbyggda och utformade enligtprincipen att varje ätgärdsobjekt individuellt skall bära sina kostnader. Fråndenna princip förekommer endast mindre undantag. Kostnader som inte utansvårighet kan hänföras till visst ärende fördelas av praktiska skäl efter vissaschablonregler. Sådana kostnader är bl. a. kostnaderna för administration, lokaler,utrustning och räntor samt för rådgivning och liknande som avgiftsfritt lämnasenskilda. Ett ur principiell synpunkt mer betydelsefullt undantag förekommeremellertid därigenom att även rese- l*~Riksdagen 1971. 1 saml Nr 170 och traktamentskostnader fördelas enligt schablonregler.Taxorna differentieras således ej med hänsyn till objektens belägenhet iförhållande till lantmäteriorganens stationeringsorter. Taxornas tre ersättningsformer - sakersättning,tidersättning och ersättning efter överenskommelse - är samtliga utformadeenligt nu angivna principer. Principiellt sett skulle därför taxeavgiften blidensamma oavsett vilken ersättningsform som kom til! användning för ett visstobjekt. Sakersättning, dvs. ersättning med visst fast belopp för viss typ avåtgärd, tillämpas vid förrättningar och uppdrag av enhetlig natur, för vilkasålunda kostnaderna är relativt konstanta. I taxan finns dessutom korrektiv förfall som avviker från de i sakersättningstarifferna angivna normalfallen.Ersättning efter överenskommelse skall grundas på en beräkning av tidsåtgångenoch kostnaderna, om tidtaxa skulle tillämpas. Som inledningsvis omnämnts sätts i vissa fall taxeavgiftenlägre än vad Självkostnaden för åtgärden i fräga uppgår till. 1 taxornaförekommer två typer av nedsättningar av ersättningsbeloppen, benämndaautomatisk nedsättning och särskUd nedsättning. Automatisk nedsättning skall ske endast utanför detaljplanelagdaområden. Nedsättningen är vidare begränsad till att avse endast vissa särskildatyper av förrättningar eller förrättningar för jordbruks- ochskogsbruksändamål. Nedsättningen uppgår till för äganderättsutredningar,för legaliseringsförrättningar, för sammanförings-förrättningar, för sammanläggningsutredningar och i medeltal för förrättningar förjordbruks- och skogsbruksändamål. 1 teknisk mening är det något oegentligt atttala om automatisk nedsättning i stadsmät-ningstaxorna, emedan dennanedsättning är avräknad redan i de i taxorna angivna ersättningsbeloppen. E.ffektenär emellertid densamma. Det inkomstbortfall som den automatiska nedsättningenföranleder ersätts alltid genom bidrag frän det allmänna. Nedsättningen skallske utan särskild framställning. Särskild nedsättning kan ske t. ex. när förrättningåterkallas, inställs eller vägras eller uppdrag inte fullföljs, när befintligtkartmaterial kan användas vid förrättning eller uppdrag eller när ersättningenstår i uppenbart missförhållande till fastighetens värde eller tidsåtgången förförrättningen eller uppdraget. Särskild nedsättning kan också ske omförrättningen eller uppdraget är av större allmän betydelse eller i andra fallnär särskilda skäl för nedsättning föreligger. ViUkoren för särskildnedsättning är desamma i lantmäteritaxan och stadsmätningstaxorna. Som framgårav de återgivna bestämmelserna skall i flertalet fall den särskilda nedsättningeninte betraktas som en subvention av åtgärden utan i stället som en korrektionav taxeavgiften. Endast i fall då den särskilda nedsättningen utgör subventionersätts den genom bidrag från det allmänna. Fråga om särskild nedsättning skalli vissa fall tas upp av förrättningsmannen utan särskild framställning. 1 andrafall fordras sådan framställning. Genom övergångsbestämmelser i äldre taxor kan ytterligarefall förekomma då taxeavgiften skall sättas lägre än självkostnaderna. praktisk betydelse härvidlag torde emellertid numera varaendast att vissa, påbörjade laga skiften inom länskall ske på statsverkets bekostnad. Som exempel på ersättningens storlek vid lantmäteriförrättningarkan följande nämnas. Tidersättningenuppgår i lantmäteritaxan till, för distriktslantmätare 110, för lantmätare 90,för ingenjörer 71, för kontorsskrivare 56 och för kontorsbiträden . Motsvarande belopp - före nedsättning finns i stadsmätningstaxorna. 1 stadsmätningstaxa1 tillkommer ersättning för hantlangnings/mätningspersonal med . Taxeavgiftenför en avstyckningsförrättning utgörs i lantmäteritaxan av dels en grundavgiftpå , dels olika tilläggsavgifter som utgår per ägolott. Är ägolottobebyggd och belägen inom fastställd detaljplan, är tilläggsavgiften 285 kr.Tilläggsavgiften höjs med . om ägolotten är bebyggd, med . omägolotten är belägen utom plan och med . om ägolottens areal överstiger 2500 m'. Överstiger medelarealen av avstyckade ägolotter 5 000 m utgår i ställettidersättning, om ersättningen enligt denna beräkningsgrund uppgår till högrebelopp än sakersättningsbeloppet. Tid för samråd med andra myndigheter, planutredningoch arkivutredning som sammanlagt överstiger per förrättning och tidför fältarbete överstigande per ägolott skall alltid ersättas eftertidersättning, som läggs till sakersättningsbeloppet. Genom reglerna omautomatisk nedsättning reduceras ersättningsbeloppen, Om förrättningen avserjordbruks- eller skogsbruksändamål. Vidsakersättning enligt stadsmätningstaxa 1 uppgår grundavgiften för en avstyckningsförrättningtill . Lägsta tilläggsavgiften är . De ytterligare tilläggen förbebyggelse, belägenhet utom plan samt areal - uppgår vardera till omkring 175kr. Att avgifterna enligt denna taxa blir högre beror på hantlangnings- ochmarkeringskostnader. Vägförrättningsmannataxanhänvisar beträffande ersättningsbeloppens storlek till lantmäteritaxan. Denförrättningskostnad som debiteras sakägare är därför densamma oavsett omförrättningen handläggs av personal tillhörande det statliga lantmäteriet ellerav annan förrättningsman. Ensärskild kungörelse (1948:145) angående resekostnader och traktamentsersättningtill vissa förrättningsmän enligt EVL lämnar möjlighet för de förrättningsmänsom skall tillämpa vägförrättningsmannataxan att av allmänna medel erhålla rese-och traktamentsersättning. Ersättningen utbetalas av länsstyrelserna frånanslaget Lantmäteriet: Bidrag till förrättnings- och uppdragsverksamhet. Sakägare kan efter särskild ansökan i vissa fall erhållastatsbidrag till den förrättning.skostnad som debiteras honom. finns i kungörelsen (1950:381. ändrad senast 1968:708)angående statsbidrag till kostnaderna för vissa lantmäteriförrättningar m. m.och i kungörelsen (1954:291) om statsbidrag i vissa fall till förrättningarenligt lagen (1917:269) om fastighetsbildning i stad (FBLS). Den förstnämndakungörelsen avser bl. a. förrättningar enligt lagen (1926:326) om delning avjord å landet (jorddelningslagen) (JDL), förrättningar enligt 2 kap. EVL,förrättningar enligt lagen (1962:270) om äganderättsutredning, lagfart ochsammanläggning av fastigheter i vissa fall (ÄUL) samt utredningar försammanläggning enligt lagen (1926:336) om sammanläggning av fastigheter ålandet (SML). Den sistnämnda kungörelsen avser endast förrättningar enligt FBLS.Bidragsmöjligheterna enligt denna kungörelse är vidare begränsade till att avsevissa mindre vanligt förekommande förrättningstyper. Somvillkor för att bidrag skall kunna erhållas gäller enligt båda författningarnaatt fråga är om avslutad förrättning, att sökanden är enskild person, attsökanden själv brukar eller bebor eller har för avsikt att bruka eller bebo denfastighet eller ägolott för vilken han har att deltaga i kostnaderna förförrättningen, att den sökanden åvilande kostnaden måste anses betungande förhonom i förhållande till hans ekonomiska ställning samt att, om sökandenpåkallat förrättningen, detta icke skett i uppenbart spekulationssyfte ellerutan att anledning därtill förelegat. Vidare gäller i fråga oin vissaförrättningstyper vissa särskilda villkor, nämligen då fråga är om skifte attförrättningen avsett åstadkommande av bättre indelning av jorden för rationelltjordbruk, bildande av bärkraftiga brukningsdelar eller stödjordbruk ellerberedande av ökade odlingsmöjligheter, då fråga är om avstyckning eller sammanläggningatt förrättningen avsett åstadkommande av bärkraftigt jordbruk, stödjordbrukeller bostadsegnahem, förstärkning av ofullständigt jordbruk elleråstadkommande av bättre arrondering samt då fräga är om förrättning enligt EVLatt fastigheten av sökanden nyttjas såsom småbruk eller bostadsegnahem. Bidrag utgår med högst av kostnaderna utom i fråga omförrättning enligt EVL då bidrag kan utgå för hela kostnaden. Ansökan om bidragprövas av lantmäteristyrelsen. Bidragen utgår ur anslaget Lantmäteriet: Bidragtill förrättnings- och uppdragsverksamhet. Bidrag till kostnader för förrättningar enligt ensittarlagen(1925:334) kan utgå enligt kungörelsen (1925:379, ändrad senast 1964:600) ombestridande i vissa fall med allmänna medel av kostnader, förenade med inlösenav under nyttjanderätt upplåtet område m. m. Prövningen av sådant bidragankommer på . Även detta bidrag utgår från anslaget Lantmäteriet:Bidrag till förrättnings- och uppdragsverksamhet. Statsbidrag till kostnader för lantmäteriförrättningar kanäven utgå ur vissa andra anslag. Till skillnad från de tidigare behandladebidragen har dessa bidrag karaktären av företagsbidrag. Bidrag till kostnaderför lantmäteriförrättningar kan således utgå ur anslaget Bidrag till jordbruketsrationalisering m. m. De beviljas av lantbruksnämnderna enligt kungörelsen (1967:453,ändrad senast 1971:382) om statligt stöd till jordbrukets rationalisering m. m. (rationaliseringskungörelsen).Vidare kan i vissa fall bidrag till kostnader för förrättningar enligt EVLbeviljas av länsstyrelserna ur anslaget Bidrag till byggande av enskilda vägarenligt kungörelsen (1952:793, ändrad senast 1967:688) angående statsbidrag tillenskild väghållning. Bidrag till kostnader för förrättningar enligt EVL kandessutom beviljas av skogsvårdsstyrelserna enligt kungörelsen (1943:530,omtryckt 1957:142, ändrad senast 1967:376) om statsbidrag till vissa väg- och flottledsbyggnaderm. Sistnämnda bidrag utgår ur anslaget Vägbyggnader på skogar i enskild ägo. För myndighetsuppgifter inom den statliga organisationenhar för innevarande budgetår under anslaget Lantmäteriet: Myndighetsuppgifteranvisats 16 milj. kr. Härav belöper omkring 5 milj. kr. på verksamhet inom lantmäteristyrelsenoch omkring 10 milj. kr. på uppgifter åvilande förrättningsorganisationen(serviceenheterna i länen samt distrikts- och specialenheterna). I milj. kr.utgörs av särskilda kostnader som sammanhänger med att lantmäteriverksamhetenskall omorganiseras. Kostnaderna för förrättnings- och uppdragsverksamheten harberäknats till 83,3 milj. kr. Kostnaderna beräknas täckta till 75,7 milj. kr.genom taxeintäkter. Återstående del av kostnaderna, 7,6 milj. kr., täcks genomdriftbidrag under anslaget Lantmäteriet: Bidrag till förrättnings-och uppdragsverksamhet.Av bidraget belöper 4,3 milj. kr. på lantmäteri-taxans nedsättningsregler, 2milj. på den särskilda skiftesverksamheten i , 1 milj. kr.på övergångsbestämmelser i lantmäteritaxan samt 0,3 milj. kr. på statsbidragsom utbetalas av lantmäteristyrelsen. Under samma anslag har beräknats 0,4 niDj.kr. för statsbidrag som utbetalas av länsstyrelserna. Lantmäteristyrelsens utredningar och förslag Lantmäteristyrelsen redovisar inledningsvis i sinutredning vad statsutskottet anfört i taxefrågor i samband med behandlingen avriktlinjer för lantmäteriverksamhetens omorganisation (SU 1970:208, s. 7) ochtolkar utskottets uttalande så att bärkrafts- och belägenhetsargument mer änvad som är fallet i de nuvarande taxorna bör beaktas vid fördelningen av de totalakostnaderna för förrättningsverksamheten, som det statliga bidragettill verksamheten totalt sett hålls oförändrat. Detta innebär, säger styrelsen,att en taxedifferentiering måste bygga pä att en viss del av kostnaderna för engrupp av förrättningar måste påföras en annan förrättningsgrupp. Bland de argument som kan förknippas med en fastighetsbärkraft ur taxesynpunkt nämner styrelsen i första hand markvärdet.Förrättnings-objekt med höga markvärden kan taxemässigt belastas högre änobjekt med låga markvärden. 1 nära samband därmed stårmarkanvändningsaspekten. som används för exempelvis bebyggelse ellerindustridrift kan belastas med högre kostnader än markområden som utnyttjas merextensivt, såsom för jordbruk, skogsbruk, naturvård och liknande.Bärkraftsargumentet är emellertid förknippat också med förrättningens typ ochändamål. Mindre markområden som berörs av förrättningar av städningskaraktär,såsom för reglering av gatumark eller mindre kompletteringsförvärv tillen-befintlig fastighet, kan inte betraktas som bärkraftiga objekt. Styrelsen sammanför till en grupp sådana förrättningar sombedöms kunna bära en högre andel av de totala kostnaderna för förrättningsverksamhetenän de nu belastas med. De kriterier som styrelsen därvid använder är attförrättningen berör en ej alltför liten areal inom områden med höga markvärdeneller aU förrättningen syftar till ändring av markanvändningen från kapitalextensivttill kapitalintensivt utnyttjande eller från extensiv produktion tillutnyttjande för mindre nödvändighets-betonade ändamål. Genom kriterierna täcksin förrättningar inom tätortsområden och områden inom detaljplaner,förrättningar inom sådana områden utanför tätorter och detaljplaner som äravsedda för exploatering för bostads- och fritidsbebyggelse avtätbebyggelsekaraktär samt förrättningar för bildande av fritidsfastigheterinom glesbygd. 1 samtliga fall utesluts förrättningar av städningskaraktär. För de förrättningsobjekt som kan anses ha låg bärkraftdiskuterar styrelsen främst en ökning av de redan förekommande nedsättningarna.Styrelsens förslag innebär att nedsättningen hålls oförändrad vid förförrättningar enligt ÄUL, att nedsättningen ökas från nu till förförrättningar för jordbruks- och skogsbruksända-mäl samt likaledes höjs från nu020 % till generellt för fastighetsreglerings- och bestämningsåtgärderutanför tätorter och planområden. Nedsättningen föreslås vidare utvidgad tillatt gälla vid bildande av bostadsfastigheter i glesbygd. I ett annatavseende har styrelsen övervägt en vidgning av den nedsättningsberättigadesektorn, nämligen för förrättningar enligt EVL. I detta fall kompliceras emellertidfrågan av att sådana förrättningar handläggs också av enskilda förrättningsmän.Av detta skäl lämnar styrelsen inte något förslag till nedsättning för dennaförrättningstyp. Vid förrättningar som skall betalas av statlig, kommunaleller ecklesiastik myndighet saknas enligt styrelsens mening anledning tillnedsättning av ersättningsbeloppen. Uppdragsverksamheten har ansetts inte böra beröras av enändrad kostnadsfördelning i lantmäteriverksamheten. Denna verksamhet utförsofta i konkurrens med bl. a. enskUda företag. En kostnadsfördelning som grundaspå andra faktorer än självkostnaden i varje särskilt fall skulle därför få tillföljd att priserna dumpas eller att konkurrensen på annat sätt omöjliggörs.Beträffande uppdragsverksamheten föreslår styrelsen endast en mindremodifiering av de nuvarande taxebestänimelserna, nämligen så att en viss friaretUlämpning av ersättning efter överenskom- melse får ske i fall då särskild hänsyn kan behöva tastill sådana direkt objektbundna kostnader som är förenade med resor o. d. Den högre ersättning som måste tas ut för förrättningarmed högre bärkraft för finansiering av ökade subventioner av andraförrättningar föreslär styrelsen av praktiska skäl utformad som en särskildtilläggsavgift, förslagsvis benämnd förrättningsavgift. Sådanförrättningsavgift skulle med de regionala begränsningar som tidigare berörtsutgå för varje ägolott, avsedd att bilda särskild enhet för bebyggelse för bostads-eller fritidsändamål eller för industriell eller därmed jämförlig verksamhet.Förrättningsavgiftens storlek föreslås fixerad till . Genomstyrelsens förslag åstadkommes en kostnadsöverföring mellan olika förrättningarom totalt omkring 5 milj. kr., räknat kostnadsnivå. Nuvarande lantmäteri- och stadsmätningstaxor föreslåssammanförda i en författning, reglerande avgiften för all av såväl statliga somkommunala fastighetsbildningsmyndigheter utförd förrättningsverksamhet samt avden statliga organisationen utförd uppdragsverksamhet. Av kommunalaorganisationer utförd uppdragsverksamhet lämnas däremot utanför taxeförslaget.Taxan föreslås uppbyggd analogt med nuvarande lantmäteritaxa. Kommunerna skall liksom få uppbärataxeersättningen för organisations verksamhet. Dock skall de särskildaförrättningsavgifterna inlevereras till statsverket i den mån inte dessaavgifter tagits i anspråk för subventioner. Skulle inom en kommun undantagsvisförekomma att subventionsbeloppet kom att överstiga beloppet för förrättningsavgifterna,skall i stället ske en motsvarande utbetalning från statsverket tillvederbörande kommun. Lantmäteristyrelsen anser att det även komineratt finnas behov av individuella behovsprövade bidrag till kostnaderna för lantmäteriförrättningar.Det kan i och för sig ifrågasättas, säger styrelsen, om inte de behovsprövadebidragen till sådana kostnader skulle kunna sammanföras med andra behovsprövadesocialt betonade bidrag och en specialförfattning således undvaras. Det närasambandet med förrättningsverksamheten och med uppbörden avförrättningskostnaderna motiverar dock en specialförfattning. Det totalt sett relativtringa antalet bidragsfall, omkring 500-600 . kan också medföra risk förbristande enhetlighet i tillämpningen, om bidragsprövningen skulle överlåtastill lokala myndigheter. a. dessa skäl anser lantmäteristyrelsen att enspecialförfattning bör finnas för denna form av bidragsgivning och attprövningen liksom bör ske centralt hos lantmäteristyrelsen. Avgränsningen av fall då bidrag skall kunna komma i frågaoch bedömningen av bidragens storlek, dvs. reglernas sakliga innehåll, föreslåsi stort sett förbli oförändrade. Ändringar föreslås emellertid ivissa avseenden som skall beröras i det följande. Bidrag skall kunna utgå föi samtliga förrättningstyperenligt FBL. Detta innebär att bidragsmöjligheterna utvidgas beträffande vissamindre vanliga fastighetsbildningsförrättningar. Bidragsmöjligheterna utvidgasvidare till att omfatta förrättningar enligt lagen (1966:700) om vissa gemensamhetsanläggningar(LGA). Bidragens tillämpningsområden begränsas till att avse i princip endastmark utanför tätorter och planområden. Jordpolitiska och liknande villkor haransetts böra utgå ur bestämmelserna. Den övre gräns varmed bidrag normalt kanutgå sätts till av förrättningskostnaden, även för förrättningar enligt EVL. Remissyttrandena över lantmäteristyrelsens förslag till taxesättningär splittrade. Remissinstanserna har i flera fall mer allmänna utgångspunkterän styrelsen och för i sina yttranden fram synpunkter på och motiv för ändrad statligbidragsgivning. Flera remissinstanser är också kritiska mot den rent tekniskautformningen av taxan. , lantbruksnämnderna i , Jönköpingsoch , , LO och TCO ansluter sig till styrelsensförslag eller lämnar dessa i huvudsak utan erinran.