prop · FU0310 · 1971-12-31 00:00:00 — Taxaringsintendent skallvidare enligt förslaget ha samma möjlighet att framställa yrkande om påföringav tillägg hos prövningsnämnd som han Maj:ts proposition nr 1971 Detta bör gälla såväl då skattetilläggsfrågan prövats avlokal skattemyndighet som när detta inta har skett. Givetvis börtaxeringsintendent även kunna yrka skattetillägg i samband med yrkande omeftertaxering. Detför taxering gällande basvärsförfarandet innebär bl. a. att frågan omskattetillägg kan bli föremål för prövning i kammarrätten och i sista hand iregeringsrätten. Utredningen antar att frågan om skattetillägg i regel blirföremål för gemensam handläggning mad själva taxeringsfrågan i kammarrätten omdenna överklagats dit. Besvär över kammarrättens utslag om skattetilläggföreslås kunna komma undar regeringsrättens prövning endast efter meddeladprejudikatsdispens om taxeringsmålat inte får överklagas dit. Utredningenföreslår slutligan att det bör åligga prövningsnämnden, kammarrätten ochregeringsrätten att under vissa omständigheter självmant rätta påförtskattatillägg. m. Skattetillägg skall enligt förslaget helt tillfalla statsverket.Utredningen beräknar att de belopp som genoin skattetillägg kommer att inflytatill dat allmänna blir av en storlek som mer än väl täcker kostnaderna för denökade administration som kan bli följden av systemet. Förslagetom skattatillägg i MF överensstämmer i stort med föreslagna bestämmelser i föraligger dock vissa principiella skillnader. Fördet första föraslås att tillägget beräknas på grundval av det skattebelopp,som genom den oriktiga uppgiften undandragits eller kunde ha undandragits.Beräkningen av tillägget skall sålunda inte ske på grundval avskatteunderlagets storlek utan direkt mad ledning av skatten. Procentsatsenhar inte varierats eftar någon progressiv skala. Det har i stället föreslagitsatt tillägget vid oriktig uppgift alltid skall utgå av skatten på detoriktiga meddelandet. Vid underlåtenhet att avge deklaration föreslås atttillägget skall utgå med likaledas men beräknat på hela skattabeloppat förredovisningsperioden. Inlämnas deklaration ,skall tillägget i sistnämnda fall emallertid sänkas till av dan fastställdaskatten. I dassa underlåtanhetsfall har tillägget maximerats till . Slutliganföreslås att beskattningsmyndigheten, mervärdaskattekontoret, i första handäven skall handlägga frågan om skattetillägg. och avgiftstillägg enligt AVGF Förfarandetbeträffande tillägg enligt FF och AVGF föresläs få i stort sett sammautformning som förfarandena rörande skattetillägg enligt MF. Förslaget omtillägg i dessa författningar övarensstämmar i huvudsak Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 103 medförslaget beträffande MF. Vissa smärre avvikeisar föreligger som är betingadeav da speciella arbetsrutinerna hos kontrollstyrelsen resp. Rfv vilkamyndigheter anligt förslaget skall besluta om tillägget var och en på sittområde. Utredningensförslag att skattetillägg bör införas för inkomst- och förmögenhetsskatt,mervärdeskatt och på punktskatteområdet samt avgiftstill-lägg på området förarbetsgivaravgifter dock inte för skatt av ifrågavarande slag som uppbärs avtullverket har direkt barörts av några remissinstanser. Hovrätten för övreNorrland finner gränsdragningen väl avvägd. GeneraltuUstyrelsen anknyter isitt yttrande till utradningens ståndpunkt, att behovet av skatta- ochavgiftstillägg främst föreligger inom de delar av skatta- och avgiftsområdet,där antalet skatt- eller avgiftsskyldiga är mycket stort ochkontrollintansitatan låg samt uppgiftsskyldigheten omfattande. Styrelsen menar,att denna beskrivning tämligen väl passar in på verksamhet beträffandedebitering och uppbörd av tull samt vissa andra skattar och avgifter och attdet utan tvivel i många fall torde föreligga behov av någon form av ekonomisksanktion vid lämnande av bristfälliga uppgifter i samband mad tullbehandling.Införandet på detta verksamhetsområde av att dylikt tillägg skulle säkerligeni viss utsträckning minska antalet felaktigheter på grund av oaktsamhet. Föratt nå viss överensstämmelse med de föreslagna förfarandereglerna vid inhemskbeskattning kan enligt styreisan ifrågasättas om inte ett administrativtsanktionsförfaranda mad någon form av skattetillägg borde införas ävan påtullverkets verksamhats-område. Styreisan förutsätter emellertid att dennafråga kommer att behandlas i tullagstiftningskommittén och framför därför intenågot yrkande i detta sammanhang. Kontrollstyrelsen framhåller att utredningensförslag på punktskattaområdat innebär, att skattetillägg kommer i fråga endastbeträffande skatt på vilken FF är allar blir tillämplig, således samtliga avstyrelsen nu administrerade skatter utom lotterivinstskatten, de s. k.fettavgifterna samt skatterna på vin och sprit. Styrelsen förklarar sig inte hanågot att invända mot denna avgränsning av tillämpningsområdet. Kammarkollegietinstämmer i utredningens uppfattning att systemet mad skattetillägg inte kananses påkallat för arvs- och gåvoskattans dal. Bankinspektionen intar såvittavser fondstämpel vid köp och byta av fondpapper liknande ståndpunkt och ansersålunda att skäl inte föreligger för införande av administrativt tillägg vidförsummelser på nämnda område. Rfv framhåller, att den risk förskatteundandraganda åtgärder som enligt utredningens påpekanden föreligger viden baskattning på en genomsnittligt hög nivå grundad på den skattskyldiges egnauppgifter, kan antas ha en viss motsvarighet i fråga om arbetsgivaravgifternatill socialförsäkringen. För ett sådant antagande talar Maj:ts proposition nr 1971 denomständighetan att Rfv:s avgiftsrevision tillfört verkatytterligare slutliga arbetsgivaravgifter mad drygt 23 milj. kr., trots attverket under nämnda år endast disponerat fyra ä fem revisorer. Några remissinstanserförordar att utredningens förslag endast delvis genomförs. iGöteborgs och län, som beträffande inkomst- ochförmögenhetsbeskattningen föreslagit ett system mad upptaxe-ring i stället förskattetillägg, anser sig kunna godta utredningens förslag såvitt avsermervärdeskatten. i har förklarat sig intekunna biträda förslaget om ett administrativt sanktionsförfarande för oriktiguppgift i deklaration man ställer sig inte avvisande till tanken att införanågon form av tillägg vid försummelse att avge deklaration. Såsom utredningenanfört, framhåller , har dat visat sig, att det nuvarandebötesstraffet för försummelse att avge självdeklaration inte är tillräckligtför att ge eftertryck åt deklarationsskyldigheten. Förseelser av denna art ärvida mindre komplicerade än de vanliga dakla-rationsbrotten. Mot att införaadministrativt sanktionsförfarande beträffande dessa förseeisar kan enligtlänsstyrelsens maning inte resas invändningar av samma styrka som när datgäller sanktionen mot oriktig eller bristfällig uppgift i deklaration. Skåneshandelskammare, som förordat ett modifierat administrativt sanktionssystem iviss mån eftar norskt mönster, anser systemets tillämpning böra inskränkas tilltaxeringen för inkomst- aller förmöganhetsskatt och av arbetsgivaravgifter.Däremot synas systemet enligt handelskammarens mening mindre väl låta sigförana med mervärdeskatten, i fråga om vilken ingående och utgående skattbaseras på bokföringen. Skattetillägg torde på grund därav inte rimligen börautdömas utan föragående bokföringsgranskning. Detsamma gällar punktskatterna.Den skattskyldige intar ofta en mellanställning och kan på grund av felaktigtolkning av bestämmaisan ha underlåtit att själv ta ut skatt av sina kunder,påpekar handelskammaren. Utradningensuppfattning, att dat varken är lämpligt eller ens möjligt att i en endaförfattning reglera skatta- och avgiftstilläggat utan att bestämmelserna börinföras i resp. författningar, berörs av några remissinstanser.Riksskattenämnden och delar denna uppfattning. anser detaniellertid vara en för svensk lagstiftning främmanda teknik, attskattetilläggets storlek skall beräknas med ledning av särskilda bestämmelserplacerade i en bilaga till TF. Nämnden anser sig dock inte vilja motsätta sigförslaget i denna del. CFU anför som eventuallt tänkbart alternativ att istället för att placera bestämmelserna i , som utredningen föreslagit, intadessa i UF. Deflesta remissinstansar, som i sina yttranden behandlat betänkandet i sinhelhet, har berört skatte- och avgiftstilläggets administration. Remissinstansernaintar överlag den ståndpunkten att införandet av det administrativa systametkommer att medföra påfrestningar på skattaadministratio- KungLMaj:ts proposition nr 1971 105 nen.Alla synas vara överens om att detta kommer att kräva betydande personellförstärkning hos da myndigheter, som kommer att handlägga dessa frågor. Mångaanser att handläggning av tilläggsfrågorna blir an svår uppgift och attförstärkningen till största delen måste komma att bestå i en ökning av denkvalificerade personalen. Det sistnämnda sammanhänger intimt med frågan omvilken myndighet, som i första hand kommer att handlägga tilläggen.Remissinstansarnas uppfattning om den organisatoriska sidan kommer därför attbehandlas utförligare i ett senare avsnitt. Här skall endast tilläggas att ettav huvudskälen till den negativa inställning till det administrativaavgiftssystemet, som flera remissinstanser intagit, är att de administrativamyndigheterna inte anses ha en sådan uppbyggnad och erfarenhet att de medhänsyn till bl. a. rättssäkarhetskrav kan anförtros uppgiften. Skattetilläggpå inkomst- och förmögenhetsskattaområdet skall enligt utredningens förslagutgå vid oriktigt meddelande, bristfälliga uppgifter, som föranlettskönstaxering, och deklarationsförsummelse. Flertalet av de remissinstansar, som tillstyrkt eller uttalat sig ipositiv anda om förslaget till skatta- ellar avgiftstillägg har varken haftnågot att invända eller framfört några principiella anmärkningar motutredningens förslag, att tillägg bör komma i fråga då den skattskyldigelämnat oriktigt meddelande och detta föranlett eller, om det följts, skulle haföranlett för låg taxering. Många av da remissinstanser, som intagit enförsiktig eller negativ hållning, har däremot framfört mer ellar mindre omfattandeanmärkningar och invändningar mot utredningens förslag i denna del. Encentral fråga har berörts av flera remissinstansar, bl. a. kammarrätten,länsstyrelserna i , och , samt Norrbottenslän, KF, Svenska revisorsamfundet och Lantbrukets skattedelegation, nämligenatt bestämmelserna om skattetillägg vid oriktigt meddelande enligt utredningensmening lämpligen kan byggas upp raed eftertaxeringsinstitutet som förebild,dock utan att bevisbörderegeln vid sådan taxering blir tillämplig. Länsstyrelseni uttalar sig positivt om tilläggets uppbyggnad medeftertaxeringsinstitutet som förebild och anser ett sådant grepp lämpligt.Länsstyrelsen konstaterar att man härigenom vinner den fördelen, att sanktioneninte kommer att bli beroende av om den försumlige handlat uppsåtligt ellervårdslöst. Sanktionen skall enligt mening inträffa även näråtgärden resp. underlåtenheten 106 KungL Maj:ts proposition nr 1971 grundaspå något kanske ganska ursäktligt misstag. Det är en klar fördal att man pådatta sätt i en del bagatallfall kan så att säga avkriminalisara åtgärd ochunderlåtenhet som innebär fara för skattebortfall. Repressalier kommer tillstånd inte därför att samhället önskar utdöma straff utan därför att man villpressa fram en noggrannhet vid lämnandet av uppgifter. Övriga nämndaremissinstanser har emellartid ställt sig skeptiska till attaftartaxeringsinstitutet skall stå som förebild för utformningen avskattetillägg. Kammarrätten ansar att uttalandet om skattetilläggets uppbyggnadär dunkelt. Om därmed menas att skattetillägg skall kunna utgå även ora detinte är utrett att oriktigt meddelande lämnats, synes datta strida inta blottmot det förslag till författningstext som utredningen framlagt utan ävan motvad som med skälig hänsyn till rättssäkerhetssynpunkter kan påfordras vid enreglering som den föreslagna. Kammarrätten anser vidara att utredningen endasthelt kort berört innebörden av begreppet oriktigt meddelande vid eftertaxeringoch att en närmare belysning av detta är nödvändigt för att man skall kunnabedöma det framlagda förslaget. Domstolen utvecklar utförligt detta begrepp ochkonstaterar bl. a., att vad som i det enskilda fallet är oriktigt meddelandeytterst är beroende av den tolkning bestämmelserna i skatteförfattningarna harfått i rättspraxis och påvisar genom hänvisning till att flertal utslag iskattemål i regeringsrätten, att eftertaxeringsgrunden "oriktigtmeddelande" i många fall innebär svåra rättsliga avgöranden som oftabedöms olika i skilda instanser. När det gäller de formalla förutsättningarnaför eftertaxering är delade meningar inte något ovanligt ens blandregeringsrättens ledamöter. Kammarrätten redovisar därefter olika exempel påeftertaxeringssituationer, där det skulle framstå såsom obilligt att ta utskattetillägg. Kammarrätten menar att anknytningen av förutsättningarna förskattetillägg till begreppet oriktigt meddelande gör de föreslagnabestämmelserna i många situationer syn-nerligan svårtillämpade och i detenskilda fallet kan få obilliga konsekvenser. Det kan förutsättas attprocesser angåande skattetillägg därför kommer att bli ofta förakommandeärenden. Domstolen ifrågasätter möjligheten att genom generellatillämpningsföreskrifter begränsa den föreslagna lagstiftningans faktiskatillämpningsområde. Slutligen anmärks, att utredningens förslag innebär attfrågan om oriktigt meddelande kan ansas föreligga eller ej i det enskildafallet kan komma att mot bakgrunden av samma sakförhållanden prövas såväladministrativt som av allmän domstol. Det torde inte kunna uteslutas att deadministrativa myndigheterna och domstolarna i vissa fall har en annan syn påbegreppet oriktigt meddelande än de allmänna domstolarna. Det måste frånrättssäkerhetssynpunkt te sig anmärkningsvärt, menar kammarrätten, om olikadomstolar skulle fatta olika baslut i samma rättsfråga gällande sammaskattskyldig. Länsstyrelsernai , och , KF, . Svenskarevisorsamfundet och Lantbrukets skattedelega- Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 107 tionhar ävan påtalat svårighatan att tillämpa begreppet oriktigt meddelande medledning av de rättsgrundsatser och den rättstillämpning som utbildat sigbeträffande eftertaxeringsinstitutet. i anser,att andra och enklare grunder än de som gäller för eftertaxering bör varaförutsättningen för dan administrativa påföljden, eftersom förslaget komineratt barada svårigliater bl. a. vid gränsdragningen mellan oriktig uppgift ochoriktigt yrkande samt vid frågor ora frivillig rättelse. iHaUands län anför att skattetillägg anligt utredningens uttalande skall utgåefter enkla och schabloniserade regler för att lätt kunna tillämpas. Det äråtminstone på att par punkter mycket tvivelaktigt om denna ankeihet uppnåtts.Utredningen har medgett att dat kan vara svårt att skilja på oriktigt yrkandeoch oriktig uppgift man att beskattnings-myndighaterna videftertaxeringar har att träffa liknande avgöranden. menar, attdetta kan vara riktigt såvitt gäller prövningsnämnd och skattedomstolar. Denlokala skattemyndigheten, som i första hand mast kommer att syssla medskattetilläggen, saknar amellertid i regel erfaranhet av handläggning aveftertaxeringar. Det må i datta sammanhang påpekas att handläggningen avaftartaxeiingar övarflyttadas från taxarings-nämndema tillprövningsnämnderna bl. a. därför att de därmed förknippade avgörandena ansågsvara av för hög svårighetsgrad för att kunna upptas i första instans.Länsstyrelsen i att skönsmässiga värderingar i högre gradkommer att utmärka dat nya sanktionssystamet än eftertaxeringsinstitutet.Svenska revisorsamfundet menar att praxis är mycket vacklande. Gränsen mellanoriktigt yrkande och oriktig uppgift är således ej klar. Ingen skall kunnastraffas för framfört yrkande. Det har dock visat sig, att eftertaxering ejsällan skett såsom för oriktig uppgift, oaktat att man lika gott kunnat hävdamotsatsen, dvs. att oriktigt yrkande förelegat. Om grundan oriktig uppgiftskall behållas, uttalar samfundet, bör typfallet begränsas till vissauppräknade fall. Lantbruketsskattedelegation understryker svårigheten att tillämpa eftertaxeringsinstitutetmot bakgrunden av att nuvarande skattelagstiftning i sin utformning ofta är såoklar att gränsdragningsproblam ideligen upp-komniar. Delegationen framförbetänklighater mot det föreslagna administrativa systemets utformning medhänsyn till att rättssäkerhaten masta kunna tillgodoses och hänvisar till bl.a. svårigheten att i vissa fall skilja mellan oriktiga uppgifter och oriktigtyrkande. Delegationen anser sig kunna godta förslaget skattetillägg vidoriktigt meddelande endast om detta omarbetas så att det kommer att avseklart avgränsade fall, vilka närmare bör precisaras i den omarbetadebcstäinmalseii. framhåller svårigheten vid anknytning tilleftertaxeringsinstitutet och uttalar vidare att hänsyn måste tas till subjektivarakvisit. Samfundet menar, att oriktiga uppgifter resp. iitelämnada uppgifter imånga fall är ursäktliga och att tillägg inte bör utdömas i sådana Maj:ts proposition nr 1971 fall.Samfundet föreslår därför att regeln bör utformas sä att skattetillägg endastskall påföras när den skattskyldiges försummelse ej är ursäktlig. Någraremissinstanser, såsom riksskattenämnden, , hovrätten för VästraSverige, i . Föreningen och stadsdomare, har anmärkt på utredningens förslag attskattetillägg för oriktigt meddelande skall utgå även när meddelandet lämnasmuntligt. Föreningen och stadsdomare framhållersålunda att tillämpningssvärigheterna torde bli särskilt stora om muntligaoriktiga uppgifter skall föranleda skattetillägg. Den som uttalar sig muntligenär ofta mindre noggrann och möjligheterna till missförstånd är mycket stora.Det måste ofta vara omöjligt att objektivt konstatara vilken uppgift somlämnats. De muntliga uppgifter som lämnas inför domstol under straffansvarupptas antingen fonogi'afiskt eller genom anteckningar. I senare fallet skalluppgiftslämnaren få tillfälle att kontrollera att utsagan är rätt antecknad.Någon motsvarighet härtill finns inte inom skatteprocessen. Med hänsyn till destora riskerna att muntliga uppgifter missförstås och anteckningar om dessamissuppfattas är muntliga uppgifter i allmänhet mindre väl lämpade att läggastill grund för beslut om skattetillägg. Osäkerheten måste enligt föreningensuppfattning leda till att man får godta den skattskyldiges påstående, att en muntliguppgift har missuppfattats, om annat inte bevisas. Liknande synpunkter anförsav övriga nämnda instanser. Hovrättenför övre , som förklarat sig inte ha någon erinran mot att detekonomiska sanktionssystemat i huvudsak utformas på sätt utredningen föreslår,påtalar att villkoret att den skattskyldige själv lämnat det oriktigameddelandet kan medföra vissa olägenheter när det gäller juridisk person.Hovrätten erinrar om bestämmelsen i 47 § TF, att upp-giftsskyldighaten förjuridisk person skall ombesörjas av behörig ställföreträdare för den juridiskapersonen. För att skattetillägg skall kunna påföras juridisk person, menarhovrätten, erfordras således, att den oriktiga uppgiften lämnas av någon somäger rätt att företräda dan juridiska personen. Hovrätten påpekar attutradningan i annat sammanhang föreslagit borttagande av kravet på s. k.behörig deklaration som förutsättning för straffbarhet vid oriktig deklaration.Ett av skälen härtill är att möjlighet skall öppnas att ingripa med straff, näroriktig deklaration avges för juridisk person utan att den som undertecknatdeklarationen ägt behörighet därtill. Meningen är givetvis också, attskattetillägg i sådant fall skall påföras den juridiska personen. Hovrätten,som uttalar att kravet på att den skattskyldige själv skall ha lämnat denoriktiga uppgiften kommer att omöjliggöra åsättande av tillägg, anser att denpåtalade "luckan" skulle kunna täppas till på så sätt, att till 47 §TF fogas ett nytt stycke av innehåll, att då skyldighet att avge deklarationellar annan uppgift, varom i TF sägs. KungLMaj:ts proposition nr 1971 100 fullgörsav annan än dan som enligt vad sagts är behörig därtill, skyldighetenändock skall anses vara fullgjord i laga ordning, om det ej framstår somuppenbart att uppgiftslämnaren inta varit behörig. i Göteborgsoch län anser dat som an brist att utredningen redovisat endast ettalternativ till administrativt sanktionssystam. Detta ger länsstyrelsenanledning att erinra om de tankegångar som framfördes i att betänkande av 1950års skattalagssakkunniga (SOU 1954: 24). Dessa sakkunniga föreslog att deförsumhga deklaranterna själva skulle få bära de kostnader samhället fårvidkännas på grund av deklaranternas oriktiga förfaranden. Skattskyldig, som ideklaration utelämnat skattepliktig inkomst, borde redan i samband inedtaxeringen påföras en särskild avgift, beräknad after an fast procent av den ajdeklarerade inkomsten. anser datta äldre förslag utgöra an bättreoch bekvämare lösning av sanktionsfrågan än dat nu framlagda förslaget. Den av1950 års skattelagssakkunniga föreslagna metoden är avgjort lättare atttillämpa än utredningens system med avgiftar diffarentiarade efter inkomst ochförmögenhet. vill föreslå att det administrativasanktionssystemat utformas anligt systemat taxaringstillägg. Till deklareradinkomst bör läggas vid inkomsttaxeringarna ett balopp, som skäligen kan sättastill av genom oriktig uppgift undanhållet belopp. Vidförmöganhetstaxeringen synes motsvarande tillägg för att få rimlig effekt böra sättas till . De tillägg som angetts bör vara de som normalt skallutgå. Om särskilda omständigheter föreligger bör taxaringstillägg kunnanedsättas eller efterges. , som direkt avstyrker en administrativ sanktion, föreslår ettannat tillvägagångssätt för att komma till rätta mad de lindrigare formerna avförseeisar. Om man inte inför skatlatilläggan och inskränker datstraffbara området till deklarationsbrott som begåtts uppsåtligt ellar av grovvårdslöshet, kommer vissa fall av vårdslös deklaration, vilka kunnabestraffas raed normerade böter, att inte drabbas av någon ekonomisk sanktion.I dan mån vårdslösheten befinner sig inom den saktor, där bokföringsskyldighetföreligger, bör enligt förbundet i första hand i saraband raed den pågåandeöversynen av dan nuvarande bokföringslagen övervägas i vad mån vårdslöst fördaräkenskaper skall föranleda straffrättsligt ansvar. Det bästa allmänpraventivamedlat mot denna typ av vårdslöshet ligger däri att föratagen utsätts försärskild taxaringskontroll. Vårdslöshet av löntagare och andra med enklaredeklarationer bör naturligtvis inte heller, manar industriförbundat, bestraffasom den inte är grov. I dessa fall skulle det vara motiverat att i stället föratt påföra tillägg \idta andra speciellaåtgärder för att förhindra fortsatt vårdslöshet. Man kan axempelvis tänka sigatt i sådana fall utsända en redogörelse för vad som krävs i fråga om att föraanteckningar om inkomster och utgifter. Maj:ts proposition nr 1971 merauppseendeväckande fall bör taxeringsmyndigheterna också utnyttja sina radan nubefintliga möjligheter att bagära att få ta del av sådana anteckningar. Utredningansavsikt att med oriktigt meddelande skall avses inte endast ett positivtoriktigt meddelande utan även ett förtiganda av an uppgift framgår inte klartav författningstextan menar bl. a. riksskattenämnden. brist anses kunnaavhjälpas genom att uttrycket "oriktigt niaddelan-de" efter förabildav motsvarande bestämraelser i förslaget till skattebrottslag utbyts mot orden"lämnat osann uppgift eller förtigit sanningen". Liknande synpunkterframförs av CFU. Kammarrätten framhåller, att innebörden av da föreslagnabastämmalserna om skattetillägg vid skönstaxaring inte närmare utvecklats ibetänkandet.