prop · FU0386 · 1971-12-31 00:00:00 — Undanlagsvis kanomständigheterna vara sådana all köparen insett eller bort inse alt säljareninle avsett all antaga hans anbud med del avvikande innehåll som del fått genomsidolöparen. Om köparen mottar en orderbekräflelse eller motsvarande handlingfrån säljaren och pä grund av omständigheterna måste inse atl säljaren ansermeddelandet stämma överens med köparens anbud, leder enligt de sakkunnigaredan en tillämpning av 6 § andra styckel avtalslagen lill all avtal kommerlill stånd i enlighet med säljarens svar, om inte köparen utan oskäligtuppehåll meddelar säljaren all han inle vill godtaga svaret. I fall dä köparenvisserligen inle måste antas ha full insikt om säljarens insläUning men dockbort inse atl säljarens svar i själva verket inte stämmer överens med köparensanbud, kan säljaren, ulan någon begränsning i liden, under åberopande avdissens göra gällande alt något avtal över huvud taget inle har kommit lillslånd. Den föreslagna ordningenär enligt de sakkunnigas mening förbunden med åtskUliga fördelar. För denenskUde konsumenten innebär reglerna en garanti mol risken all bli bunden avavlal på andra vUlkor än dem som han har träffat överenskommelse om medsäljarens representant. Han skyddas också mol att efter kanske lång tidutsättas för överraskningen atl säljaren inte vill fullfölja avtalet påvillkor som innefattar sidolöparen, eftersom etl sådant meddelande enligt desakkunnigas förslag måste lämnas ulan oskäligt uppehåU. Reglernakan också enligt de sakkunniga fä en inte obetydlig sane-ringseffekl. Eftersomhemförsäljningsförelagen föreslås bli bundna av avlal som innefattar sidolöpareäven i fall då representanten inle har inberällal sidolöparen, skapar de nyareglerna ell starkt incitament för företagen att noggrant inslraera sinaförsäljare och övervaka all dessa följer instruktionerna. Förslagetom rätt för köpare vid hemförsäljningsavtal att under vissa förulsätlningarfrånträda sill anbud eller sin accept innebär i de fall då etl fullbordat avlalkommit lill stånd atl avtalet skall bringas all gå äter. Enligt de sakkunnigasmening bör lagen innehålla regler om vad som skall gälla för sådan återgång, särskiltsom anledningen till återgången inle är ett kontraktsbrott från den andraparlens sida. Del synes naturligt alt härvid knyta an till köplagensregelsystem, vilket i sin tur är elt uttryck för allmänna rättsgrundsatser. 1971: 86 30 Fördel fall all köparen frånlräll avtalet innan någondera parten presterat någotenligt avtalet krävs enligt de sakkunniga inle några särskilda regler. Annorlundaställer del sig om endera parlen helt eller delvis fuUgjort sin prestation. Desakkunniga finner del vara naturligt att för hemförsäljningsavtalens delanknyta till den reglering som gäller för öppet köp. En förutsättning för atlköparen skall kunna frånträda avtalet bör således i princip vara all hantillhandahåller säljaren godset i väsentligen oförändrat och oförminskat skick.Köparen bör slå risken för godset medan detta är i hans besittning och sålundaundandraget säljarens tUlsyn. Till skiUnad från vad som är faUet vid öppet köpbör del emellerlid ankomma pä säljaren alt avhämta godset hos köparen.Köparens an svar för godset bör enligt de sakkunniga begränsas lill skäliglid, efter vars utgång faran för godset övergår på säljaren. Detla innebär iprincip, all köparen efler det atl skälig tid har förflutit är bevarad vid sinrätt all frånträda köpet och kräva deltas återgång, även om han då inte kantillhandahålla godset i oförändrat eller oförminskat skick. I gengäld börköparen inle ha räll till ersättning för godsets vård. Omköparen när han frånträder avtalet redan har erlagt viss del av köpeskillingen,bör han enligt de sakkunniga vara berättigad atl återfå vad han har betalat,och han bör i de fall då han har mottagit godset eller del därav vara skyldigall lämna ut godset lill säljaren bara under förutsättning all denne fullgörsin återbetalningsskyldighel. Desakkunniga har övervägt frägan om säljaren bör vara berättigad lill gottgörelseav köparen för de kostnader som kan uppslå lill följd av atl han måste återtalevererat gods när köparen har frånlräll avtalet. Ersättningsbeloppen måste iså fall maximeras, eftersom fränlrädande-rätlen annars skulle bli heltUlusorisk. Saken har emellertid enligt de sakkunnigas mening så ringa betydelseall den inle behöver särskilt regleras. När del gäller varor av mera måttligtvärde torde köparna sällan utnyttja frånträdanderälten. I fråga om dyrare ellermera skrymmande varor torde säljarna inte leverera godset utan atl sä stor delav köpeskillingen erlagls att avtalet faller utanför lagstiftningen. Harsäljaren tagit risken alt leverera under ångerfrislen bör han få bära kostnadenför godsels återtagande. Fräganom verkningarna av att köparen frånträder ell abonnemangsavlal får enligt desakkunniga inte stor praktisk betydelse. I princip bör dock samma regler gäUasom vid hemförsäljningsavtal. Om köparen erlagt någon del av vederlaget för deavtalade tjänsterna bör han få tillbaka vad han betalat. Köparen har däremot iallmänhet rent praktiskt inte möjlighet att återbära en tjänst som säljarenutfört under ångerfrislen. En ålerbäringsskyldighet skulle därför få ges deninnebörden atl köparen ålades utge den del av vederlaget som belöper på denutförda tjänsten. Detla skulle emeUertid innebära all lagstiftningen del- 1971: 86 31 visförfelade sitt syfte. a. av delta skäl anser de sakkunniga att denordningen kan godtas alt köparen i de nu diskuterade fallen helt befrias fränskyldighet all utge vederlag eller vidkännas avdrag på redan erlagd betalning. Desakkunniga diskuterar också möjligheten atl i de åsyftade fallen medtiUämpning av grundsatserna om obehörig vinst ålägga köparen att till säljarenutge ersättning motsvarande nyttan av den utfärda prestationen. Tillräckligaskäl för en sådan ersättningsbestämmelse anses dock inte föreligga. 5.2.6Tvingande eller dispositiv reglering Avhänsyn till den nya lagstiftningens speciella karaktär av skyddslagstiftningförordar de sakkunniga, atl lagens samtliga regler görs tvingande lill köparensförmån. Det skulle enligt de sakkunniga möjligen kunna ifrågasättas all inomvissa gränser tillåla avvikelser genom avlal från de mot säljaren ganskastränga reglerna om verkningarna av all köparen utnyttjar sin fränlrädanderäll,t. ex. i fråga om skyldighet för köparen all betala kostnader för godselsåtertagande. Del säljarinlres-se som härmed skulle tillgodoses anses emellertidinle tillräckligt framträdande för all motivera avsteg från den i och för sigsjälvklara principen atl en lagstiftning av detla slag bör vara tvingande. Delunderstryks alt lagen inle utgör hinder mot alt köparen genom avtal tilläggsmer långtgående förmåner än lagen föreskriver, t. ex. genom all ångerfrislenförlängs. 1fråga om värdet av hemförsäljning för konsumenterna har underremissbehandlingen anförts både positiva och negativa synpunkter.Industriförbundet understryker, att hemförsäljning i och för sig är en för bådekonsumenter och näringsidkare värdefull marknadsföring- och distributionsform.Förbundet framhåller bl. a. att de flesta fackhandelskanaler-dislributionsföretagi dag genomgår en koncentralionsprocess som förändrar konkurrenslägel ibutiksledet och förhållandena lill fabrikanterna. Med större och färrekanalföretag finns det risk för att nytillkommande förelag, som de etableradekanalerna av en eller annan anledning inle vill stödja, inle får någon somhelst tUlgång lill marknaden. Detta medför atl konsumenten i vissa lägenberövas möjligheten att välja viktiga och från hans synpunkt goda alternativ.Denna fråga har också vikliga konkurrensmässiga aspekter. För all upprätthållaen effektiv konkurrens fordras tillgång lill marknaden och därvid kanhemförsäljningen komma all fä en konkurrensfrämjande funktion i framliden. Denyetablerade förelagen kan behöva använda 1971: 86 32 hemförsäljningsom distributionskanal för atl komma in på marknaden. anförvidare, alt industrin har observerat det ökande behovet av systemlösningar förkonsumenten. Del räcker inte längre med att lillhandahäUa enstaka maskiner utanföretagen får analysera och rikta in sig på att tillfredsställa hela"funktionsbehovel" i framliden, t. ex. lösa hela tvältfunktionen hosen familj. Med en sådan inriktning kommer det i framliden all vara naturligtall en betydande del av försäljnings- och kontaklprocessen mellan tillverkareoch konsument sker i den senares hem, eftersom del är där som en generellsystemlösning bäst kan anpassas till den enskilde konsumentens situation.Industriförbundet framhåller också, atl etl stort problem är hur informationfrån konsumenterna skall kunna nå tillverkare (s. k. feed-back). Genom att vidhemförsäljning en direkt kontakt mellan konsumenten och tillverkaren kanskapas, kan man vinna elt större konsu-menlinflytande över produktutvecklingen.Ell empiriskt studium av hur sådana seriösa hemförsäljningsföretag somElectrolux och Husqvarna går tillväga skulle visa all de systematiskt utnyttjarnämnda ålerkopp-lingsmöjlighet och all de därigenom också vet förhållandevismyckel mer om sina produkters användning än andra företag ulan direklförsäljning.Industriförbundet anser, atl hemförsäljningen i del stora flertalet fall skeri former mol vilka inga anmärkningar kan riktas. De seriösahemförsäljningsföretagen bedriver en långsiktig verksamhet och har ingetintresse av alt driva sin försäljning i former som försvårar eller t. o. m.omöjliggör framlida kontakter. Dessa förelag känner enligt förbundet sittansvar och har i praktisk handUng visat att de är beredda all anpassa sinverksamhet lill rimliga konsumentkrav. konstaterar dock, altell inle obetydligt antal smärre förelag arbetar inom denna sektor avnäringslivet och härvid tillämpar affärsmetoder som utifrån allmännaaffärseliska grundprinciper måste anses vara förkastliga. anför, alt det uppenbart skulle vara till nackdel förbetydande grupper konsumenter om hemförsäljningen skulle förbjudas och all idel stora flertalet fall hemförsäljningen sker i forraer, mol vUka ingabefogade anmärkningar lorde kunna riktas. I likhet med industriförbundetpåpekar dock grossislförbundet atl undantag finns. Gollandshandelskammare anför, all utvecklingen mol en koncentration av detaljhandelnlill tätorterna av människorna i glesbygden upplevs som en försämring avservicen och av möjligheterna att göra rationeUa inköp. Atl den seriösahemförsäljningen under sädana förhållanden har ett stort berättigande finnerhandelskammaren vara ställt utom allt tvivel. Ingripanden som kan äventyra ensådan verksamhet av allvarligt syftande karaktär bör därför enligthandelskammarens mening ske med varsam hand och några opåkallade hinder börinle uppställas för denna näringsgren. 1971: 86 33 delskammareunderstryker hemförsäljningens betydelse för glesbygdsområdena. Däremotdömer ul hemförsäljningen, frånsett försäljning avdagligvaror. Rådel konstaterar, all hemförsäljning är en försäljningsform somförsätter köparen i etl psykologiskt underläge gentemot säljaren och somdessutom är aggressiv. Den allvarligaste invändningen mol hemförsäljningen ide former den f. n. har ligger emellertid enligt konsumentrådet på annat plan.Den ekonomiska utvecklingen har gjort det möjligt för allt fler människor allskaffa sig dyrbarare hushållsapparater. Hemförsäljningen av varor har anpassatsig efler denna utveckling och i ökande grad koncentrerat sig lill just dessavarugrupper. För det övervägande antalet konsumenter betyder ell felaktigt köpav sådana varor en allvarlig ekonomisk förlust. Del ökande bilinnehavet gör delmöjligt för allt fler personer alt uppsöka ordinära försäljningsställen. Devaror det främst gäller är hushållsmaskiner och böcker. För dessa varor finnsdet hos köparen normall inget hastigt uppkommet och akut behov, utan köparenkan vänla med inköpet tills han får möjlighet atl uppsöka ell reguljärtförsäljningsställe. Vid dessa köp gäller i särskilt hög grad all köparen börnoga analysera sina behov och undersöka marknaden vad gäller såväl produkternasprestationer och kvalitet som priserna. Vid ordinär försäljning har köparenmöjligheter atl hitta rätt på marknaden exempelvis genom att söka råd frånandra personer, i många fall är försäljarna rådgivare. För alt delta skallkunna fungera lillfredsslällande måste förutsättas all säljaren har olikafabrikat all erbjuda och atl köparen också har möjlighet all jämföra prisernapå olika försäljningsställen. Vid hemförsäljning föreligger enligtkonsumenlrådet inga förutsättningar för jämförelser av pris, kvalitet ochservice mellan konkurrerande produkter. Denna försäljningsform ger sämstamöjliga förutsättningar för medveten behovsanalys och produktjämförelser. Deerfarenheter som finns såväl av vad som framgår av arbetet i allmännareklamalionsnämnden och de lokala konsu-mentkommilléerna som av artiklar ipressen visar alt konsumenterna i betydande utsträckning gör dåliga affärer ifråga om både pris och kvalitet vid dörrförsäljning. anser,all hemförsäljningen således framstår som en ur konsumentsynpunkt mycket otillfredsställandeförsäljningsform. LOanför, atl försäljning i hemmen ofta sker lill ett prisläge, som avsevärtöverstiger del pä marknaden gängse. Etl stort antal ärenden som inlämnats lillde lokala konsumenlkommilleérna av klagande konsumenter är just av den artenatt konsumenterna vid hemförsäljning fått betala ell kraftigt överpris ijämförelse med gängse marknadspris. höga pris motsvaras ofta inle av enservice som ur konsumentsynpunkt har ell värde lika stort som prisskillnaden. 1971: 86 34 HusmodersförbundetHem och Samliälle anför, att man enligt en av pris- och karlellnämnden utfördundersökning kan utläsa en tendens hos de större företagen all förlägga sinförsäljning lill tätorter. Förbundet finner hemförsäljningen mindre angelägeni sådana fall, eftersom den dock är en försäljningsform som försvårarmöjligheterna lill pris-och kvaliletsjämförelser. Köpmannaförbundetuttalar, atl hemförsäljning är en försäljningsform som placerar köparen i etlunderläge gentemot säljaren och att vid vissa försäljningslillfällen metodernaär utomordentligt hårda. Förbundet anser det därför vara rimligt alt ge köparentillfälle all i lugn och ro saml i eventuellt samråd med familjemedlemmar kunnaöverväga köpet. Hovrätten för framhåller, atl lagsökningspraxisger belägg för den höga frekvensen av avbetalningskonlrakt som säljarna måstegenomdriva med del samhälleliga Ivångsmaskineriets hjälp. betydande antalav dessa fall torde i själva verket vara sädana, där belalarens tredska bottnari att han vid närmare eftertanke alls inle vill ha del köpta och ej ens har rådalt fullfölja avtalet. En del fall har gått tUl rättegång och fullföljts ändatill högsla instans, varvid det bl. a. rört sig om dyra bokverk som"prackats på" konsumenten med hjälp av s. k. aktivaförsäljningsmetoder, som inte förtjänar rättsordningens slöd. Liknandesynpunkter anförs av domareföreningen och Föreningen . delar de sakkunnigas uppfattning, alt systemet medhemförsäljning i vissa fall kan innebära atl konsumenten kommer i eltpsykologiskt underläge gentemot säljaren, men vill dock varna för atlunderskatta konsumenternas omdöme och förmåga atl falla ur den enskildekonsumentens egen synpunkt riktiga köpbeslut. KFanför, all inom den konsumenlkooperaliva rörelsen tillämpas praktiskt tagetingen hemförsäljning i den mening som lagförslaget väsentligen lar sikte på.Däremot förekommer inom kooperationen direklförsäljning lill köpare för privatbruk i form av varuhussar och bryggarbilar. Såsom KF uppfattat lagförslagetryms visserligen dessa distributionsformer i många fall inom ramen fördefinitionen av "hemförsäljning" men materiellt faller dehuvudsakligen utanför lagförslagels tillämpningsområde bl. a. därför att köpoch försäljning i dessa former sker kontant. konstaterar för motorbranschens och speciellt bilhandelns delalt sådan hemförsäljning som avses i lagförslaget inte är allmäntförekommande. En hel del affärsavslut inom bilhandeln äger emeUertid rum iköparens bostad. har dock härvid initiativet liU affärskontakten inletagits från säljarförelagets sida. En viktig anledning till alt avslut i vissafall sker i köparens bostad står alt finna i landets geografiska storlek ochbefolkningsfördelningen. Prop.1971: 86 35 köparens hemställan äger ofta provkörningar ochdemonstrationer rum långt frän den ort där företaget är beläget. Behovet av lagstiftning i någon form om skydd för konsumenternavid hemförsäljning vitsordas i stor utsträckning i remissvaren. TiU dem somdelar de sakkunnigas uppfattning all en sådan lagstiftning är motiverad hörhovrätten för , kommerskollegium, handelskamrarna i ,och , konsumentinstitutet, ,konsuinentutredningen, domareföreningen, . Föreningen , industriförbundet, grossislförbundet, ,, , och Husmodersförbundel Hem och Samhälle. anför, alt del vore rimligt meden reglering som tar sikte på de klart osunda metoderna vid hemförsäljningsamtidigt som man inle onödigtvis hindrar de seriösa förelagen i deras verksamhet.Alt rällslekniskl utforma en sådan reglering anser dock handelskammaren varaomöjligt. Alternativet är dä en lagstiftning som gäller för all hemförsäljningmen där de seriösa företagen indirekt kommer att gynnas, främst urkonkurrenssynpunkt. Del torde nämligen enligt handelskammaren vara de företagsom tillämpar mera osunda metoder som har de lägsta kostnaderna för sinverksamhet, vilket i sin lur ger upphov lill en snedvriden konkurrens. handelskammare anser däremot, atl rådande missförhållandenär i huvudsak begränsade till bokbranschen och alt det under sädanaförhållanden inle är lillfredsslällande all införa en generell rätt atl frånträdaavlal som ingåtts vid hemförsäljning. hänvisar lill lagen om otillbörlig marknadsföring,del inom framlagda förslagel till lag om förbud molotillbörliga avtalsviUkor (Stencil Ju 1970: 3) och utredningen angåendegeneralklausulerna i den förmögenhetsrältsliga lagstiftningen. Bankföreningenförulsätler, atl alla slags avarter av hemförsäljning skall kunna angripasenligt lagen om otillbörlig marknadsföring. Erfarenheterna av denna lag bordedärför avvaktas innan slutlig ställning las lill behovet av en punktinsatsbeträffande just hemförsäljning. Detla gäller enligt bankföreningen så mycketmer som en särskild lag om frånträdande av avtal vid hemförsäljning eventuelltskulle kunna motverka en sanering som pä etl eller flera områden kan befinnasönskvärd på bred front. En alllför aktiv försäljningsleknik kanske aldrigkommer lill konsumentombudsmannens kännedom därför alt en del av de utsattakunderna nöjer sig med all utnyttja sin rätt all frånträda köpeavtalen medanandra fullföljer avtalen under intryck av den hävdvunna uppfattningen all manskall stå vid sill ord. Någon anmälan lill konsumentombudsmannen kommer i såfall inle alt ske, och ell generellt och publikt fördömande avförsäljningsmeloden kommer inle till slånd. framhåller vidare,atl i den mån försäljningsmeloder är all anse som Prop.1971: 86 36 otillbörligapä grund av köpeavtalens innehåll, del avsedda civilrältsliga reformarbetet ifråga om generalklausulerna inom förmögenhetsrätten kan bli ell kompletterandeskydd för den enskilde köparen vid sidan av den näringsrätlsliga lagstiftningenom otillbörliga avtalsvillkor och om otillbörlig marknadsföring. Även nuangivna förhållanden försvårar enligt bankföreningens mening möjligheten atlför närvarande bedöma angelägenheten av särskUda bestämmelser omhemförsäljning. Beträffandevalet mellan näringsrätlslig och civilrällslig lagstiftning erinrar statenskonsumentråd om alt de sakkunniga hävdar att elt totalt eller partiellt förbudmol hemförsäljning skuUe innebära elt markant avsleg frän de grundsatser somvår traditioneUl liberala näringslagstiftning bygger pä. Rådel känner sigemellertid inte övertygat om all sädana skäl väger särskilt tungt vidavgöranden av häi ifrågavarande arl. Rådet erinrar om att man i harinfört en näringsrältslig lagstiftning som förbjuder hemförsäljning.Obestridligt är enligt konsumenlrådet alt man genom en näringsrättsliglagstiftning kan åstadkomma etl mycket effektivt skydd för konsumenterna.Hemförsäljningen är en otillfredssläUande försäljningsform. Denna borde försvinnaoch del effektivaste medlet härvidlag är all införa förbud mol sådanförsäljning. delar inle de principiella och näringspolitiskabetänkligheter de sakkunniga har och yrkar därför all frågan om konsekvensernaav etl förbud mol hemförsäljning utreds. Med den inställningen atl man pälängre sikt försöker finna former för ell förbud mol hemförsäljning kan rådettillstyrka alt man på kort sikt vidtar andra åtgärder. LOanser all frågan om lämpligheten av en näringsrältslig eller civilrällsliglagstiftning inte har belysts tillräckligt av de sakkunniga, som stannar för encivilrällslig lagstiftning med hänvisning till den fria konkurrensen somhuvudmotiv. LO framhåller, alt en effektiviletshöjande konkurrens är ellgrundläggande konsumentintresse men att konkurrensen inte är ett självändamål.En civilrättslig lagstiftning torde inte kunna ge samma skydd som ennäringsrätlslig lagstiftning. För att civilrätlsliga lagregler skall kunnafungera krävs av konsumenten ett inle betydelselöst mätt av kunskaper, energioch planeringsförmåga. De konsumenter som mest behöver skydd lorde därfördåligt skyddas av en civilrällslig lagstiftning. All genom en näringsrätlsliglagstiftning lägga ansvaret pä säljaren, såsom skett i lagen om otUlbörligmarknadsföring, torde rent principiellt vara all föredraga. Tankenall lösa frågan genom en näringsrältslig lagstiftning avvisas däremotuttryckligen av , domareföreningen, ,industriförbundet, och lidningsutgivareföreningen. Stockholmshandelskammare anser, atl ell näringsrätlsligt förbud mol hemförsäljning ärhelt olänkbart med hänsyn till den stora betydelse Prop.1971: 86 37 denna typ av försäljning har i fråga om vissa varor. I ochför sig skulle något slags auktorisalionssyslem kunna vara en länkbar lösningpå den aktuella problemati::en. Etl näringsrättsligt auklorisalionslvång skulleemellerlid enligt handelskam.maren innebära en opåkallad byräkratise-ring ochförmodligen inte heller kunna ge de effektiva garantier för konsumentens skyddsom man avser att skapa med en reglering på området. Övervägande skäl talardärför enligt handelskammarens mening för atl man i valel mellannäringsrättslig och civilrättslig lagstiftning väljer den sistnämnda vägen,även om också denna är långt ifrån invändningsfri. anför, atlinskränkningar i näringsfriheten bör ske endast i den män del är oundgängligennödvändigt för alt tillgodose viktiga allmänna samhällsintressen, som inte kanvärnas genom andra mindre ingripande åtgärder. Tidningsuigivareföreningenhälsar med tillfredsställelse all de sakkunniga insett atl en näringsrältsligreglering av hemförsäljningsverksamheten i form av förbudslagsliftning ellernågot slags auktorisationslväng skulle komma i strid m.ed den i tryckfrihetsförordningengrundlagsfästa rälten atl fritt sprida tryckt skrift. Encivilrällslig lagstiftning i ämnet av i huvudsak den typ som de sakkunnigaförslagit tillstyrks eller godtas av bl. a. hovrätten för ,kommerskollegium, handelskamrarna i , och , Norrbottensoch läns handelskammare, konsumentinslilutet, pris- ochkartellnämnden, konsumentutredningen, Föreningen ,industriförbundet, grossisförbundet, . , , sparbanksföreningen,handelsagenters förbund. Föreningen , , och Samhälle. Hovrättenför anser all de sakkunniga har lyckats all med smidiga ochändamålsenliga rättstekniska metoder inarbeta en skyddslagstiftning utan altkomma i konflikt med grundläggande principer om avtals ingående och bindandekraft. Hovrätten förutsätter därvid all man godtar de sakkunnigas uppfattning idetalj om avtals ingående. uttalar, atl den av utredningenföreslagna särlagstift-ningen är väl avvägd och att den lorde kunna införasutan atl besvärande störningar i del kommersiella livet behöver uppkomma varesig för konsumenterna eller för berörda näringsidkare.