prop · FU0322 · 1971-12-31 00:00:00 — Däremot bör enligt utredningens uppfattning medelkunna stäUas tUl förfogande för könipletlerande.fprtutbildning av olika yrkeskategorierinom företagshälsovården och arbetarskyddet i övrigt. Särskilt viktigt finner utred-hingen:vara, altl utbildningsfrågan avseende skyddsombuden - såväl när det gäller gmndutbUdningsom beträffande kontinuerlig fortulbild-ning - ägnas stor uppmärksamhet. Här lordefinnas utrymme för betydande och kapitalkrävande insatser. Vadangår upplysningen bör kostnaden för en brett upplagd infor-matipm omarbetarskydd, i den bemärkelse detta begrepp tagits här, kiinna falla iom ramenför en arbetarskyddsavgift. Informaiionen bör kunna ske med anlitande av olikaformer av massmedia och bör rikta sig mol stora persongrupper inom arbetslivet.Informationen bör ha en lätlfatlUgoch populär utformning. En annan aktivitet som också bör kunna tjäna som ettverksamt medel mot uppkomsten av yrkesskador och annan av arbetsmUjön betingadohälsa kan vara återkommande arbetarskyddskampanjer. Erfarenhetenvisar att dessa, för alt få någon effekt, drar betydande kostnader. annatexempel på medelsbehov som bör kunna täckas är en ytterligare upprustning avtidskriften - utgiven av - så atttidskriften på ett ännu bättre sätt skall kunna tillgodose det informationsbehovsom finns över en bred skala från skyddsombud lill olika personalkategorierinom företagshälsovården. Utredningenfinner del svårt alt med säkerhet fastställa hur mycket pengar som årligenbehövs för de avsedda aktiviteterna, eftersom många faktorer är ovissa, inteminst tiUgången på forsknings- och annan personal. Av utredningen gjordaöverslagsberäkningar tyder emellertid på att del önskvärda årliga medelsbehovetskuUe uppgå tUl i runt tal 20 milj. kr. EnUgl utredningens meningär det mindre lämpligl att successivt bygga upp en fond vars avkastning skulletäcka det beräknade årliga behovet. Härför skulle krävas en kapitalanhopning avbetydande mått. Delta skulle innebära att man får vänta alltför länge, innanfonden vuxit lUl sådan storlek all ränteavkastningen förmår täcka behoven. Utredningenförordar i stället en lösning som gör det möjligt att redan från början täckadet för begynnelseåret beräknade löpande behovet. kan ske genom att arbelsgivamasamtidigt med alt de erlägger för självayrkesskadeförsäkringen får betala en på visst sätt konstmerad avgift, sommotsvarar arbetarskyddets beräknade ärliga medelsbehov i enlighet med vadtidigare angivits. I den mån medlen inte förbmkas , får de fonderastill det nästkommande året. Arbetarskyddsavgiflen föreslås bli på visst sättsammankopplad med försäkringsavgiften. Därigenom blir dess storlek automatisktföremål för . omprövning med jämna mellanmm. Demedel som via yrkesskadeförsäkringen skall få användas för arbelarskyddsändamålbör enligt utredningen sammanföras i en särskild fond. En specieUt inrättadstyrelse skall ha att bestämma om medlens användning och fördelning. Styrelsenbör beslå av en ordförande och sex ledamöter. Maj;l utser ordförande ochfyra ledamöter, två efter förslag av SAF och två efter förslag av LO. De bådaåterstående ledamöterna bör utgöras av chefen för arbelarskyddsstyrelsen ochchefen för arbetsmedicinska institutet, vUka aUlså föreslås bli självskrivna ledamöteri styrelsen. Utredningen anser att organet bör byggas upp efter mönster av destatliga forskningsråden. Det bör alltså inle i egen regi driva någonforsknings-, utbildnings- och upplysningsverksamhet ulan endasl anvisa medelför oUka projekt. Administrationen kan härigenom ges en begränsad omfattning. slår arbetarskyddsbidraget med sitt skadeförebyggande syfte sånära yrkesskadeförsäkringens ersältningsdel all bidraget bör i viss mån påverkaframräkningen av försäkringsavgiften. Utredningen finner det därför motiveratalt bidraget tUlsammans med försäkringsavgiften bildar en ny gemensam avgift,kallad yrkesskadeavgifl. Övergången tUl fördelningsmelodför försäkringens finansiering leder enligt utredningen närmast till allyrkesskadeavgiften fastställs än i laget. Utredningenhar kommit fram lill att en omprövning bör vara en lämpligavvägning. Beslut om yrkesskadeavgiftens storlek och uppdelning påförsäkringsdel och arbelar-skyddsdel anser utredningen bör fallas av Kungl. Maj:tmed efter förslag av . Utredningen har övervägten sammankoppling av omprövningsterminema för yrkesskade- och till-läggspensionsavgiflema.Utredningen har emeUertid funnit alt en sådan koordination skulle skapa vissasvårigheter utan alt medföra några väsentiiga fördelar. Efterutförda kalkyler har utredningen funnit atl slartnivån för yr-kesskadeavgiflensförsäkringsdel, om hänsyn inte las lill kravet på täckning avförvaltningskostnader och kostnader för uppräkning och värdesäkring avlivräntor, bör ligga i närheten av av den genomsnittliga gmndavgiften vidkapitaltäckningssystem. Utredningen vill därmed i inledningsskedet lamnatillräcklig marginal för olika faktorers inverkan på avgiflsbehovel.Utredningen räknar dock inle med att denna avgiftsnivå kan hållas på längresikt. Några direkta normer för taklen i avgiftsuppräkningen anser utredningen inlealt det är möjligt att ange. Utredningen beräknar allavgiftsunderlaget efter självriskens upphörande stiger till omkring 72 000milj. som kapitalvärdet av hänförligaskadeersättningar enligt YFL uppgår lill närmare 175 milj. kr. För alt få 70-procenligtäckning av denna kostnad behövs elt uttag på . Nuvarande tilläggsavgiftför förvaltningskoslnadema motsvarar av avgiftsunderlaget och täcker därvidomkring av de förvaltningskostnader på 10,5 milj. kr. som enligt vad förutangivits bör täckas genom arbetsgivaravgifterna. Övergången tillheltäckningsprincipen fömtsätter därmed ell lUl avrundat avgiftsuttagför förvaltningskoslnadsändamål. Kostnaden för uppräkning och värdesäkring avförmåner enligt YFL eller motsvarande äldre lagstiftning kan för , medutgångspunkt i att basbeloppet stiger till , beräknas till cirka 51milj. För att täcka uppräk-ningskoslnaderna behövs vid starten ellavgiftsuttag på . Utslaget på kan dock ullagsbehovelvid en mera normal basbeloppsulveckling inle väntas överstiga . Enligt utredningensuppfattning bör således uttaget för den nya yr-kesskadeavgiflens försäkringsdelför fast- StäUasliU (=0,17 +0,015 +0,) av avgiftsunderlaget. Fömtomförsäkringsavgiften skall uttas medel för arbetarskydd. Kostnaderna för därmedavsedda ändamål har i dagens penningvärde uppskattats lUl omkring 20 milj. kr.för år, vilket motsvarar ett avgiftsuttag på av avgiftsunderlaget. Delsammanlagda årliga avgifts-ullagel blir då för 0,28 %.Av yrkesskadeavgiften skall :l/28 faststäUas som bidrag tillarbetarskydd, medan återstoden på 25/28 utan särskild uppdelning skall utgöraförsäkringsavgift. Utredningen framhåller i anslulning härtill all den nya yrkesskadeavgiflentrots tillkomsten av arbelarskyddsdelen och utökningen av förvallningskostnadstäckningenunderstiger den för gällande genomsnittliga brutloavgiften på 0,29-0,. Utredningensbelänkande har allmänt sett fått ell positivt bemötande underremissbehandlingen. Remissinstanserna har i huvudsak godtagit såväl förslagetom ändrade regler för yrkesskadeförsäkringens finansiering som förslaget omall via jakesskadeförsäkringen ställa ökade medel till förfogande förförebyggande åtgärder på arbelsmUjöns område. Denföreslagna övergången från kapilaltäckningsmelod till fördelningsmetod när detgäller den obligatoriska yrkesskadeförsäkringens finansiering tUlstyrks ellerlämnas ultryckligen ulan erinran av de remissorgan som yttrat sig i frågan.Till dessa remissorgan hör , försäkringsinspektionen,statskontoret, , , , SR, SAF, , ,. Statskontoretuttalar, all utredningen anfört övertygande skäl för en övergång tiUfördelningsmetod. instämmer i utredningens uttalande att ett huvudmotiv förbibehållande av kapitalläckningssyslemet bortfallit i och med att de ömsesidigaso;ialförsäkringsbolagens rätt all meddela yrkesskadeförsäkring upphört.Förbundet framhåller vidare all det ar-t>etsgivarkoUektiv, som skall svaraför avgifterna lill yrkesskadeförsäkringen hos , är såstort, all användning av fördel-ningsmeloden är motiverad. Enligt förbundet bördessutom en övergång tiU denna metod underlätta ett eventueUt framlidainfogande av yrkesskadeförsäkringen i den allmänna försäkringen. LOanför alt förslaget innebär en anpassning av yrkesskadeförsäkringensfinansiering tiU del finansieringssystem som gäller för de flesta andrasocialförsäkringar. Fördelningssystemet tillämpas eller är på väg att införasför yrkesskadeförsäliringens del i ett flertal länder. deväsentligaste fördelarna med fördelningsmetoden är enligt LO att man iframtiden lättare kan göra utgående förmåner värdebesländiga och att man skaparmöjhgheter att anpassa utgående Uvräntor efter höjningen av den aUmännastandarden i samhäUet. Riksrevisionsverketuttalar att en administrativ förenkling synes kunna uppnås genom tiUämpning av fördelningsmelod. Försäkringsinspektionenkonstaterar alt utredningens förslag inte kommer att medföra någon väsentligomläggning av den förvaltningsapparat som är knuten till yrkesskadeförsäkringen.Enligt inspektionen synes det därför inle i dagens läge finnas några starkare förvaltnings-mässigaskäl att frångå nuvarande ordning. Detta bör dock inte hindra förslagetsgenomförande. Genom valet av fördelningsteknik för yrkesskadeförsäkringensfinansiering får man nämligen en ökad överensstämmelse med detfinansieringssystem som gäller för den ekonomiskt sett helt dominerandeallmänna försäkringen. a. får man liknande frihet att välja avgiftsnivå ochatt bestämma fondbildningens storlek som inom den aUmänna försäkringen. Förslagetsinriktning på en inle obetydlig modifiering av fördelnings-metoden under enövergångstid kommenteras av bl. , som anser detvärdefullt att avgiftsuttagen håUs på en jämnare nivå än som skuUe ske vidÖvergång lUl en strikt fördelningsmetod. Uttalanden till förmån för denföreslagna modifieringen görs också av , försäkringsinspeklionenoch . hävdar att den avsedda startnivån för avgiftsuttaget äralltför hög. bör utvecklingen gå mot att yrkesskadeförsäkringensuccessivt infogas i den allmänna försäkringen. Därför bör det vara möjligt attbörja med en lägre avgiftsnivå än som föreslagits och alt sänka premiema undanför undan tills yrkesskadeförsäkringen kan avskaffas. Utredningensförslag om all slopa den nuvarande differentieringen av premiema för denobligatoriska yrkesskadeförsäkringen vinner uttalat stöd hos i stort sett sanunainstanser som yttrat sig i fråga om övergången tiU fördelningsmelod. Flerainstanser pekar på atl förslaget medför administrativa fördelar. Statskontorethänvisar till alt statskontoret tUlstyrkle yrkes-skadeulredningensförslag om ell system med enhetliga med hänsyn tiU att arbetslättnaderkunde uppnås. LOanför att förändringama i finansieringsreglema - och då inte minst övergångentill ett syslem med enhetiiga avgifter - leder liU kostnadsbesparingar förstaten, som av utredningen beräknats tUl ca 2,5 milj. kr. Denrationaliseringsvinst som sålunda uppstår bör enligt LO om möjligt kommaarbetarskyddet lUl godo. Riksförsäkringsverketframhåller all verket i olika sammanhang gett uttryck för den uppfattningen altarbetet med debitering och uppbörd av de olika arbetsgivaravgifter somförekommer inom socialförsäkringen bör föras över på de lokala skatlemyndighelema.För all detta skall kunna ske bör avgiftsreglerna gijras enklare ochenhetligare. En väsentUg fömtsättning för decentraliseringen blir uppfylld om riskgraderingenav yrkesskadeavgiflerna slopas i enlighet med det föreliggande förslagel. Enenhetlig yrkesskadeavgift kan också ses som ell nödvändigt led i en utvecklingmot en enhetUg arbetsgivaravgift tiU den obligatoriska socialförsäkringen. Föralt en sådan avgift skall kunna las ut på ett för de olUca försäkringsgrenamagemensamt underlag fordras ändringar framför allt i finansieringen av denallmänna pensioneringen. Verket anser alt denna fråga bör las upp liU nyaöverväganden sedan ställning lagils tiU utredningens förslag. fiimer alt införandet av en enhelspremie kan vara ett steg irätt riktning mot ell infogande av yrkesskadeförsäkringen i den aUmännasocialförsäkringen. RLF uttalar sig på liknande sätt. anser alt man kan anföra rättvisesynpunkter mot slopandet av riskgraderingenav avgifterna. Förändringen kommer att medföra en kostnadsövervältring från högriskigatill lågriskiga branscher och förelag. EmeUertid är den nuvarandenäringsgrensindelningen relativt grov och ofullständig. Vidare slutreglerasflertalet yrkesskadefall inom sjukförsäkringens ram, och avgifterna tiUsjukförsäkringen är inle riskgraderade. Den stimulerande effekt som en premiedifferentieringkan ha på det förebyggande arbetarskyddet inom främst högriskiga företag tordeenligt förbundet vara ringa. Även om kommunema hör till de arbetsgivare somkommer alt drabbas av avgiftshöjning genom övergång lill enhetiig premiesällning,vill förbundet inte motsätta sig förslagel. Avgiftshöjningen bhr för primärkommunemasdel måtthg och kan uppskattas lUl i genomsnitt . per arbetstagare ochår i dagens läge. För primärkommunema totalt innebär den en kostnadsökning istorleksordningen 4 å 5 milj. kr. Ianledning av utredningens uttalande att man inte bör överskatta premiedifferentieringensbetydelse som stimulerande faktor för ell bra arbetarskydd framhållerarbetarskyddsstyrelsen alt möjligheten all få kompensation genom sänktaförsäkringspremier säkert i många fall bidragit lill alt kostsammaarbetarskyddsåtgärder blivit vidtagna. Ennegativ inställning till borttagandet av den differentierade premiesällningenkommer lill synes i yttrandet från . Föreningen åberoparatl differentierad premiesällning aUtjämt har väsentlig betydelse såväl från företagsekonomiskautgångspunkter som med hänsyn tUl systemets stimulerande inverkan på del förebyggandearbetarskyddet. Företagsekonomiskt är det en allmänt veder- lagenprincip att en ekonomisk verksamhet skall bära de kostnader som är att hänföra tUljust denna verksamhet. Del föreslagna enhetiiga pre-miesyslemet kan inte hellermed fog anses innebära några administrativa fördelar. Dessutom saknas varjeskäl att frångå den i lagen om försäkringsrörelse inskrivna principen alt försäkringsavgiftemaskall vara skäligt avvägda bl. a. med hänsyn lill försäkringsrisken. Utredningenföreslår att den nu existerande möjligheten för arbetsgivare att stå självriskupphör. anser atl övergången lUl fördelningsmetod motiverar slopandetav självriskmöjlighelen. EnligtLO är det utomordentiigt vUctigt alt självriskprincipen avskaffas, eftersomdel inle längre finns någon anledning alt arbetsgivare som f.n. har självrisk inleskaU delta i det totala arbetsgivarkollektivets ansvar föryrkesskadeförsäkringens finansiering. Enannan uppfattning redovisar , som anser alt borttagandetav självriskmöjligheten skulle innebära en avsevärd höjning av ifrågavarandearbetsgivares kostnad ulan motsvarande nytta för det aUmänna eller för någon avsjälvriskålagande berörd person. Föreningen föreslår atl om enhetliga avgifter lUlyrkesskadeförsäkringen genomförs - vilket föreningen finner orikligt - lagen ien övergångsbestämmelse skall medge företag, som under en avsevärd lid ståttsjälvrisk, att behåUa denna självrisk, liksom efter prövning av . Enspeciell fråga som las upp av Kommunernas pensionsanstalt. Svenska landstingsförbundetoch gäUer möjUgheten att överlåta betalningsansvaretför självrisklivräntor på . Enligt nämnda remissinstanserär det angelägel atl det finns möjhghet all överlåta ansvaret för livränteulbetalningarnainte bara, såsom utredningen föreslår, genom engångsinbetalning till verketutan också genom fortlöpande inbetalningar. SärskUt gäller detta om nuvarande gmnderför beräkning av kapitalvärdet på livräntor inte ändras, eftersom man torde kunnautgå från alt ingen arbetsgivare kommer alt begära alt få sina självrisklivränloravlösta så länge dessa gmnder gäller. Utredningensförslag beträffande yrkesskadeförsäkringens förvaltningskostnader godtas avalla remissinstanser utom . Verket har ingen erinran molall yrkesskadeförsäkringens ersättning tiU staten för förvaltningskostnaderhöjs. Ersättningen bör emellertid enligt verket bestämmas som en andel avyrkesskadeavgiften och liksom hittUls inflyta på vederbörande inkomsttitel. Denlösning som utredningen valt - vUken överensstämmer med vad som gäller förtill-läggspensioneringens del - har visat sig besvärlig och administrativttyngande. Utredningensförslag beträffande frivUlig yrkesskadeförsäkring har mött eriiuingar bara ivad gäUer dess inverkan i höjande riktning på försäkringspremierna. RLF ochSveriges lantbruksförbund anser att yrkesskadeskyddet i princip bör varatillgängligt på likvärdiga viUkor för alla kategorier förvärvsarbetande.Premierna för den frivilliga försäkringen borde därför inte vara högre än förden obligatoriska försäkringen. Enligt lanlbmksförbundet skuUe möjligen en skUlnadi kostnadshänseende kunna accepteras för en relativt kort övergångsperiod,under vilken yrkesskadeförsäkringen successivt krymps lill sitt innehåll. Den premiehöjningsom nu kan bli aktuell bör under alla omständigheter genomföras stegvis. RLFframhåller risken för att en premiehöjning av storleksordningen kanresultera i en avsevärd minskning av anslutningen tiU försäkringen. Ettflertal remissorgan understryker att del finns ell storl och angeläget behovav intensifierade insatser på det förebyggande arbetarskyddets område.Utredningens förslag om all via yrkesskadeförsäkringen skapa ökade resurser förutbUdning, forskning och information på arbetarskyddets område har ocksåvunnit starkt slöd under remissbehandlingen. SärskUd tiUfredsställelse med föi-slagetuttalas av arbetarskyddsstyrelsen, arbetsmedicinska insUlutet, statens institutför folkhäban och LO. LOerinrar om alt förslagel bygger på en tanke som LO förde fram i sitt yttrandeöver yrkesskadeutredningens betänkande. Arbetsmiljöutredningenanför att de kostnader, som föranleds av strävan all göra arl)etsmUjön såriskfri som det över huvud tagel är möjligt, är att betrakta som en form avproduktionskostnader och att det därför är rimligt att det samlade arbelsgivarkoUektivetbidrar tUl kostnaderna för forskning, utbildning: och information i arbetsmUjöfrågor. SAFframhåller att det föreslagna arbetarskyddsbidraget måste betraktas som enkostnadsökning för arbelsgivama. Föreningen är emellertid väl medveten ombehovet av ökade insatser på arbelsmUjöområ-det och är beredd att acceptera denkostnadsökning förslaget innebär. Frånflera håll betonas viklen av alt arbetarskyddsbidragel kommer att utgöra eltreellt resurstillskott för de ändamål som utredningen angett och att det inteanvänds lill att avlösa kostnader för verksamheter som nii finansieras på annatsätt. Påpekanden av denna innebörd görs av LO, SAF, ocharbetsmiljöutredningen. Arbetsmiljöutredningenfinner det tveksamt om det i praktiken kommer att bli möjligt att på sätt somanges i belänkandet dra gränsen mellan en myndighets eller institutionsordinarie verksamhet som ej bör tUlgodoses genom bidraget och annan aktivitetsom bör kunna understödjas. Detta gäller t. ex. för arbetsmedicinskainstitutets del. miljöulredningenpekar på all en lösning av problemet vad angår institutet kanske skulle kunnanås om den programbudgetering, som försöksvis prövas för arbelarskyddsverket,utvidgas till att omfatta också arbetsmedicinska institutet. Remissinstansema har integått in på någon närmare diskussion av utredningens synpunkter på sambandetmellan arbetarskydd och yrkesskadeförsäkring. anföratt detta samband är mycket starkt. Arbetsgivarna har ansvar för arbetsmiljönoch ett intresse av att nedbringa frekvensen av yrkesskador och annan av arbetsmUjönbetingad ohälsa genom förebyggande arbelarskyddsålgärder. ökad forskning, utbUdningoch upplysning på arbetarskyddsområdel kan fömtsättas få en sådannedbringande effekt. Dessa förhållanden gör att förbundet' kan godtautredningens förslag, trots atl förbundet i annat sammanhang släUl sigavvisande tiU principen atl av arbetsgivarna utta en specialdestinerad avgift,som tUlförsäkrar ett visst forskningsområde en automatisk medelstiUdelning utanatl avvägning sker mellan skUda forskningsområdens anslagsbehov. Deriktiinjer utredningen dragit upp för användandet av de medel som ställs tillförfogande genom arbetarskyddsbidragel godtas i allt väsentligt avremissorganen. VadgäUer medlens användning för forskning framhålls bl. a. följande. ullalar all del finns ett uppdämt behov av forskning inom hela detarbetsvetenskapliga området. Den nya synen på sambandet meUan hälsa ocharbetsmiljö som alltmer framträder innebär dessutom att det arbetsvelenskapligaforskningsområdet ständigt vidgas. Arbetsvetenskaplig forskning bedrivs intebara inom arbetsmedicinska institutet. Elt stort antal forskningsgmpper finnsockså inom andra forskningsinstitutioner och inom universiteten. I den mån som ökaderesurser ställs till förfogande för arbetsvetenskaplig forskning bör det därförfinnas stora möjUgheter alt snabbt få igång för arbetslivet väsentiiga projekt,ser del som en väsentlig uppgift att påla sigrollen som initierande och samordnande instans när det gäller att utveckla desambandslinjer som bör tillskapas meUan olika forskargmpper inför en framlidmed avsevärt högre aktivitet inom detta tvärvetenskapliga forskningsfält. Arbelsmiljöutredningeninstämmer i att forskningen bör vara praktiskt inriktad och omfatta ävenuppföljande av forskningsresultat i industrin. Därvid erinras om den forskningspolenlialsom, fömtom hos arbetsmedicinska institutei, finns hos de tekniska högskoloma,, statens provningsanstalt och de medicinska fakultetemam. Arbetarskyddsstyrelsenfömtsätter att även sådan teknisk forskning, som är direkt inriktad påförebyggande skyddsåtgärder tUlgodoses. Som exempel nämner styrelsenstyranordningar inom processindustrin och utformningav maskiner och verktyg för all motverka buller och vibrationer. understryker angelägenheten av atl en betydande del avde avsedda medlen verkUgen anvisas tiU stöd åt forskningen inom det arbetsvelenskapligaområdet. TiUskapandel av resurser för arbetsmedicinsk forslaiing kan också fåstor betydelse för den verksamhet folkhälsoinslilulet har att bedriva, eftersomden arbetsmedicinska forskningen i många avseenden är närbesläktad med forskningeninom folkhälsoinstilulels område. leder förbättrade resurser tUl attsakkunskap inom folkhälsoinslilutel i ökad omfattning kopplas in på problem avrelevans för arbetsvetenskapen. SACOanför att den arbetsmedicinska forskning som skaU finansieras genom arbetarskyddsbidragel;bör samordnas med övriga forskningsresurser. För att få lUl stånd en totalplanering av den arbetsmedicinska forskningen bör enligt ett närasamarbete etableras med de medicinska forskningsråden. Ifråga om bidragels användning för utbUdningsändamål finner LO det angelägel medslöd ål fort- och vidareutbildning av dem som är engagerade inom företagshälsovården.Ett område som enligt LO kräver särskUd uppmärksamhet och stimulans ärskyddsombudens utbUdning såväl i vad avser grundutbildning som fortbUdning. LOanser alt det är av väsentiig betydelse att också en kvalificerad skyddsombuds-utbUdningsnarast kommer lill stånd, förslagsvis i arbetsmedicinska institutets regi. Enligt är detsärskilt angeläget all arbetarskyddsbidragel används för att få lill stånd enintensifierad fortbildning för samtliga personalkategorier inom företagshälsovården.Beträffande utbUdningen av skyddsombud kan dock enligt meningutredningens förslag skapa oklarhet inom företagen. Många företag har undersenare är börjat bekosta utbUdning av sina skyddsombud. Om utredningens förslaggenomförs, finns det risk för att dessa förelag kommer atl upphöra med sin gmndutbildning.SACO anser därför atl denna fråga bör ytterligare övervägas och diskuteras medberörda parter innan slutlig stäUning las. Arbelarskyddsstyrelsendelar utredningens uppfattning atl gmndläggande teoretisk utbildning avförelagsläkare, förelagsskölerskor, skydds-ingenjörer och andra tekniker inomföretagshälsovården skall finansieras på annat sätt än genom arbetarskyddsavgiften.