prop · FU0361 · 1971-12-31 00:00:00 — Enligt föreskrifterna kan innehavare av en charkuteri-eller slyckningsanläggning, sora vill tillverka köttvaror for export, träffasärskilt avtal med veterinärstyrelsen om hygienövervakning av anläggningen ochdär tillverkade varor genora exportkonlrollveterinär sora förordnas avstyrelsen. Reglerna för denna frivilliga offentliga kontroll skiljer sig frånraotsvarande bestäraraelser i fråga ora den obligatoriska besiktningen vidkonlroUslakterier bl. a. såtillvida all besiktningsvelerinärerna vidfjäderfäkontroUslaklerier och exporlkonlrollanläggningar avlönas direkt avföretagens innehavare. LSKhar koramit frara lill all del behövs en väsentligt utvidgad livsmedelskontrollsora dessutom raåste bli effektivare än hittiUs. Det frärasta motivet härför ärde större hygieniska risker som den snabba utvecklingen inomUvsraedelsbranschen innebär. Sora exerapel nämner LSK nya metoder förtillverkning och konservering saml användning av nya råvaror ochersättningsmedel för traditionella livsmedel. Därtill kommer koncentrationen avtillverkning och handel lill allt större företagsenheter, vilket kan medföraatt också små missgrepp i produktions-och distributionsleden får vidsträcktaskadeverkningar för ett stort antal konsumenter. Hälsorisker finns också pågrund av de ofta långväga 1971: 61 163 Dessutom anser LSK de moderna metoderna för livsmedlensförpackning vilka uppenbarligen har stora hygieniska fördelar innebäraökade risker för olämplig hantering av varorna särskilt i handels- ochkonsuralionsleden. Eventuella felaktigheter kan knappast heller upptäckas utanall förpackningarna bryts. LSKhar funnit alt den lokala livsraedelskonlrollen genora huvudsakligenhälsovårdsnämnderna är påfallande ojämn, om man ser lill landet i dess helhet.På flertalet orter sker kontrollen bara vid sporadiska besök ilivsmedelslokaler och genom stickprov på råvaror och färdiga produkter. Dellamåste anses olUlräckligl för all kunna svara mol kraven på en allsidig ocheffektiv hygienisk övervakning på livsmedelsområdet. Den lokala kontrollen ärtillfredsställande endasl i det 30-tal korarauner sora har tillgång lill högreutbildad livsraedelshygienisk expertis, bl. a. stadsveterinärer. Av delivsraedelsprover sora undersöks genora landels hälsovårdsnärander har sålundaomkring 90 "/o lagils i dessa kommuner. Vid sidan av specialkonlroUen avandra myndigheter i saraband med importen av kött-, margarin-, mjölk- ochäggprodukter har bara etl fåtal större hälsovårdsnärander anordnat särskildkontroll av importerade livsraedel såsora fiskvaror och vegetabilier.Tullmyndigheterna har för sin del inte någon praktisk raöjlighet alt frånhygienisk synpunkt kontrollera iraporterade livsmedelsparlier. Föratl belysa den varierande intensiteten av den lokala livsmedelskontrollen harLSK för åren 19661968 gjorl en utredning i . Därvidkonstaterades att samtliga Uvsraedelslokaler i länets städer och köpingarbesiktigades . I landskommunerna blev däremot bara 9 "/o avlokalerna kontrollerade. i log under elt årnärmare 50 000 prov av olika slag. I 14 av länets övriga 35 kommuner logssammanlagt endast drygt 300 livsmedelsprover . I de andra kommunernaskedde praktiskt tagel ingen provtagning alls. Endasl 12 korarauner hadehälsovårdsinspektör anställd. I de återstående 23 kommunerna skötteslivsraedelskonlrollen av en deltidsanställd ledaraot i hälsovårdsnäranden. Angivnaförhållanden i livsmedelskontrollen beror enligt LSK lill stor del på atl flertalethälsovårdsnärander inte har tUlräckliga ekonomiska och personella resurser. Enbidragande orsak är emellertid också att folkhälsoinslilulet har otUlräckligkapacitet för utbUdningen av nya hälsovårdsinspektörer. Föratt få liU stånd en effektivare offentlig livsmedelskontroll föreslår LSK enekonomisk och personell upprustning av organisationen på livsraedelsorarådel. Ifråga ora den centrala kontrollen lägger LSK fram förslag lUl inrättande av enlivsmedelsstyrelse, där veterinärslyrelsen skall ingå. På del regionala planetbör länsstyrelserna bli utövande konlroUrayndigheter. För ändaraålet skalllänsläkarorganisationen och länsveterinärerna inordnas i länsstyrelserna sora 1971: 61 164 samtidigtbör förstärkas med nya tjänster för livsmedelstekniker ochlänshälsovårdskonsulenter. Hälsovårdsnämnderna föreslås fortfarande varakontrollmyndigheter på del lokala planet. Genom ändring i hälsovårdsstadganföreslås alt varje komraun skall ha minst två hälsovårdsinspektörer ochdessutora en livsraedelshygieniker raed högre utbUdning, ora koraraunen harrainst 40 000 invånare. Livsraedelsslyrelsen, länsstyrelserna ochhälsovårdsnäranderna kallas livsraedelsrayn-digheter i sina funktioner pålivsraedelsorarådel. Inora krigsraakten föreslås vederbörande railitära organvara Uvsraedelsrayndighel. Vid sidan härav skall som läkare ochveterinärer i allraän tjänst saral tull- och polisrayndigheter medverka ilivsmedelskontrollen. bör fortfarande varacentralt undersökningsorgan för livsmedelskontrollen. Därutöver föreslåshälsovårdsnämndernas och vissa andra offentliga och liknande laboratorier bliutsedda tUl s. k. an-visningslaboratorier. Utöverdenna personella och ekonoraiska upprustning av livsmedelsrayndigheternaföreslår LSK också atl bestämmelserna om livsmedelskontrollens utövande skärpsi olika hänseenden. I detla sararaanhang bör särskUl nämnas följande. Livsmedelsslyrelsenföreslås få rätt fördela arbetsuppgifterna raellan de civila livsraedelsmyndigheterna(62 §). Avsikten är atl del aUmännas övervakning i livsraedelsfrågor skall bliraera rationell, så all den myndighet som bäst passar och har de lämpligasteresurserna för en viss uppgift också skall anförtros denna. Livsraedelsmyndighelskall tillse all åtgärder vidtas för atl undanröja rådande missförhållandeninom livsmedelshanteringen (65 §). Därvid får rayndighelen meddela deförelägganden eller förbud, sora är påkallade, och dessutom på den försumligesbekostnad låta verkställa förelagd åtgärd sora inte vidlagils (66 och 67 §§). LSKföreslår vidare alt livsmedelsmyndighet fortiöpande skall ta de prov och görade undersökningar sora erfordras raed hänsyn till livsraedelshanteringen inommyndighetens verksamhetsoraråde (68 § första stycket). Förslaget innebär enskärpning av raotsvarande besläramelse i 92 § 1 mom. stadga sålUlvidaatl provtagning och undersökning blir en direkt skyldighet och inle bara enrättighet för myndigheten. LSK betonar angelägenheten av att delta kontrollarbeteintensifieras och alt det verkligen bedrivs fortlöpande enligt etl på förhanduppgjort program, oavsett ora anledning lill anmärkning i del enskUda falletförekommer eller inle. I anslulning härtill frarahåller LSK all det är viktigtför atl livsraedelskonlrollen skall kunna bli effektivare alt provtagningaroch undersökningar i högre grad än följer ett visst enhetiigt systemför hela landet. Riktiinjerna för och ledningen av en sådan systematiskkontrollverksamhet bör naturiigen handhas av livsmedelsstyrelsen. Kontrollenbör i första hand inriktas 1971: 61 165 påmärkesvaror, som förekommer i större delen av landet, och på livsmedelbeträffande vilka hygieniska risker visat sig eller särskilt misstänks. Vidaremåste speciell uppmärksamhet ägnas ål kontrollen av iraporterade livsraedel.För all kunna genoraföra denna systematiska kontrollverksamhet kanlivsmedelsstyrelsen främst anlita folkhälsoinstilutet raen raåste också fåbiträde av länsstyrelserna och hälsovårdsnäranderna. En uttryckligbesläramelse därom föreslås (68 § andra styckel). Dessa myndigheter skalldärvid anlita de i del föregående nämnda anvisningslaboralorierna, soralivsraedelsslyrelsen har all utse enligt 72 § första stycket. LSKföreslår också närraare regler för hur provlagning och undersökning skall skeoch bekostas (6971 §§). Reglerna raotsvarar delvis 92 § 24 raom. Vidare föreslås räll för livsraedelsmyndighel all omhänderta en vara,ora vissa förseelser begås raot livsmedelsstadgan, saml föreskrivs hurlivsmedelsrayndighelerna skall förfara med omhändertagna varor (7375 §§).Bestäraraelserna motsvarar i stort 94 § stadga. LSKföreslår vidare en motsvarighet till den i 90 § stadga angivnabefogenheten för offentiig kontrollant all få tiUträde i livsmedelslokal ochbiträde av den hos vilken kontroll sker (76 §). En nyhet är att konlroUanlenkan få rätt all granska vissa handlingar. Härför fordras emellertid beslut avUvsraedelsrayndighel i varje särskilt fall. bestäraraelse som LSK föreslår är atl livsmedelsslyrelsen skall kunna åläggalivsmedelsföretag och laboratorier all anraäla resultaten av delivsraedelsundersökningar sora görs genora deras egen försorg (77 §).Anraälningsskyldigheten lar frärast sikte på atl myndigheterna snabbi skall fåreda på förekomsten av salraonellainfeklioner. Ianslulning lill förslagen ora personell och ekonomisk upprustning av denoffentliga konlroUorganisationen och om skärpning av de allmännakonlrollföreskriflerna i livsmedelssladgan frarahåller LSK del sora angelägelalt raan söker vidareutveckla systerael raed specialkontroll i fråga ora vissaslags livsmedel. De särskilda bestämraelser sora f. n. gäller kött-,charkuteri-, fjäderfä-, raejeri- och marga-rinprodukter bör sålunda utvidgastill andra känsliga varor, t. ex. djupfrysta, konserverade och färdiglagadeprodukter, vegetabilier, fiskvaror, samt till restauranger, storhushåll,transporter m. ra. En raöjlighet härtill har anvisats i två förslag soraveterinärslyrelsen lagt frara för Kungl. Maj:l, dels i fråga oralivsraedelsanläggningar i allraänhel och dels i fråga ora anläggningarför charkulerilUlverkning. Den för dessa föreslagna kontrollen skulle varaoffentlig såtillvida alt den utövades av veterinärer sora förordnats avveterinärslyrelsen. Dessa offentliga befattningshavare föreslogs bli avlönadedirekt av anläggningarnas ägare. Härtill kora all den offentiiga kontrollenvar frivillig, eftersom den kunde genomföras bara hos de förelag sora särskiltan- Prop.1971: 61 166 Veterinärslyrelsens förslag överlämnades efler remissbehandling tillLSK för övervägande. EnligtLSK torde den föreslagna frivUliga kontrollen koraraa alt utnyttjashuvudsakligen av de större och ekonoraiskt bärkraftiga företagen, av vUkaraånga redan har en god livsmedelshygienisk standard inom sin verksarahet.Mindre fabrikanter och andra företagare, som inte har tUlräckliga resurser atlhålla en sådan standard kan däremot väntas ställa sig utanför en frivUligkontroll. Del finns också risk för att företag, som på grund av priskonkurrensoch andra skäl är mindre nogräknade i fråga om hygien och kvalitet inom sinverksarahet, inle ansluter sig lUl frivUUgsystemet. I den raån bestämraelser omen intensifierad livsmedelskontroll inle komraer atl gälla alla förelag ochderas produkter, kan enligt LSK konsumenternas krav på en förbättrad och säkradlivsraedelshygien inle väntas bli tillgodosedda på ell tillfredsställandesätt. På grund härav anser LSK atl ett utvidgat kontrollsystera förlivsraedelshanteringen bör vara obligatoriskt. Från stats-finansiell synpunktförefaller det inle tänkbart alt staten bestrider de stora kostnader som blirföljden, ora hela livsmedelsområdet skall fullständigt bevakas från denoffentiiga sidan alltifrån produktionen över olika distributionsled frara tillkonsuralionen. Det synes inle heller rimligt alt koraraunerna får bära dessakostnader. LSK fäster också uppmärksamheten på det ansvar sora de enskildaförelagarna raåste ha för sin verksarahet. har eraeUertid baraförhållandevis få företag vidtagit direkt aktiva åtgärder för all självakontinuerligt och effektivt övervaka all deras verksamhet bedrivs på etlhygieniskt lillfredsslällande sätt och tillse att raeddelade föreskrifterverkligen tiUärapas vid företaget. Medhänsyn lill del anförda föreslår LSK all den ytterligare intensifiering avlivsmedelsövervakningen, sora eftersträvas utöver rayndigheternas direktakontroll, bör åstadkoraraas genora all varje företagare inoralivsraedelshanteringen blir skyldig anordna en obligatorisk egentillsyn av sinverksarahet. Denna egentillsyn kompletterar sålunda den offentliga kontrollen.Grunden för ett sådani åläggande är det ansvar förelagarna har för atthanteringen bedrivs i överenssläraraelse med livsmedelsförfallningarna.Myndigheterna skall sedan vid sin offentiiga kontroll av verksamheten ocksåövervaka atl förelagens egen-tiUsyn utövas på ell tillfredsställande sätt. LSKföreslår atl varje livs-medelsförelagare skall anordna en raed hänsyn lilllivsraedelshanleringens art ändaraålsenlig, fortlöpande tillsyn avverksarahelen (egentillsyn) (7 §). Det bör i princip ankoraraa på företagarnasjälva atl utforraa sin egentillsyn. Emellertid bör livsmedelsslyrelsen ocksåmeddela föreskrifter eller råd och upplysningar i delta hänseende. Dessutomkomraer berörda branschorganisationerna att ha en viktig uppgift när del gällerrådgivning, kursverksarahet och annan service i fråga ora sina raedlem- Prop.1971: 61 167 Behovet av egentillsyn varierar enligt LSK avsevärt med hänsyntill livsmedelshanteringens art. För särskilt öralåliga varor fordras ofta eningående kontroll av kvalificerade specialister saral utförligalaboralorieundersökningar för all egentiUsynen skall anses tillfredsställande.I andra fall kan det räcka raed att den anordnas på etl enklare sätt, 1. ex.genora all någon inora förelaget får i uppdrag tUlse all personalen lär sig hurlivsraedlen skall hanleras, hur utrustning, lokaler eller transportfordon skallskötas och hur den bäst vårdar sig om den personliga hygienen. I anslutninghärtill ger LSK exerapel på hur egentiUsynen bör vara utformad ilillverkningsledet, handeln, reslaurangnäringen, distributionen och annanlivsmedelshantering. Därvid framhålls atl kravet på egenliUsyn också avseriraporlörerna. LSKär raedvelen ora alt en ändamålsenlig och konsekvent genoraförd egentillsyn kanvara kostsam och medföra ekonomiska problera i synnerhet för raindreföretagare. Med hänsyn till de skador, sora hygieniskt bristfälliga livsraedelkan tillfoga konsuraenterna, får eraeUertid avkall inte göras på kravet i frågaora en tUlfredsstäUande egentillsyn. LSK understryker därvid all den sora ägnarsig åt hantering av livsraedel med de hälsorisker som är förenade därraed förstora befolkningsgrupper givetvis också själv skall la del ekonoraiskaansvaret genteraot konsumenterna för livsraedlens beskaffenhet och därför selill atl han bedriver sin verksarahet på ell från hygieniska synpunkter såbetryggande sätt sora raöjligl. Det är uppenbarligen inte nödvändigt och inleheller realistiskt länka sig all aUa Uvsraedelsförelagare skaffar sig egnalaboratorier. I de fall särskilda analyser behövs skall de kunna begagnautomstående livsraedelslaboratorier. För atl underlätta företagens raöjligheteri dessa hänseenden föreslår LSK att del skall finnas särskilda, avlivsraedelsslyrelsen godkända livsraedelslaboratorier (72 §). Man bör också föregentiUsynen kunna anlita fristående konsullbyråer som har personal raedhygienisk utbildning. Med tanke på alt systemet med egentillsyn är nytt måsteenligt LSK hänsyn las lill atl problemen i samband därraed inle kan lösas på engång och all en viss övergångslid lorde krävas. Därvid är det viktigt med ettsamspel och utbyte av erfarenheter dels raellan företagen inbördes och delsraellan förelagen och livsmedelsmyndigheterna. LSKuttalar att systemet raed egentillsyn, hur väl utbyggt del än kan synas vara,aldrig kan ersätta den offentliga kontrollen. Helt naturligt korameregentiUsynen i första hand atl ha förelagets intressen i blickpunklen.EgentiUsynen raåste därför enligt LSK bara betraktas som en komplettering avden offentliga livsmedelskontrollen. Med tanke bl. a. därpå har LSK valtbegreppet tillsyn för att man lättare skall kunna skilja detta förelagens egetövervakningsystem från rayndigheternas offentiiga kontroU. Man raåste också ipraktiken noga skilja raellan dessa båda system. Därför är det iobjektivitetens intresse viktigt atl tjänste- Prop.1971: 61 168 män som är anställda inom den offentligalivsmedelskontrollen inte får åta sig uppdrag för egentillsyn ål förelag som deär salta att övervaka eller åt förelag sora kan konkurrera raed dessa. I anslutning härtill går LSK in på hur föreskriften oraegentillsyn kan påverka den offentliga specialkontroll som redan finns.Eftersom egentiUsynen blir obUgalorisk anser LSK atl något behov inte längrefinns av bestämmelserna om offentlig kontroll på frivillig väg avfjäderfäslakterier och charkuterianläggningar. Den nuvarande specialkonlroUenenligt detta systera orafattar således bara ca 75 "/o av fjäderfäslaklenoch ell 70-tal av landets 700800 charkuteritillverkningsställen. Däreraotkommer den obligatoriska egentiUsynen enligt LSK:s förslag atl gälla saratiigafjäderfäslaklerier och charkuterianläggningar. LSK förutsätter attlivsraedelsslyrelsen meddelar närmare föreskrifter ora hur egentiUsynen därskall vara anordnad och att dessa ansluter sig till vad som hittillstillärapats enligt det frivilliga kontrollsystemet. Vidare framhålls attmyndigheterna i allmänhet bör underkänna en egentillsyn som är underlägsen dennuvarande frivilliga kontrollen. Om slakten av fjäderfä inte ställs undersakkunnig veterinärkontroll sora etl led i egentiUsynen, kan det enligt LSK blinödvändigt att införa obligatorisk kontrollslakt av aUt fjäderfä. I en gemensara reservation föreslår ledamöterna alt man redan från början i fråga om fjäderfä inför ettobligatoriskt slakteritvång under direkt statlig kontroll. Den offentliga specialkontrollen av köttvaror enligtköttbesiktnings-lagen bör enligt LSK:s förslag bibehållas. Övervakningen vidkontrollslakterier och offentliga slakthus blir dessutom intensifierad genomden egentillsyn dessa företag måste ha vid sidan av den offentiiga kontrollen,I fråga ora raejeriprodukter bör den interna hygienkontroll som mejerierna harenligt jordbruksnämndens anvisningar fortsätta. bör raejerisladgansaral 1937 och pastöriseringsförfatt-ningar upphävas. Bestämmelsernadär om viss offentlig kontroll föreslås emellertid överförda till den nyalivsmedelsstadgans tillämpningskungörelse. Också raargarinförordningen kanenligt LSK upphävas och ersättas av de skärpta föreskrifterna i stadgan omoffentlig livsmedelskontroll och företagens egentillsyn. erinrar om atl 66 § Iredje stycket germyndigheterna möjlighet all förbjuda användningen av en lokal, som godkänts.Socialstyrelsen finner det egendoraligt atl en lokal, för vilken etl gUtigtgodkännande finns inte får användas för sill ändaraål. det föreliggerbrister sora är raöjliga atl avhjälpa, bör föreläggande att avhjälpa bristernaraeddelas. lokalen inte kan försättas i elt godtagbart skick, börförutsättningar finnas att på grund av någon av de i Prop.1971: 61 169 39 § uppräknade indikationerna återkalla godkännandet.Något förbud bör däreraot inle ulfärdas. frarahåller atl 66§ bör kompletteras raed en mot 74 § hälsovårdsstadgan svarande bestämmelse oraall byggnadsnämnd skall beredas tillfälle all yttra sig innan föreläggandeeller förbud som avser åtgärd av byggnadsleknisk art meddelas. Sararaauppfattning fraraförs av hälsovårdsnämnden i . erinrar oraatl i föreskrifterna om offentlig livsmedelskontroll ingår Ivångsraedel iförra av förelägganden, förbud och vite. Med hänsyn lill gällande lagstiftningora säkerheten på fartyg lorde dessa föreskrifter i föreslagen utformning inlekunna komma i fråga på fartyg. Vad nu sagls gäller också straffbestämraelsernai 10 kap. förslaget till livsraedelsstadga. All etl föreläggande eller förbud raed vilessanklion (67§) raåste ha föregåtts av etl sådani ulan vite är enligt iStockholms län en onödig oragång. Genora överklagningar skulle ell sådani kunnaförhalas innan ett nytt föreläggande raed vite raeddelas. Liknande synpunkterframförs av länsstyrelserna i , och saml avhälsovårdsnämnden i . anser däremot all manförst vid en raera uppenbar obenägenhet atl vidta rättelse bör tillgripavitesföreläggande. anser beträffande 68 § alt en begränsadlivsraedelsprovtagning alllid har ell berättigande och under vissaförhållanden t. o. ra. är absolut nödvändig. All provtagning bör emellertidvara raotiverad av elt faktiskt behov. En alllför orafaltande verksamhet av delhär slaget koraraer atl återspeglas i ökade kostnader, som framför allt blirmärkbara på dyra livsmedel. kan raedverka tiU en övergång till bUligarelivsraedel. En sådan utveckling kan få en negaliv näringsfysiologisk verkan. Länsläkareni anser alt orafatlningen av livsraedels-rayndighelernasprövning av hanleringshygien inora hela livsraedelssek-lorn överstiger denorafallning sora LSK har redovisat. Totalkostnaderna är högre än vadkoraraittén anger. Vad beträffar kommunernas andel i undersökningskostnadernablir dessa avsevärda, ora raan också lägger till kostnader för personal isaraband raed provlagningar, resor och transporter. Länsläkaren i tillstyrker förslaget omfortlöpande undersökningar och prov. Däreraot bör det inte föreskrivas hurraånga prov sora bör las och när så skall ske, eflersora behovet ochskälighelen bör vara avgörande. Länsveterinären i anför att de långaavstånden i i förening raed en försämrad service från de allraännasarafärds-medlens sida gör en undersökning av prov, tagna ,lill en osäker och i vissa fall meningslös åtgärd. Länsveterinären och lähsläkaren i anser attbesläm- 6t 1971.1 saml. 1971: 61 170 melseni 70 § första stycket atl provlagning skall bekostas av den ansvarige orapåtaglig försuraraelse raot stadgan har blivit begången, är synnerligendiskutabel. i menar, all den sora saluhåller varanskall svara för kostnader för provtagning och undersökning. Jordbruksnämndenavstyrker förslagel i 70 § andra stycket atl raejeri skall slå för kostnadenför pastöriseringskontrollen. Även kommerskollegium avstyrker, eflersorasträngare principer inte bör gälla för mejerier än för andra företagare pålivsraedelsorarådel. Sararaa uppfattning anförs av och ,handelskammare, och läns handelskammare saralMC. förfolkhälsan anser alt utarbetande av anvisningar för provtagning ochundersökning koraraer atl vara en av institutels viktigaste arbetsuppgiftersora koraraer alt kräva stora arbetsinsatser. KFtillstyrker förslagel i 73 § ora orahänderlagande av livsraedel. i Stockholmslän och länsveterinärerna i , , och saralNorrbottens län uttrycker sin tillfredsställelse över förslagel i 73 § andrastycket innebärande räll för Uvsraedelsrayndighel all orahänderla livsraedel.Det har visat sig svårt alt hindra försäljning av varor för vilka lokalen ifråga inte varit godkänd, trots alt förbud raed vilessanktion raeddelals ochanmälan lill åtal gjorts. utgårfrån alt ekonomiskt överskott som uppslår vid försäljning enligt 74 § av denbehandlade varan gottskrivs varuägaren. KF tillstyrker all omhändertagetlivsmedel används sora djurföda eller till tekniskt bruk eller som en sistaåtgärd förstörs. KF godtar också förslagel all varuägaren skall stå förkostnaderna vid omhändertagande av vara. KF tiUstyrkerkommitténs förslag i 77 § ora anraälningsskyldighel beträffande vissaundersökningsfynd. frarahåller all det ärell klart epideraiologiskl intresse all SBL fär rapporter ora bl. a.förekorasl av salraonella i livsmedel så atl epidemiologiska mönster kan skönjaspå etl tidigare stadium än f. n. i förordar all övrigalivsmedelsmyndigheler bör få befogenhet enligt 77 §. Ordet bakterier bör bytasul mot mikroorganismer för att undvika feltolkning. Sistnäranda synpunkt delasav hälsovårdsnämnderna i , och . Reraissinslansernahar genomgående vitsordat behovet av en ökad och effektivare kontroll pålivsmedelsorarådet och tillstyrkt all livsraedelsrayndighelerna får störreresurser för atl detla behov skall kunna tillgodoses. Olika raeningar gör sigeraeUertid gällande hur långt raan skall gå i fråga ora kontroll och hur storvikt sora bör läggas vid den övervakning som förelagarna själva kan åla sig. Förslagel atl denoffentiiga kontrollen skall kompletteras av en obligatorisk egentillsyn genoraföretagarnas försorg tillstyrks av ett mycket stort antal remissinstanser, t. ex. Prop.1971: 61 171