prop · FU0351 · 1971-12-31 00:00:00 — För samerna kan en ökning av fiskeupplåtelserna betydaväsentligt förbättrade inkomster och starka skäl talar enligt min mening föralt byarna själva i betydande utsträckning bör få förfoga över inkomsternafrån fiskeupplålelser. Å andra sidan måste en god fiskevård vara en avförutsättningarna för atl fiskeupplålelserna skall kunna ge samerna godainkomster. Därför bör av ifrågavarande inkomster en inte oväsentlig delavsättas för fiskevårdande åtgärder. Hur stor del av dessa inkomster som skalltillföras fonden resp. vederbörande by bör omprövas frän tid till annan. Iinledningsskedet synes de sakkunnigas förslag böra accepteras och jag förordarsåledes att fiskeinkomsterna lill atl börja med fördelas med Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 149 75 %på fonden och på berörd by. Jag vill här understryka vikten av att deaktuella fiskevattnen görs till föremål för en genomgripande upprustning samlatt avgifterna för fiske och övriga upplåtelser bestäms efter marknadsmässigagrunder. Det bör ankomma på lantbruksslyrelsen att följa verkningarna av denförordade fördelningen och så snart det visar sig möjligt.föreslå att störreandel av inkomsterna från fiskerättsupplåtelser tillförs byn. Beträffandeinkomsterna från jakträttsupplåtelser har föreslagit sammafördelning mellan fond och by som när det gäller fiskeinkomsterna. Med hänsynlill att byarna i princip bör få förfoga över så stor del som möjligt avinkomsterna från nytljanderätlsupplåtelser vill jag f. n. inle förorda all merän hälften av jaklinkomslerna tillförs fonden. Äveni fråga om inkomster från andra nytljanderätlsupplåtelser än jakt och fiskebiträder jag rennäringssakkunnigas förslag om en hälftendelning mellan fond ochby. Bestämmelserom fördelningen av avgifter för nyltjanderältsupplåtelser kan meddelas avKungl. Maj :l. Närdet gäller användningen av samefonden beräknar de sakkunniga atl det under enfemårsperiod behövs ca 1,8 milj. kr. för att de föreslagnarationaliserings-, stöd- och omslällningsåtgärderna skall kunna genomföras.Härutöver föreslår de sakkunniga atl följande utgifter bestrids medfondmedel: . till kataslrofskadeskydd, . såsom bidrag lillallmänna sameändamål, . till jakt- och fiskevård m. m. saml 300 000kr. till underhåll och utvidgning av renbelesfjällsf as tigheterna m. m. Vidareföreslår de sakkunniga atl medel (. ) ur fondenställs till lantbruksstyrelsens förfogande för utvecklingsarbete. Medandet årliga anslagsbehovet från fonden av de sakkunniga sålunda beräknats lill , har de årliga inkomsterna och tillskotten m. m. uppskattals till . De sakkunniga har föreslagit atl fonden av budgetmedel tillförs etlårligt bidrag av . Minskningen av fonden anses vara försvarlig medhänsyn lill den kraftiga tillväxt äv fondkapitalet som skett under de senasteåren. Några erinringar från remissinstansernas sida rörande dessaanslagsberäkningar har inte framförts. Denutvidgning av fondens användningsområde som de sakkunniga föreslagit anser jagmig i allt väsentligt kunna biträda. De utgifter för vissa lägenheter som f. n.bestrids med lappfondsmedel bör i fortsättningen finansieras i annan ordning.Frågan om kataslrofskadeskyddet bör som jag redan framhållit utredasytterligare. Detla medför bl. a. att den av de sakkunniga upptagna årligainkomstposten om . för påträffade rovdjursrivna renarbortfaller. Vidare bör givetvis kostnaderna för den fondstyrelse som jag avserall föreslå bekostas av fondens medel. Det bör ankomma på Kungl. Maj :t attbudgetårsvis efter förslag av fondstyrelsen Maj:ts proposition nr 1971 fastställaramar för den med fondmedel finansierade verksamheten. Om del skulle bedömaslämpligl bör Kungl. Maj :l bestämma en särskild ram för slödel åt den samiskakulluren. Medhänsyn lill att det i lappfonden finns elt odisponerat, ej ändamåls-bestämtbelopp överstigande 11 milj. kr. är det inte nödvändigt atl nu tillföra fondennågot tillskott av budgetmedel. Fonden har emellertid en markantbuffertuppgift. På grund härav bör fondens odisponerade kapitalbelopp bortsett från de fondmedel som bundits lill visst geografiskt område eller lillsärskilt ändamål inte tillålas gå ner lill alllför lågt belopp. De sakkunniga harföreslagit att beslut om bidrag för rennäringsändamål fattas avlantbruksnämnderna och lantbruksstjTelsen och att beslut om bidrag lill andrasamiska ändamål fattas av en särskild fondstyrelse. En del av remissinstansernahar tillstyrkt förslaget eller lämnat det utan erinran, medan andra förordaten starkare samerepresenlalion, när beslut om medels-disposition fattas. SSRanser alt fonden bör stå under förvaltning av en helt samisk styrelse utsedd avlandsmötet. Såsom framhållits i olikasammanhang, bl. a. av riksdag, bör samerna beredas möjlighet llllväsentligt inflytande på besluten om fondens medel. Jag förordar därför all ensärskild fondstyrelse med en stark samerepresenlalion utses av Kungl. Maj :lFondstyrelsen bör inom de förut nämnda ramarna bestämma hur fondmedlen skalldisponeras för sina olika ändamål. Styrelsen bör i ärenden inom sakområden somdirekt berör fonden företräda det allmännas rätt och intressen. Fondstyrelsenbör bestå av sex ledamöter. För varje ledamot utses en personlig suppleant. Tvåav ledamöterna och deras suppleanter utses på förslag av SSR saml en ledamotjämte suppleant på förslag av SSR och Same-Ätnam gemensamt. Bland de sexledamöterna och deras suppleanter utser Kungl. Maj :t ordförande och viceordförande. Beslut om medel till renskötseländamål bör fallas av fondensstyrelse. Beslut om medel till slöd för den samiska kulturen och lill stöd församiska organisationer bör fattas av en särskild delegation beslående av trepersoner. De tre delegationsmedlemmarna jämte tre personliga suppleanter utsesav Kungl. Maj :t bland fondens styrelseledamöter och deras suppleanter. Av delegalionsmedlemmarnaoch deras suppleanter bör en delegationsmedlem och en suppleant utses påförslag av SSR samt en delegalionsmed-lem och en suppleant på förslag av SSRoch Same-Ätnam gemensamt. Bland de tre delegalionsmedlemmarna och derassuppleanter utser Kungl. Maj :t på förslag av SSR och Same-Ätnam gemensamtordförande och vice ordförande i delegationen. Jag vill här understrykaangelägenheten av att medelstilldelningen från fonden till renskötseländamålpå lämpligt sätt samordnas med den statliga kredit- och bidragsgivningen. Fondmedlenbör liksom f. n. förvaltas av statskontoret. Detankommer på Kungl. Maj:t alt meddela bestämmelser om samefonden och dessstyrelse. Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 151 Fråganom medel lill renforskning, m. m. avses få prövas i annat sammanhang. Ienlighet med det anförda har inom upprättats förslagtill 1) rennäringslag, 2) lag om ändring ikommunalskattelagen (1928: 370). Förslagen torde få fogas lill stalsrådsprotokollel i detta ärende som bilaga 2. 12.1 Förslaget till rennäringslag Paragraferna,som motsvarar 1 kap. 1 § första stycket och 2 § i de sakkunnigas förslag,innehåller dels i 1 § första styckel en kort definition av renskötselrätlen,dels bestämmelser om vem som har rätt lill renskötsel. Paragraferna motsvarar 1§ 1 första och andra styckena och 1 § 2 första st5'ckel renbeteslagen med denskillnad atl kretsen av renskötselberättigade i viss mån vidgats. GäUandebestämmelser i fråga om kretsen av renskötselberättigade Enligt1 § 1 renbeleslagen har den som är av lapsk härkomst rätt till renskötsel, omnågon av hans föräldrar, farföräldrar eller morföräldrar som stadigvarande yrkedrivit renskötsel eller biträtt däri. Kvinna med rält till renskötsel förlorardock sin rätt, om hon gifter sig med man som inte är renskötselberättigad. Åandrå sidan förvärvar kvinna som saknar rätt till renskötsel sådan rält genoinäktenskap med man som har renskötselrätt. Denna rätt får hon behålla även omäktenskapet upplöses genoin mannens död eller genom återgång eller skilsmässa,såvida hon inte gifter om sig med man utan rätt lill renskötsel. Om särskildaskäl föreligger, kan medge den som är av lapsk härkomst rätt tillrenskötsel, trots att ingen av hans föräldrar, farföräldrar och morföräldrarhafl renskötsel som stadigvarande yrke. kan vidare, omsynnerliga skäl föreligger, medge en kvinna som har rätt till renskötsel mensom kommer alt förlora den Maj:ts proposition nr 1971 genoinäktenskap med en icke renskötselberättigad man all hon får behålla rättigheten.I sistnämnda fall skall dock pröva om begränsningar ifråga om tid och renantal bör föreskrivas för hennes fortsatta renskötsel. Enligtförarbetena lill renbeteslagen (prop. 1928:43 s. 65) skall adoplivförhållandeinle likställas med släktskap mellan föräldrar och barn. Den som adopteras avrenskötselberättigad same ulan all själv vara av samisk härkomst får alltsåinte rält lill renskötsel. Enligtde sakkunniga saknas anledning att frångå gällande huvudprinciper förbestämmande av kretsen av de renskötselberättigade. Renskötselrätten börsålunda även i fortsättningen principiellt vara beroende av två förutsättningar: vederbörande skall lillhöra den samiska folkgruppen och vara medlem av enfamilj som under åtminstone någon av de närmast föregående två generationernastadigvarande och yrkesmässigt utövat renskötsel. I vissa mera speciellahänseenden har enligt de sakkunniga samhällsutvecklingen emellertid medfört altde i renbeteslagen tillämpade principerna numera ter sig föråldrade. Så ärfallet dels i fråga om den räll lill renskötsel som tillkommer makar i s. k. blandadeäktenskap, dvs. äktenskap där endast en av makarna före giftermålet innehaderenskölselräll, dels i fråga om adoptivbarns rättsställning. I fråga om de blandadeäktenskapen anser de sakkunniga atl liden nu är inne alt genomföra fulllikställighet mellan könen. Denna likställighet kan genomföras på två olikasätt, med eller utan renskötselrättens utsträckande lill den som gifter sig meden renskötselberättigad man eller kvinna. De sakkunniga förordar på anfördaskäl all den som ingår äktenskap med renskötselberättigad förvärvarrenskölselräll. Enligt de sakkunniga bör den genom äktenskap förvärvaderättigheten beslå även om äktenskapet upplöses genom den ursprungligarenskötselberättigade makens död. Inte heller bör den efterlevande makensomgifte inverka på hans rält lill renskötsel. Del nya äktenskapet bör dock inleföranleda att renskölselrätten utsträcks till den nye maken, om denne inteförut haft sådan räll. Inte heller bör barn i del nya äktenskapet blirenskölselberättigat. En annan ståndpunkt skulle i alllför hög gi'ad frigörarenskötselrätlen från del principiellt betydelsefulla sambandet med densamiska folkgruppen. Frågan huruvida make i etl blandat äktenskap skall fåbehålla renskölselräll som förvärvals genom giftermål i fall då äktenskapetupplöses genom återgång eller skilsmässa kan enligt de sakkunniga inle lösasgenom en entydig lagregel. kan omständigheterna säkerligen vara sådanaatt det för samebefolkningen skulle framstå som stötande om exempelvis en manutan renskölselräll som gift sig med en samekvinna skulle få fortsätta attdriva renskötsel efter äktenskapels upplösning. I andra fall kan det vara välmotiverat, t. ex. av Kungl.Maj:ts proposilion nr 1971 153 hänsynlill barnen, alt den ingifte maken fullföljer familjeföretaget. De sakkunnigaföreslår all, om etl blandat äktenskap upplöses genom äktenskapsskillnad ellerom det döms till återgång i äktenskapet, frågan om renskötselrättens beståndför den av makarna som före äktenskapet saknar renskölselräll blir beroende avsärskild dispens. I fråga om adoptivbarnsrätt lill renskötsel erinrar de sakkunniga om atl adoptivbarn numera rättsligtsett står i samma förhållande till adoplanlen och dennes släkt som adoptantensegna barn som del familjerättsliga bandet mellan adoptivbarn ochdess släkt skurils av. Renbeteslagens ståndpunkt i fråga om adoptivbarns rälllill renskötsel är enligt de sakkunniga inle förenlig med den nya uppfattningenav adoptivbarnens ställning. De sakkunniga föreslår att adoptivbarns och dessavkomlingars rätt blir atl bedöma efter adoptantens härkomst och dennes ochhans föräldrars befallning med renskötsel. När rätlen alt drivarenskötsel inle följer av lagens bestämmelser ulan är beroende avdispens, är del enligt de sakkunniga nödvändigt all dispensförfarandet såsom f.n. är fallet handhas av offentlig mjmdighet. Enligt de sakkunniga bör dispensfrån de normalt gällande förutsättningarna för renskölselräll kunna ges i frågaom följande personkategorier, nämligen 1. person av samisk härkomst, varssläktingar i tidigare led inte på förutsatt sätt sysslat med renskötsel, 2.adoptivbarn till person som sägs under 1 och avkomling lill sådani adoptivbarn,3. person med samisk härkomst som adopterats av person som inle tillhör densamiska folkgruppen, 4. person som förvärvat renskötselrätt genom äktenskap somupplösts genom återgång eller skilsmässa. I dessa fall bör dispens kunnalämnas, om särskilda skäl föreligger. Alt närmare definiera dispensskälen ärenligt de sakkunniga inte möjligt. Stor hänsyn måste las till vederbörandespersonliga förhållanden, särskilt hans tidigare sysslande med renskötsel.Dispensmyn-dighelen bör vara oförhindrad alt också beakta i vad mån del förrennäringen eller från allmän synpunkt är av intresse att uppmuntra eller begränsatillströmningen av näringsidkare. Därvid bör stort avseende fästas viduppfattningen inom den sameby där sökanden avser att i händelse av dispensfortsätta eller påbörja sin renskötsel. Lantbruksstyrelsen,i och flera andra remissinstanser har intenågot alt erinra mol att kretsen av renskötselberättigade bestäms så som desakkunniga föreslagit. Enligt dessa remissinstanser saknas skäl all i våradagar behålla nuvarande skillnad i fråga om renskölselrätten mellan man ochkvinna. i Jämtlandslän anmärker att förslaget atl likställa kvinnor och män rönt motstånd inomåtskilliga lappbyar. tillstyrker dock förslagel liksom förslagetall jämställa adoptivbarn med biologiska Maj:ts proposition nr 1971 barn.Länsstyrelsen anser vidare uppenbart all myndighet och inte sameby bör ha handom dispensförfarandel. Länsstgrelsen i uttalar atllappbyrepresentanter uttiyckl farhågor för att män somgift in sig i renskötarkretsen kunde få för stort inflytande över renskötseln.I flertalet lappbyar har dock förslagel atl ingift man skall få rält tillrenskötsel inle definitivt avstyrkts. SSR föreslår all samebygenom en uttrycklig bestämmelse ges rätt atl själv bestämma omrenskötselrätlen. Same-Ätnam ansluter sig härtill. Hovrätten för ÖvreNorrland ifrågasätter om en entydig bestämmelse av innebörd all ingift makealllid behåller sin rätt lill renskötsel vid äktenskapets upplösning skullevålla några egentliga ölägenheter. I samband med äktenskapsskillnad, återgång iäktenskapet eller hemskillnad lorde makarna i de flesta fall vara eniga om vemsom skall fortsätta atl driva renskötsel-företaget. Del kan då synas naturligtall makarnas överenskommelse blir utslagsgivande ulan någon särskild prövning.Om makarna inle enas, skulle tvisten avgöras enligt reglerna för bodelning ulansärskild dispens. Hovrätten stannar emellertid för att inte yrka någon ändringi de sakkunnigas förslag med hänsyn till vikten av all samebyarna inlepåtvingas medlemmar som inte skulle vara väl sedda i byn. I1 § första stycket ges först en kort beskrivning av renskötselrätlen med 1 § 2renbeteslagen som förebild, där renskötselrätlen beskrivs som en befogenhetall "begagna sig av land och vatten till underhåll för sig och renarna".En närmare precisering av de befogenheter som innefattas i denna räll finns i1424 §§. I 1 § första styckel anges vidare i överensstämmelse med vad somgäller f. n. att rält lill renskötsel tillkommer person med samisk härkomstunder förutsättning all någon av hans föräldrar, farföräldrar ellermorföräldrar som stadigvarande yrke drivit renskötsel. Enligt förarbetena till renbeteslagen(prop. 1928: 43 s. 5465) bör kravet på tillhörighet lill den samiskafolkgruppen anses uppfyllt av envar som i något, om än avlägset, led kan visasig vara av samisk härkomst. Den viktigaste begränsningen bör därför vara allnågon av föräldrarna eller någon av dessas föräldrar haft renskötsel somstadigvarande yrke. Däri får anses ligga dels atl någon av de nämndagenerationernas befallning med renskötsel förekommit under en inte alltförkort följd av år, dels all renskölseln utgjort en väsentlig del avvederbörandes sysselsättning och utövats i syfte all lämna bidrag till hanseller hennes försörjning. Avbrott i renskötseln under enstaka år bör inleinverka på bedömningen. Inle heller bör fordringen på yrkesmässighet innebäraalt renskölseln varit vederbörandes enda eller ens huvudsakliga sysselsättningeller inkomstkälla. Dethar inte ansetts behövhgt atl uttryckligen ange all renskötsel yrkesmässigtskall ha bedrivits inom landet. Det har inte heller ansetts nöd- Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 155 vändigtatl särskilt markera atl förälder skall ha drivit renskötsel antingen såsomegen företagare eller i tjänst hos sådan företagare. I1 § andra stycket anges i överensstämmelse med gällande rätt atl person medsamisk härkomst vars släktingar i tidigare led inte på sätt som krävs enligtförsta stycket sysslat med renskötsel kan medges rätt lill renskötsel, omsärskilda skäl föreligger. Frågan om dispens bör som de sakkunniga föreslagitavgöras av . Därvid bör som de sakkunniga framhållit storlavseende fästas vid uppfattningen inom den sameby där sökanden, om dispensbeviljas, har för avsikt atl driva renskötsel. Samernas intresse är i övrigltillgodosett därigenom att del, som skall framgå av 11 §, är sameby som i förstahand avgör om utomstående renskötselberättigad skall antas som medlem i byn. 1 1 § tredje styckel ges i överensstämmelse med desakkunnigas förslag en bestämmelse om att adoptivbarn lill renskötselberättigadoch sådant adoptivbarns barn har räll lill renskötsel som om adoptivbarnetvarit adoptantens eget barn. 2 § innehåller bestämmelser om äktenskaps inverkan pårenskötselrätlen. Enligt gällande bestämmelser förvärvar kvinna som inle ärrenskötselberättigad sådan rätt genoin äktenskap med renskötselberättigad man.För icke renskötselberättigad man finns ingen motsvarande bestämmelse. I ställetföreskrivs att om kvinna är renskötselberättigad och ingår äktenskap med en mansom inte är renskötselberättigad förlorar hon sin rätt, om inte synnerliga skälföranleder till annat. I lagrummet har på förslag av de sakkunniga, vilkettillstyrkts av de flesta remissinstanserna, tagits in en bestämmelse sominnebär all icke renskötselberättigad, oavsett om det är man eller kvinna,förvärvar räll till renskötsel genom äktenskap med den som på grund av sinhärkomst har sådan rätt. Även ingift man ges alltså rätt lill renskötsel ochregeln atl renskötselberättigad kvinna kan förlora sin räll genom alt giftasig med man som inte är renskötselberättigad slopas. Medhänsyn till atl det, som de sakkunniga och någon remissinstans framhållit,ibland kan vara slötande och lill skada för gemenskapen i samebyn att den somförvärvat renskölselräll genom giftermål får behålla denna rätt när äktenskapetupplöses genom skilsmässa eller återgång har i 2 § andra stycket förts in enbestämmelse om atl den genom äktenskap förvärvade rätten till renskötsel isådant fall kan gå förlorad, om särskilda skäl föreligger. 3och 4 §§ Paragraferna, som motsvarar 2 och 3 §§ renbeleslagen och 1 kap. 3 § ide sakkunnigas förslag, innehåller bestämmelser om vilka områden samerna harrätt atl utnyttja för renbeten och om belestidens längd. Maj:ts proposition nr 1971 Ifråga om renskötselområdets omfattning och betestidens längd gäller irenbeleslagen skilda regler för fjällrenskölsel och skogsrenskötsel. Fjällrenskötselfår drivas dels inom och Väster-botlens länslappmarker ovan odlingsgränsen, dels på renbelesfjällen i . förstås dels de vid avvillringen för samerna avsattarenbetesfjällen, dels de till utvidgning av dessa fjäll sedermera upplåtnaområdena (2 § 1). Under oktoberapril får fjällsamerna uppehålla sig med sinarenar också nedanför odlingsgränsen i lappmarkerna och på de trakter utomlappmarkerna och renbetesfjällen som samerna efter gammal sedvana besökt medsina renar. Tiden för denna betesrätt kan utsträckas om otjänliga väderleks-eller belesförhållanden gör det nödvändigt med tidigare flyttning om hösteneller hindrar återflyttning om våren. Vidare förutsätts alt avtal kan haträffats med vederbörande jordägare eller brukare om betesrätt under annan tidän oktoberapril ( 2 § 2). Skogsren-skölsel får bedrivas året runt inom lappmarkernaovanför odlingsgränsen och nedanför odlingsgränsen på mark som antingen tillhörkronan eller utgör s. k. renbetesland. Betesrätten gäller dock endast påtrakter, där skogs-renskötsel av ålder förekommer , sommaren ellerhösten. Med renbetesland avses mark som vid avvillringen förklarats utgörarenbetesland eller av ålder använts som renbetesland (3 § 1). får skogsrenskölsel också bedrivas på annan mark inomlappmarkerna som av ålder använts för skogsrenskölsel och på de trakter utomlappmarkerna som skogssamer efter gammal sedvana besöker med sina renar vissalider . Rätt till utsträckt beleslid föreligger i vissa fall enligtsamma regler som gäller för fjällrenskötseln (3 § 2). Förtillkomsten av och syftet med lappinarksgränsen och odlingsgränsen iNorrbottens och har redogjorts i avsnitt 2. I ,där någon territoriellt bestämd inte funnits, avsattes vidavvitlringen enligt Kungl. brev vissa s. k. renbetesfjällför samernas uteslutande begagnande. utvidgades därefter medstöd av Kungl. brev genom atl ell antal av kronan inköptahemman och lägenheter upplåts för renskötsel. Vid sidan om renbelesfjällen harinom vissa kronoparker upplåtits för renbete årel om enligtbemyndigande av Kungl. Vidare har inom området sombegränsas av Härjedalsgränsen, 5:e parallellen. Storån, Grövelån, Olån ochriksgränsen i rält lill renbete året om upplåtits genom Kungl.brev och . I övrigt gäller beträffandemark utanför lappmarkerna och renbetesfjällen alt renskötsel i princip ärtillåten endast och bara inom sådana områden där sedvanerätlföreligger. Någon nedre gräns för sedvanerättens utbredning kan inle anges.Enligt förarbeten lill ren- Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 157 beleslagengäller rätten inom större delen av utanför lappmarkerna ochrenbetesfjällen och dessutom inom vissa områden av . Desakkunniga erinrar om all den viktigaste skillnaden mellan de bådarenskötseltyperna nu är all fjällsamerna har betningsrätt året om endaslovanför odlingsgränsen, medan skogssamerna får vistas året runt även på vissamarker nedanför denna gräns. Enligt de sakkunniga är del angeläget att dennaskillnad avskaffas. De sakkunniga föreslår därför enhetliga regler omrenskötselområdels omfattning och belestidens längd. Det innebär teoretiskt utvidgning av samernas rättigheter, eftersom fjällsamerna i viss omfattningskall få utöva rättigheter som tillkommit endasl skogssamerna ochvice versa. Praktiskt sett blir skillnaden mot nu gällande ordning inle stor,eftersom en uppdelning mellan de olika bj'arna avses skola ske av all mark därrenskötsel får idkas . Deflesta remissinstanserna, däribland lantbruksstyrelsen, iNorrbottens län och lappväsendet i samma län tillstyrker förslaget omupphävande av skillnaden mellan fjällsamer och skogssamer. Lanlbruksstyrelsenanser alt ett avskaffande av rådande skillnad i rättsställning mellan fjäll-och skogsrenskötsel bl. a. öppnar möjligheter till elt mera rationelltutnyttjande av renbelesmarkerna. är däremotkritiskt lill förslaget om lika regler för fjäll-ocli skogssamer. Eftersom delär tillgången på vinterbele, som begränsar renanlalet, synes enligt domänverketbärande skäl inte finnas för atl utvidga sommarbetesrätten. För övriganäringsgrenar som utnyttjar renbetesområdet är del angelägel, all renanlalet ilappmarken nedom odlingsgränsen och i kustlandet begränsas så långt det ärmöjligt. Redan nu förekommer renar året runt långt ned mol kusten ochförorsakar bl. a. stort avbräck för såväl älg- som småvilljakten. De åtgärdersom vidtagit har visat sig otillräckliga för alt råda bot pådella förhållande.