prop · FU03125 · 1971-12-31 00:00:00 — Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 Prop. Kungl.Maj:ts proposition till angående godkännande av Internationellakonventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter samtInternationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter ochfakultativa protokollet till den senare konventionen m. m.; given Stockholmsslott . Kungl.Maj:t vill härmed, under åberopande av bilagda utdrag av statsrådsprotokolletöver utrikesdepartementsärenden , föreslå att bifalla deförslag om vars avJåtande till föredraganden hemställt. UnderHans Ma3:ts Min allernådigste Konungs och frånvaro: Ipropositionen föreslås godkännande av två konventioner på demänskliga rättigheternas område, vilka antagits av FN:sgeneralförsamling. Denena konventionen är Internationella konventionen om ekonomiska, sociala ochkulturella rättigheter som innehåller bestämmelser avsedda att garantera envarvissa minimirättigheter i ekonomiskt, socialt och kulturellt hänseende. Ipropositionen förordas att tillträder denna konvention med förbehåll ifråga om en artikel. Denandra konventionen är Internationella konventionen om medborgerliga ochpolitiska rättigheter som innehåller bestämmelser avsedda att bereda envarskydd för vissa grundläggande medborgerliga och politiska rättigheter. I storutsträckning rör det sig om samma rättigheter som de vilka behandlas i deneuropeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och degrundläggande friheterna, vilken tillträtt. I propositionen förordasatt med förbehåll på 1 1971.1 saml. trepunkter tillträder den nya konventionen om medborgerliga och politiskarättigheter och att godkänner konventionens ordning förlösande av mellanstatliga tvister. Till Internationellakonventionen om medborgerliga och politiska rättigheter ansluter sig ettfakultativt protokoll innehållande bestämmelser om rätt för enskilda personeratt besvära sig över kränkningar av de genom konventionen garanteraderättigheterna, I propositionen förordas att med viss begränsningtillträder även det fakultativa protokollet. Slutligen föreslås attSverige vid ratifikationen av den tidigare av godkända konventionenom avskaffande av rasdiskriminering med viss begränsning godkänner denenskildes rätt att klaga till den enligt konventionen för ändamålet inrättadesärskilda kommittén. Utdragav protokollet över utrikesdepartementsärenden, hållet inför Hans Kungl. HöghetKronprinsen i statsrådet på Närvarande:Statsministern , ministern för utrikes ärendena , statsrådenSTRÄNG, , , , , , , ,, , , , , . StatsrådetLIDBOM anmäler efter gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter frågaom godkännande av tre internationella överenskommelser på området för demänskliga rättigheterna, m. m. och anför. Den svenska rätten har avålder innehållit bestämmelser, som syftat till att skydda den enskilde motgodtyclve och övergrepp från myndigheternas sida. Reglerna härom ikonungabalken i landslag enligt vilka Konungen skulle styrka,älska och vårda all rättvisa och sanning och undertrycka all vrånghet ochosanning och all orätt, vara all sin allmoge trogen och trofast, icke fördärvanågon, fattig eller rik, på något sätt till liv eller lemmar, utan att han ärlagligen förvunnen, så som lagen säger och rikets rätt, och ej från någon tagahans gods, utom enligt lag och efter laga dom, återupptogs i mer eller mindreoförändrad form i 1719, 1720 och regeringsformer. Det ännu gällandestadgandet, vilket erhöll ett något utvidgat innehåll i förhållande till äldrebestämmelser på området, återfinns i 16 § regeringsform. Vad gäller äldre främmanderätt i fråga om individens fri- och rättigheter utformades i tidigtföreskrifter, som avsåg att trygga en viss frihetssfär för den enskilde ochsärskilt alt förekomma godtycklig häktning och annat godtyckligt frihetsberövandeutan laga rannsakning och dom (1215, habeas corpus 1679, bill ofrights ), Under inflytande dels av engelsk rätt, dels av naturrättsligdoktrin tillkom mera fullständiga och preciseraderättighetsförklaringar, som syftade till att skapa garantier särskilt föräganderätt, personlig frihet, fri religionsutövning samt tanke- ochyttrandefrihet, Dyhka rättighetsförklaringar antogs i vissa nordamerikanskastater särskilt i samband med frigörelsen från , i under denstora revolutionen och i förenta stater kort efter unionenstillkomst. och infördes frihets- ochrättighetsbestämmelser även i ett stort antal andra staters författningar somled i utvecklingen mot konstitu-tionalism och demokrati. Maj:ts proposition nr 1971 1våra dagar har frågan om skydd för de mänskliga rättigheterna fått förnyadaktualitet på grund av de grova kränkningar, för vilka de utsatts under bl. Sålunda inskrevs i inledningen tillFN:s stadga av , att de folk ånyo betygadesin tro på de grundläggande mänskliga rättigheterna, på den enskilda människansvärdighet och värde samt på lika rättigheter för män och kvinnor. Därefteranges i art. 1 ändamål vara bl, a, att åstadkommainternationell samverkan vid befordrande och främjande av aktningen förmänskliga rättigheter och grundläggande friheter för alla utan åtskillnad medavseende på ras, kön, språk eller religion. Till förverkligande av det nuangivna ändamålet har antagit enallmän förklaring om mänskliga rättigheter. Denna förklaring grundläggeremellertid inga rättsliga förpliktelser för staterna. Avsikten medförklaringen var i stället att däri uppställda principer skulle utöva ettmoraliskt inflytande på medlemsstaternas regeringar och allmänna opinionen. Förslaget till förklaringhade utarbetats inom den kommission för mänskliga rättigheter, som FN:sekonomiska och sociala råd (ECOSOC) tillsatt vid sitt första möte . Påsin dagordning hade kommissionen även frågan om utarbetande av förslag tillkonvention om mänskliga rättigheter och av förslag till verkställighetsbestämmelsertill denna konvention. Medan arbetet med dessa förslag pågick inom kommissionenpåbörjades inom det då nytillkomna arbetet på enregional konvention i ämnet. Detta fortskred i så snabb takt, att Europarådetskonvention om de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna kunde öppnasför undertecknande . Den trädde i kraft den 3 september1953. För del undertecknades konventionen , ochmed stöd av godkännande (prop. 1951: 165, UU 1951:11, rskr 1951:251)deponerades det svenska ratifikationsinstrumentet , Isamband därmed förklarade sig erkänna den individuellabesvärsrätten enligt art, 25 av konventionen. avgav svenskaregeringen även, likaledes med stöd av godkännande (prop, 1966:33,UU 1966:3, rskr 1966:152), en förklaring enligt art. 46 av konventionen avinnebörd att för av , räknat från , ochunder förutsättning av ömsesidighet erkände att i alla frågor om tolkning ellertillämpning av konventionen den europeiska domstolens för de mänskligarättigheterna jurisdiktion var tvingande i och för sig och utan särskildöverenskommelse. avgavs en likalydande förklaring för en nyfemårsperiod (prop, 1971:13, UU 1971:7, rskr 1971:127). Bestämmelserna iEuroparådskonventionen har sedermera kompletterats genom femtilläggsprotokoll, vilka samtliga biträtts av , de fyra första med stödav godkännande (prop. 1953: 32, UU 1953: 1. rskr 1953: 124 ochprop. 1964: 87, UU Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 5 1964:4, rskr 1964: 137). Genom protokoll nr. 1 och 4 har kretsen av skyddaderättigheter utvidgats. 2 ger den europeiska domstolen för demänskliga rättigheterna behörighet att avge rådgivande yttranden. Protokoll nr.3 avser förfarandet inför den europeiska kommissionen för de mänskligarättigheterna, medan protokoll nr. 5 gäller metoderna för utseende avledamöter i domstolen och kommissionen. Som ett komplement till konventionen omde mänskliga rättigheterna har också inom ram utarbetats eneuropeisk social stadga, som för del undertecknades den 18 oktober1961. Det svenska ratifikationsinstrumentet deponerades den 17 december 1962med stöd av godkännande (prop. 1962: 175, 2LU 1962: 38, rskr 1962:365), och stadgan trädde i kraft efter att ha ratificeratsav fem stater. Arbetet inom FN hadehösten 1954 fortskridit så långt att förslag till två konventioner, den ena omekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, den andra om medborgerliga ochpolitiska rättigheter, kunde föreläggas generalförsamlingen. Dessa förslagbearbetades inom tredje utskottet under elva av generalförsamlingens trettonföljande möten, och vid sitt tjugoförsta möte antog församlingen den 16december 1966 resolution 2 200 (XXI).Denna innebar bl. a. att församlingenantog och öppnade för undertecknande dels Internationella konventionen omekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, dels Internationellakonventionen om medborgerliga och politiska rättigheter, dels fakultativaprotokollet till Internationella konventionen om medborgerliga och politiskarättigheter. De engelska och franska texterna till överenskommelserna torde,jämte svensk översättning, få fogas som bilagor 13 till statsrådsprotokollet idetta ärende. Förstat, som undertecknat en eller flera av nyssnämnda överenskommelser, skallundertecknandet följas av ratifikation. I stället för undertecknande ochratifikation kan anslutning ske. För delundertecknades samtliga tre överenskommelser den 29 september 1967.Konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter har undertecknatsav 46 och tillträtts av 11 stater medan konventionen om medborgerliga ochpolitiska rättigheter har undertecknats av 45 och tillträtts av 12 stater. Detfakultativa protokollet har undertecknats av 17 och ratificerats av fem stater. Konventionernaträder i kraft när 35 stater tillträtt dem. Det fakultativa protokollet tillkonventionen om medborgerliga och politiska rättigheter träder i kraft, när dettillträtts av 10 stater och dessutom konventionen trätt i kraft. Idet följande lämnas en närmare redogörelse för det huvudsakliga innehållet ide tre överenskommelserna. Maj:ts proposition nr 1971 Internationellakonventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Konventionenär indelad i fem huvudavsnitt. Del I (art. 1) utgörs av en allmän förklaring omfolkens självbestämmanderätt, medan principerna för de fördragsslutandestaternas tillämpning av konventionen har inlagits i del II (art.25). De individuella rättigheterna anges i del III (art. 615) ochverkställighetsbestämmelserna i del IV (art. 1625). Del V (art.26 31) innehåller sedvanliga slutbestämmelser. Art. 1 stadgar i mom. 1,att alla folk har självbestämmanderätt och att de med stöd av denna rätt ägerfritt bestämma sin politiska ställning och fullfölja sin egen utveckling på deekonomiska, sociala och kulturella områdena. Enligt mom. 2 får de för sinaegna syften fritt förfoga över sina naturrikedomar och naturtillgångar. Dettaskall dock ske med beaktande av de förpliktelser, som följer av det påprincipen om det gemensamma intresset grundade internationella samarbetet pådet ekonomiska området och av den internationella rätten. I intet fall skallett folk kunna berövas sina egna utkomstmöjligheter. I mom. 3 föreskrivs, attkonventionsstaterna, däribland de som har ansvaret för administrationen avicke-sj älvstyrande områden och förvaltarskapsområden, skall medverka till attfolkens självbestämmanderätt förverkligas, och att de skall respektera dennarätt enligt bestämmelserna i stadga. Förslaget till förevarande artikel utsattesför kritik under utskottsbehandlingen, bl. a. av den anledningen att enkollektiv rättighet som folkens självbestämmanderätt inte ansågs falla inomramen för konventioner som behandlade individuella rättigheter. Den kunde snarareäventyra dessas genomförande. Förslag om alternativa lösningar, bl. a.bestämmelsernas intagande i ett särskilt instrument, avvisades dock avutskottsmajoriteten. Enligt art. 2 mom. 1förpliktar sig varje konventionsstat att genom såväl egna åtgärder sominternationellt bistånd och samarbete, framför allt på de ekonomiska ochtekniska områdena, till fullo utnyttja sina tillgängliga resurser för attsäkerställa, att de i konventionen inskrivna rättigheterna gradvis förverkligasi sin helhet genom alla därtill ägnade medel. Detta skall i första hand skegenom åtgärder på lagstiftningens område. Staterna förpliktar sig vidare enligtmom. 2 att garantera, att de i konventionen inskrivna rättigheterna får utövasutan åtskillnad av något slag på grund av ras, hudfärg, kön, språk, religion,politisk eller annan åskådning, nationell eller social härkomst, förmögenhet,börd eller ställning i övrigt. Av hänsyn till utvecklingsländerna har i mom. 3föreskrivits, att dessa med tillbörligt beaktande av de mänskliga rättigheternaoch sin samhällsekonomi får bestämma, i vilken utsträckning de skalltillförsäkra andra än medborgare de i konventionen inskrivna ekonomiskarättigheterna. Kangl.Maj:ts proposition nr 1971 7 bestämmelseföranledde en omfattande diskussion inom utskottet. Från vissa håll hävdadesbl. a. att en sådan bestämmelse skulle kunna användas i ett diskriminerandesyfte, som vore främmande för konventionens anda. 3 har upptagits ett stadgande, enligt vilket konventionsstaternaförpliktar sig att tillförsäkra män och kvinnor samma rätt att åtnjuta alla ikonventionen upptagna ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. 4 erkänner staterna att de inte kan underkasta rättigheter, som genomförtsmed stöd av konventionen, andra begränsningar än sådana som är angivna i lagoch då blott i den utsträckning detta är förenligt med rättigheternas natursamt uteslutande i syfte att främja det allmänna välståndet i ett demokratisktsamhälle, I art. 5 mom. 1 uttalas, att intet i konventionen får tolkas såsommedförande rätt för någon stat, grupp eller person att ägna sig åt verksamheteller utföra handling, som syftar till att tillintetgöra någon av de fri-eller rättigheter, som inskrivits i konventionen, eller till alt inskränka demi större utsträckning än som medgetts i denna. Vidare skall enligt mom. 2 ingainskränkningar eller avvikelser medges i fråga om de grundläggande mänskligarättigheter, som gäller i en stat på grund av lag eller annan författning,överenskommelse eller sedvänja, av den anledningen att konventionen inteerkänner dem eller erkänner dem i mindre utsträckning. Avsnittetom de individuella rättigheterna inleds med stadgandet i art. 6 mom. 1, attkonventionsstaterna erkänner rätten till arbete. Denna rätt skall omfattarätten för envar till möjlighet att förtjäna sitt uppehälle genom arbete, somhan fritt valt eller antagit. Staterna åtar sig vidare att vidtagaerforderliga åtgärder för att trygga rätten till arbete. I mom. 2 lämnasexempel på sådana åtgärder som konventionsstat skall vidtaga i syfte att tillfullo trygga utövandet av denna rätt. Dessa skall sålunda omfatta teknisk ochyrkesmässig vägledning samt utarbetande av program och fastställande avriktlinjer, som är ägnade att säkerställa en jämn utveckling på de ekonomiska,sociala och kulturella områdena ävensom full sysselsättning på villkor som förden enskilde tryggar åtnjutandet av grundläggande politiska och ekonomiskafriheter. Enligt art. 7 erkänner konventionsstaterna rätten för envar attåtnjuta rättvisa och gynnsamma arbetsvillkor. Artikeln anger även vilka kravsom kan uppställas på arbetsvillkoren. Som ett minimum skall de sålunda blandannat säkerställa en ersättning, som tillförsäkrar alla arbetstagare såvälskälig lön och lika ersättning fÖr arbete av lika värde utan åtskillnad avnågot slag som en godtagbar tillvaro för dem och deras familjer. Arbetstagarnaskall vidare tillförsäkras trygga och sunda arbetsförhållanden, samma möjlighetför alla att utan hänsyn till andra förhållanden än tjänstgöringstid ochduglighet bli befordrade i sitt arbete till en lämplig högre tjänst ävensomvila, fritid, skälig begränsning av arbetstiden, periodisk betald semester samtlön på allmänna helgdagar. 8 har upptagits vissa föreskrifter med anknytning till föreningsrät- Maj:ts proposition nr 1971 ten.Enligt mom. 1 förpliktar sig konventionsstaterna att säkerställa rätten förenvar att, för att främja och tillvarataga sina ekonomiska och sociala intressen,bilda fackföreningar tillsammans med andra och att med förbehåll endast förvederbörande förenings stadgar ansluta sig till en fackförening efter egetval. Denna rätt kan underkastas vissa inskränkningar men endast sådana, som ärangivna i lag och i ett demokratiskt samhälle är nödvändiga med hänsyn tillstatens säkerhet eller den allmänna ordningen eller för skyddandet av annansfri- och rättigheter. Vidare har iipp-tagits föreskrifter om fackföreningarnasrätt att bilda förbund och om förbundens rätt att bilda eller ansluta sig tillinternationella fackförenings-organisationer. Fackföreningarna skall ha rättatt fritt utöva sin verksamhet utan andra inskränkningar än sådana som ärangivna i lag och är nödvändiga i ett demokratiskt samhälle. Strejkrätt skallföreligga, men rätten måste utövas i enlighet med lagstiftningen i vederbörandestat. Inskränkningar i föreningsrätten skall enligt mom. 2 kunna göras medstöd av lag för medlemmar av krigsmakten, polisen eller den statliga förvaltningen.Enligt mom. 3 skall vidare intet i artikeln tillåta stat, som är ansluten tillInternationella arbetsorganisationens konvention angående föreningsfrihetoch skydd för organisationsrätten, att stifta lag som inskränker, ellertillämpa lagen på sätt som inskränker, det genom tillförsäkradeskyddet. Art. 9 innehåller enförklaring av konventionsstaterna, att de erkänner rätten för envar till socialtrygghet, däribland socialförsäkring. Därefter har i art. 10 upptagitsgarantier till förmån för familjen, barn och ungdom. Sålunda förklarar sigkonventionsstaterna i mom. 1 erkänna, att skydd och bistånd i största möjligautsträckning skall lämnas familjen, som de betecknar som samhällets naturligaoch grundläggande enhet. Detta skall i synnerhet ske i samband med familjensbildande och medan den är ansvarig för omvårdnad och utbildning av barn, somännu inte är självförsörjande. Vidare har intagits ett erkännande av principenatt äktenskapet skall grundas på de blivande makarnas fria samtycke. 2 skall särskilt skydd lämnas mödrar under skälig tidsperiod före ochefter barnsbörd, och yrkesarbetande mödrar skall åtnjutaavlönad ledighet eller ledighet, under vilken socialförsäkringsförmåner utgår iskälig omfattning, I mom. 3 har uppmärksammats behovet av att särskildaåtgärder vidtages till skydd och bistånd för barn och ungdom utan åtskillnadpå grund av härkomst eller andra förhållanden. Vidare stipuleras att barn ochungdom skall skyddas mot att utnyttjas i ekonomiskt och socialt avseende. Detskall därutöver vara straffbart att använda dem i arbete, som äventyrar derasmoral eller hälsa, sätter deras liv i fara eller kan hindra deras normalautveckling. En stat skall vidare fastställa de åldersgränser, under vilkaanställning av barn i avlönat arbete skall vara förbjudet och straffbart i lag. Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 9 11 mom. 1 erkänner konventionsstaterna rätten för envar att för sig ochsin familj åtnjuta en tillfredsställande levnadsstandard och att fortlöpandefå sina levnadsvillkor förbättrade. Konventionsstaterna skall vidtaga lämpligaåtgärder för att säkerställa att denna rätt förverkligas, och de förklarar sigerkänna att ett internationellt samarbete på frivillighetens grund har enväsentlig betydelse i detta sammanhang. Under mom. 2 bekräftarkonventionsstaterna den grundläggande rätten för envar att vara tryggad mothunger, och de förpliktar sig till att var för sig och genom internationelltsamarbete vidtaga de åtgärder, däribland utarbetandet av konkreta program, somerfordras för att förbättra metoderna för framställning, förvaring ochdistribution av födoämnen samt för att säkerställa en med avseende på behovenrättvis fördelning av världens livsmedelstillgångar. Depå hälsovårdens område erkända rättigheterna har upptagits i art. 12, därkonventionsstaterna i mom. 1 erkänner rätten för envar att såväl i fysiskt somi psykiskt avseende åtnjuta bästa möjliga hälsa. För att säkerställa dennarätt skall de enligt mom. 2 vidtaga bl. a, sådana åtgärder, som är nödvändigaför att a) minska foster- och spädbarnsdödligheten samt främja barnets friskautveckling; b) förbättra alla sidor av samhällets hälsovård och denindustriella hälsovården; c) förhindra uppkomsten av, behandla och kontrolleraepidemier, folk- och yrkessjukdomar samt andra sjukdomar; d) skapa villkor somtillförsäkrar envar lakar- och sjukhusvård i händelse av sjukdom, 13 och 14 har upptagits ett antal föreskrifter, som syftar till att vidgamöjligheterna för den enskilde att erhålla lämplig utbildning, I art. 13 mom. 1erkänner konventionsstaterna sålunda rätten för envar till utbildning, och deförklarar sig vara överens om att utbildningen skall syfta till att till fulloutveckla den mänskliga personligheten och insikten om dess värde. Den skallvidare stärka respekten för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter.De är vidare överens om att utbildningen skall göra det möjligt för envar attgöra en nyttig insats i ett fritt samhälle, främja förståelsen, fördragsamhetenoch vänskapen mellan alla nationer och mellan alla rasgrupper, etniska gruppereller religiösa grupper ävensom främja FN:s verksamhet för fredens bevarande.Metoderna för att uppnå dessa mål anges i mom. 2. Grundskoleundervisningenskall sålunda vara obligatorisk och kostnadsfri för alla, och vidare skall denundervisning som följer närmast efter liksom den högrevmdervisningen göras allmänt tillgänglig och åtkomlig för alla med allalämpliga medel och särskilt genom det successiva införandet av kostnadsfriundervisning. Den grundläggande utbildningen skall så långt möjligt uppmuntrasoch intensifieras för alla, som inte erhållit någon grundskoleundervisningeller inte avslutat denna. stipuleras att utvecklingen av ett systemmed skolor på alla nivåer aktivt skall fullföljas, ett lämphgt system medstipen- It 1971.1 saml. Maj:ts proposition nr 1971 dierinföras och de materiella villkoren för lärarkåren fortlöpande förbättras.Enligt mom. 3 förpliktar sig konventionsstaterna att respektera föräldrars och,i förekommande fall, förmyndares frihet att dels för sina barn välja andraskolor än dem som inrättats av offentlig myndighet, såvida deras läroplaneröverensstämmer med vad som från det offentligas sida har föreskrivits ellergodkänts som minimistandard, dels tillförsäkra sina barn den religiösa ochmoraliska uppfostran, som står i överensstämmelse med deras egen övertygelse.Intet i artikeln skall enligt mom. 4 tolkas såsom medförande inskränkning irätten för enskild person eller organisation att grunda och drivaundervisningsanstalter. En förutsättning är dock, att de i första momentet avartikeln fastställda principerna därvid iakttages och att kravet uppfylls påatt undervisningen vid dessa anstalter skall stå i överensstämmelse med vad somfrån det offentligas sida angetts som minimistandard. Enligt art. 14 skall enkonventionsstat, som när den blir bunden av konventionen ännu inte inom sitt områdeeller inom andra områden som är underställda dess jurisdiktion kunnatsäkerställa obligalorisk och kostnadsfri grundskoleundervisning, inom två årutarbeta och antaga en detaljerad plan över åtgärder, som är nödvändiga för altgradvis under en skälig, i planen angiven tidsperiod förverkliga den fullatillämpningen av principen om obligatorisk och kostnadsfrigrundskoleundervisning för alla, Ifråga om de i art. 15 upptagna rättigheterna, vilka hänför sig till kulturlivetsområde, förklarar sig konventionsstaterna i mom. 1 erkänna rätten för envar a)att deltaga i det kulturella livet; b) att åtnjuta fördelarna av vetenskapensframsteg och av dess utnyttjande; c) att åtnjuta det skydd för moraliska ochmateriella intressen, som härrör från all vetenskaplig, litterär ellerkonstnärlig produktion till vilken han är upphovsman. Till de åtgärder somkonventionsstaterna vidtar för att till fullo säkerställa denna rätt skallenligt mom. 2 räknas sådana, som är nödvändiga för att trygga vetenskapens ochkulturens vidmakthållande, utveckling och spridning.