prop · FU03138 · 1971-12-31 00:00:00 — a. pågrund av de särskilda säkerhetsbestämmelser som gäller för ansökningar avseendeförsvarsuppfinningar inte kan bedrivas så att man har garantier för att koUisionmeUan innehållet i äldre hemliga patentansökningar och yngre icke hemUgaansökningar alltid uppmärksammas. I praktiken kan därför den yngre ansökningengå tUl patent utan att det eventuella nyhetshindret har uppmärksammats. Man kaninte heller bortse från risken att patent meddelas på sådant som är föremål förpatentkrav i äldre hemlig ansökan. För att innehavaren av den yngre ansökningeninte skall riskera att hans patent blir ogUtigt, kunde övervägas att i någonform stadga uttryckligt undantag från nyhetsregeln i 2 § andra stycket andrapunkten PatL, när det gäUer ansökningar som beläggs med försvarssekretessutöver den i 22 § PatL angivna tiden av 18 månader. Enligt verkets mening bördock en sådan speciell lösning för kollision med hemliga försvarsuppfinningarinte sökas. Som arbetsgruppen framhållit måste kollisionsrisken bedömas somobetydlig. Enligt verkets erfarenhet har hemligt patent utgjort äldre rätt iförhållande till icke hemlig ansökan endast någon enstaka gång under mer än tvåårtionden. Man bör dock inte bortse från att nyhetshinder enligt nya PatLträffar i en betydligt vidare krets än äldre rätt enligt den tidigare gällandepatentförordningen. framhåller vidare att frånvaron av regler omäldre rätt i PatL kan medföra en viss konsekvens i fråga om skyddstiden. Om enförsvarsuppfinning inte är känd ens när patenttiden för ett hemligt patenteller en hemlig patentansökan närmar sig sitt slut, kan patenthavaren resp,sökanden inge ny ansökan för samma uppfinning och därmed få skydd under en ny 17-årsperiodutan att det gamla patentet eller den gamla ansökningen hindrar detta. Någonallvarlig praktisk nackdel kan detta förhållande dock knappast anses medföra. finner det betänkligt att, när en hemlig ansökan intelängre skall hållas hemlig, ansökningen skall vara ny-hetshindrande frånansöknings- eller prioritetsdagen, speciellt i förhållande tUl en yngreansökan som inte är hemlig och som sålunda kan leda till patent innan denhemliga ansökningen förlorar sin sekretess. Föreningen finner det mera tUltalande,att innehållet i en hemlig an- sökaninte skall anses som känt förrän från den dag då den inte längre skall varahemlig och att ansökningen alltså inte skall vara nyhetshind-rande förrän fråndenna dag. Om dubbelpatent bevUjas, borde patentens giltighet kunna avgörasenligt tidigare regler om äldre rätt. Nyhetsregeln i 2 § andra stycket andrapunkten PatL skulle sålunda i detta avseende sättas ur spel. Tvåremissinstanser uttalar sig särskilt om lämpligheten av att begränsa lagenstillämpningsområde tUl krigsmateriel, överbefälhavarenframhåller att innebörden av begreppet krigsmateriel varierar i olika länder. ursprungslandet sekretessbelagd uppfinning kan således vara av stortintresse för vårt försvar även om den inte faller inom begreppet krigsmaterieli svensk lags mening. Försvarets utnyttjande av uppfinningen kan i ett sådantfall försvåras eller t, o, m, omintetgöras, om hemUgt patent inte kan bevUjas iSverige, förklarar det varatillfredsställande att lagförslaget beränsats till enbart uppfinningar på krigsmaterielområdet.Nämnden påpekar att nu gäUande lag avser både krigs-materiduppfinningar och, i7 § första stycket, vilka som helst andra uppfinningar som är av särskUdbetydelse för försvaret, tingsrättifrågasätter i fråga om krigsmaterielbegreppet om det bör överlåtas åt administrativmyndighet att avgöra vad som skall avses med krigsmateriel. Betydelsen av dennafråga talar för att bestämmelserna härom tas in i lagen. Det synes vidareopraktiskt att anknyta till kungörelse angående förbud mot utförselfrån riket av krigsmateriel, eftersom denna kungörelse redan ändrats fleragånger och sannolikt med hänsyn till den snabba utvecklingen på krigsmaterielområdetkommer att ytterligare ändras. Tingsrätten finner det i stället ändamålsenligtatt i lagen fånga krigsmaterielbegreppet i mera allmänna ordalag, närmastefter förebUd av krigsmateridreglementet. anknyter tiUtingsrättens yttrande och förklarar det vara i princip riktigt att söka ilagen fånga krigsmaterielbegreppet i allmänna ordalag. Emellertid måste i dettafall en definition eller beskrivning direkt i lagen sannolikt bli så allmänatt den knappast fyller någon funktion. Det av tingsrätten åberopade krigsmateridreglementetger belägg härför. Hovrätten är därför böjd för att förorda den avarbetsgruppen föreslagna lösningen att hänvisa till kungörelse, trotsatt hovrätten är medveten om att förbud mot utförsel kan föranledas av skälsom är försvarsuppfinningslagen ovidkommande. Fortifikationsförvaltningenupplyser att av de materielslag, för vilka ämbetsverket ärförvaltningsmyndighet, endast maskeringsmaterid och viss befästningsmaterielenligt tillämpningskungörelsen till den nuvaran- deförsvarsuppfinningslagen är att betrakta som krigsmateriel, Inga uppfinningar eUerpatent rörande dessa materielslag är emellertid f, n, hemliga.Fortifikationsförvaltningen har ingen erinran mot förslaget att definiera krigsmaterielbegreppetgenom hänvisning till kungörelse. En föratsättning härför är dock attden till kungörelsen fogade förteckningen kompletteras med angivna maskerings-och befästningsmateriel, såvida dessa materielslag alltjämt anses behövasekretesskydd. Även anser det lämpligt att begreppetkrigsmateriel ges samma innebörd som kungörelse. Patent-och registreringsverket och att det vore önskvärt om definitionen av begreppet krigsmateriel åena sidan ur uppfinnarens synpunkt kunde ges en klar avgränsning mot andravaruslag och å andra sidan ur försvarets synpunkt kunde täckaäven tänkbara utvecklingslinjer på krigsmaterielområdet. Dessa båda synpunkterkan emellertid knappast helt förenas, utan man torde få nöja sig med endefinition som i möjligaste mån fyller det förstnämnda kravet och kontinuerligtrevidera denna så att även den sistnämnda synpunkten blir tillgodosedd. drar den slutsatsen att de nämnda synpunkterna synes hatillgodosetts på ett rationellt sätt genom arbetsgrappens förslag att anknytadefinitionen tUl krigsmaterielbegreppet i bestämmelserna om utförsel ur riketav krigsmateriel. Granskningsnämndenför försvarsuppfinningar framhåller att den av arbetsgruppen föreslagnadefinitionen av begreppet försvarsuppfinning och den därav föranleddasystematiken medför vissa problem. Det första kriteriet, att uppfinningen avserkrigsmateriel, bör enligt nämnden såväl uppfinnaren/patentsökanden sompatentverket och kunna bUda sig en uppfattning om medledning av gällande bestämmelser, I vad mån en krigsmateriduppfinning är avbetydelse för försvaret och alltså utgör en försvarsuppfinning är däremot enfråga som besvarar efter att vid behov ha konsulterat sinamilitära sakkunniga. Det är enligt nämnden tveksamt om patentverket kan avgöravilka ansökningar som skall hållas tillgängliga för nämnden, I praktiken tordepatentverket komma att tillhandahålla alla ansökningar som kan avseförsvarsuppfinningar, dvs, alla som avser krigsmateriel. Kommerskollegiumframför liknande synpunkter. Deföreslagna bestämmelserna om har inte föranlett några erimingarunder remissbehandlingen. En rad olikaremissinstanser kritiserar förslaget att förlänga den . granskningsperiod,efter vUken. uppfinning upphör att vara hemlig, om inte harfattat beslut om fortsatt hemlighållande. Patent-och registreringsverket och om att i, skrivelse anfört,att; de i FufL stadgade tidsfristerna i många fall harvisat sig vara för korta, och föreslagit, att den för svenska försvarsuppfinningarstadgade fristen skulle utsträckas tiU tre, I 7 § i sitt förslaghar emellertid arbetsgruppen gått ett steg längre och utan närmare motiveringutsträckt tiden tUl . Eftersom det för den enskUde är synnerUgenangeläget att så snart som möjUgt få besked om han i förevarande hänseende harfri förfoganderätt till sin uppfinning eller inte, anser verket och nämnden inte utan övertygande motivering bör utsträcka fristen längre än nämndenföreslagit eller . Verket framhåller vidare att tidsfristenbör ses i samband med de i 9 § andra stycket i arbetsgruppens förslag upptagnafristerna om tUlsammans . Det bör tillses, att den tid om 12 månadervarunder konventionsprioritet åtnjuts inte blir nästan helt konsumerad. , handelskammaren i , handelskammare, och svenska industriens patentingenjörers förening framhåUeratt de av arbetsgruppen föreslagna tidsfristerna kan medföra ogynnsammaverkningar med hänsyn till prioritetsfristen för sökande av patent i utlandet.Handelskammaren i , handelskammare och industriförbundförordar allmänt att den föreslagna tidsfristen förkortas. Svenska industrienspatentingenjörers förening ifrågasätter om inte tidsfristen kunde sättas . Även styrelsen för teknisk utveckling påpekar att den avarbetsgruppen föreslagna förlängningen av granskningsperioden till fyra månadermotiverats med önskemål från , fastän nämnden föreslagit enförlängning med endast en månad. Styrelsen finner det angeläget attmöjligheterna undersöks att underlätta prövning, t. ex.genom förstärkning av dess resurser så att en förlängning av tiden utöver nugällande inte behöver ske. Vadangår utgångspunkten för tidsfristen anför patent- och registreringsverket vissa synpunkter. De påpekar attfristen enligt arbetsgruppens förslag skall räknas från den tidpunkt då sådanaansökningshandlingar inkommit tiU patentmyndigheten att ansökningens föremåltydligt framgår av dem. Denna formulering är hämtad från FufL och går slutligentillbaka till 9 § patentförordning, som handlade om kollision mellanpatentansökningar. Den valda formuleringen kan i sig själv inte anses gepatentsökanden eller någon konkret vägledning, EnUgtmångårig praxis anses emellertid nämnda tidpunkt infalla, när beskrivning medtillhörande ritning och patentkrav på svenska inkommit. Eftersom det intesynes föreligga behov av att behålla en formell överensstämmelse med dennumera upphävda patentförordningen, bör bestämmelsen i stället knytas tillterminologin i patentlagen och patentkungörelsen. Det kan sålunda anges attuppfinningen inte längre skall varahemUg, om beslut om fortsatt hemlighållande enligt 6 § inte meddelats inom tremånader efter det att beskrivning över uppfinningen med tUlhörande ritning ochpatentkrav på svenska inkommit till patentmyndigheten, Arbetsgrappens förslagtill bestämmelse, i huvudsak motsvarande 4 § FufL, om statens övertagande avrätt till svensk försvarsuppfinning på begäran av uppfinnaren eller hansrättsinnehavare, föranleder vissa uttalanden av styrelsen för tekniskutveckling. Styrelsen påpekar att det i 4 § FufL angivna förfarandet förstatens övertagande av uppfinning genom "beslut om expropriation eller annorledes"ändrats i arbetsgruppens förslag (9 §) till att avse "förvärv" utanangivande av expropriation som den primära förvärvsmetoden. Ändringen har intemotiverats av arbetsgrappen och dess konsekvenser för uppfinnaren kan vara betydande,bl, a, då han skall föra talan i ersäUningsfrågor, Styrelsen anför vidare attdet i den föreslagna bestämmelsen finns ett moment, som synes innebära ovissheti fråga om vad den totala prövningstiden blir i fall då uppfinnaren eller hansrättsinnehavare begär att staten skall övertaga uppfinningen. Nämnden skallnämligen därvid på nytt pröva frågan om uppfinningens hemlighållande. Ändamåletmed denna prövning synes oklart, och någon tidsfrist för prövningen har inte angetts. Försvarets materielverkifrågasätter, om inte tidsfristen för statens förvärv av uppfinningar börräknas från och med den dag uppfinnaren eller hans rättsinnehavare ingivitframställning till om statens övertagande av uppfinningen.För att bereda staten tillräcklig prövningstid bör tidsfristen vid sådantförhållande bestämmas . anser det vidareangeläget att inte bara statens förvärv av all rätt till uppfinningen utan ävenstatens förvärv av nyttjanderätten till uppfinningen skall ges den effektenatt sekretessen bibehålls. Även i andraremissyttranden berörs frågan om längden av den tidsfrist som skall gälla förstatens övertagande av uppfinningen. föreslår attden primära tidsfristen ökas tUl . Ämbetsverketanför som motivering att fallet torde vara jämförligt med det fall som avses i5 § lagen om rätten till arbetstagares uppfinningar och därför synes böraregleras på motsvarande sätt. En kortare tidsfrist än den som föreslagits avarbetsgruppen förordas däremot av kommerskollegiuni, handelskammaren iGöteborg, handelskammare, och svenska industrienspatentingenjörers förening, vilka särskilt pekar på att den föreslagna tidsfristentar en alltför stor del av prioritetsåret i anspråk. Svenska industrienspatentingenjörers förening ifrågasätter om inte den tid, varmed Kungl. Maj:tkan förlänga den primära tidsfristen, kunde sättas tUl utannämnvärd olägenhet för granskande myndigheter. Beträffandeförslaget att särskilt medgivande till att hemlig försvars- uppfinningpatentsöks i annat land skall kunna meddelas av Kungl. Maj:t framhåller patent-och registreringsverket och attfrågan om rätten att söka patent utomlands på svensk försvarsuppfinning harvisat sig ofta vara känslig och av stor betydelse. Det är därför lämpligt attbeslutanderätten förbehålls Kungl. Stockholmstingsrätt erinrar att uppfinning, som gjorts av utländsk medborgare vid helttillfälligt besök i , enligt förslaget skall anses som svensk försvarsuppfinningoch omfattas av förbudet att offentliggöra uppfinningen. Det synes enligttingsrättens uppfattning vara tveksamt, om i svensk lag bör uppställas förbudmot att en uppfinning av sådant slag patentsöks utom riket utan Kungl, Maj:tsförordnande, industriförbundpåpekar att det är omöjligt för en sökande att åstadkomma några fullständigagarantier för att en uppfinning hemlighålls i en främmande stat. De endaåtgärder han kan vidta är att välja ett såsom pålitligt ansett patentombud ochge denne erforderliga instruktioner. Valet av patentombud är emellertid i mångafall vanskligt, och mot bakgrunden härav har uttalats önskemål om att statengenom sina konsulat och beskickningar från fall tUl fall skulle kunna biträdagenom rådgivning vid val av lämpligt patentombud. Vidare anför förbundet attfrån industrihåll har påpekats önskvärdheten av att svenskt industriföretag fårrätt att delge utländsk intressent svensk försvarsuppfinning underförutsättning att tillfredsställande garantier kan lämnas för uppfinningenshemlighållande i landet i fråga. Svensk industris möjligheter att deltaga iinternationellt samarbete kan eljest komma att minska. Arbetsgruppen finnerdock utan motivering tillräckliga skäl inte föreligga för dispens från förbudetatt yppa hemlighållen svensk försvarsuppfinning vare sig i koncernförhåUandeneller i liknande fall. Med hänsyn till den betydelse som en dispensmöjlighettillmäts inom svensk industri, hemstäUer förbundet att denna fråga ytterUgareutreds. Även Svenska industriens patentingenjörers förening berör i sittyttrande frågan om en eventuell rätt för svensk intressent att yppa svenskförsvarsuppfinning för utländsk intressent under förutsättning atttillfredsställande garantier kan lämnas för uppfinningens hemlighållande iutlandet. Föreningen framhåller att avsaknaden av sådan rätt kan komma att innebäraett handikapp för svensk industri i det internationella samarbetet. Ifråga om de föreslagna ersättningsbestämmelserna framhåller syre/-sen förteknisk utveckling att ersättning enligt förslaget synes kunna utgå endast dåbeslut om fortsatt hemlighållande meddelas, däremot inte för de svårighetereller onyttiga kostnader som kan bli en följd av hemlighållandet underprövningstiden för uppfinning, som därefter inte längre skall vara hemlig. Sveahovrätt har som nämnts tidigare riktat uppmärksamheten på de olägenheter somkan drabba rättsinnehavaren av en senare kolliderande patentansökan,vUken vilandeförklaras endast av det skälet att den tidigare ansökningen skallhållas hemlig. Hovrätten framhåller att även den senare patentsökanden bör varaberättigad tUl ersättning av allmänna medel och att detta synes börauttryckligen anges i motiven. Beträffandede föreslagna reglerna om utländsk försvarsuppfinning erinrar överbefälhavarenom att möjligheterna för en utländsk patentsökande att få sin ansökan sekretessbelagdi enligt förslaget tycks vara begränsade till de fall, där vi harsärskilt sekretessavtal angående patentansökningar med ursprungslandet. Dettaär en från försvarets synpunkt olämplig inskränkning, eftersom underöverskådlig tid möjligheterna till inköp av sekretessbelagd utländskkrigsmateriel måste hållas öppna. Förutsättningarna för en överenskommelse medutländsk makt om köp av hemlig materiel är, att den aktuella materielens kon-straktion,prestanda m. m. kan erhålla samma sekretesskydd i som iursprungslandet. Krav på hemliga patent kan därför resas av säljaren. Denbegränsning, som lagförslaget innebär, kan inte tillstyrkas avöverbefälhavaren, eftersom det utesluter ett stort antal tänkbara leverantörer,med vilkas regeringar inte har särskilda sekretessavtal. framhåller att det finns vissa avtal mellan och andraländer som avser utbyte av informationer och annat samarbete på detmilitärtekniska området utan att frågan om hemlighållande av patentansökan ochformerna härför närmare behandlas i avtalen. Avtalen innehåller emellertidföreskrifter om sekretess och tystnadsplikt och för att denna skall kunnaiakttagas måste, om informationen avser en uppfinning som patentsöks, ävenpatentansökningen handläggas under sekretess. För att täcka även sådana fall,synes 14 § i arbetsgruppens förslag böra omformuleras så, att den inte avseruppfinning som enligt överenskommelse mdlan och annat land fårpatentsökas i på villkor att den hemlighålls även här utan i ställetuppfinning som enligt överenskommelse mellan och annat land fårdelgivas svensk vederbörlig myndighet på villkor att den i åtnjuterskydd mot obehörigt yppande som närmast motsvarar det skydd som tUlkommer den iursprungslandet. Patent-och registreringsverket och om att hemlighållande av utländsk försvarsuppfinning enligt FufL måsteunderstäUas KungL Maj:ts prövning. På grund av ingångna avtal med främmandeländer har dock.frågan om hemlighållande av dessa uppfinningar i regel blivitrent formell. Det synes därför riktigt att, som arbetsgruppen föreslagit,flytta beslutanderätten till . Granskningsnämndenpåpekar, att det beträffande utländska försvarsuppfinningar inte föreslås någontidsfrist, inom vilken har att ta ställning till frågan omhemlighållande. Som arbetsgruppen framhåller, torde frågan i regelaktualiseras genom sökandens Gällande överenskommelser med andra länder förutsätter attpatentansökningar på nu avsedda uppfinningar inges i särskild ordning, och dåhinner besluta innan ansökningen blir allmänt tUlgängligenligt 22 § PatL. Tidpunkten härför kan vid åberopad prioritet infaUa sexmånader efter inlämnandet i . Svårigheter kan emeUertid uppstå omansökningen inlämnas som en vanlig patentansökan och sökanden sedermera,kanske någon dag innan den blir offentlig enligt 22 § PatL, begär att den skallhemlighållas. Offentlighetsreglerna i PatL måste i sådant fall tillämpas ivanlig ordning, och sökanden får ta konsekvenserna om pågrund av hans dröjsmål med att inkomma med begäran om hemlighåUande inte hinnerta ställning därtiU . Om beslutanderätten överlämnades åt granskningsnämndensordförande eller sekreterare, skulle beslut kunna fattas snabbare och en delsvårigheter därigenom undvikas. Arbetsgrappen har emellertid ansett den i regelrent formella prövningen av dessa ärenden så betydelsefull att den bör stannahos nämnden och har för sin del ingen erinran mot dettaförslag. Arbetsgrappenhar i sitt förslag tagit in en bestämmelse (17 §) om förbud mot obehörigtutnyttjande eller yppande av vad som erfarits med stöd av bestämmelserna ilagen som i huvudsak motsvarar 11 § FufL. framhåller medanledning härav att förslaget om förbud mot yppande torde vara obehövligt medhänsyn tUl att 4 och 14 §§ i arbetsgrappens förslag innehåller regler om förbudmot yppande, vilka torde gälla generellt. Vad angår förslaget om förbud motobehörigt utnyttjande, bör enligt tingsrättens mening även detta gälla generelltoch inte vara begränsat till fall då någon till följd av bestämmelserna ilagen fått kännedom om uppfinning som avses där. Medanledning av att arbetsgrappen föreslagit en bestämmelse (20 §), i vilkenerinras om att 3 och 4 §§ sekretesslagen och med stöd därav meddeladeföreskrifter gäller i fråga om förbud mot att lämna ut uppgift i hemlighandling om försvarsuppfinning uttalar offentlighets- och sekretesslagstiftningskommitténatt hänvisningen till sekretesslagen i och för sig är överflödig, eftersomdenna lag ändå måste beaktas. Mot hänvisningen kan anmärkas, att även andraparagrafer i lagen, t. ex, 34 §, kan vara tUlämpliga på handlingar ipatentärenden. Vid en ändring av sekretesslagen eller i samband med nylagstiftning om offentlighet och sekretess medför en hänvisning onödigt besvär.Kommittén förordar därför, att den föreslagna hänvisningsbestämmelsen utgår.Även ifrågasätter om hänvisningen är behövlig eller lämplig. Patent-och registreringsverket och delaruppfattningen att det föreligger ett behov av en helt ny lag i ämnet med hänsyntill att FufL efter upprepade revisioner blivit mycket svåröverskådUg och ejheller anpassats till den nya patentlagens terminologi och systematik. Dessaremissinstanser instämmer också i ar- betsgruppensuttalande att erfarenheten visar att det föreligger ett behov av en permanentlagstiftning. Stockholmstingsrätt anför beträffande förslaget till övergångsbestämmelser att det medhänsyn till det ringa antalet ansökningar om hemligt patent torde saknasvägande skäl att inte låta även de vid ikraftträdandet inneliggandeansökningarna behandlas enligt den nya lagen. Särskildlagstiftning avsedd att garantera sekretessen kring uppfinningar av betydelseför försvaret och att göra det möjligt för staten att utnyttja sådanauppfinningar infördes i vårt land första gången , Efter andra världskrigetsslut sågs lagstiftningen över i syfte att anpassa den tUl fredsförhållanden ochsom ett resultat härav antogs den nu gäUande lagen (1946: 722) omförsvarsuppfinningar (FufL). Med hänsyn tiU att det ansågs tveksamt om detförelåg behov av en lagstiftning i fredstid och vilka regler som borde gällagjordes lagstiftningen provisorisk. Genom att lagen upprepade gånger harförlängts har den emellertid fått en alltmer permanent karaktär. Lagen gällernu t. o. m. . Dethar med tiden framstått som alltmer nödvändigt att göra en allmän Översyn avlagen. FufL har varit i kraft har den ändrats . Denhar därmed kommit att förete vissa brister i systematiskt avseende som gjortden svårhanterlig i den praktiska till-lämpningen. Önskemål har också förtsfram om vissa sakliga ändringar i lagen. Medanledning härav uppdrog dåvarande chefen för i januari1968 åt en arbetsgrapp inom departementet att företa en begränsad översyn av FufL. Det förslag till ny lag omförsvarsuppfinningar som arbetsgruppen numera har lagt fram har fått ettövervägande positivt mottagande vid remissbehandlingen. Den viktigaste av desakliga nyheter arbetsgruppen har föreslagit, nämligen att hemliga patent intelängre skall meddelas utan att ansökningar om patent på försvarsuppfinningar istället skall vilandeförklaras i avbidan på att de kan offentliggöras, har tillstyrktsav samtiiga remissinstanser som har uttalat sig i detta hänseende. Även iövrigt har arbetsgruppens förslag i huvudsak godtagits. Några remissinstanserhar emellertid ifrågasatt om det bl. a. med hänsyn till den ringa frekvensen avhemliga patent, som har meddelats enligt den nu gäUande lagen, överhuvud ärnödvändigt att ha en särskUd lagstiftning om försvarsuppfinningar. Oavsettfrekvensen av sådana uppfinningar är det emellertid enligt min meninguppenbart att det emellanåtuppstår behov av att med hänsyn till försvarets intressen kunna undanta enuppfinning från den offentlighet som följer av patentlagens föreskrifter.