prop · FU0329 · 1971-12-31 00:00:00 — Vid utflyttningen erhöll huvudkontoret nya ändamålsenliga lokaler,samlade i en byggnad. Urpersonalens synpunkt anges den största fördelen med nuvarande förläggningsorlvara del kortare avståndet mellan bostad och arbetsplats. Medan det för månganu endasl lar atl komma till arbetet, log det i genomsnitt4050 minuter när huvudkontoret var beläget i . av motiven föratt flytta var i många fall atl bostadsfrågan som i var ett stortproblem kunde lösas tiltfredsslällande i . Isamband med tillkomst beslutade atl delnya ämbetsverket skulle förläggas till . Fiskerifrå-gorna handladesdessförinnan inom lantbruksslyrelsen. Fiskeristyrelsenkunde efter beslutet om flyttning inle få tjänstelokaler centralt iGöteborg utan måste stanna i under ca elt halvt år. Under denna lidslutade all yngre biologiskt utbildad personal. Styrelsen fick problem med allomedelbart nyrekryiera motsvarande personal i . Orsaken till della varenligt styrelsen alt det då saknades universitetsundervisning i biologiämnen iGöteborg och Prop.1971: 29 12 attstyrelsens personal inle kunde hålla kontakt med de zoologiska institutionernai och och inte heller fortsätta sin forskarutbildning. Sedanbiologiundervisningen kommit till slånd vid i har delemellertid inte varit några svårigheter alt rekrytera biologiskt utbildadpersonal. Beträffande personalen på administrativa byrån och kontorspersonalhar inga rekryteringssvårigheler förelegal. har förlokaliseringsdelegationen framhållit alt styrelsens lokalisering medför dyrarekontakter mellan styrelsen och andra ämbetsverk, slalsdeparlementen m. fl.Detta gäller t. ex. telefonkostnader och resekostnader. Styrelsen har ocksåanmärkt atl det blir onormalt stor tidsspillan vid resor till ävenom flera sammanträden kan ordnas och restiden kan användas förgenomgång av handlingar. Genom atl beslutanderätten i flera typer av ärendendelegerats till styrelsen har emellertid handläggningsförfarandet förenklats.Della har minskat behovet av kommunikation med slalsdeparlementen. Initiativet tilllokaliseringen av en produktionsfilial för lill Örebrologs i motsats lill vad som var fallet beträffande fiskeristyrelsenoch fabriksverket av verket självt. Motivet var den rådande arbetsmarknads-och lokalsituationen i . Efterfrågan på statistisk information harställt krav på en utbyggnad av centralbyråns produktionsapparat. Dennaexpansion har avsevärt försvårats av den akuta lokalbristen, som lett till ensplittring av verksamheten på ett storl antal platser i . DennalokalspUtlring har medfört ökade kostnader för verket och olägenheter förpersonalen. Centralbyrån har för delegationen framhållit att arbetsmarknaden iStockholm har varit ogynnsam för en expansion. Svårigheterna alt rekryterabiträdespersonal har varit kännbara, och denna personalkategori har dessutomuppvisat hög rörlighet. Omsättningen av personal har enstaka år uppgått till 45o/o. Även bristen på personal inom det maskinella dala-behandlingsområdel harvarit påtaglig. Vad beträffar register avallmänt samhäUsintresse kunde också beredskapsskäl tala för en förläggningutanför storstockholmsområdel till geografiskt centralare delar av landet. Vid de överväganden somföregick beslutet om etablering just i spelade de lokalaförutsältningarna i en avgörande roll. För att utröna tillgången påarbetskraft gjordes en särskild arbelskraftsun-dersökning i . Pågrundval av bl. a. denna undersökning bedömdes rekryteringsunderlaget iÖrebroblockel vara tillräckligt. Andra faktorer som logs i beaktande var denkommunala, kulturella och sociala servicen i , såsom beträffande bostäderoch institutioner för barnlUlsyn o. dyl. Vidare har enuniversitetsfilial med ut-bildningsmöjUgheter inom samhällsvetenskapliga ämnen,vilket ger en 1971: 29 13 godrekryteringsbas och möjliggör kontakter med olika institutioner. Slutiigenbeaktades all kommunikationerna med är goda. Centralbyråns verksamhet iÖrebro inleddes i begränsad omfattning , men skall enligt planernavid full utbyggnad sysselsätta ca 600 personer. För atl leda planeringen förfilialen och följa filialens utveckling hade lUlsalls en ledningsgruppinom centralbyrån. I samband med beslut om en utvidgning av filialen år 1968fick gruppen elt arbetsutskott, som fick det verkställande ansvaret föruppbyggandet av produktionsfUialen. huvuduppgifter hör all utarbeta lokalprogram och informerapersonalen om de förändringar som skulle genomföras. harvidare tiUsatt elt särskilt Örebroulskolt. Vid diskussioner blandpersonalen i som förts inför en flyttning har del särskilt varitfrågor rörande löner, skatter, flyttningsbidrag och bostäder som berörts. Tillde negativa effekterna av en flyttning lill hänförs minskad bratlolönliU följd av all ligger i lägre orlsgrupp än . Vidare är denkommunala utdebiteringen högre i län än i och dessgrannkommuner. Flyllnmgskostnaderna ersätts enligt gällande bestämmelser. Inågra fall har centralbyrån fåll möjlighet alt utbetala ersättning också i fallsom inle läcks av bestämmelserna. Till de positiva faktorerna av en flyttningtill kan hänföras kortare och bUligare resor till och från arbetet.Tidsvinsten är vanligtvis mer än per dag. Den personal som hittillshar flyttat har uttryckt stor uppskattning härvidlag. Bostadsfrågorna harkunnat lösas bra i . Till de positiva dragen hör också en allmänt godkommunal service. Huvudpartenav de arbeten som flyttats till är sådana som tidigare utförts iStockholm av timanställd personal. Detta har medfört att den huvudsakliga delenav personalen vid filialen har rekryterats från . Undanlag ärdatatekniska specialister och viss ledningspersonal. Sammanfattningsvisanser centralbyrån atl erfarenheterna av produktionen i är övervägandepositiva. Kommunikationsproblemen är dock större vid filialverksamhel ochdella försvårar vissa arbetsmoment. I flera fall har dock en ökad effektivitetkunnat utvinnas genom att rutiner lagts om i samband med flyttningen och iövrigt vissa rationaliseringar genomförts. Delegationens förslag Principiella överväganden Lokaliseringsdelegalionensuppdrag kan delas upp i två led. Del första är alt lägga fram förslag omutflyttning av vissa statiiga verksamheter och del andra atl föreslå lämpligalokaliseringsorter. 1971: 29 14 syftaralltså lill en omlokaUsering av statlig verksamhet. Delegationen har däremotinle ansett sig kunna ägna särskild uppmärksamhet ål alt pröva möjligheternalUl delegering av vissa arbetsuppgifter och beslutsfunktioner, exempelvis fråncenlralförvallningen till regionalförvall-ningen i verksamhetsgrenar som ärorganiserade i en central instans och regionala instanser. Man förutsätter attmyndigheterna själva beaktar dessa möjligheter och kommer med förslag härom.Delegationen har, som inledningsvis nämndes, heller inte tagit upp frågan omutflyttning av delar av statliga organ. I denna del avser delegationen atlfortsätta sill utredningsarbete. Motivenför en omlokalisering av statlig verksamhet från huvudstadsregionen har växlatunder den lid debatten härom pågått. I elt tidigare skede framfördes argumentetall en lokalisering utanför skulle kunna minska statens utgifler förförvaltningen. motiv som kan kallas det slatsfinansiella bör enligtdelegationen inle tillmätas någon nämnvärd betydelse. Delegationen hartvärtom framhållit alt frågor om lokaUsering av statlig verksamhet bör bedömasi ett samhällsekonomiskt perspektiv. Den hittillsvarande koncentrationen avcenlralförvallningen till kan lill stor del förklaras med förelagsekonomiskalokaliseringsfaktorer, dvs. man har eftersträvat kostnadsminimum i del enskildafallet. En bättre utgångspunkt är enligt delegationen att man ser lill den frånfolkhushållels synpunkt lämpligas-le lokaliseringen, alt de totala kostnadernaoch intäkterna för samhället beaktas. Lokaliseringen av en statlig verksamhethar nämligen externa effekter på andra verksamheter i samhäUet. Undersenare lid har det tyngsta motivet för omlokalisering av statlig verksamhetvarit all dämpa tillväxten av slorstockholmsregionen. Den snabba expansionen avstorstäderna skapar omfattande problem i fråga om bostadsförsörjning,kommunikationer, m. m. Statsmakterna har därför funnit del angelägel att föraen politik som syftar lill att dämpa tUlväxten av storstäderna och all avlänkadenna lill andra delar av landet. Delegationen har funnit del vara mycketbetydelsefullt atl staten genom omlokalisering av statiig verksamhet aktivtmedverkar i denna politik. Enutgångspunkt för delegationen har därför varit, att lokalisering av centralstatlig verksamhet bör användas som ett led i de regionalpolitiskasträvandena. Delegationen fäster stor vikt vid de positiva effekter som enomlokaUsering kan medföra för den mottagande orten och regionen. Förutora dedirekta sysselsättningseffekterna bör omlokaliseringen bli av betydelse förförelagens lokalisering. Delegationen framhåller emellertid atl entillväxlbefrämjande stimulans för lokaliseringsorterna uppnås inte bara genomviss kvantitativ lokalisering. Äv lika stor betydelse är atl orterna fårlillskolt av kvalificerad arbetskraft som har ledningsfunktioner saml sysslarmed kvalificerat tekniskt och velen- 1971: 29 15 Staten får inte bidra till atl skapa regioner ulan arbetskraft medhögre utbildning, vUkel skulle kunna få allvarliga ekonomiska, sociala ochkulturella konsekvenser. Staten bör i stället främja tillkomsten av samhällenmed en så differentierad arbetsmarknad som möjligt. Delegationen anser sålundaalt utflyttning av statlig verksamhet bör kunna ge samhällsekonomiska vinstergenom en bättre balanserad regional utveckling. En annan utgångspunkt harvarit atl de organ som föreslås utflyttade skall kunna bedriva sin verksamheteffektivt efter utflyttningen. Farhågor för att detta skulle försvåras vid enutflyttning från har uttryckts i olika sammanhang. Kontakter medstatsmakterna, med i belägna myndigheter, organisationer och företagsaml med landet i övrigl kommer alt kräva större resurser . Ökade kostnadereller lägre effektivitet blir följden. Störningar i produktionen kanövergångsvis uppkomma i samband med flyttningen. Som elt särskilt problemframstår de omställningsproblem för personalen som inträffar. Vissaomständigheter t. ex. förvärvsarbetande make kan försvåra möjlighetema fören anställd all följa med vid en utflyttning. Lokaliseringsdelegalionenhar diskuterat de olika svårigheterna som här har antytts. Man anför därvid atlnär det gäller omställningssvårigheter för personalen så finns del inle skälatt anta att dessa svårigheter på avgörande sätt kan skUja sig från myndighetlill myndighet. Frågan blir då närmast om svårigheterna allmänt sett kanbedömas vara av den karaktären atl en omlokalisering av statlig verksamhet överhuvud taget inle bör genomföras. Till denna uppfattning har delegationen inlekommit. Omställningssvårigheterna för personalen vid de omlokaliseringar somstatsmakterna redan genomfört eller fattat beslut om har inte heller ansettsvara så omfattande alt de förhindrat en från samhäUets synpunkt angelägenomlokalisering. De anställdas huvudorganisationer har inle hävdat någon annanuppfattning. Vad särskilt gäller svårigheter med familjer där bådaförvärvsarbetar, framhåller delegationen atl della SläUer bestämda krav vidvalet av lokaliseringsorter. Farhågor för störningar iproduktionen vid omlokaliseringar har sin grund i uppfattningen att en inleoväsentlig del av personalen väljer alt sluta sin anställning. Delegationen ärmedveten om all del kan uppstå rekryteringssvårigheler åtminstoneövergångsvis. Dessa bör dock kunna lösas på elt tillfredsställande sätt omövergångstiden blir tillräckligt lång. Med hänsyn lill möjligheterna atlrekrytera personal bör också härutinnan ställas särskilda krav på lokaliseringsorterna.Delegationen pekar även på att rekryteringsläget för vissa personalkategorierkan vara bättre på andra orter än i slorstockholmsregionen. Såvittdelegationen kunnat bedöma är konlaklproblemel det enligt 1971: 29 16 myndigheternasbedömning avgörande argumentet mol omlokalisering. Kontakter med regering ochriksdag, andra myndigheter, intresseorganisationer etc. är ell oftadominerande inslag i myndigheternas arbete. De kontakter som åsyftas är depersonliga, dels när representanter för myndigheterna själva beger sig lillandra organ, dels när myndigheter tar emot besök och uppvaktningar från olikastatliga och kommunala organ, organisationer och allmänhet. Det torde enligtdelegationen finnas underlag för påslåendet alt de flesta kontakterna i dagenssamhälle sköts per telefon. I inle oväsentlig omfattning sker kontakter ocksåskriftligen. I den utsträckning kontakter sker på dessa sätt spelar enmyndighels lokaliseringsorl en underordnad roll. Del är troligt att telekommunikationernakommer atl utvecklas dithän atl en allt större del av kontaktbehovet kantillgodoses denna väg. Av intresse är också utvecklingen pådataöverföringsområdel. Redan nu utnyttjar statiiga myndigheter dataterminalersom ett medel alt överföra information. Som exempel kan nämnas all statistiskacentralbyrån i sina lokaler i har en dalaterminal som via delallmänna telenätet är anknuten till verkels produklionsfilial i . Trotsutvecklingen på telekommunikationsområdet kommer säkerligen personligasammanträffanden att förbli ett viktigt inslag i samhällsorganens arbete.Särskilt gäller detta överläggningar mellan fler än två personer. MöjligheternatUl personliga kontakter vid lokaliseringar utanför huvudsladsregionenpåverkas av utvecklingen av kommunikationerna och transporterna. Räknat lillStockholm kommer restiden för de lokaliseringsorter som delegationen förordaralt i intet fall översliga . För närbelägnare orter har man då räknatmed järnvägsförbindelser och för avlägsnare orter med flygförbindelser. Denplanerade övergången lill jetdrift i de inhemska flygförbindelserna kommer förorter som är belägna på långt avstånd ifrån varandra atl inle oväsentligtreducera restiderna. Ännu större betydelse får denna förändring när det gällerall reducera restiderna mellan t. ex. orter i södra och norra delarna avlandet, där restiderna inte oväsentligt överstiger restiderna lill och frånStockholm. I detta sammanhang erinrar delegationen om alt statlig verksamhetinom slorstockholmsområdet i allt större utsträckning måste lokaliseras lillförortsområdena. Härigenom kommer restiden mellan olika myndigheter inomområdet att öka. Delegationenhar alltså vid sitt ställningstagande varit medveten om atl olika verksamheterskontaktbehov kan komma atl försvåras på en ny lokaliseringsorl. I vissutsträckning kan detta avhjälpas genom all myndigheter som har täta ochomfattande kontakter med varandra förläggs lill samma ort. Det är vidaretroligt all icke-statliga organ med nära anknytning till utflyttad statligmyndighet kommer all finna det fördelaktigt all flytta med lill samma ort.Delegationen har kommit till atl de ökade kostnader i fråga om all tiUgodosekontaktbehoven som 1971: 29 17 ändåkan uppslå för vissa myndigheter inle kan vara större än atl de bör accepterasav statsmakterna. Avvägningen av denna typ av kostnader mol desamhäUsckonomiska vinsterna av en lokalisering utanför måstenämligen falla på statsmakterna. Vidsina överväganden av vUka statliga verksamhetsgrenar som bör omlokaliseras harlokaliseringsdelegalionen gjorl vissa avgränsningar. Sålunda har delegationenundantagit sådan verksamhet som är lokall eller regionall inriktad ochkoncentrerat sig på sådan verksamhet som är inriktad på hela landet. Vidare hardelegationen i denna etapp inte övervägt flyttning av statlig verksamhet medförhållandevis liten personalstyrka. Skäl härtill har varit alt denlokaliseringsmässiga effekten blir alltför liten i förhållande tUl denresursinsats som erfordras. Smärre myndigheter har i förevarande sammanhangtagils med endast i den utsträckning de har ett klart samband med någon störremyndighels verksamhet. Slutligen har delegationen inle lagt fram något förslagom omlokalisering av statliga bolag, vilket torde få anses ingå iutredningsuppdraget. Delegationen avser all efter samråd med ien senare etapp behandla della problemkomplex. Delegationen har försöktfå fram en allsidig bild av olika myndigheters organisation, arbetsuppgifter,funktionssätt och kontaktbehov. Den har härvid bl. a. utnyttjat del omfattandematerial som redovisats av lokaliseringsutredning och deremissyttranden som myndigheterna avgav över denna utredning. Delegationen harockså varit i kontakt med ell stort antal myndigheter och fåll kompletterandesynpunkter och information i lokaliseringsfrågan. Delegationen har vid sinaställningstaganden utgått ifrån att statsmakterna även i fortsättningen kommerall vara lokaliserade till . Myndigheter som har omfattande kontaktermed slalsdeparlementen och bör därför inle flyttas från huvudstaden.Delegationen föreslår således all , arbelarskyddsstyrelsen,, , , universitetskanslersämbetet,styrelsen för internationell utveckling, försvarsledningen och de centralamUitära staberna stannar kvar i . Delegationen anser vidare allverksamhet som har anknytning till i stort sett hela den övrigastatsförvaltningen och som inle är av rutinkaraktär inte kan flyttas frånslorstockholmsområdet ulan avsevärda olägenheter. Till denna kategori hänförsstatens avlalsverk, statskontoret, ,och . Delegationen framhåUer vidare attbeskaffenheten av myndigheternas nuvarande lokaler i princip inle bör påverkafrågan om de bör omlokaliseras. I några fall kan dock befintliga lokaler varaså speciellt anpassade Prop.1971: 29 18 för viss verksamhet atl de är praktiskt taget oanvändbaraför annan verksamhet. Ett exempel härpå utgör flygtekniska försöksanstalten. Beträffandevissa myndigheter har delegationen inte tagit slutlig ställning i det avgivnabetänkandet. Del är dels beträffande sådana organ där det pågår utredningar somkan komma all påverka arbetsuppgifter och organisation eller där det finnsliknande skäl all vänla med ett ställningslagande. Del är dels också sådanaorgan där det inte har varit möjligt för delegationen i den förstautredningsetappen att få fullt klarlagt om organen har sådan karaktär alt dekan hänföras lUl den grupp av organ som även i fortsättningen bör varalokaliserade lUl slorstockholmsområdet. Delegationen avser därför allfortsätta utredningsarbetet beträffande dessa myndigheter. Till denna grapp hörbostadssiyrelsen, generaltuUstyrelsen, patent- och registreringsverket, statensnaturvårdsverk, statens planverk, statens vägverk, statens jordbruksnämnd,, överstyrelsen för ekonomiskt försvar, försvarelscivilförvaltning, statens strålskyddsinslilul och styrelsen för teknisk utveckling.I del fortsatta arbetet avser delegationen också alt la upp lokaliseringsfrågorför postverket, , och . Delegationensöverväganden har lett lill all 27 statliga verksamheter föreslagils blilokaliserade utanför slorstockholmsområdet i en första etapp. Sammanlagt ca 5500 anställda berörs av förslagen. Dessa kan sammanfattas i följande uppstäUning: 110 och radio i utbildningen () 120 Rikets allmänna kartverk 520 geologiska undersökning (SGU) 255 1971: 29 19 Försvarets förvaltningsskola ca 50 Arménstekniska skola ca 70 Delegationen har för de myndigheter som föreslåsutflyttade utom försvarels förvaltningsskola och arméns tekniska skola, därbara förslag om inrättande finns ställt samman redogörelser för organisation,uppgifter, samverkansbehov m. m. För det detaljerade innehållet i dessasammanställningar hänvisas till bilagan till delegationens belänkande. I delföljande ges en sammanfattning härav. Lantmäteristyrelsenär central förvaltningsmyndighet för ärenden om fastighetsbildning på landet,om lantmäteriväsendet i övrigt, om mätningsväsendet enligt de för stadgällande föreskrifterna samt för ärenden om fastighetsregister. Samarbeteförekommer med framför allt , statensnaturvårdsverk, statens planverk, lanlbruksstyrelsen och . Lantmäteristyrelsensserviceverksamhet på del tekniska området bedrivs lUl viss del i närasamarbete med rikels allmänna karlverk. Vid en samlokalisering av de båda verkenskulle ell gemensamt utnyttjande av viss dyrbar utrustning kunna underlättas.Lantmäteristyrelsen har framhållit för delegationen atl handläggningen av mångaärenden på styrelsens utredningsbyrå kräver tillgång lill vissa arkiv ochbibliotek i . Enligt delegationens uppfattning bör emellertid sådanafrågor praktiskt kunna lösas på ell sådant sätt all de inte utgör hinder för enutflyttning. Centralnämndenför fastighetsdata har för lokaliseringsdelegationen framhållit allfastighetsregisterreformen genomförs i samarbete med lantmäteristyrelsen ochalt del nödvändiggör ständiga kontakter mellan nämnden och styrelsen. Vissa avtjänstemännen vid nämnden har förordnande alt tjänstgöra ilantmäteristyrelsen. Underlaget för de kartor som skall ligga lill grund förfaslighetsregislrets karlverk produceras i stor utsträckning av riketsallmänna karlverk och ell nära samarbete mellan nämnden och denna myndighet ärdärför nödvändigt. Nämnden framhåller atl den nya faslighelsdalabanken kommeralt bli av väsentlig betydelse för samhällsplaneringen och att ett nära samarbetemed planverket är nödvändigt. Delegationen anser emellertid atl denomständigheten atl det ännu inte beslutats om den framlida organisationen avfastighetsregistrel inle behöver hindra alt nämnden lokaliseras utanförstorstockholmsområdel under förutsättning att nämnden samlokaliseras medhuvuddelen av de organ som den närmast samarbetar med. Rikets allmänna kartverk har lill huvuduppgift altupprätta, utge och Prop.1971: 29 20 reviderade kartor som ingår i allmänna kartserier. Kontakter behövs enligt verketföratom med lantmäteristyrelsen, ,lantbruksslyrelsen och , vilka samtliga föreslås omlokaliserade,framför allt med bl. a. centrala militära myndigheter, ,luftfartsverket, statens vägverk, och planverket. Lantbruksstyrelsensarbetsuppgifter hänför sig i huvudsak till jordbrukets och trädgårdsnäringensrationalisering, produktionsbefrämjande åtgärder på jordbrukets område samtrennäringsfrågor. Styrelsen har behov av kontakter med framför alltjordbruksnämnden, lantmäteristyrelsen, ,, , velerinärslyrelsen, statensveterinärmedicinska anstalt, och jordbruksnäringensfackliga och ekonomiska organisationer. S/iogsstyrebensom är central förvaltningsmyndighet för ärenden om skogsbrak har i sinverksamhet behov av kontakter med framför allt skogshögskolan, kartverket,lantbruksslyrelsen, domänverket, och . Medhänsyn lill behovet av inbördes samarbete bör lantmäteristyrelsen,, kartverket, lantbruksslyrelsen ochskogsstyrelsen enligt delegationens mening lokaliseras lill samma ort. hari huvudsak att leda och utöva tillsyn över den allmänna försäkringen, atldebilera och uppbära avgifter till denna försäkring, all vara besvärsmyndigheli frågor rörande denna försäkring samt bedriva försäkringsverksamhet enligtlagen om yrkesskadeförsäkring m. m. Verket uppbär vidare den allmännaarbetsgivaravgiften och förvallar vissa fonder. Utbetalning av folkpension ochtilläggspension sker i huvudsak genom verkets försorg. Verket utövar ocksåtillsyn över de allmänna försäkringskassorna. Den största avdelningeninom verket, försäkringsavdelningen, som har ca 400 anställda, har hand omdebitering och uppbörd av arbetsgivaravgifter, dalatekniska arbetsuppgifteroch statistikfrågor. Avdelningen har behov av kontakter med de lokalaskattemyndigheterna, och riksskatteverket.Yrkesskadeavdelningen, som har drygt 200 anstäUda, har behov av kontakter medenskUda personer, arbetslagareorganisalioner, vissa läkare, saml i viss mån medarbelarskyddsorganen. Besvärsavdelningen, som har ca 80 anställda, handläggerförutom besvärsärenden kontakterna med verkels sjukhus. De mest omfattandekontaktbehoven redovisas i ledningsenhelerna, vilka tillsammans har ca 175befattningshavare. I fråga om dessa enheter redovisas behov av kontakter medförutom stalsdepartemenlen, kommittéer, ,, arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer,försäkringskasseförbundet m. fl. Verket lar också upp frågan om tUlgången påläkare på lokaliseringsorlen. Prop.1971: 29 21 är central förvaltningsmyndighet för den statligapersonalpensioneringen.