prop · FU03124 · 1971-12-31 00:00:00 — Intendenturverksamhetenbör t. v. alltjämt vara samlad i en enhet som tillsammans med förråds- ochverkstadsenheterna bör föras samman till en enhet - huvudavdelningen fördrifttjänst - direkt under verksledningen. Försvaretsteletekniska laboratoriums nuvarande organisatoriska anknytning bör behållas i avvaktan på resultatet av pågåendeutredning om inriktningen av den framtida försvarsforskningen. provningsorgan bör föras samman till en enhet huvudavdelningen för provning direkt under verksledningen.1 enheten bör ingå nuvarande provningsorgan i , Karisborg och Vidselsamt en teleprovningscentral och en planeringsenhet. En sådan lösning harenligt utredningen ett flertal fördelar i förhållande till nuvarande uppdeladeorganisation, bl. a. ger den möjlighet till en samlad överblick överprovningsresurserna och därmed också goda förutsättningar för att samordna ochutnyttja resurserna effektivt. Utöver de renodlade provningsorganen föreslårutredningen att den av inaterielverket föreslagna gemensamma normalieenhetenplaceras in i huvudavdelningen för provning. Inköpsverksamheten bör enligt utredningen vara organiseradmed en enhet i var och en av de tre tygmaterielanskaffande huvudavdelningarnaoch en särskild enhet för samordningsfrågor i verkets centralplanering.Utredningen har funnit det vara en förutsättning för en effektiv anskatfningsverksamhetatt ett nära samarbete mellan mköpsorganen och sakorganen säkerställs. Dettasker enligt utredningen bäst med den föreslagna organisationen. På motsvarande sätt föreslås underhållsverksamhetenbedrivas vid en underhållsenhet i var och en av de tygmaterielanskaffandehuvudavdelningarna. skäl för denna lösning framhåller utredningen bl. a.att kostnadsbesparingar inom underhållsomrädet fräinst uppnås genom att tnananskaffar materiel som är funktionssäker och lätt att underhålla samt minskarreparations- och översynsfrekvenser. Möjligheter till nära sainarbete mellansak- och underhållsorgan är därvid av största betydelse. I detta sammanhang föreslår utredningen att teleunderhållskontoret,som f. n. är anslutet till administrativa avdelningen, utgår ur organisationen. Med hänvisning bl. a. till att utvecklingen leder till attkontrollverksamhet kommer att behövas redan under anskaffningsprocessenstidigare skeden föreslår utredningen att en kontrollenhet inrättas i var och enav de tygmaterielanskaffande huvudavdelningarna. Härigenom säkerställskontaktvägarna till sakorganen och genom tillämpning av särskilda samordningsreglerkan de lämpligaste formerna för kontrollverksamheten erhållas. Verksledningens stabsorgan - centralplaneringen ochkanslibyråns allmänna enhet ingår i den nuvarande administrativa avdelningen.Denna organisatoriska placering har enligt utredningen visat sig mindreändamålsenlig. Genom att i praktiken låta dessa enheter arbeta direkt underverksledningen har extra föredragningar kunnat undvikas och härigenom hartidsvinster och minskad risk för dubbelarbete uppnåtts. Enligt utredningensuppfattning bör de nämnda enheterna frigöras från administrativa avdelningenoch bilda fristående enheter direkt under verksledningen. Inomcentralplaneringen bör dessutom skapas resurser för samordning av vissaforskningsfrågor. Chefen bör enligt utredningen ges ställning som chefför huvudavdelning. Personal- och organisationsfrågor kommer enligtutredningen att få ökad betydelse . Inom personalfunktionen bördärför ytterligare åtgärder vidtas för att fördjupa samarbetet medlinjeorganisationen. Vidare bör arbetet med ett personalplaneringssystemsnarast fullföljas för att verket fortlöpande skall kunna anställa,vidareutbilda och omplacera personal i den omfattning som verksamheten kankomma att kräva och tillgodose personalens berättigade krav påtrygghet i anställningen. Personalfunktionen bör därför ges ökade resurser. Organisationsenhetens arbetsuppgifter bör i ökad gradinriktas mot långsik tiga rationaliseringsuppgifter. Införandet och driften av ett interntkostnadsredovisningssystem ställer enligt utredningen vissa helt nya anspråk påledningsorganen på alla nivåer. EnUgt utredningens uppfattning bör införandetav detta system ges hög prioritet. Vidareföreslår utredningen att den nuvarande administrativa avdelningen benämnshuvudavdelning för personal och organisation samt att statens transportkontor,som f. n. ingår i administrativa avdelningen utgår ur materielverkets organisationoch förs över till annat organ. Utredningens förslag till organisation bygger i väsentligadelar på befintlig grund. Förutom verksledningen - styrelse och verkschef föreslås verket omfatta kansli och centralplanering saint sex huvudavdelningar,nämligen huvudavdelningarna för armémateriel, marinmateriel, flygmateriel,provning, drifttjänst samt personal och organisation. Den föreslagna organisationen av försvarets materielverkframgår närmare av en tablå, som torde få fogas till statsrådsprotokollet idetta ärende som bilaga 2. Som tidigare nämnts har utredningen grundat sina förslagpå analyser av samhörigheten mellan olika materielslag. Dessa analyser harförutom uppbyggnaden i stort av olika organisationsalternativ även påverkatutformningen av den valda principlösningen. Av utredningens bedömningar idetta sammanhang är främst områdena robot- och sambandsmateriel av intresse. Frågor om robotmateriel handläggs f. n. huvudsakligen vid flygmate-rielförvaltningensrobotavdelning, medan vissa frågor rörande arméns och marinens robotarhandläggs vid armé- resp. marinmaterielförvaltningen. Utredningen anser attnuvarande möjligheter till samordning och hushållning med specialister inte i nämnvärdgrad kommer att förändras, om robotmaterielen delas upp på huvudavdelningarna.En sådan uppdelning anses ge en lämpligare ansvars- och uppgiftsfördelning samttillgodose kraven på ledning, samordning och avvägning mellan vapen- Dessa bedömningar har även lett till attutredningen förordar en viss omorganisation av de nuvarande robot- ochflygplanavdelningarna i flygmaterielförvaltningen. Förslaget innebär atthuvuddelen av robotavdelningens nuvarande projektbyrå och flygplanavdelningensvapenbyrå förs samman i en vapenenhet direkt under huvudavdelningschefen. En sådan organisatorisk uppdelning av robotanskaffningenger enligt utredningen alltjämt goda möjligheter till en tillfredsställandesammanhållning av den personal som har robottekniska specialkunskaper.Tekniska samordningsuppgifter som allmän robotforskning och uppföljning kanoch bör enligt utredningen lämpligen åläggas vapenenheten i huvudavdelningenför flygmateriel. Frågor om sambandsmateriel handläggs f. n. vid såväl armé-som inarin-och flygmaterielförvaltningarna. Enligt utredningen existerar intenågon teknisk systemsamhörighet mellan försvarsgrenarnas sambandssystem pålägre nivå. Sambandsnäten har olika uppbyggnad, räckviddskrav och de tekniskamiljöer som materielen skall användas i är också olika. Eftersom sambandsmaterieleni inånga fall ingår som viktiga komponenter i försvarsgrenarnas materielsystemi övrigt, anser utredningen att en gemensam sambandsavdelning inte är någotlämpligt alternativ i den valda principlösningen. Utredningen föreslår därföratt nuvarande ordning i stort sett behålls. Eftersom samhörigheten mellanflygvapnets sambands-och stridsledningsnät och krigsmaktens gemensammasambandsnät är stark, har dock hela ansvaret för det gemensamma nätet enligtutredningens förslag förlagts till huvudavdelningen för flygmateriel. Dettaliksom en viss omfördelning av anskaffningen av radio- och radiolänkma-terielmedför enligt utredningen att viss personal bör flyttas över från nuvarande armématerielförvaltningentill huvudavdelningen för flygmateriel. Utredningen föreslår följande uppgifter och indelning istort för de enheter som lyder direkt under verksledningen (jfr bilaga 2). Kansliet handlägger för verket gemensamma allmänna ärendenoch remisser, press- och informationstjänst samt företagsnämndsfrågor. Kanslietär även sekretariat åt verksledningen. Centralplaneringen biträder verkschefen med planering,samordning och uppföljning av forsknings-, anskaffnings- ochunderhållsverksamheten. Centralplaneringen samordnar vidare materielverketssamarbete med bl. a. försvarsstaben. Huvudavdelningarna för armémateriel, marinmateriel och flygmaterielsamordnar materielverkets medverkan vid arméns, marinens resp. flygvapnetsförbandsproduktion, genomför tilldelade anskaffningsuppdrag och svarar för denfackmässiga ledningen av underhållsverksamheten för vederbörande försvarsgrens tygmateriel. Huvudavdelningen för armémateriel organiseras på nioenheter, nämligen en planering, en expedition (med vissa handläggandeuppgifter), en vapenenhet, en ammunitionsenhet, en fordonsenhet, ensambandsenhet, en inköpsenhet, en underhållsenhet och en kontrollenhet. Huvudavdelningen för marinmateriel organiseras på sexenheter, nämligen en planering, en vapenenhet, en fartygsenhet, en inköpsenhet,en underhållsenhet och en kontrollenhet. Huvudavdelningen för flygmateriel organiseras på nioenheter, nämligen en planering, en expedition (med vissa handläggandeuppgifter), en flygplanenhet, en vapenenhet, en stridsledningsenhet, ensambandsenhet, en inköpsenhet, en underhållsenhet och en kontrollenhet.Huvudavdelningen för flygmateriel samordnar dessutom materielverkets medverkanvid produktionen av krigsmaktens gemensamma samband. Huvudavdelningen för provning genomför provnings- och vissgranskningsverksamhet på uppdrag av materielverkets anskaffande enheter,tillhandahåller provningsresurser, leder planeringen på lång sikt avprovningsresursernas utnyttjande och bevakar deras anpassning till försvarets materielplaneri fråga om såväl art som omfattning. Huvudavdelningen biträder sakorganen vidövervakning av provning vid industrier och andra provningsorgan utommaterielverket samt svarar för materielverkets normalieverksamhet. Huvudavdelningen organiseras på sex enheter, nämligen enplanering, en provningscentral i , en provningscentral i Karisborg, enprovningscentral i , en teleprovningscentral och en normalieenhet. Huvudavdelningenför drifttjänst svarar inoin materielverket för krigsmaktens intendentur- ochförrådsverksamhet samt för verkets ledning av verksamheten vid förbandsbundnaverkstäder. Huvudavdelningen har ansvar för facken förråd, verkstad ochmathållning. Huvudavdelningen genomför tilldelade anskaffningsuppdrag saintsvarar för den fackmässiga ledningen av underhållsverksamheten för inaterielinom huvudavdelningens ansvarsområde. I huvudavdelningen ingår materielverketsresurser för datadrift. Huvudavdelningen organiseras pä fem enheter, nämligen enplanering, en intendenturenhet, en förrådsenhet, en verkstadsenhet och endatadriftenhet. Huvudavdelningen för personal och organisation handläggerinom materielverket personal- och organisationsärenden, kamerala och juridiskaärenden samt svarar för verkets centrala expeditionstjänst. Huvudavdelningen organiseras på sex enheter, nämligen encentralenhet, en juridisk enhet, en organisationsenhet, en personalenhet, enkameralenhet och en centralexpedition. Utredningen konstaterar att alla samordningsproblem inomen så omfattande organisation som inaterielverket inte kan lösas i grundorganisationen,eftersom uppbyggnaden av denna med nödvändighet måste utgöra en kompromiss. Denformella organisationen är enligt utredningen inte heller på ett avgörande sättbestämmande för effektiviteten, utan sättet att samarbeta och arbetets kvalitet är viktigare. Vid uppbyggnad av verkets organisation i stort harutredningen främst strävat efter att säkerställa en effektiv och ekonomisktfördelaktig materielanskaffning. Detta innebär att de väsentligastesamordningsproblemen bör kunna finna sin lösning i den föreslagnagrundorganisationen. Behov av att ytterligare öka organisationens effektivitetoch säkerställa hushållning med verkets specialister kan emellertid uppstå.Detta bedöms kunna uppnås genom fortsatt tillämpning av de samordningsreglersom förutsågs vid materielverkets bildande och som redan nu tillämpas inomverket. Utredningen föreslår följande ordning och tidsplan i stort för omorganisationen. Huvudavdelningarna för provning och drifttjänstorganiseras genom att chefer och ledningsorgan tillsätts och ingående enhetersätts upp. I denna omgång bör även centralplaneringen och kanslietges den ställning som utredningen har föreslagit och den enhet somfortsättningsvis skall svara för verkets interna budget organiseras. Kontroll- och underhållsenheterna organiseras inomhuvudavdelningarna. Utredningens tidsplan förutsätter att beslut ommaterielverkets organisation i stort fattas . Med hänsyn till det omfattande arbete som omorganisationenkommer att medföra föreslår utredningen att särskilda resurser ställs tillverksledningens förfogande för att genomföra omorganisationen. Med hänsyn till alt utredningen har haft till uppgift attföreslå organisation i stort, har den inte ansett sig böra lämna någotdetaljförslag om de tjänster som bör ingå i den föreslagna organisationen.Utredningen har i stället inriktat sig på att med utgångspunkt i en fördelningav de nuvarande personalresurserna bedöma personalkostnadernas utveckhng påsikt. Utredningen konstaterar att personalkostnadsandelen avkrigsmaktens totala materielkostnader måste ägnas ökad uppmärksamhet ochså långt möjligt minskas utan att kravet på ändamålsenlig materiel eftersatts. Vid bedömningen av de kostnadsminskningar som kan uppnåsär det enligt utredningen väsentligt att ställa kostnaderna för materielverketi relation till kostnaderna för anskaffning och drift av försvarets materiel.Omorganisationen av verket enligt utredningens förslag kommer att medföraarbetsinsatser utöver de vanliga arbetsuppgifterna. Behov av vissaförstärkningar har bedömts föreligga inom planerings-, personal- ochinköpsfunktionerna. Vidare skall verket genom rationaliseringsåtgärdereliminera produktionsbortfallet vid den beslutade förkortningen av arbetstiden . Dessutom måste arbetstid i ökande omfattning avsättasför personalens vidareutbildning, bl, a. för att möjliggöra en önskvärdflexibilitet i organisationen. Utredningen anser emellertid att man genom föreslagnaorganisationsförändringar och andra åtgärder bör kunna reducera kostnadernaför verkets drift med efter genomfördomorganisation. De kostnader som härvid avses är följande enligt 1970 årslönenivå. Summa (avrundat) 215 Utredningen anser vidare att en förskjutning mot merkvalificerad personal på bekostnad av antalet är motiverad och att enfortlöpande anpassning av uppgiftsfördelning och resurser bör kunna ske främstgenom verkets egen försorg. Verkets möjligheter att bl. a. inom teleområdetvälja mellan konsulter och egen personal bör även ändras så att en lämpligareavvägning än f. n. kan ske. Genom sådana åtgärder bör totalt sett ytterligarebesparingar kunna åstadkommas. förhållande till industrin präglas iprincip av ett kund - leverantörförhållande. Verkets uppgift är därvid attomsätta de målsättningar för materiel, som har tagits fram i samarbete stab förvaltning till tekniska specifikationer och andra upphandlingsdokument somunderlag för konstruktion och tillverkning vid industrin. Karakteristisk förden miljö som verket arbetar i är den samtidiga förekomsten av samverkan ochpartsförhållanden mellan verket och industrin. Framtagning av kvalificerad försvarsmateriel är enkomplicerad process. Utredningen anser att materielverket inte kan och inteheller bör 1 saml Nr 124 ha så omfattande personal att hela det tekniska beredningsarbetetför materiel kan förläggas inom verket. Industrin och från denna friståendekonsultföretag bör utnyttjas för huvuddelen av denna verksamhet. Utvecklingeninom verket går också alltmer i denna riktning. Utredningen förordar attmaterielverket fortsätter att höja andelen utom verket så långt kravet påfullgod styrning av anskaffningsprocessen och kravet på lönsamhet medger. Frågan om lönsamhet är enligt utredningen svårbesvarad.Verket saknar ett för detta ändamål lämpligt internt system för budgetering ochuppföljning av bl. a. egna personalkostnader. En generell slutsats kanemellertid dras. Verket bör köpa sådana tjänster som med viss säkerhet kanbedömas vara ett tillfälligt behov. För tjänster av kontinuerlig karaktär bören mera ingående analys föregå valet mellan att utnyttja egna resurser ellerköpa från utomstående. Verket får dock aldrig underskrida den gräns som bestämsav nödvändigheten att kunna föra en kvalificerad dialog med staber ochindustri. Denna uppfattning har enligt utredningen bekräftats vid gjordaindustribesök. Den svenska försvarsindustrin kan enligt utredningenväntas utvecklas i sådan riktning att allt färre företag blir kvar i varjebransch. Redan nu är två tredjedelar av materielverkets årliga anskaffningkoncentrerad till ett drygt tiotal svenska företag. Tendensen går sålunda motminskad konkurrens inom landet. Industrin bedöms vidare få minskade möjligheteratt delta i utvecklingsarbete kring försvarsmateriel, om detta inte kanförväntas resultera i en senare seriebeställning av tillräcklig storlek. Medhänsyn till de särskilda krav på specialistkunnande och kvalitet somförsvarsleveranser ställer är beläggning på såväl utvecklings- somtillverkningssidan nödvändig för leverantörerna av försvarsmateriel. Utvecklingenleder alltså till krav på fastare långsiktig planering av samarbetet mellanmaterielverket och industrin. köper i betydande omfattning för ca 40milj. olika former av tjänster från konsultföretag. Ett renodlatkonsultföretag har enligt utredningen som främsta tillgång sin personal och harsällan gjort några större investeringar i övrigt. Man arbetar i regel pålöpande räkning och har beläggningen som huvudsaklig risk i verksamheten. Dennarisk minimeras genom en stabil eller tillräckligt stor kundkrets. Industriföretagen anlitar i ökad utsträckning konsulter iställer för att själva anställa personal, bl. a. för att få störrerörelsefrihet vid variationer i beläggningen. Förutsättningen är dock iallmänhet att de utlagda uppdragen kan specificeras, avgränsas och styras samtatt resursbehovet är av tillfällig natur. Utredningen anser att konsulter i princip bör utnyttjasför att få tillgång till vissa specialister, för att få en rådgivning som ärneutral och oberoende av partsintressen och för att utjämna belastningstoppar i En bedömning med hänsyn främst tillfaktorerna styrning och kostnader rekommenderas. Utredningen har emellertid konstaterat att materielverketinom vissa områden främst den verksamhet för vilken flygmaterielförvaltningenselektroavdelning svarar av kapacitetsbrist har tvingats lägga ut uppdragrörande teknisk beredning av anskaffningsärenden i stor utsträckning. Därigenomlöper verket risk att inom detta område förlora egen kompetens för styrning avverksamheten. Dessutom riskeras att uppgifterna inom försvarets studie- ochplaneringsverksamhet inte kan fullgöras på ett fullgott sätt. hade sammanlagt ca 4 400anställda. Det förhållandet att ungefär en fjärdedel av verkets personal redanhar sin verksamhet förlagd utanför påverkar enligtutredningen självfallet den omfattning en partiell utflyttning av den centralti bedrivna verksamheten kan få. Vidare har utredningen funnit att denegentliga anskaffningsverksamheten bör vara kvar i . En omlokaliseringkan mot denna bakgrund endast få begränsad omfattning. Avföljande tabell framgår hur många personer som enligt utredningens bedömningkan komma att beröras av en omlokalisering. Efter ytterligare utredning kandärutöver tillkomma ett antal personer för kvalitetskontroll och normalieverksamhet. Personal som bedöms kunna flyttas ut Huvudavdelningenför provning Huvudavdelningen för drifttjänst Huvudavdelningen för personal ochorganisation Beräkningen av antalet personer som kan komma att berörasav en eventuell omlokalisering avser läget den . Det aktuella lägetkan uppvisa avvikelser i ena eller andra riktningen. En viss minskning kanförutses som en följd av utredningens organisationsförslag och andrarationaliseringsåtgärder. Som framgår av tabellen anser utredningen att drifttjänstavdelningeni sin helhet bör kunna flyttas ut. Av provningsavdelningen bör lednings-ochplaneringsorgan samt större delen av normalieenheten lämpligen vara förlagda iStockholm. På den administrativa sidan blir en viss omfördelning avpersonalen nödvändig. Utredningen räknar med att personal med placering vid den nuvarande administrativa avdelningen i viss omfattningmåste föras över till enheter som flyttas ut. 1 detta sammanhang berörs främst kameral-ochpersonalfunktionerna. Därutöver bör viss systempersonal som ingår iorganisationsbyrån kunna omlokaliseras. Utredningen understryker att verksamheten inte börsplittras mer än nödvändigt. Det kan från den synpunkten vara angeläget att sålångt möjligt lokalisera enheter som flyttas ut till orter där materielverketredan har enheter förlagda. Hänsyn till teknisk miljö och rekryteringsmöjlighetertalar för att även orter där annan militär verksamhet förekommer bör komma ifråga. Orter som t. ex. , , och bör fråndenna utgångspunkt vara lämpliga lokaliseringsalternativ. Utredningen har haft samråd med delegationen förlokalisering av statlig verksamhet, som i ett till betänkandet fogat yttrandebl. a. föreslår att större delen av huvudavdelningen för drifttjänstlokaliseras till och att teleprovningscentralen lokaliseras tillLinköping (). Delegationen anser vidare att utlokaliseringen redan ien första etapp bör vara så omfattande som möjligt. organisation bör enligt utredningen varaså utformad att den kontinuerligt kan anpassas till de förändringar iarbetsuppgifternas art och omfattning som utveckling och förändringar ianskaffningsplaner m. m. medför. Utredningen har kommit till den slutsatsenatt en viss ändring av den nuvarande beslutsgången för organisations- ochpersonalutvecklingen skulle främja verkets produktivitet. Ändringen bör bestå iatt verket får vidgade befogenheter att besluta i organisations-ochpersonalfrågor. En redovisning av de beslut som verksledningen fattar i kraftav de ökade befogenheterna bör enligt utredningen lämnas i den årsredovisningsom efter införande av det nya planerings- och ekonomisystemet förutsättslämnas till Kungl. Utredningen framhåller att den har grundat sittorganisationsförslag på nu rådande förhållanden samt kända och förutsebaraförändringar under den närmaste 1015 årsperioden. Detta innebär emellertidinte att organisationen kommer att vara statisk. Utredningen anser atterforderliga förändringar bör initieras av verket och genomföras successivtsom en fortlöpande anpassning till utvecklingen. I en organisation av materielverkets storlek tar det enavsevärd tid, innan personalen efter en omorganisation har anpassat sig till denya förhållandena och innan erforderliga ändringar av rutiner och arbetsformerhar hunnit göras. Genomförandet av organisationsförslaget kommer att krävaavsevärda arbetsinsatser. Utredningen framhåller därför angelägenheten av attmaterielverket får möjlighet att stabilisera arbetsformerna och att koncentrera sig på den väsentligaste uppgiften,nämligen att förse krigsmakten med ändamålsenlig materiel till lägsta möjliga kostnad. Remissinstanserna anser genomgående att det materialutredningen har lagt fram är värdefullt och att det utgör tillräcklig grund förett principbeslut om framtida organisation.Huvudparten ansluter sig till organisationsförslaget i stort. Den kritik somförs fram riktar sig väsentligen mot enskildheter i organisationslösningen. Från flerahåll framhålls angelägenheten av att ett principbeslut nu fattas. Sedan långtid har omfattande personalresurser måst tas i anspråk för utredningsarbete.Materielverket måste nu ges möjligheter att stabilisera arbetsformerna i enorganisation som inte utsätts för alltför täta förändringar till förfång förverkets egentliga arbetsuppgifter. Utredningenger enligt överbefälhavaren en god redovisning av olika organisationsprinciperoch konsekvenser av dessa, bl. a. i fråga om samarbetet med överbefälhavarenoch försvarsgrenscheferna.