prop · FU0351 · 1971-12-31 00:00:00 — Densora genora avtal eller på annat sätt förvärvat rätt lill annans registrerade renraärkefår ej använda raärkel vid renraärkning förrän det registrerats för hansräkning. Länsstyrelsenskall avlysa registrerat renmärke 1. ora märkeshavaren anraäler althan ej längre äranar använda raärkel vid renmärkning, 2. om märket ej haranvänts vid renraärkning, 3. ora raärkel efter flyttning avrenar lill annan sameby ej längre skall användas i någon hos länsstyrelsenregistrerad sameby, 4. om märkeshavaren eller hansdödsbo ej längre har rält atl ha renar i sameby. Avlysesraärke efter anmälan enligt första stycket 1, får del behållas på redan raärktren för avlysningen. Ärtvå eller flera registrerade renraärken helt lika eller så lika all de lätt kanförväxlas eller genora ändring komina all överensstämma med varandra, kan länsstyrelsenpå ansökan av sameby eller märkeshavare för vilken likheten raedför olägenhetförordna att något eller några av raärkena skall avlysas eller ändras. Avlyseseller ändras raärke, får det behållas på redan raärkt ren under lid somlänsstyrelsen bestämmer. Första och andra styckenaäger motsvarande tillämpning på avlyst raärke sora får behållas på ren enligt79 § andra stycket och på avbrotlsmärke enligt 81 §. I stället för avlysningskall dock föreskrivas förkortning av märkets giltighetstid. Bytermärkt ren ägare, får ommärkning till den nye ägarens märke ske endast omstyrelsen i den sameby där oraraärkningen skall äga rura raedger del. Läranasej sådant medgivande, kan renens raärke förses raed avbrott för alt skilja renenfrån andra renar raed samma märke. För avbrollsmärkning fordras medgivande avstyrelsen i den sameby där renen i fortsättningen skall hållas. Föratt ommärkning eller avbrottsmärkning skall få ske av ren som ej förvärvats pågrund av giftorätt, arv eller testamente fordras dessutom överlåtarenssamtycke. Omraärkningeller avbroltsraärkning får ske endasl i närvaro av den som saraebys styrelseutser eller inför två vittnen. Avbrotlsmärkefår behållas på ren högst efter det styrelsens medgivande gavs. Dödsboefter avliden renägare får begagna del renmärke som registrerats för denavlidne. Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 255 Renkalvskall märkas med ägarens registrerade märke före utgången av det år då kalvenfölls. Märkning får dock ske intill den 1 raaj nästföljande år, om märkningenulföres i närvaro av någon som saraebyns styrelse utser eller inför tvåvittnen. Densom efler utgången av april styrker sig vara ägare lill omärkl fjolårskalv fårmärka kalven med sitt raärke, ora samebyns styrelse medger det. Omden sora i fall sora avses i första stycket raärker egna renar anträffar annansrenko raed oraärkl kalv, bör han raärka kalven raed raoderns märke. Är märket avbrotlsmärkeeller avlyst märke, skall i stället ägarens registrerade märke, om det ärkänt, åsättas kalven. Den som sålunda märkt annans kalv har rätt till gottgörelseav ägaren. Anträffasinora samebys betesområde annan omärkt ren än årskalv och märkes ej renenenligt 83 §, skall den lagas ora hand av samebyn och säljas levande ellerslaktas och säljas. Köpeskillingen tillfaller samebyn. Anträffasinora betesorarådet ren raed förfalskat, förstört eller okänt märke eller raedmärke som icke är rält utformat, skall renen orahändertagas av saraebyn förslakt och försäljning. Köpeskillingen tillfaller byn. Den som inora frånförsäljningsdagen styrker sig vara ägare till renen har rätt att av byn utfåett belopp soiii raotsvarar köpeskillingen raed avdrag för kostnaden för renensorahänderlagande, slakt och försäljning. Densora är renskötselberättigad kan få tillstånd (koncession) alt driva renskötseli nedanför lappmarksgränsen inora område där renskötsel avålder förekomraer . Koncessionfår läranas endast ora fortsatt renskötsel inora orarådet är till gagn förortsbefolkningen och endast ora den sora söker koncession kan antagas koramaalt driva renskötseln på etl ändamålsenligt sätt. Koncessionmeddelas , högst . Frågaom koncession prövas av lantbruksnäranden. Ibeslut varigenom koncession beviljas skall anges 1. det område inom vilket renskölselnfår bedrivas, 2. flyttningsvägs sträckning, 3. det högsta antal renar som fårhållas inora orarådet, 4. ora och till vilket antal koncessionshavarenfår raottaga skötesrenar från ägare eller brukare av jordbruksfastighet inom koncessionsorarådet, 5. i vad raån koncessionshavarenhar rätt att anlägga stängsel, uppföra byggnader och laga virke inora orarådet, 6. de villkor i övrigt under vilkarenskötseln får bedrivas. Harförutsättningarna för koncessionen ändrats, kan lantbruksnämnden återkallakoncessionen eller föreskriva nya villkor. Maj:ts proposition nr 1971 Förrenskötseln inom koncessionsoraråde skall finnas saraeby. Medlem i sådan samebyär koncessionshavaren, dennes make och hemraavarande barn, renskötselberättigadsom biträder koncessionshavaren i renskölseln och ägare av skölesrenar inomkoncessionsområdet. Bestämmelsernaom saraeby och dess förvallning gäller i tillämpliga delar på sameby förkoncessionsrenskötsel. Skölesrenägare anses därvid sora renskötande medlem. Koncessionshavarenleder under styrelsens inseende renskölseln inom byn. Ansvar,skadestånd och besvär m. m. Länsstyrelsesoch lantbruksnämnds åligganden enligt denna lag fullgöres såvitt avser Västernorrlandslän av och lantbruksnämnden i och såvitt avserKopparbergs och av och lantbruksnämnden iJämtlands län. Skallbyområde omfatta raark inora raer än ell av Norrbollens, eller Järatlandslän, göres indelning enligt 7 § av lantbruksnämnden i det län inom vilkethuvuddelen ligger. 91 § Har ren orsakat skada 1. juniaugusti pååker, äng eller trädgård sora är belägen ovanför odlingsgränsen eller pårenbetesfjällen eller under liden raajseptember på åker, äng eller trädgård soraär belägen inora annat område där renskötsel får bedrivas under hela årel, 2. på mark utanför renskötselområdeleller 3. på mark inom renskötselområdelunder tid då renskötsel ej får bedrivas där, skallskadan ersättas av sameby inora vars byoraråde skadan har uppkorarait eller soravid tiden för skadans uppkonist haft renar i trakten, även om skadan ejorsakals av byns renar. Åvilarersättningsskyldighet enligt första styckel två eller flera samebyar, vilkasrenar ej kan visas ha orsakat skadan, fördelas ansvarigheten lika mellan byarnainbördes. Harsameby enligt första eller andra stycket utgivit ersättning för skada som ejkunnat visas ha orsakals av byns renar, får byn kräva åter vad den utgivit avsameby vars renar orsakat skadan. Harskada orsakats av renar från flera samebyar fördelas ansvarigheten raellanbyarna inbördes raed hänsyn till omfattningen av den skada sora varje bys renarhar orsakat eller, om skadorna ej kan särskiljas, i förhållande till antaletrenar som utan bevakning fanns i trakten vid liden för skadans uppkomst. Ersättningsora saraeby utgivit enligt 91 § får den kräva åter från den sora varitvållande till skadan. KungLMaj:ts proposition nr 1971 257 Denrätt till ersättning för dödad eller skadad ren som enligt vad särskilt ärföreskrivet eller enligt allmänna skadeståndsregler kan tillkomma renens ägareskall i fall då ägaren är okänd tillkomma den sameby inora vars belesoraråderenen befann sig när skadan uppköra. Närrenar befinner sig inora betesområde där renskötsel då är tillåten, skall hundi trakten som ej användes i renskölseln hållas i band eller inslängd, omlänsstyrelsen ej medger annat. Delsarama gäller när renar flyttas, såvidahundens ägare i förväg underrättats om tiden för flyttningen. Anträffas hund raedan denjagar eller på annat sätt ofredar ren inora område där renskötsel då ärtillåten, får hunden dödas av den sora äger eller vårdar ren. Detsararaa skallgälla om hund utan tillsyn anträffas oraedelbart efter del atl den på sådani orarådejagat eller på annat sätt ofredat ren. Densom sålunda dödat hund är skyldig att anmäla förhållandet till polismyndigheten. Tillböter dömes den som uppsåtligen eller av oaklsarahel 1. avstänger fastställd ellereljest gällande flyttningsväg för renar eller vidtager åtgärd på eller invidvägen så att dess frarakomlighet väsentligen försäraras, 2. skräraraer eller på annat sättofredar renar som uppehåller sig på område där renskötsel då är tillåten, 3. obehörigen driver bort renarfrån område där renskötsel då är tillåten eller hindrar renar från att beta påsådant område, 4. bryter mot 73 § tredje stycket, 5. i andra fall än som avses i 81eller 82 § vid märkning av egna renar använder renmärke som ej är registreratför honom, 6. utför ommärkning eller avbrottsmärkningi strid mot 81 §, 7. märker renkalv i strid mot 83 §första eller andra stycket, 8. bryter mot 94 § första ellertredje stycket. Brytermedlem i sameby uppsåtligen eller av oaktsamhet mot 1720 § eller motföreskrift som meddelats med stöd av 22 § eller lämnar han uppsåtligen ellerav oaklsarahel oriktig uppgift vid renräkning eller vid upprättande avrenlängd dömes lill böter, om ej gärningen är belagd med straff i . Samebysstyrelse är skyldig att i den omfattning som behövs låta hopsamla renar somhör till byn eller skilja ut ren som hör till hjorden, om polismyndighet ellerkronofogdemyndighet begär det. Fullgörej styrelsen sådan skyldighet, kan myndigheten låta verkställa åtgärden påsamebyns bekostnad. Ansermedlem i sameby alt beslut som fattats av bystämma, av styrelsen enhgt 42 §eller av syssloman enhgt 43 eller 72 § ej tillkommit i behörig ordmng ellereljest strider mot lag eller annan författning eller mol samebyns stadgareller kränker hans enskilda rätt, får han föra talan mot beslutet hoslänsstyrelsen genom besvär. 9 1971.1 saml. Maj:ts proposition nr 1971 Besvärshandlingenskall ha inkommit till inom två raånader från beslutets dag. Ifråga om besvär mot styrelsens eller sysslomans beslut räknas dock besvärslidenfrån den dag då medlemmen fick del av beslutet. Beslutvarigenom bystämmas beslut ändrats eller upphävts gäller även för medlem som ejfört talan mot beslutet. Talanmot beslut enligt denna lag av lantbruksnärand föres genom besvär hoslantbruksstyrelsen. Talanmot lantbruksstyrelsens beslut föres genora besvär hos Konungen. Talanraot beslut enligt denna lag av länsstyrelse föres genora besvär hos kararaarrällen. Motlänsstyrelsens beslut varigenora registrering av renmärke beviljats får docktalan ej föras. Angårbeslut som länsstyrelse, lantbruksnämnd eller lanlbruksstyrelsen meddelarenligt denna lag så många att avskrift av beslutet ej lämpligen kan tillställasenvar av dem, skall beslutet sändas till samebyns styrelse som skall hållabeslutet tillgängligt för raedleraraarna. Meddelande härom skall påstatsverkets bekostnad inlagas i en eller flera tidningar inom orten. Den sombeslutet rör skall anses ha fått del av beslutet den dag då meddelandet förstinfördes i sådan tidning. Beslutsora avses i 98100 §§ länder till efterrättelse, om ej annatförordnas. Denna lag träder i kraft den 1 juU1971, då lagen (1928: 309) ora de svenska lapparnas rält till renbete i Sverigeoch lagen (1960: 144) ora renraärken skall upphöra att gälla, om ej annatföljer av 7. Märke sora enligt övergångsbestäraraelsernalill lagen (1960: 144) om renmärken tagits in i övergångsförleckning fårbehållas på därraed raärkt ren intill . På sådant märke äger 80§ den nya lagen raotsvarande tillärapning. Vad i nya lagen föreskrives omavlyst märke och avbrottsmärke gäller i tillämpliga delar sådant enligt äldrelag avlyst märke sora behålles på därraed raärkt ren och avbrotlsraärke sora lillkorarailenligt äldre lag. Talan raot sådani beslut enligtden nya lagen av länsstyrelse sora meddelats före föres hosKonungen genom besvär. Förekommer i lag eller annanförfattning bestäraraelse sora innehåller ordet lapp, fjällapp eller skogslapp,skall bestäraraelsen i stället avse same. Innehåller bestämmelse ordetfjällrenskötsel eller skogsrenskölsel, skall bestäramelsen i stället avserenskötsel. Förekoramer eljest i lag ellerannan författning hänvisning till föreskrift som ersattes genom bestäraraelsei denna lag, tillämpas i stället den nya beslämraelsen. det behövs med hänsyn lillsvårigheter i samband raed orabild-ningen av lappby lill sameby, bestämmerKonungen den senare tidpunkt från vilken bestämmelserna i den nya lagen omsameby och dess förvaltning skall tillämpas på byn. om ändring i kommunalskattelagen (1928: 370) Härigenom förordnas,att punkt 1 av anvisningarna till 28 § kommunalskattelagen (1928: 370) skallha nedan angivna lydelse. (Nuvarande lyddse) (Föreslagen lydelse) Till intäkt av rörelsehänföras samtliga intäkter i penningar eller varor, som influtit i rörelsen.Delta innebär, att intäkten skall vara av sådan beskaffenhet, alt den normaltär atl räkna raed och ingår såsora ett led i den förvärvsverksarahel, varomfråga är. Hit räknas alltså inflytande betalning för varor eller produkter, somden skattskyldige för i handel eller tillverkar, och gäller detta även för detfall, alt rörelseidkaren vid överlåtelse av rörelsen till annan låter iöverlåtelsen ingå befintliga varor eller produkter. Denna överlåtelse utgördå så att säga den sista affärshändelsen i hans rörelse. Däremot räknas ickehit sådan inläkt, som till den skallskyldige kan inflyta vid sidan av rörelseneller utanför vad som normalt är att anse såsom driftinkomsl, såsoraexempelvis vid avyttring av personlig lösegendom eller för stadigvarande brviki rörelsen avsedda fastigheter eller andra tillgångar angående för sådantbruk avsedda maskiner och andra inventarier så ock patenträtter och liknandetidsbegränsade rättigheter ävensom hyresrätter och rättig- 1 Senaste lydelse 1969: 363. Till intäkt av rörelsehänföras samtliga intäkter i penningar eller varor, som influtit i rörelsen.Delta innebär, att intäkten skall vara av sådan beskaffenhet, alt den normaltär att räkna med och ingår såsora ett led i den förvärvsverksarahel, varomfråga är. räknas alltså inflytande betalning för varor eller produkter,som den skattskyldige för i handel eller tillverkar, och gäller detla även fördet fall, att rörelseidkaren vid överlåtelse av rörelsen till annan låter iöverlåtelsen ingå befintliga varor eller produkter. Denna överlåtelse utgördå så alt säga den sista affärshändelsen i hans rörelse. Däremot räknas ickehit sådan intäkt, sora till den skaltskyldige kan inflyta vid sidan avrörelsen eller utanför vad som normalt är att anse såsom driftinkomsl, såsomexempelvis vid avyttring av personlig lösegendom eller för stadigvarande bruk irörelsen avsedda fastigheter eller andra tillgångar angående för sådant brukavsedda raaskiner och andra inventarier så ock patenträtter och liknandetidsbegränsade rättigheter ävensom hyresrätter och rättigheter Mqj:ts proposition nr 51 dr1971 (Nuvarande lydelse) (Föreslagen lydelse) heter av goodwills natur, se dock av goodwills natur, sedock andra andra och tredje styckena här ne- och tredje styckena här nedan. Den inläkt, som erhålles genom intäkt, som erhålles genom en dylik, en dylik, oberoende av rörelsen verk- oberoende av rörelsen verkställd av ställd avyttring, skall tagas i betrak- yttring, skall tagas i betraktande vid tände vid inkomstberäkningen för inkomstberäkningen för förvärvskäl- förvärvskällan tillfällig förvärvs- lan tillfällig förvärvsverksamhet och verksamhet och bedömas efter de för bedömas efter de för denna förvärvs- denna förvärvskälla stadgade grun- källa stadgade grunder. Såsom skal der, tepliktig intäkt räknas ickestatligt avgångsvederlag i form av engångsbelopp tillrenskötselutövare i samband med att han upphör med sin renskötsel. Till intäkt------ ------------ goodvrills natur. Skattskyldig, som--------- realisationsvinst föreligga. Utskiftar svenskt------------- vid utskiftningen. Denna lag träder i kraft dagen efter den, då lagen enligtdärå meddelad uppgift utkommit från trycket i , ochtillämpas första gången vid taxering. Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 261 Utdragur protokoll, hållet i lagrådet . tillhandakommet utdrag av protokoll överjordbruksärenden, hållet inför Hans Maj :l Konungen i statsrådet den 11 deceraber1970, hade Kungl. Maj :t förordnat, alt lagrådels ullålande skulle inhäralasöver upprättat förslag till rennäringslag. Förslaget,sora finns bilagt detta protokoll, hade inför lagrådet föredragils avhovrättsassessorn . Förslagetföranledde följande yttranden. Detreraitlerade förslaget innebär alt renbeleslag skall ersättas ined enny lag kallad rennäringslag. Den nya lagen har utforraats väsentligen raedsyfte att fräraja åtgärder för rationalisering av renskölseln. Någon omprövningav frågan om den rättsliga grundvalen för samernas renskölselräll har därvidej ägt rura. Förslagel bygger alltså i della avseende på samma förulsätlningar somden gällande lagen. har emellertid vidremissbehandlingen liksom i andra sammanhang hävdat alt saraerna har enstarkare rält till renbetesraarken än sora koramil lill uttryck irenbeteslagen. Förbundet raenar, att saraerna har en uråldrig, på hävd och desvenska rayndigheternas erkännande grundad rält lill raarken, sora är attlikställa raed äganderätt eller ständig besiltningsrätt. Med denna utgångspunktborde enligt förbundels uppfattning åtskilliga bestämmelser i den nya lagen,framför allt de bestämraelser som avser atl ge skydd för renskötselrätten,utformas på annat sätt än som skett i förslaget. får antagas påett representativt sätt spegla opinionen bland samerna, föreligger alltså densituationen, att själva den principiella grundvalen för lagstiftningen ej godlagesav den därav berörda folkgruppen. Delta förhållande är givetvis inletillfredsställande. Erinras raå i detla saramanhang ora de svårigheter somförelegat vid tillämpningen av 1927 års 10 1971.1 saml. Maj:ts proposition nr 1971 svensk-finskalaxfiskekonvention till följd av atl ortsbefolkningen på svenska sidan av Torneälv ej velat erkänna kronans anspråk på regalrätl i älven (se NU 1968: 16 s.109 f). I rådande läge och i avbidan på alt föreliggande tvistefrågor prövas avdorastol synes dock få accepteras, att lagstiftningen bygges upp på sararaagrund som . Deförslag sora nu i olika hänseenden framlägges har till syfte atl stärkarennäringen för alt därigenora bevara den saraiska kulluren. Man föreställersig nämligen med rätt eller orätt, att denna kultur inte kan fortleva, om inlerenskötseln får utgöra basen för samernas existens. Rennäringen är emellertiden näringsgren raed dålig lönsamhet, varför del inte är ägnat alt förvåna atl samernasöker sig lill yrken sora är säkrare och raera välbetalda. Det är nuraera etl raycketlitet antal människor som ägnar sig åt renskötsel i runt tal 2 500, fördeladepå ett femtiotal byar och denna siffra kommer väl efterhand att rainska, ominte rennäringen och saraerna får elt sådant stöd, att det frarastår soraattraktivt för samerna att livnära sig på renskötsel. Del är tvivelunderkastat, ora den nu föreslagna rennäringslagen i någon högre grad kan sägasbidraga till rennäringens förkovran. Visserligenraåste det vara en källa lill tillfredsställelse atl del ailraännashittillsvarande förraynderskap över de renskötande saraerna nu häves, låt varaatt raöjligheter till ingripanden från det allmännas sida alltjämt består (set, ex, 72 §), men glädjen över frigörelsen torde måhända i någon mån grumlas avde svårigheter och problem, vartill de nya reglerna om samebys förvaltning raedall sannolikhet koraraer all ge upphov. Iraalerielll avseende innebär den föreslagna rennäringslagen inle mycket nytt.Man kunde däreraot kanske ha vänlat sig, alt den för samerna så betydelsefullarenskötselrätten skulle ha omgärdats av ett bättre skydd för sill bestånd ändet lagförslaget innehåller. Enligt 26 § skall renskötselrätlen sålunda kunnaupphävas för visst markoraråde, när orarådet behövs inle bara för något av de ändaraålsora anges i 1 § expropriationslagen ulan även för annat ändamål av väsentligbetydelse från allraän synpunkt. En regel av delta slag torde, därest raeraomfattande exploateringar skulle företagas inom de områden, där samerna avålder bedrivit sin näring, kunna utgöra ell farligt hot raot de renskötande samernasförsörjningsmöjligheter. Ändaraål av raera väsentlig betydelse från allmänsynpunkt än ett litet antal samers intresse av ett få upprätthålla renskötselntorde kunna åberopas, när dessa båda intressen kolliderar. Fråganom upphävande av renskötselrätlen skall visserligen prövas av Kungl. Maj :t, raendella förhållande utgör knappast någon säker garanli för samerna, särskilt somexploateringen av berörda områden till raycket stor del lorde koraraa all be- Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 263 drivasav statliga myndigheter och förelag eller av privata bolag, uppmuntrade avstatliga lokaliseringsstöd. Betänkligheterraöter också de regler, sora föreslagits beträffande rennäringens lokalaorganisation. Dessa förefaller nämligen ej alt i tillräcklig grad la hänsyntill de speciella förhållanden, varunder samerna lever och arbetar; de ter signärmast verklighetsfrämraande med tanke på att många av byarna har så fåmedlemmar. Man frågar sig, om det inte är raöjligt att genora sammanslagningarfå till slånd färre enheter med ett medlemsantal som verkligen förmår bära uppden tänkta organisationen. Mot innehållet i de särskilda paragraferna torde ioch för sig några allvarligare anmärkningar visserligen ej kunna riktas. Detär emellertid sannolikt, alt samerna kommer att få mycket svårt att inordna sigunder de nya bestämmelser det här gäller och att tillärapa dem. Bestämmelsernasynes också bära frö till allsköns tvister, inte bara mellan bymedlemmarna utanäven mellan byn och enskilda medlemmar. Själva organisationen kan på så sätt ivärsta fall få en förlamande inverkan på renskötseln. Dethade varit önskvärt, att reglerna om den lokala organisationen fått enbetydligt enklare och för samernas förhållanden bättre anpassad utformning. Detlahade säkerligen kunnat ske med bibehållande av de bärande elementen iförslaget, en beslutande bystämma och en verkställande styrelse medtyngdpunkten till alldeles övervägande del lagd på den . I nuvarandeläge torde dock ej annat vara all göra än att avvakta erfarenheterna av den nyaordningen och att i sinom tid vidtaga de korrigeringar som visar sig behövliga. I Iredjestycket av denna paragraf stadgas, att adoptivbarn och dess barn har rätt tillrenskötsel som om adoptivbarnet varit adoptantens eget barn. Härigenom utraärkes,att rätt till renskötsel kan förvärvas genom adoption eller atl adoption kanleda till sådan rätt. Med stadgandet avses emellertid även, såsom av motivenframgår, att bortadoption av ett saraebarn kan leda lill förlust av renskölselrällför barnet genoin all de rättsliga banden mellan barnet och dess släkt skaresav. Denna sistnämnda effekt av en adoption framgår ej tydligt av avfattningen.Lagrådet föreslår, alt stadgandet i närmare överenstämmelse med de sakkunnigasförslag erhåller den Ijdelsen, att adoptivbarns och dess barns rätt tillrenskötsel bedömes efler adoptantens härkomst samt dennes och hans föräldrarsbefattning med renskötsel. ,såsom ifrågasatts i samband med ändringar i adoptions-lagstiftningen (prop.1970: 186 s. 52), ett allmänt lagstadgande införes om att adoptivbarn har sammarättsställning som biologiska barn, torde nu förevarande bestämmelse kunnautgå. Maj:ts proposition nr 1971 Stadgandetom verkan av adoption är närraast en specialbesläraraelse med anknytning tillhuvudregeln i första stycket och kan lämpligen fogas till nämnda stycke sora enandra punkt. 2 § Lagrådet: Enligtandra styckel kan , ora särskilda skäl föreligger, upphävarenskötselrätt för den sora förvärvat sådan rätt genom giftermål, oraäktenskapet sedermera upplösts genom äktenskapsskillnad eller del dömts tillåtergång i äktenskapet. Det sägs ingenting i paragrafen ora på vad sätt frågaom renskötselrättens upphävande skall komraa under bedöraningoch vilka sora blir behöriga att väcka sådan fråga. Det får erael-lertid ansesligga i sakens natur att inte av eget initiativ kan taga uppärenden av della slag utan det får förutsättas, atl någon gör forra-1igframställning i saken. Behörighet att göra sådan fraraslällning synes i förstahand böra tillkomraa tidigare raaken.