prop · FU03114 · 1971-12-31 00:00:00 — I del finska betänkandetfinns också förslag till absoluta preskriptionstider, vUka har getts samma innehållsom den svenska regeln i 35 kap. 6 § BrB. Ådömda böter föreslås blipreskriberade med särregler för de fall då egendom har lagils imät eller avbetalning har beviljats . Proposition med förslag lilländrade regler om slraffrällslig preskription kommer sannolikt all läggas framunder . INorge lämnade straffelovrådel förslag lill ändring avbestämmelserna om straffrättslig preskription. Förslaget, som bygger pånordiska straffrätlskommitléns belänkande, ansluter helt till derekommendationer som kommillén har varit enig om. I fråga om preskription avådömda böter föreslås samma regler som gäller i efter lagändringen1967. I en nyligen avlämnad proposilion har den norska regeringen framlagtförslag till ändring av preskriptionsreglerna, Förslagel är grundat påstraffelovrådets betänkande. 5.1Beivrande av trafikbrott som begåtts utomlands Ipromemorian konstateras, all den starkt ökade trafiken över gränserna harmedfört alt det allt oftare förekommer alt trafikregler överträds avtrafikanter som är på endast tillfälligt besök i landet. En sådan trafikant kanhinna lämna landet, innan han har blivit lagförd där. På del sättet kan hanhelt undandra sig lagföring. Han kan nämligen i allmänhet inle dömas ihemlandet, eftersom trafiklagstiftningen i flera länder inte är tillämplig påutomlands begånget brott. För all lagföring skall kunna komma tUl slånd blirdet därför ofta nödvändigt att hålla kvar trafikanten i gärningslandel. Enligl promemorian är del lämpligast atl beivraIrafiköverträddset i gärningslandet i omedelbar eller nära anslulning lillöverträdelsen. Man hänvisar till del svenska ordningsbotssyslemet, som fr. o.m. är tiUämpligt över hela landet. Genom föreläggande av ordningsbotkan mindre, erkända trafikbrott avgöras på platsen. I promemorian framhållsall man bör i första hand söka komma lUl rätta med problemet rörande lagföringav tillfäUiga utiändska trafikanter genom atl öka möjligheterna lUl sådanisummariskt förfarande. Del svenska ordningsbotssyslemet har tjänat som modelltill en resolution som antog den 20 september1968 (nr 25). I resolutionen rekommenderas medlemsstaterna all införa etlförenklat förfarande för handläggning av mindre trafikbrott. Del anförs all denuvarande svårigheterna vid beivrande av utomlands begångna trafikbrott kommerall undanröjas i den mån andra länder inför sådana förfaranden. I promemorian uttalas också all ävenstraffördäggandeinstitulel i bidrar lill en smidig lösning avlagföringsfrågan. I många fall är del dock enligl promemorian inle möjligteller lämpligl att använda ell summariskt förfarande, bl. a. enär straff iallmänhet inle kan verkställas i annat land. Del anses därför angelägel alttrafikbrott som begås under tillfällig vistelse utomlands i störreutsträckning skall kunna beivras i gärningsmannens hemland. Därigenom kan ingripandetbli effektivare men också smidigare. Gärningsmannen slipper att bli kvarhålleni avvaktan på process. I promemorian framhålls atl en sådan lösning fordrarintemationellt samarbete. Konventionen om straff för väglrafikbrolt öppnar två vägarall beivra trafikförseelser i annat land än där förseelsen har begåtts,nämligen lagföring i den stal där gärningsmannen har sill hemvist ellerverkställighet i den staten av dom som har meddelats i annan stat med anledningav förseelsen. Enligt bilaga II tillkonventionen kan konventions-stal förbehålla sig att inle godta bestämmelsernaom verkställighet i hemvislslaten av Irafikmålsdom som har meddelats igärningsstalen. Vid överläggningar som har hållils på deparlemenlsplanet mellanrepresentanter för , , och har man enats om alt denordiska länderna bör tillträda konventionen. Man har dock funnit del lämpliglall utnyttja möjligheten all förklara sig inle godla konventionensbestämmelser om verkställighet av dom. I promemorian förklaras alt anslulning till konventionenskulle medföra ökade möjligheter alt beivra trafikförseelser som begås avpersoner på tillfälligt besök i etl land. Man skulle också vinna bl. a. denfördelen alt den lillfällige besökaren som gör sig skyldig lilltrafikförseelse inte behöver avvakta rättegång i gärningslandel ulan kanfortsätta sin planerade resa. Del föreslås därför all tillträderkonventionen. TUl frågan vUka lagstiftningsåtgärder som krävs för etttillträde återkommer redogörelsen längre fram i promemorian. När detgäller konventionens bestämmelser om verkställighet av dom framhåUs, alt delinom redan bedrivs samarbete med stöd av den nordiskaverksläUighelslagstiftningen (i lagen (1963: 193) om samarbete medDanmark, , och ang. verkställighet av straff m. m.). Iförhållande liU övriga stater lorde det enligt promemorian saknas anledning attnu göra så vidsträckta åtaganden som ell samarbete på verkslällighelssladielmåste innebära. Del upplyses all den enda stat jämte somhittUls har ratificerat konventionen har förklarat all man inle godtarkonventionen i den del som gäller verkställighet. Som det främsta skälet atlinle nu godla konventionens verkslällighetsbeslämmelser anges i promemorian atten europarådskonvenlion om brotlmålsdoms inlernalionella rättsverkningar den28 har öppnats för undertecknande. Konventionen har redanundertecknats av bl. a. , och . Den innehåller regler omdomsverkställighet som spänner över etl betydligt vidare fäll änIrafiklagstiflningen. EnUgt promemorian lalar myckel för atl anslutersig till konventionen om brotlmålsdoms inlernalionella rättsverkningar. Detföreslås att frågan om verkställighet av utländska Irafikmålsdomar las upp idel sammanhanget. bör därför förbehålla sig alt inte godlatrafikbrotlskonventionen i den del som gäller verkställighet av dom. I promemorian framhålls, all man vid de nordiskadepartementsöverläggningama har enats om alt konventionen inte bör tUlämpasinom utan atl det inbördes förhållandet de nordiska länderna emellan istället i enlighet med praxis för lagstiftningsarbetet i bör grundaspå enhetlig lagstiftning som uppfyller konventionens krav. I art. 27 ikonventionen föreskrivs all de konventionsslater som enligt praxis inrättarsill inbördes förhållande med slöd av en enhetlig lagstiftning eller genomsärskilda ömsesidiga avtal med uteslutande av konventionens regler kan gåtillväga på samma sätt i fråga om beivrande av trafikbrott. Del föreslås därföri promemorian alt man från svensk sida avger förklaring i enlighet med arl. 27i fråga om konventionens till-lämpning inom . 5.1,2 SärskUd lagstiftning om trafikbrott som begåttsutomlands De trafikbrott som omfattas av europarådskonvenlionenräknas upp i bilaga I och är fördelade på sju punkter. I konventionen skiljs ivisst hänseende mellan de brolt som anges i punkterna 13 och övriga brott.Della innebär enligl promemorian all vid lagföring av brott som anges ipunkterna 47, t. ex. förande av bil utan trafikförsäkring eller överskridandeav hastighets- eller parkeringsbestämmelser, hemvistsla- tenskall tillämpa del objektiva innehållet i de trafikregler som gäller pågärningsorten. För trafikbrott som räknas upp i punkterna 13 (vållande tillannans död eller lill kroppsskada i samband med vägtrafik, smUning frånIrafikolycksplals saml framförande av fordon under påverkan av alkohol,narkotika eller andra ämnen med liknande verkningar eller i svårtIrölthelstillslånd) blir däremot hemviststalens inhemska lagstiftningtUlämplig i fuU utsträckning. Störredelen av de trafikbrott som omfattas av konventionen lorde enligl gällande rättinle kunna beivras här i landet, om de har begåtts utomlands. För altkonventionens krav skall kunna uppfyllas föreslås därför i promemorian alttillämpningsområdet för svensk Irafiklagstiftning vidgas genom införande av ensärskild lag om straff för trafikbrott som har begåtts utom riket. Debestämmelser som bör ingå i en sådan lag behandlas i promemorian med utgångspunktfrån uppräkningen av trafikbrott i bilaga I till konventionen. I punkt 1 ibUagan upptas som vägtrafikbroll "vållande till annans död eller lillkroppsskada i samband med vägtrafik". Dessa förfaranden är enligt svensklag närmast all hänföra till brottsbalksbrotten våUande till annans död (3 kap.7 § BrB) och vållande lUl kroppsskada eller sjukdom (3 kap. 8 § BrB). Den som isamband med vägtrafik av oaktsamhet som ej är ringa vållar annans död, sjukdomeller kroppsskada dömes enligl såväl 1 § TL som 3 kap. 7 § resp. 8 § BrB ienlighet med reglerna om straff vid sammanträffande av brott. I promemorianuttalas alt nämnda paragrafer i redan nu kan tillämpas på brott som harbegåtts utomlands. Man behöver därför inle lagstifta för att uppfylla konventionenskrav i della hänseende. Det uttalas också all 1 § TL i praxis har ansettstUlämplig på gärning som har begåtts utomlands. Enligl promemorian är det docki tydlighetens intresse lämpligt all införa en uttrycklig föreskrift om tilllämplighetenutomlands av denna bestämmelse. Ipunkterna 2 och 3 anges som trafikbrott s. k. smilning och framförande avfordon under påverkan av alkohol eller annat liknande ämne eller i svårtIrötlhelstillstånd. I promemorian sägs all dessa förfaranden närmast faUerunder om rattfylleri och smitning från Irafikolycksplals (4 §1 mom. och 5 §). Fullständig överensstämmelse föreligger emellerlid inte. Ipunkt 2 talas om smilning av fordonsförare, medan 5 § TL gäller även andraväglrafikanler. Punklen 3 däremot avser en vidare krets av trafikanter,fordonsförare över huvud tagel, än motsvarande bestämmelse i TL som gällerförare av motordrivna fordon. Också de nu nämnda bestämmelserna i anses enligtavgöranden i högsla domstolen tillämpliga på gärningar som begås utomlands. Delföreslås, alt även om rattfylleri och smitning skall omfattasav den lagbestämmelse som har föreslagils beträffande 1 § TL. Det förhållandetalt den personkrets som berörs av punkten 3 i bUaga I är vidare än den somnämns i 4 § 1 mom. TL an- sesinle vålla problem med hänsyn till konventionens krav på dubbel straffbarhet. Ipromemorian diskuteras om också övriga straffbestämmelser i bör las med i enbestämmelse om territoriell utvidgning av tillämpningsområdet för TL. Hindereller störning i trafiken, som straffbeläggs i 2 § TL, betecknas somsekundärbrolt lill vårdslöshet i trafik och anses i promemorian böra kunnabeivras här i landet även när det har begåtts utomlands. I punkt 7 i bilaga I tillkonventionen har upptagils ell brott som motsvarar olovlig köming enligl 3 §TL. Denna gärning ingår bland de förseelser i konventionen i fråga om vilka detmateriella innehållet i gärningslandets trafikregler skall beaktas.Tillämpningsområdet för den svenska bestämmelsen om olovlig körning kan enliglpromemorian inte anses klart. Om 3 § TL skall tiUämpas på förseelser begångnautom , bör del ges en uttrycklig föreskrift härom. Det konstaleras att 3§ TL innehåller en hänvisning till regler om vUka fordon som ärkör-kortsplikliga och till bestämmelserna om behörighet alt framföra sådanafordon. För straffbarhel i fråga om utomlands begångna gärningar bör del inlekrävas annat än atl gärningen slår i strid mot de regler om körkortsplikl ochbehörighet som gällde på gärningsorten. En sådan lösning ligger närmast lillhands med hänsyn tUl den rältspolitiska grunden för bestämmelsen och stämmeräven med konventionens uppfattning alt körning utan giltigt körkorl är atlhänföra lill de förseelser vid vilka endast "trafikreglerna" pågärningsorlen skall beaktas. I promemorian föreslås således atl 3 § TL på dettasätt görs tUlämplig på förseelser som begås utom . Körning utomlandsblir sålunda straffbar som olovlig körning enligl 3 § TL så snartgärningsortens krav på lillslåndsbevis, motsvarande svenskt körkort, förifrågavarande slag av fordon har åsidosatts. Straffbarhel kan således enligtpromemorian föreligga, även om körningen, om den hade ägt rum i , inlehade varit straffbar här, t. ex. därför all fordonet inle var körkortspliktigt.enligt VTF eller föraren hade körkort som gav honom räll atl föra fordon iSverige men inle i gärningslandel. Ifråga om rallonyklerhelsbeslämmelsen i 4 § 2 mom. TL framhålls i promemorian,all HD i rättsfallet NJA 1967 s. 409 har intagit den ståndpunkten allbestämmelsen får antas vara avsedd atl gälla endasl gärningar som har begåtts iSverige. Som HD uttalade i rättsfaUel har enligl promemorian rattonykterhetvisserligen i viss mån karaktär av en ordningsförseelse men det anses dockönskvärt atl den som gör sig skyldig lill sådani brott i ell land som harmotsvarande straffbestämmelse kan straffas här i landet. Ipromemorian föreslås sålunda alt samtliga straffbestämmelser i görs tillämpligaäven på gämingar som har begåtts utom riket. En bestämmelse härom har tagitsupp i 1 § i den föreslagna lagen om straff förtrafikbrott som har begåtts utom riket. Bestämmelsen har gjorts generell ochär alltså inte begränsad att gäUa endast i förhållande lill vissa stater. Förslagetatt samtliga straffbestämmelser i skall gälla också gärningar som begåsutomlands innebär alt man från svensk sida går utöver konventionensförteckning över trafikbrott i bilaga I. Enligl arl. 25.2 kan stal som önskaralt konventionen skall tillämpas på vägtrafikbroll som inle är upptagna ibilaga I avge skriftlig förklaring härom. En sådan, av avgivenförklaring kan leda tiU att andra stater efler godkännande av förklaringenförbinder sig att i sitt eget land beivra även de trafikbrott enligl TL sominte finns förtecknade i bilaga I. I promemorian föreslås att man avvaktarerfarenheterna av konventionens tillämpning i praktiken, innan man tarställning lill om sådan förklaring skall ges. De trafikförseelser somfinns förtecknade under punkterna 47 i konventionens bUaga I och beträffandevUka hemvislslaten skall till-lämpa det materieUa innehållet i de trafikreglersom gäller på gämingsorten har sina motsvarigheter främst i annanIrafiklagstiftning än TL. I promemorian lämnas en redogörelse för motsvarandesvenska bestämmelser. Trafikförseelsen i punkt 4 motsvaras i svensk räll avförseelse mol 24 § trafikförsäkringslagen i den del paragrafen straffbeläggerbrukande av motorfordon ulan föreskriven försäkring. Punkt 7 avser olovligkörning och har behandlats tidigare. De återstående trafikbrotten (punkterna 5och 6) motsvaras i svensk rätt av olika trafiköverlrädelser som regleras i VTFoch förordningen (1960: 134) om mopeder. De bestämmelser i som är avintresse i detla sammanhang är närmast 28, 1013, 21, 4042, 4452, 5457 och59 §§ samt de föreskrifter om hastighetsbegränsningar och parkering som harmeddelats med slöd av 56 § 4 mom. och i lokala trafikföreskrifter, utfärdademed stöd av 61 § 1 eller 2 mom., ävensom de straffbestämmelser som hänför sigtill de nämnda paragraferna. Ipromemorian påpekas all det är främmande för svensk rätt all vid svensk domstoltillämpa utländska straffbestämmelser. Den som har begått en förseelseutomlands döms i stället enligl svensk straffbestämmelse i den mån denna ärtiUämplig på utomlands begångna gämingar. De redovisade bestämmelserna iIrafiklagstiflningen anses vara begränsade lill förseelser som begås inomlandet. Omkonventionens krav i den nu behandlade delen skall kunna uppfyllas, måsteenligl promemorian straffbestämmelserna för överträdelse av svenskatrafikregler ändras så atl de kan tillämpas även när utomlands gällandetrafikregel har åsidosatts. Det framhålls emellertid atl den svenskaIrafiklagstiflningen inle alllid har någon bestämmelse som exakt överensstämmermed den utländska föreskriften. Däremot finns det i regel en bestämmelse isvensk rätt som kan sägas motsvara den utländska.Som exempel härpå anges i promemorian föreskrifter om fordons plats på vägenoch förkörsrält vid höger- resp. vänstertrafik samt hastighets- ochparkeringsbestämmelser. Del framhålles att krav på full överensstämmelse mellanden utländska och svenska regeln för lagföring här i landet skulle leda lillall man endasl i begränsad omfallning kunde tillämpa svensk Irafiklagstiftningpå trafiköverlrädelser utomlands. Den praktiska nyttan av en sådan regleringskulle bli ringa och konventionens krav skulle inte vara tillgodosedda. Ipromemorian föreslås därför alt den svenska Irafikslraffrällen görs tillämpligpå utomlands begångna förseelser så snart förseelsen består i brott mol en utländsktrafikregel som reglerar ell förhållande som har sin motsvarighet i svenskIrafikbeslämmdse. Del är enligl promemorian i viss mån oklart vilkastraffbestämmelser i svensk trafikrält som direkt motsvarar de förseelser somräknas upp i bilaga I. Det anses all de bestämmelser som krävs för tillträdetill konventionen blir enklare och tydligare om det ges en gemensam regel föralla "motsvarighetsfall" i VTF. Enligl promemorian kan del inleanföras några bärande skäl mot en sådan utvidgning. Del föreslås även alttillämpningsområdet för föreskrifter som Kungl, Maj:l eller myndighet harmeddelat med slöd av VTF utvidgas till alt gäUa överträdelser utomlands av därgällande bestämmelser som reglerar motsvarande förhållanden. Ocksåstraffbestämmelserna i lagen om trafikförsäkring å motorfordon föreslås bliutvidgade på samma sätt, i den del de avser brukande av motorfordon ulan föreskriventrafikförsäkring. Även mopedförordningens speciella straffbestämmelser börenligl promemorian omfattas av en sådan utvidgning, Ipromemorian har sålunda i 2 § lagförslaget tagits in en bestämmelse omtillämpning av straffbestämmelser för överträdelse av föreskrift i nämndaIrafikförfaltningar även i fråga om gärning varigenom någon utom riket haråsidosatt sådan föreskrift i gärningslandet som reglerar motsvarandeförhållande, Enliglpromemorian bör molsvarighelskriteriet inle ges en alltför snäv tolkning ipraxis. Finns t. ex. i etl land en regel om allmän hastighetsbegränsning pålandsväg får den anses motsvara de regler om generell hastighetsbegränsning somKungl, Maj:l har utfärdat med stöd av 56 § 4 mom, VTF, även om högsla liUåtnahastigheten är en annan än den som gäller här i landet, I promemorian uttalasatt rättstillämpningen kommer all underlättas av all ländernas trafikreglerblir alltmer likformiga. arbetar med harmoniseringav tra fikreglerna inom , Delföreslås all 2 § liksom 1 § den föreslagna lagen skall vara generellttillämplig och inle begränsad lill eller lill konvenlionsstaler. Denföreslagna bestämmelsen i 2 § lagförslaget uppfyller enligl promemorian intehelt konventionens krav. Regeln ger visserligen svensk Irafiklagstiftningetl vidsträcktt.re tiUämpningsområde i straffrättsligt hänseende än som följerav konventionens uppräkning. Men den innehåller den begränsningenatt straff kan ådömas endasl när den utländska trafikregeln motsvaras av ensvensk bestämmelse. Trots atl man i stor utsträckning har samma eller likartadetrafikregler inom Europarådels medlemsstaler, finns del dock bestämmelser lillvilka man inle kan finna någon motsvarighet i svensk trafikrält. I promemorianframhålls all konventionen kräver atl överträdelse av bestämmelser i sådanaämnen som räknas upp i punkterna 47 i konventionens bUaga I skall kunnabestraffas även om hemviststalen inle har motsvarande regel. Punklen7, som gäller körning ulan giltigt körkort, kräver dock enligl promemorianinle någon särskild bestämmelse om straff, när svensk lag saknar motsvaranderegel. Enligt vad som nämnts tidigare skall nämligen 3 § TL med stöd av 1 § denföreslagna lagen kunna tillämpas på körning utomlands, oberoende av omkörningen hade varit olovlig om den hade företagils i . Närdet gäller punkterna 46 uttalas i promemorian, att svensk lagstiftning måstekompletteras med en bestämmelse om straff för den som utomlands överträder enföreskrift som reglerar något av de ämnen som räknas upp i dessa punkter.Bestämmelsen bör vara tillämplig endast i sådana fall då förseelsen inle kanbestraffas enligt straffbestämmelse som avses i 1 eller 2 § lagförslaget. Ienlighet med den överenskommelse som träffades vid de nordiskadepartementsöverläggningama föreslås, att straffbestämmelsen rörandeförseelserna i punkterna 46 görs generellt tillämplig på trafikbrott som begåsi , , eUer . Det föreslås också i enlighet medöverenskommelsen atl man därutöver föreskriver all Kungl. Maj:l efleröverenskommelse med annan främmande stat kan förordna all bestämmelsen skalltillämpas i förhållande till den staten. Del blir då möjligt för Kungl. Maj:latt låta regeln gälla i förhållande till stat som är ansluten lUlIrafikbrottskonventionen. Ipromemorian räknar man med atl tillämpningsområdet för den bestämmelse somföreslås för fall då svensk trafikrält saknar motsvarande bestämmelse kommeratl bli relativt begränsat. Straffskalan i denna bestämmelse behöver därförinle differentieras efter de normer som har varit bestämmande för utformningenav straffbestämmelserna i de svenska trafikförfaltningarna. I promemorian uttalas,atl man vid utformningen av straffskalan bör beakta alt gärningsmannen intebör bestraffas strängare än vad som skulle ha blivit fallet i gärningslandel.Om straffet bestäms till penningböter, behöver den dömande myndigheten intejämföra slraffskalorna i de båda länderna för undvikande av att förseelsen blirsträngare bedömd här i landet, I promemorian anförs atl man vinner ytterligareen fördel genom att bestämma straffet till pen- När del är tveksamt om ell motsvarighelsfallenligt 2 § lagförslaget föreligger, kan den dömande myndigheten i ställetåberopa nu förevarande bestämmelse i den mån den är tillämplig ulan allriskera att straffet blir bestämt efler en strängare slraffskala än den somskulle ha gäUl om 2 § hade lillämpals, Ipromemorian föreslås sålunda bestämmelser i enlighet med det anförda, 15lagförslaget har förts in de regler som skall gälla för trafikförseelser somhar begåtts i annat nordiskt land. I 4 § har lagils in bemyndigande för Kungl.Maj:l all efler avtal med annan främmande stal förordna alt bestämmelsen i 3 §skall äga motsvarande tillämpning på förseelse begången i den staten. I 80 § 2mom. väglrafikkungörelsen (1951: 743) föreskrivs atl körkorlsregistrel skallunderrättas bl. a. när körkorlsinnehavare har funnits skyldig till brolt mot TLsom har begåtts vid förande av motordrivet fordon med undanlag för överträdelseav 49 § 2 mom. första styckel c)f) och 3 mom. VTF eller av föreskrift enligl61 § 1 mom. b) VTF. I promemorian uttalas atl sådan underrättelseplikt ocksåskall föreligga när körkorlsinnehavare döms för vägtrafikbroll utomlands medslöd av 1 eller 2 § den föreskrivna lagen. Underrättelse bör däremot inle skevid tillämpning av 3 § i lagförslaget, dvs. när körkorlsinnehavaren har gjortsig skyldig till överträdelse av utiändsk föreskrift som saknar motsvarighethär i landet. Detla kräver ändring i 80 § 2 mom. väglrafikkungörelsen. Enligl promemorian bör den särskilda lagen om straff förtrafikbrott som har begåtts utom riket träda i krafl . Detföreslås att konventionen ratificeras . 5.1.3 Övriga lagstiftningsfrågor med anledning avkonventionen Konventionen innehåller inte någon definition av begreppenfordon och motorfordon. I promemorian sägs all begreppet fordon bör förstås påsamma sätt som i VTF och trafikförsäkringslagen. Enligl båda författningarnaförstås med fordon varje anordning på hjul, band eller medar som är inrättadför färd på marken och inle löper på skenor. Del föreslås all begreppetmotorfordon, som i konventionen förekommer endasl i samband med bestämmelse omunderlåtenhet all fullgöra Irafikförsäk-ringsplikl, definieras på samma sättsom i trafikförsäkringslagen, dvs. motordrivet fordon som är inrättathuvudsakligen för all självständigt nyttjas tUl person- eller godsbefordran,motordrivet fordon som är inrättat huvudsakligen som dragfordon för annatfordon eUer för arbetsredskap och är försett med gummihjul saml annatmotordrivet fordon som är konstruerat för eller utan svårighet kan ändras hastighet överstigande i limmen (2 §), Inle heUer begreppet hemvist definieras i konventionen,Enligl prome- moriankan man utgå från all begreppet har samma innebörd som begreppet hemvist i 2kap, BrB, dvs. hemvist anses föreligga om bosättningen har viss stadigvarandekaraktär.