prop · FU03118 · 1971-12-31 00:00:00 — Bl, a, kan man skönja en tendens hosde lokala myndigheterna alt vid prövningen av dessa frågor la större hänsyn liUavstånden mellan olika byggnader inom ett område än lUl del funktionellasambandet mellan byggnaderna. Också de aUmännadomstolarnas praxis i mål om ersältning för mistad glesbebyggelserätt torde - Uksombl. a. domstolarnas praxis vid tillämpningen av faslighetsbildningslagsliflningen- visa skiftande uppfattningar om vad som skall förstås med tätbebyggelse, 1 aUmänhettorde dock domstolarna ha gett lätbebyggelsebegreppet en snävare räckvidd änsom kommit till uttryck i Kungl, Maj:ts i statsrådet praxis. Enligt 24och 105 §§ BL skaU kommunen upprätta stadsplan om sådan plan behövs för dennärmare regleringen av bebyggelsen inom tätare befolkad ort. Har tätbebyggelseuppkommit eller kan sådan bebyggelse väntas inom nära förestående lid uppkommainom viss ort, och föranleder inle omständigheterna atl stadsplan upprättas,skall enUgt 107 § BL genom kommunens försorg byggnadsplan upprättas, i den månsådan plan behövs för reglering av bebyggelsen. Enligl 77 och 119 §§ BL utfärdas utomplansbeslämmelser av Kungl.Maj:l, Bestämmelserna utfärdas för landet i dess helhet eUer för viss deldärav. Bestämmelserna blir emellertid tillämpliga endasl inom områden för vilkadet särskilt förordnats atl de skall tillämpas. Del ankommer i första hand påkommunfullmäktige atl meddela sådani förordnande. Förordnande skall för atl bUgällande fastställas av . kan också av egetinitiativ efter hörande av fuUmäktige meddela förordnande om utomplansbeslämmelser,om det är uppenbarligen påkallat. 1 29 § BS anges vilka plankrav som skallbeakta vid byggnadslovsprövning inom områden med utomplansbeslämmelser om Kungl.Maj:t inte föreskrivit annorlunda. Bl, a. föreskrivs atl byggnad inle fåruppföras med mindre tomtplatsen kan anses lämpad för den tillämnadebebyggelsen och byggnadens behov av vatten- och avloppsanordningar kantillgodoses. Enligt 15 § NVL kan förordna all visststrandområde skall vara strandskjddsområde för atl åt allmänheten tryggatillgången lill platser för bad och friluflsUv vid havet eller vid insjö eUervattendrag. Strandskyddsområde skall omfatta land- och vallenområde inom delavstånd från strandlinjen som behövs med hänsyn lill omständigheterna i varje särskUlfall, dock högst från nämnda linje vid normalt medelvattenstånd. Slrandskyddsområdeskall inte omfatta område som ingår i fastställd generalplan, stadsplan eller byggnadsplan.Inom strandskyddsområde får enligt 16 § NVL inle ulan lillslånd avlänsstyrelsen helt ny byggnad uppföras eller befintlig byggnad ändras för atttillgodose väsentligen annat ändamål än den tidigare varit använd lill. Den somi annat fall vill utföra någon anläggning inom slrandskyddsområde, varigenomhan lar mark i anspråk som tomt eUer hindrar eUer försvårar aUmänhetenstillträde lill sådan mark inom området, där allmänheten eljest skulle ha fåttfärdas fritt, har rätt att hos begära tillståndsprövning föranläggningen. Har sådan anläggning utförts utan tiUstånd eller i strid motmeddelat tillstånd, äger förelägga ägaren att vidta erforderliga återslällningsåtgärderom anläggningen avsevärt inskränker allmänhetens rörelsefrihet. Anläggningarsom behövs för försvaret, jordbruket, fisket, skogsskölseln, renskölseln ellerden allmänna samfärdseln berörs inte av strandskyddsförordnande om de intetillgodoser bostadsändamål. Vid meddelande av strandskyddsförordnande har i huvudsaktvå ohka metoder använts. Vanligtvis har noggranna undersökningar förelagilsbeträffande strändernas lämplighet och betydelse för det rörliga frilufls-Uvelvarefter s. k, begränsade förordnanden utfärdals för sådana strandavsnitt somfunnits vara skyddsvärda. I några fall har generella förordnanden meddelatsulan all närmare undersökningar om strändernas beskaf- Sådana genereUa förordnanden har meddelatsför t. ex. samtUga stränder inom ett län eller en kommun. Har tiUståndtill bebyggelse eller annan åtgärd enUgl 16 § NVL vägrats och kan liU följdhärav fastigheten, tiU den del dess utnyttjande inom eller utom området for slrandskyddsförordnandetpåverkas av all förfoganderätten sålunda inskränkts, av ägaren användas endastpå sätt som står i uppenbart missförhållande lill värdet av denna del vid tidenför förordnandets meddelande, är ägaren enligt 28 § NVL berättigad liUersättning av kronan för den skada han härigenom lider. Detsamma gäUer omföreläggande meddelats enligl 16 § andra stycket NVL, Enligt 7 § NVL kan förklara visst område,bl, a, sådani som är av väsentiig betydelse för allmänhetens friluftsliv, somnaturreservat. I beslut om naturreservat skall enligt 8 § NVLbestämma vUka inskränkningar i rätten att förfoga över faslighet som ärnödvändiga för atl trygga ändamålet med reservatet. Härigenom har länsstyrelsenbefogenhet all förbjuda bebyggelse på fastighet som ingår i reservatet. Närfråga uppkommit om atl bUda naturreservat kan enUgl 11 § NVLmeddela förbud mol alt ulan tillstånd vidta åtgärd inom detberörda området som skulle strida mot syftet med de ifrågasatta reservatföreskrifterna.Sådant förbud får meddelas för en lid av högst . Om särskilda skäl föreUggerfår förlänga förbudets giltighelstid med högst tre är. Om föreskrifter enligt 8 § NVL medför sådan inskränkning irätten alt bebygga mark, att ägaren bara kan använda den på ell sätt som står iuppenbart missförhållande liU dess tidigare värde, är han enligl 25 § NVLberättigad tUl ersättning av kronan för den skada han lider. Delsamma gäller ommarkägaren i annat fall genom sådana föreskrifter orsakas avsevärt men. Ävenför skada som markägaren eUer annan rättsinnehavare genom tidsbegränsatförbud enUgl 11 § NVL kan enligl 27 § NVL ersättning utgå om tillstånd vägrasatt vidta åtgärd som avses med förbudet, Ersältning utgår dock endast om markenpå grund härav inle kan nyttjas på samma sätt som tidigare och markägaren ellerannan rättsinnehavare härigenom lider avsevärt men med avseende på marken, Detlainnebär all ersältning kan utgå för I, ex, förlorad rätt tUl skogsavverkning,men däremot inle för förlusl, som föranleds t. ex. av atl ett område, somanvänds för jordbruksändamål, inte får exploateras för fritidsbebyggelse (se SOU1951:5 s, 97), Verken framhåller i promemorian bl, a, atl oregleradglesbebyggelse medför stora problem från planeringssynpunkt genom atl den oftahindrar planering på lång sikt för en ändamålsenUg markanvändning ochbebyggelsestruktur och genom atl den innebär etl slöseri med mark ochnaturvärden. Olägenheterna med nuvarande ordning framträder klart inom de områden där exploateringslrycket är starkast, dvs, runt de 2*-1971. största städerna och i de mest efterfrågadefritidsområdena. I storstädernas omgivningar uppslår en gles och planlösbebyggelse bestående av både permanenta bostäder och fritidshus. Dennabebyggelse minskar möjUgheterna alt skapa planmässig ordning och reda i bebyggelsenoch all åstadkomma en tUlfredsstäUande balans mellan bebyggda områden ochönskvärda grönområden för rekreationsändamål. Bebyggelse av denna typ gör delockså svårare alt reservera mark för framlida expansion. EnUgl verken kommereffekten av den samhäUsplanering som sker i oUka sammanhang all fortlöpandeminskas om inle ändringar vidtas av lagstiftningen rörande glesbebyggelserälten.Verken föreslår därför i promemorian en tidsbegränsad lag i vilken föreskrivsatt viss översiklUg planläggning skall ha skett för att mark skall få användasför glesbebyggelse. Enligt lagförslaget får befogenhet atlförklara ansökan om tiUstånd bl, a, enligt 16 eUer 19 §§ NVL vUande. Dessutomföreskrivs alt avstyckning inle får ske på sådani sätt atl planläggningmotverkas och alt alltid skall underrättas om avstyckningavseende glesbebyggelse. Lagen föreslås gälla . Verken framhåller atthuvudmotivet för en provisorisk lagstiftning är att ge stal och kommun enplanläggningsfrist. Vidare understryker verken att syftet inte är att motverkaall glesbebyggelse utan endasl all skapa möjUgheter för en styrning. 1 verkspromemorian framhålls all även enstaka byggnadermed en olämplig utformning och lokaUsering kan innebära omfattandelandskaps-förstöring inom områden med öppen landskapskaraktär. För all sådanaolägenheter skall kunna motverkas föreslås att vid byggnadslovsprövningen skallkunna prövas hur byggnaden med hänsyn tiU stads- eller landskaps-bUden lämpligenskall förläggas inom tomten. Enligt verken synes det även för att kontrolleraefterlevnaden av gällande regler erforderligt all utvidga skyldigheten att sökabyggnadslov liU atl gälla hela landet. Remissinstanserna delar i allmänhet verkens uppfattning ombehovfet av förbättrade möjligheter att bemästra de problem som en planlöstframväxande glesbebyggelse, främst fritidshus, orsakar i många områden. Kammarkollegiel, , skogstyrelsen,, , länsstyrelserna i , , ,och , , samt , glesbygdsutredningen,, samfundet för hembygdsvård. , , , , och Svenska riksbyggentillstyrker förslagel eUer lämnar det ulan erinran. Kammarkollegiel,och förutsätter dock atl de planerade organen ges tillräckUgaresurser. har förklarat sig inte ha något atlerinra mol förslagel. Flertalet av de remissinstanser som varit positiva liU förslageloch som närmare utvecklat skälen för sitt ställningstagandeframhåller de ölägenheter från skilda synpunkter glesbebyggelsen medför ochanser atl förslaget är godtagbart som en temporär lösning av problemen intiUdess alt ny byggnadslagstiftning föreligger, Enliglskogsstyrelsen lokaliseras ofta glesbebyggelse till högproduktiva skogsmarkerfastän den ulan men skulle kunna förläggas till närliggande marker med svagaskogliga produklionsförutsältningar. Glesbebyggelse medför vidare ibland frånskogsbrukels synpunkt olämpUg lösning av vägfrågorna. anförall förslagels syfte med hänsyn bl, a. tiU aktuella frågor om service ochbostadskostnader är helt i Unje med de intressen bostadsmyndighelerna har altföreträda. ÖversiklUg planering av glesbebyggelsen är enligt av värdesom underlag för en rationeU utbyggnad och drift av vägnätet. iStockholms län anser all någon form av reglering av glesbebyggelsen ärnödvändig och alt de i promemorian framförda förslagen synes kunna innebära enåtminstone tillfällig lösning i avvaktan på en genomgripande översyn avbyggnadslagstiftningen. Liknande synpunkter anförs av iNorrbottens län och . i länanför all glesbebyggelse för fritidsändamål som regel bör föregås avplanläggning. för samhällsplanering, utgör planläggningskravför glesbebyggelse, byggnadslovsskyldighet och möjUghet för byggnadsnämndernaatt styra lokaliseringen av glesbebyggelsen nödvändiga hjälpmedel för altundanröja de allvarligaste olägenheterna av en okontrollerad glesbyggelse. Mångaremissinstanser anser emellerlid atl förslagel inle bör läggas lill grund förlagstiftning. Dessa är hovrätten för Nedre , domänverket, lantbruksslyrelsen,länsstyrelserna i , och , bygglagulredningen, nalurvårdskommillén,CFD, , . Näringslivetsbyggnadsdelegation, SAF, , ,, , . FöreningenSveriges häradshövdingar och stadsdomare saml lant-mätarefören ing. De nunämnda remissinstanserna anför bl. a. alt konsekvenserna av förslaget inteutretts tillräckligt och att innebörden av det föreslagna nya planinstitutet äroklar saml atl svårigheter kan uppslå vid samordning av de föreslagna reglernamed bestämmelserna i och NVL. De har dessutom invänt all resurser lordesaknas för en så omfattande markanvändningsplanering som förutsätts i förslagel. Hovrätten för Nedre anser alt varje delreform avplanväsen-del i aUl väsentligt måste bygga på riktlinjer som kan antas kommaall gälla för den nya bygglagstiflningen och att promemorian i detta avseende inlelämnar något besked. Hovrätten påpekar även all man måste ulgå från all detdröjer avsevärd tid innan de föreslagna översiktsplanerna hinner upprättas ochall del under denna lid kommer atl råda ell totalt bebyggelseförbud. Domänverketanför atl planering av glesbebyggelsen kräver stora, väl kvalificerade utredningsresurser som f. n. Dessutom förefaller förslaget enligt verket vara aUlförsvåröverskådligt till sina konsekvenser för atl kunna läggas liU grund förlagstiftning. Liknande synpunkter framförs av i /län.Länsstyrelsen i anser atl del är tveksamt om översiktsplanerhinner upprättas inom sådan tid att lagstiftningen hinner praktiskt tillämpaseftersom karlunderlag och personella resurser för arbetet saknas i storutsträckning, väcker frågan om inte kontrollen överglesbebyggelsen kan förbättras genom ett tillägg till 29 § BS av innehåll allbyggnad ej får uppföras med mindre den får en med hänsyn till dess avseddaanvändning varaktigt lämplig belägenhet, Mol förslaget om genereU byggnadslovsplikl har ingen annaninvändning riktats under remissbehandlingen än alt Sveriges lanlmätareföreninganfört att förslaget inte bör genomföras om inle del föreslagna planläggningskravetför glesbebyggelse genomförs. lägger i sin skrivelse fram förslaglill lagstiftning för alt åstadkomma ett effektivare strandskydd. Verket anförsom skäl för framställningen atl den myckel snabbt expanderande fritidsbebyggelseni första hand söker sig till de för det rörUga friluftslivet mest attraktivastrandpartierna, Exploateringslrycket på ännu icke strandskyd-dade kust- ochinsjöstränder i framför allt mellersta och är mycket starkt ochmåste därför enligt verkets mening särskilt uppmärksammas. För meddelande av strandskyddsförordnandekrävs omfattande utredningar angående bl. a, strändernas lämplighet för bad ochfriluftsliv. Sådana utredningar är både tidskrävande och kostsamma.Länsstyrelserna har lutlills som regel saknat resurser alt på detta områdeverka med den snabbhet och effektivitet som behövs. Även om förhållandena inågon mån förbättrats i samband med påbörjad utbyggnad av länsstyrelsernasresurser på nalurvårdsområdel, måste man enligt verket räkna med att det kommeratt ta åtskilliga år av inventeringar och utredningar innan slrandskyddsförordnandenmom de län där stränderna f. n, inte är fullständigt skyddade kan meddelas iden utsträckning som behövs. Eftersom del är synnerligen angelägel att åtgärdersnabbi vidtas för att hindra att värdefulla strandområden bebyggs och därmedför framtiden undandras allmänhetens begagnande har övervägt ohkamöjUgheter alt genom lagstiftningsåtgärder nå della syfte. Verket lägger iskrivelsen fram tre alternativa förslag lill ändring av gällande bestämmelserom slrandskydd, I första hand föreslår verket all i 15 § NVL införs enbestämmelse med innebörd atl land- och vattenområdena inom elt avstånd av 100meter på ömse sidor om strandlinjen skall vara strandskyddsområden. Område somingår i faststäUd generalplan, stadsplan eUer byggnadsplan skall dock inle ingåi sådant strandskyddsområde. skall kunna föreskriva attbestämmelsen inte heller skall gäUa visst annat område eller del av länet.Vidare skall kunna förordna att visst land- och vallenområde inomdet avstånd från strandlinjen som prövas erforderligt i varje särskilt fall,dock högst från nämnda Unje, skall vara strandskyddsområde. Dispens från strandskyddsförordnandeskall kunna ges på samma sätt som f. n, I andra hand föreslår verket atlbestämmelser med samma innehåll ges i form av en särskild till en giltighelstidav begränsad lag, I Iredje hand föreslår verket atl Kungl. Maj:t genom särskUdlag med samma giltighetstid får befogenhet all i avbidan på erforderligutredning om behovet av strandskydd i fråga om stränderna vid havet, insjöaroch vallendrag inom visst län, viss kommun eller annan trakt förordna atl land-och vattenområdet inom från strandlinjen skall vara slrandskyddsområde.Sådant förordnande får inle omfatta område, vilket med slöd av NVL förklaratsvara strandskyddsområde, och skaU kunna upphävas av när behovinte längre föreligger av förordnandet. Bestämmelserna i skall i tillämpligadelar gälla även beträffande slrandskyddsförordnanden enUgt delta förslag. TiU förslag har fogats ett särskiltyttrande av dess styrelseledamot, numera justitierådet , varidenne föreslår atl i NVL införs regler om behörighet för länsstyrelse attmeddela tUlfälliga, tidsbegränsade slrandskyddsförordnanden. Sådant förordnandeskall enligl förslagel kunna utfärdas för strandområden inom viss kommun ellerannan del av länet innan erforderlig utredning om förutsättningarna för ettdefinitivt strandskyddsförordnande hunnit göras. Syftet med förordnandet skallvara atl säkerställa genomförandet av det definitiva slrandskyddsförordnandet.Förordnandet skall få meddelas , högst . Om särskUda skäl föreUgger,skaU kunna förlänga giltighetstiden . När skälinte längre föreligger för förordnandet, skall det hävas. Del tUlfälligaförordnandet föreslås under sin giltighetstid få de rättsverkningar såvälbeträffande rätt lill ersältning som i andra hänseenden som elt definitivt strandskyddsförordnandemedför. Remissyttranden över förslag om aUmäntstrandskydd m. m. framställning har fått ett positivtmottagande. Behovet av en effektiv lagstiftning framhålls allmänt. Det ärendast i , RLF och somavstyrker helt. Enligt RLF innehåller den nuvarande naturvårdslagen fuUt tillräckUgamedel för alt uppnå det resultat, som kan anses erforderligt för att skyddastrandområden från olämplig bebyggelse. De flesta remissinstanserna delarnaturvårdsverkels mening atl det är angeläget alt ålgärder vidtas tiUförbättring av strandskyddel för att möta det ökande trycket på ännu inteskyddade stränder. Länsstyrelserna i och påpekar emeUertidatl behovet av generella slrandskyddsförordnanden inle är särskiltframträdande inom dessa län. Bygglagulredningen anser ulan alt ta ställning liU aUernalivatt problemet på slrandskyddels område f. n. endast bör lösas genom provisorisklagstiftning. Del av föreslagna Iredje alternativet harinte tillstyrkts av någon remissinstans. anser att detlaförslag lorde medföra elt omständUgl administrativt förfarande och därigenomvara mindre lämpligl. Liknande synpunkter framförs av länsstyrelserna iStockholms, , och , saml länoch av LO. förstahandsförslag om elt aUmänt slrandskyddtiUstyrks av länsstyrelserna i , , , ,och liksom av . iÖrebro län framhåller atl om ett allmänt slrandskydd införs behöverundersökning endast företas av de strandområden där dispensansökningar förekommer.Man får då också möjUghet att påverka lokaliseringen av bebyggelsen där.Länsstyrelsen påpekar också att del dessutom inte behöver råda någon tveksamhethuruvida ett strandområde är belagt med slrandskyddsförbud eUer inle. menar atl tiden nu är inne för all övergå från den hittiUsgällande urvalsprincipen liU en princip om aUmänt strandskydd. anser att det är tveksamt om det föreUggerbehov av ell så omfattande slrandskydd som föreslås i förstahandsförslagel. skulle i åtskilliga fall strandskyddet uppenbarligen inte ha någonmening. Mol naturvårdsverkels förslag tiU lagstiftning om generelltbyggnadsförbud vid stränder talar enligt domänverket dels all genereUaförordnanden av detla slag utgör allvarliga ingrepp i markägarens frihet, delsatt generellt förbud tills vidare är onödigt och opraktiskt för arealmässiglbetydande delar av landet. i /framhåller att elt generelltstrandskyddsförordnande medför en stor arbetsbelastning för länsstyrelsernamed dispensansökningar, Andrahandsförslagel om etl allmänt strandskyddsförordnandegenom en provisorisk lag tiUstyrks av lanlbruksstyrelsen, ,länsstyrelserna i och samt LO och Reso. iVästernorrlands län anser att elt allmänt slrandskydd inte är behövligtöverallt i inlandet. Där skulle det säkerUgen komma all kraftigt administrativtbelasta med etl stort antal dispensansökningar. Del allmännastrandskyddet bör därför begränsas tUl att omfatta landets kust, där behovet avstrandskydd onekligen är störst. Det strandskyddel bör utformas enligt andrahandsförslagel,LO och Reso anser att, i avvaktan på bygglagutredningens belänkande, enprovisorisk lösning enUgl delta alternativ är en framkomlig väg. Ävenskogsstyrelsen tUlstyrker delta alternativ som del administrativt enklare ochdel som snabbast ger effekt. De flesta av dem som tUlstyrker första- eUer andrahandsförslagenanser all del krävs en precisering av vad som skaU menas med ullrycken insjöeller vattendrag. Lantbruksstyrelsen menar atl delta bör ske antingen i form avuppräkning eller genom angivande av exempelvis minimiyla eller minimibredd påinsjö. Den negativa kritik som riktas mol naturvårdsverketsförslag gäller i allmänhet konstruktionen med elt genereUt strandskydd ochavser således både första- och andrahandsförslagen. Enligl lantmäteristyrelsenkan de stora skiljaktighelerna i förutsättningar mellan olika delar av landet inlebeaktas på ett smidigt sätt. Möjlighet till variationer i skyddsgränsens breddsaknas, Lanlmäteristyrelsen menar också atl del är lämpligt alt frågan om eltallmänt slrandskydd utreds från vidare utgångspunkt inom bygglagulredningen. Ulvesons förslag tillstyrks av hovrätten för NedreNorrland, kammarkollegiet, statens planverk, domänverket, lantmäteristyrelsen,länsstyrelserna i , , , , /,, och , , , , samlNorrbottens län och av . Hovrätten för Nedre Norrlandanser alt de olägenheter som vanUgen är förenade med generella förordnanden börbli betydligt mindre kännbara till följd av den begränsade gUlighetsliden förde förordnanden som avses med sistnämnda förslag. Kammarkollegiet menar atldelta förslag är alt föredra av bl, a. praktiska skäl. Mot bakgrund av deerfarenheter som i vunnit vid tiUämpningen avgenerella strandskydd för stränderna anser all Ulvesons förslagär lämpUgasl för all skapa etl effektivare strandskydd i avvaktan på atl fråganblir närmare utredd i anslulning till arbetet med en ny byggnadslag.Länsstyrelsen i anser att det förslag enligt vilket Kungl. Maj:lskall meddela tillfälliga slrandskyddsförordnanden iprincip ger goda möjligheter lUl etl förstärkt slrandskydd. Emellertid är detomständligt och tidsödande atl för varje liUfäUigl förordnande behöva begäraregeringens beslut. Från praktisk synpunkt bör länsstyrelserna själva habehörighet att i avvaktan på definitiva beslut meddela tUlfäUiga, tidsbegränsadeslrandskyddsförordnanden. i förordar Ulvesonsalternativ med motiveringen att en sådan lösning möjliggör ett snabbtingripande vid behov utan att avkall görs på särskild utredning för eltdefinitivt strandskyddsförordnande. i anser alt dädel på grund av bristande personeUa resurser kan vara svårt althinna med de utredningar, som skaU ligga tiU grund för beslut om slrandskydd,det är synnerligen angelägel alt möjUghet skapas för etl interimistisktförordnande, som kan gälla i avvaktan på alt grundligare utredning kommer tiUutförande. övervägde i sitt inledningsvis omnämndabetänkande bl, a. ett upphävande av den s. k, fria glesbebyggelserälten, förtyd-Ugandeav tätbebyggelsedefinilionen, införandet av ell nytt planinslitut för attreglera glesbebyggelse, införandet av utomplansbeslämmelser för hela landet samlutarbetandet av förslag till anvisningar rörande glesbebyggelse. Utredningenföreslog atl vissa förtydligande tillägg skulle göras liUtätbebyggelsedefinitionen i 6 § BL, huvudsakUgen i syfte all ge definitionen ensådan utformning alt den skuUe träffa fritidsbebyggelse i samma män som helärsbebyggelse. Utredningen anfördedessutom atl det var angeläget alt den delvis framåtsyftande innebörd, somlagrummet lorde ha, kom till mera tydligt uttryck i lagtexten än som var faUeli gällande lydelse och föreslog därför alt bestämmelsen skuUe ha följandelydelse: Med tätbebyggelse förslås i denna lag sådan samladbebyggelse som nödvändiggör eller kan förväntas nödvändiggöra särskildaanordningar för tillgodoseende av gemensamma behov. Vid prövning huruvidatätbebyggelse föreligger skall hänsyn tagas fämväl till bebyggelse som är attvänta inom nära förestående tid. Annan bebyggelse än tätbebyggelse benämnesglesbebyggelse, 1 motivering till utredningens förslag anförs bl, a, all tätbebyggelsedefinilionenträffat helårsbebyggelse och fritidsbebyggelse oUka därför att del tidigarerått en bestämd ålskiUnad mellan dem i slandardhänseende. Skillnaden i standardåterverkar på behovet av gemensamhelsanläggningar.