prop · FU0320 · 1971-12-31 00:00:00 — 8.för sökandens-------------- -- göras gällande. 9 Har fastighet förvärvatsgenom expropriation eller liknande tvångsförvärv eller på exekutiv auktion,vid vilken fastigheten sålts till betalning av fordran för vilken den tillföljd av upplåtelse av panträtt eller på annan grund svarar oavsett vem dentillhör, har förvärvaren rätt att erhålla lagfart utan hinder av all denföregående ägaren ej har lagfart. Harfastighet förv'ärvats genom expropriation eller liknande tvångs-förvärv ellersålts exekutivt lill betalning av fordran för vilken den till följd avupplåtelse av panträtt eller på annan grund svarar oavsett vera den tillhör,har förvärvaren rält all erhålla lagfart ulan hinder av att den föregåendeägaren ej har lagfart. Maj:ts proposition nr 1971 (Lydelseenligt prop. 1970: 20) (Föreslagen lydelse) tvångsförvärv, 5. sökanden är Har ärende - 4. fasligheten frångått sökanden på grund av exekutiv auktion eller genom expropriation eller liknande 4.fastigheten frångått sökanden på grund av exekutiv försäljning eller genoinexpropriation eller liknande Ivångsförvärv, 6. fastighetenföre iipjilåtelsen frångått upplåtaren på grund av exekutiv auktion eller genom expro priation eller liknande Ivångsför värv, 7. upplåtelsenavser----------- 6.fastigheten före upplåtelsen frångått upplåtaren på grund av exekutiv försäljning eller genom ex propriation eller liknande tvångs förvärv, ---------- göras gällande. Dennalag träder i kraft tien . Lagom ändring i uppbördsförordningen (1953: 272) Härigenomförordnas, all 3 mom. uppbördsförordningen (1953: 272) skall ha nedanangivna lydelse. (Nuvarande lydelse) (Föreslagen lydelse) Bestämraelserna i 88 c g utsökningslagen skola icke äga till-lämpning ridutmätning för skatt, ej heller vad i nämnda lag stadgas om skyldighet förborgenär att i vissa fall förskjuta kostnad. Bestämmelserna i 88 c § och 198 § 3 mom. utsökningslagen, 11 § lagen omexekutiv försäljning av fast egendom samt 3 § lagen om exekutiv försäljning avluftfartyg m. m. skola icke äga tillämpning rid utraätning för skatt. Dennalag träder i kraft . Senaste lydelse 1963: 260. Maj:ts proposition nr 1971 Utdragav protokoU, hållet i lagrådet . När v a r a n d e: tiUbandakommet utdrag av protokoll överjustitieärenden, hållet inför Hans Maj :t Konungen i statsrådet den 14 maj1970, hade Kungl. Maj :t förordnat, att lagrådets utlåtande skulle enligt 87 gregeringsformen inhäralas över upprättade förslag till 1) lag om exekutivförsäljning av fast egendom, 2) lag om ändring i utsökningslagen (1877: 31 s.1), 3) lag om ändring i lagsökningslagen (1946: 808), 4) lag om ändring irättegångsbalken, 5) lag om ändring i konkurslagen (1921: 225), 6) lag omändring i ackordslagen, 7) lag om exekutiv försäljning av luftfartyg m. m., 8)lag om ändring i lagen (1955: 229) i anledning av tillträde till 1948års konvention rörande internationellt erkännande av rätt till luftfartyg, 9)lag om ändring i förordningen (1877: 31 s. 51) om nya utsökningslagensikraftträdande och vad i avseende därå iakttagas skall, 10) lag om ändring ijordabalken. Förslagen,sora finns bilagda detta protokoll, hade inför lagrådet föredragits avhovrättsassessorn . Förslagenföranledde följande yttranden. Deremitterade lagförslagen syftar i huvudsak till att anpassa den exekutionsrättsligalagstiftningen itill panträttssystemet i nya JB. Förslagen, som väsentligengrundar sig på lagberedningens betänkande Utsökningsrätt VIII (SOU 1968: 64),innebär bl, a. atl bestämmelserna rörande exekutiv försäljning av fast egendomutmönstras ur UL och efter erforderlig oraarbetning sammanföres till ensärskild lag (FfL), Frågor av exekulionsrältslig karaktär har varit aktuellaredan i tidigare skeden av lagrådels befattning med JB, eftersom bestämmelserav denna karaktär även skall ingå i själva balken. Det må erinras ora alllagriidel i yttranden över JB-reniisserna frarahöU, att granskningen av dessabestämmelser ej vore slutgiltig innan hela fältet kunde överblickas. Först idetta skede har en sådan överblick blivit möjlig. Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 521 Vidden nu verkställda granskningen har lagrådet funnit, att de exekutionsrättsligabestämmelserna i balken sådana de utformats i prop. 1970: 20 med rissajusteringar enligt den aktuella remissen i huvudsak passar väl ihop med denlagstiftning i ämnet som här i övrigt föreslås. Såsom närmare utvecklas i detföljande är dock samordningen mellan 6 kap. 1215 g§ JB och vissa bestämmelseri FfL ej helt invändningsfri. Förslagettill lag om exekutiv försäljning av fast egendom Mantorde utan större risk för att bli motsagd våga påstå, att de regler som f. n.gäller för exekutiv försäljning av fast egendom inte i alla stycken hör till delättaste vare sig alt genomskåda eller alt praktiskt tillärapa. Ett exekutivtförfarande, utspelat efter alla konstens regler, torde i själva verket få ansessåsora elt av de raesl invecklade inslruraenl sora rättsordningen känner. Oftalorde det vara hart när omöjligt inte bara för lekraän att utan hjälp avsakkunnig agera i förrättningar av detta slag. Den sora tilltror sig att påegen hand kunna bevaka sin rätt vid en exekutiv auktion med något så närtilltrasslade förhållanden tar stora risker. Endast ett litet antal specialistersynes behärska ämnet. Häri ligger en fara att dessa på ett otillbörligt sättkan utnyttja det överlag lagstiftningen ger dem över personer som enligt sakensnatur är mindre bevandrade i dessa angelägenheter. Motdenna bakgrund hade del naturligtvis varit önskvärt om lagberedningen i störreutsträckning än som skett hade kunnat inrikta sig på atl få till stånd meraklara regler än de nuvarande och att man försökt stöpa om det exekutivaförfarandet i betydligt enklare forraer. Beredningen har emellertid i huvudsakstannat vid alt anpassa gällande regler i UL till det nya panträttssystemet iJB. Uppenbarligen har beredningen varit hårt bunden vid detta och inte ansettsig på något mera genomgripande sätt kunna rucka på reglerna i JB för attdärigenom åvägabringa en mera ändamålsenlig totallösning av de så närasammanhängande frågorna om panträtten och det exekutiva förfarandet. ex. eljest ha varit frestande att med utgångspunkt från elt modifierattillbehörsbegrepp ånyo taga upp frågan om försäljning av fastighetstillbehör,vilken i så eminent grad synes ägnad att komplicera det exekutiva förfarandet.Men härför har tiden uppenbarligen ännu inle ansetts mogen. Det sagda raåemellertid tjäna som belysning av hur reglerna i JB kan lägga hinder i vägenför rationella lösningar på utsökningsrätt ens område. i efterhand kan väli efterklokhetens tecken konstateras alt del varit mindre välbetänkt att maninte på en gång och i ett samraanhang behandlat panträttens ochutsökningsrättens mera näraliggande ämnesområden. Som saken nu ligger till ärdet fara värt även med hänsyn till den framtida användningen av datateknikeninora inskrivningsväsendet 17t 1971.1 saml. Maj.-ts proposition nr 1971 att såväl JB sora FfL delvis komraer att fraraslå sora föråldrade redan då deträder i kraft och följaktligen bli i behov av revision. Trots att vidremissbehandlingen av lagberedningens förslag farhågor uttalats för attförfarandet blirit alltför koraplicerat och svårbedömbart för den enskilde,ansluter sig departementsförslaget i allt väsentligt till beredningensförslag. Även ora på enstaka punkter vissa förenklingar och förtydligandenåstadkommits, är de föreslagna bestämmelserna i stora delar alltjämt såsvårtillgängUga, att del lorde bli nödvändigt, alt de kompletteras medutförliga anvisningar rörande den närmare innebörden och tillämpningen. Ochvad förfarandet beträffar är det tydligt, att detta ingalunda blirenklare än vad det f. n. är. I detta hänseende inå särskilt pekas på reglernaora utropsordningen, då en fastighet belastas av rättigheter (), och påbestäraraelserna om gemensarat intecknade fastigheter (4955 g§). Det är enklen tröst, att raan rörande sistnäranda bestämmelser får höra, att detknappast är möjligt att nå raycket längre på förenklingens väg. Mera lugnandeär då att man kan räkna med att vissa av bestämmelserna i sinom tid komraer attförlora i betydelse, allteftersora inteckningsförhållandena ordnar upp sigefter jordabalkens mönster. Endast i ell avseendeinnefattar departeraentsförslagel liksom beredningens förslag en nyhet avstörre principiell räckvidd. Det gäller införandet av möjlighet lillförsäljning av fastighet under hand. Dessvärre har förslaget i denna delfraraförls så halvhjärtat, all raan knappast vågar räkna raed altöverexekutorerna i någon större utsträckning kommer att begagna sig av dennautväg. Som särskilt anraärkningsvärl fraraslår även att deläns-styrelser-överexekutorer som yttrat sig över förslaget i denna del självaställer sig relativt kallsinniga till detsamma. Ä andra sidan har i ett tungtvägande remissyttrande framförts den åsikten att, eftersom underhandsförsäljningi de flesta fall är ägnad atl ge ett för alla berörda parter förmånligareresultat än oin fasligheten säljs på offentlig auktion, förfarandet bör inriktaspå underhandsförsäljning som den normala realisationsformen. Ävenom det finns vissa skäl att skygga inför den nyöppnade möjligheten tillunderhandsförsäljning, bör enligt rain raening dock allvarligt övervägas, orainte denna raöjlighet bör kraftigare understödjas än vad sora skett i departeraentsförslagel,inle endasl av den anledningen all underhandsförsäljning i sig själv lordeutgöra en sraidig lösning utan även därför att man genora valet av dennaförsäljningsform undgår att inveckla sig i det av lagen eljest anvisadeförfarandet. Jag föreslår därför i delföljande vissa järakningar i deparleraentsförslaget, vilka går ut på attöveres.ekutor skall tvingas atl på ett tidigt stadiura ta ställning till fråganom underhandsförsäljning och att denna försäljningsform skall bli ettanvändbart alternativ lill det gängse auklionsförfa-randet. vunnaerfarenheter ger slöd däråt är det raåhända möjligt alt underhandsförsäljningsedermera kan bli den primära försäljningsforraen. Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 523 Tankenär ju alt FfL i sinom tid skall infogas i en utsökningsbalk. Mellantiden tordeböra utnyttjas på så sätt att reglerna i FfL göres lill föreraål för särskildöversyn, varvid alliså främst frågan om försäljningsforraen böruppraärksaraiuas. Men en sådan översyn bör även, trots den pessimism sora f. n.tycks råda oin utsikterna alt härutinnan nå resultat, inriktas på atl medbeaktande av de reformer på inskrivningsväsendels område sora avser enomläggning av fastighetsbokföringen till ett ADB-system få till stånd eltbetydligt enklare och därmed även ett ur rättssäkerhetssynpunkt merabetryggande auktionsförfarande än det sora departementsförslaget innehåller. 1systeniatiskt avseende kan mot förslaget till FfL riktas den anmärkningen inte medtagit fördelningsreglerna i själva lagen. Det hade naturligtvisvarit en stor fördel om alla de viktigaste reglerna om exekutiv försäljning avfast egendom funnits samlade på ett ställe. Det ter sig besynnerligt, att raannu skall behöva gå till en annan lag för att få veta slutet på del exekutivaförfarandet. Vaddet reniitterade förslagel återigen angår synes detta till en början börakompletteras på så sätt att redan i lagens första paragraf ges klart beskedora atl underhandsförsäljning skall kunna förekoraraa som elt alternativ lilloffentlig auktion. I enlighet härraed bör i paragrafens andra punkt föreskrivasatt "försäljning skall ske på offentlig auktion eller under hand".Ora överexekutor väljer atl sälja en fastighet under hand, bör hinder ej raötaatt försäljningen sker genom "frivillig" auktion. Frågahuruvida underhandsförsäljning skall ske bör prövas av överexekutor på ell såtidigt stadium som möjligt. Den omständigheten att man i stället väljer att säljafastigheten på offentlig auktion, utesluter naturligtvis inle att frågan omunderhandsförsäljning på nytt kan aktualiseras. Denna fråga bör ständigt hållaslevande, och ett auktionsförfarande bör när sora helst kunna avbrytas, ora detskulle visa sig lämpligt att göra ett försök raed underhandsförsäljning. Orabevakningssammanträde hålles på särskild dag föra auktionen, bör även vid dettatillfälle frågan om underhandsförsäljning kunna tagas upp till diskussion.Beslutar raan sig vid sararaanträdel för att fastighelen i stället skall säljasunder hand, får auktionen givetvis avlysas. Att efter ett raisslyckatauktionsförsök frågan om underhandsförsäljning komraer i blickpunklen, ligger iöppen dag. Vad nu sagls bör korama till uttryck i lagen, förslagsvis genom enbestämmelse enligt rilken det skall ankomma på överexekutor att prövaom försäljningen skall ske under hand. Anses försök raed underhandsförsäljningej redan från början böra göras, skall det åligga överexekutor att ävendärefter taga upp frågan om underhandsförsäljning så snart anledning därtillförekoramer. Bestäraraelsen torde lämpligen kunna införas sora ett förstastycke i . 524 KungL Maj:ts proposition nr 1971 Detär betecknande, att det på flera ställen i remissprotokollet framhålles, attunderhandsförsäljning inte avses skola bli någon särskilt vanlig företeelseoch atl denna försäljningsform endasl bör komma till användning i sådana fall,då försäljningen rättsligt sett frarastår sora enkel och då förhållandena äveni övrigl är okomplicerade. 1 överenssläraraelse därraed harhu-vudbestäininelsen om underhandsförsäljning utformats på ett sättsom gör alt överexekutor i själva verket aldrig behöver tillgripa denna försäljningsform.Denna omständighet i förening raed det svala intresse, varmed länsstyrelsernai sina remissvar mottagit förslaget om underhandsförsäljning, medför att mankan befara att förslaget i denna del stannar på papperet. Vill raanåstadkoraraa att underhandsförsäljning blir ett verksamt altemativ lillförsäljning på auktion, torde det vara nödvändigt att föreskriva en uttryckligskyldighet för överexekutor att använda denna försäljningsform, då så befinneslämpligl;. Enligtdel reraitlerade förslagets ståndpunkt får underhandsförsäljning ske, närförsäljning i sådan ordning finnes raera "ändaraålsenlig" än försäljningpå auktion. Med detta något diffusa uttryckssätt avses enligt remissprotokolletatt frågan om underhandsförsäljning skall föregås av en "allraänlämplighetsprövning" så alt t. ex. även om det finns skäl antaga attförsäljning i denna ordning skulle kunna leda till bättre utbyte änauktionsförsäljning, underhandsförsäljning ilikväl inte bör komma i fråga,såvida förhållandena i det särskilda fallet från olika synpunkter sett ärkomplicerade. Resonemanget förefaller inle helt övertygande. Även omförhållandena är koraplicerade rilkel väl vanligen koraraer atl åberopas avdera som ogillar reformen är ju därraed ingalunda sagt, att inte enunderhandsförsäljning ändå kan låta sig genoraföras lätt och smidigt. Det finnsalltså enligt min mening ingen anledning att begränsa användandet avunderhandsförsäljning till de raera enkla och klara fallen. Tvärtora synes detangeläget att göra försök raed underhandsförsiiljning läget är"koraplicerat", inte minst för att därigenom undgå det stundomtungrodda och i riss mån äventyrliga auktionsförfarandet. Avgörande för fråganom underhandsförsäljning bör rimligen i stället vara att man har anledningräkna med att vid sådan försäljning gynnsammare villkor, framför allt högreköpeskillning, kan uppnås. Av det tidigare åberopade remissyttrandet alt dömalorde detta i de allra flesta fallen komraa alt inträffa. Vadsora ytterligare är ägnat att försvåra möjligheterna till underhandsförsäljningär den i lagförslaget uppställda regeln i att försäljningsvillkoren utom i risst undanlagsfall skall godkännas av fastighetsägaren. Det blir ra.a. o. en ganska lätt sak för en illvillig fastighetsägare att omintetgöra en iövrigt lyckad underhandsförsäljning, t. ex. genom en blank vägran eller genomunderlåtenhet att andraga varje som helst förnuftigt motiv för sin vägran. Tillfördelarna med underhandsförsäljning hör att denna försäljnings- Kungl.Maj.-ts proposition nr 1971 525 formger utrymme för förhandlingar om försäljningsvillkoren på ett helt annat sättän då försäljningen sker på offentlig auktion. Det torde därför kunnaöverlämnas åt parterna själva att sedan överenskommelse träffats omköpeskillingen relativt fritt reglera återstående frågor. Överexekutors raedverkanfår anses utgöra en garanti för att inte olika rättsägares intressen tradesför nära. Vissa regler varom mera nedan är dock nödvändiga. Ienlighet raed vad i det föregående anförts föreslås, all i föreskrives attom det är sannolikt atl gynnsararaare villkor kan uppnås, om ulmätt fastighetsäljes under hand än ora den säljes på offentlig auktion, försök skall görasatt sälja fastigheten under hand. Regeln i ora fastighetsägarensgodkännande av försäljningsvillkoren bör rajukas upp. Beträffandelagförslaget i övrigt raå här följande reflektioner göras. Detär påfallande raed vilken noggrannhet och utförlighet raan gått tillväga dådet gällt att utforraa exerapelvis reglerna sora handlar om sakägarförteckning,utropsordning och gemensamt intecknade fastigheter. Vad särskilt de sistnämndareglerna beträffar är del visserligen möjUgt alt med viss möda fatta innehålleti dessa raen det är tvivel underkastat om de verkligen går atl praktiskttillämpa i fall, då fråga är ora auktion på ett raycket stort antal fasligheterraed särskilt heterogena inteckningsförhållanden. Det lorde inte vara fel attmisstänka, att man bemästrat dessa situationer genora en relativt fritolkning vid tillämpningen av motsvarande bestäraraelser; remissinstansernastystnad på denna punkt kan möjligen tydas i denna riktning. Däremotsynes del raindre väl sörjt för att de som agerar vid exekutiva auktioner sakägare, spekulanter och andra skall få möjlighet att ordentligt sätta sigin i uppkommande besvärliga situationer, innan de har att träffa sinadispositioner. Visserligen kan bevakningssaminanträde utsättas att äga rumnågra dagar före auktionen men det förutsattes, att sammanträdet i allmänhetskall försiggå i omedelbar anslutning till auktionen. Det kan inte vara rimligtatt detta skall få ske i fall, då del rör sig om stora värden, motstridigaintressen och invecklade förhållanden. Det är väl mycket begärt, att någonefter ett besvärligt och tröttande bevakningssanimanlräde och på grundval av eninvecklad och omfattande sakägarförteckning för vilken en mer eller mindresummarisk redogörelse muntligen lämnats prorapt skall vara i stånd att vidauktionstillfället klart överblicka situationen. Fältet är i sådana fall frittför allehanda överrumplingsmanövrer. Ansesdet inte lämpligt att i själva lagen inrymma bättre möjligheter för rättsägareoch andra atl få skäligt rådrum för inforraation och överväganden, bör detinte vara uteslutet, att raan på administrativ väg kan få till slånd vissaförbättringar i detta hänseende, t. ex. genom föreskrifter alt i de fall dåförhållandena kan förväntas bli invecklade bevakningssammanträde skall hållasflera dagar före auktionen och all sakägarförteckningen skall finnastillgänglig eller utsändas till sakägare och kända intressenter Maj:ts proposition nr 1971 Därest omständigheterna ger anledning därtill, börbevaknings-saramanträde kunna ajourneras till annan dag före auktionen. Del börockså finnas raöjlighet all senarelägga auktionen. Lagrådelsuttalanden i fortsättningen av detta protokoll avges för mitt vidkoraraande medden reservation som följer av mina ovan utvecklade synpunkter. I den raån jageljest är av annan mening än lagrådels övriga ledamöter framgår detta avprotokellet. Bestämmelseni första styckel, atl vad i lagen sägs om ulraält fast egendora i tillärapligadelar även gäller när fast egendom skall säljas exekutivt under konkurs, syftarenligt raotivutlalanden dels på all fast egendora sora ingår i konkursbo ärutraätl och dels på atl konkursförvaltare begärt försäljning enligt 70 § KL.Att bestäraraelserna i förevarande lag är tillärapliga i det förra falletföljer direkt av och behöver ej särskilt anges. Med hänsyn till denföreslagna avfattningen av 70 § första stycket första punkten KL kan del ejheller anses behövUgl att föreskriva, att lagens bestäraraelser skall gälla närkonkursförvaltare begärt försäljning enligt nämnda paragraf i KL. Förstastycket i kan därför utgå såsom överflödigt. Möjligenkan det göras gälliande atl, ora förhållandet lill KL inte alls beröres iinledningsbestämmelserna lill FfL, bestämmelser som enbart avser försäljningpå konkursförvaltares begäran rätteligen borde ha sin plats, inte i FfL utan i70 g KL, såsom korapletlering av vad där sägs ora försäljning i den ordningsora gäller för utraätl fast egendora. Detta skulle i så fall gälla fjärdestycket i det reraitlerade förslagel samt det tillägg rörande försäljning påkonkursförvaltares begäran som lagrådet kommer att föreslå vid 11 g.Bestämraelsernas överflyttning till KL skulle emellertid göra lagstiftningenmindre överskådlig, varför lagrådet inte rill framställa något förslag i dettahänseende. Bestäraraelseni 71 § i del remitterade förslagel angående likställande av vilandebevis medpantbrev kan lärapligen överflyttas till förevarande paragraf. Justitieråden , och : Enligtandra stycket skall den ulraätta fastighetens ägare överlämna uppenbarligentill överexekutor pantbrev som han innehar. Sedan så skett, får pantbrevet ejpantförskrivas utan överexekutors tillstånd. Deföreslagna besläinnielsema har bl. a. motiverats med att det är viktigt allobelånade pantbrev finns tillgängliga vid försäljningen så alt de kanöverlämnas till köparen när han fullgjort sin betalningsskyldighet. I deltasararaanhang bör emellertid 22 kap. tredje styckel JB uppmärksammas. Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 527 Enligtdetta stadgande skall, då efter exekutiv försäljning medel nedsätts sommotsvarar pantbrevs belopp, inskrivningsmyndigheten på ansökan av fastighetensnye ägare utfärda nytt pantbrev på grundval av sararaa inteckning. Det förrapantbrevet skall därefter endast gälla rätten till de nedsatta medlen. Enligtuttalande av departementschefen (prop. 1970: 20 del A s. 416) är stadgandetavsett att kunna tillämpas i varje sådant fall då vid köpeskillingsfördelningefter exekutiv försäljning betalning utfallit på pantbrevs belopp menbetalningen inte lyfts. elt pantbrev inte presenteras vid fördelningssammanlrädethar alltså den nye ägaren möjlighet att få ut ett nytt pantbrev, vilket han kanbelåna. Det kan med hänsyn härtill ifrågasättas ora det är påkallat alt åläggaulraälningsgäldenären att överlämna obelånade pantbrev till överexekutor, enskyldighet som han f. ö. raycket lätt torde kunna undandraga sig. En föreskrifthärora synes även inkonsekvent raed hänsyn till gäidenärens raöjlighet altefter utraätningen ta ut nya inteckningar i fastigheten. Bestäraraelsenora skyldighet att överlämna obelånade pantbrev kan möjligen i och för sigbetecknas sora en ordningsföreskrift utan större principiell betydelse.Allvarligare betänkligheter väcker det korapletlerande förbudet molpanlförskrivning utan överexekutors tillstånd. Ett ägarhypotek är en tillgångsom kan bli föremål för självständig utraätning. Så länge det inte är utmättkan fastighetsägaren i princip fritt utnyttja det för pantsättning. Det ärdärvidlag utan betydelse om ägarhypoteket är knutet till ett obelånat pantbreveller utgör överhypotek på ett pantbrev som belånats för lägre belopp än detvarpå pantbrevet lyder. Det synes knappast finnas några bärande skäl för atl ifråga om ägarhypotek av det förra slaget låta utmätning av fastigheten få denverkan alt ägarens möjlighet att belåna ägarhypoteket blir beroende av endiskretionär prövning av överexekutor. Enligt departementschefen skulleförslaget i denna del innebära en avvägning Uknande den som gjorts i fråga omägarens möjUgheter att under exekution utnyttja själva fastigheten ochtillbehör lill denna (, jfr nuvarande 80 a § UL). Fallen är emellertid intejämförliga. Genom alt tillgodogöra sig fastighetens substans, d. v. s. annat ändess normala avkastning, kan ägaren s. a. s. urholka den rätt borgenärenförvärvat genora utraätningen.