prop · FU03114 · 1971-12-31 00:00:00 — Vissaav de gärningar som anges i bilaga I utgör förfaranden som enligl svensk lagär all hänföra lill brottsbalksbrott, nämligen vållande lUl annans död (3 kap.7 § BrB) och vållande lill kroppsskada eller sjukdom (3 kap. 8 § BrB).Ifrågavarande straffbestämmelser i svensk lag lorde i enlighet med allmännagrundsatser om allmän svensk strafflagstiftnings liUämplighel i rummet ulanvidare vara tillämpliga på gärningar som har begåtts utomlands. Beträffandevissa brott i lagen (1951: 649) om straff för vissa trafikbrott (TL) harrättsläget klarlagts genom några av högsla domstolen (HD) under senare årmeddelade domar. Sålunda har HD ansett bestämmelserna om vårdslöshet i trafik,rattfylleri och smilning (1 §, 4 § 1 mom. och 5 § TL) vara tillämpliga också påbrott som har begåtts utomlands (NJA 1960 s. 430 samt 1961 s. 507 och 596).Rallonykterhetsbe-stämmelsen i 4 § 2 mom. TL har HD däremot anselt vara avseddalt gälla endast gärningar som har begåtts i (NJA 1967 s. 409). Iövrigt saknas prejudicerande avgöranden i fråga om Irafikförfatl-ningamastillämpning utomlands. Man lorde dock närmast böra ulgå från att svenskastraffbestämmelser för trafikbrott i princip endasl gäller brolt som harförövats i . Det betyder, alt del stora flertalet av de ttafikförseelsersom räknas upp i konventionens förteckning i bilaga I och som i allmänhet harsin motsvarighet i bestämmelser i , vägtrafikförordningen (1951: 649; VTF)eUer av Kungl. Maj:t eller av annan myndighet med slöd av VTF meddeladeföreskrifter, förordningen (1960: 134) om mopeder saml lagen (1929: 77) omtrafikförsäkring å motorfordon inte f. n. kan bli föremål för lagföring iSverige. Såvitt gäller trafikförseelser av della slag krävs således vid eltsvenskt tillträde tUl konventionen all tillämpningsområdet för den svenska lagstiftningenutvidgas. Idepartementspromemorian har i enlighet härmed lagts fram förslag tiU "Lagom straff för trafikbrott som har begåtts utom riket". Vid utformningenav lagförslaget har utgångspunkten varit all samtiiga de trafikbrott som angesi förteckningen i bUaga I lill konventionen skall kunna bestraffas här ilandet, även när de har begåtts utomlands. De gärningar som närmast är atl ansesom vållande lill annans död eller vållande tiU kroppsskada eller sjukdom ochsom redan nu kan bestraf- fasi även när det har begåtts utomlands omfattas emellerlid inte avlagförslaget. Enligl promemorieförslagetskall tillämpningsområdet för TL i dess helhet utvidgas liU alt omfatta ävengärning som har begåtts utom riket (1 §). Vidare föreslås, atl bestämmelse omstraff för överträdelse av föreskrift i VTF eller föreskrift som meddelats medstöd av denna förordning eller överträdelse av föreskrift i mopedförordningenskall till-lämpas också i fråga om gärning varigenom någon utom riket har åsidosattmotsvarande föreskrift i gärningslandel (2 §). Beträffande trafikförsäkringslagen,som berörs av konventionen endasl i vad avser bestämmelser om framförande avmotorfordon för vilket inle finns trafikförsäkring, föreslås att endast sådanföreskrift i lagen som avser förbud mol brukande av motorfordon ulanföreskriven försäkring får sill tUlämpningsområde utvidgat på detla sätt (2 §).Förslagel innebär sålunda atl nu angivna föreskrifter i svensk lag blirtillämpliga också på förseelser som begås utomlands, under förutsättning atlgärningsmannen genom förseelsen har åsidosatt en på gämingsorten gällandetrafikregel som är identisk med eller kan sägas utgöra en motsvarighet tillden aktuella svenska trafikföreskriften. Genom en sådan konstruktion kommerenligt promemorian all uppfylla kravet i arl. 2.2 i konventionen attvid lagföring i hemvisllandel endasl de trafikregler får beaktas som gällde pågärningsorlen. Promemorieförsiaget idenna del omfattar således i och för sig fler trafikförseelser än som anges ikonventionens bilaga I. A andra sidan kan del länkas förekomma föreskrifter iutländsk trafikrält av sådant slag som anges i bilaga I till konventionen mensom inle har någon motsvarighet i de författningar som enligl 2 §promemorieförslaget skall gälla också utomlands begångna förseelser. Avkonventionen följer atl även överträdelser av sådana föreskrifter skall ivissa fall kunna beivras i . Vid de nordiska överläggningarnaförutsattes atl i eltvart av de nordiska ländema skulle införas bestämmelse avinnebörd, att den som, ulan alt kunna ådömas ansvar enligt inhemsk straffbestämmelse,i annat nordiskt land överträder en där gällande föreskrift av sådani slag somanges i punkterna 47 i bilaga I till konventionen skall dömas till ansvar, ochatt denna bestämmelse skulle göras tiU-lämplig också i fråga om förseelsebegången i annan konventionsstat. I enlighet härmed upptar promemorieförslagetdeb i 3 § föreskrift all den som i , , eller Norgeöverträder där gällande föreskrift av angivet slag i lagrummetuppräknas uttömmande de förseelser det är fråga om utan atl kunna ådömasansvar enligl 1 eller 2 § skall dömas lill böter, högst , dels i 4 §bestämmelse atl Kungl. Maj:t efler överenskommelse med annan främmande stal änDanmark, , eller kan förordna att 3 § skaU äga motsvarandetillämpning i fråga om gärning som begås i den staten.Förslaget förutsätter att Kungl. Maj:t i samband med ratifikation avtrafikbrotlskonventionen meddelar förordnande enligl 4 § med avseende påutomnordiska konventionsslater. Vidremissbehandlingen av promemorian har så gott som samtliga remissinstansergodtagit den laglekniska lösning som föreslås i promemorian. Kritik har dockriklats mol enskildheter i förslaget. Sålunda har de flesta remissinstansermotsatt sig en ordning som innebär all en person kan lagforas här i förförseelse som var straffri enligl den lag som gällde på gärningsorten. I övrigthar vissa remissinstanser avstyrkt en generell utvidgning av det geografiskatillämpningsområdet för andra Irafikförfaltningar än TL. Bland andratrafikmålskommittén anser, atl utomlands begångna trafikbrott inte börkriminaliseras i större utsträckning än som behövs för tillträde lillkonventionen, och varnar för en inflation i slraffsladganden. Någraremissinstanser ifrågasätter om inle bör med slöd av arl. 25 ikonventionen förklara all konventionen för svensk del inte är tillämplig påsådana trafikbrott som kan bedömas som rena bagalellförseelser. Elt parremissinstanser anser, atl 2 § TL, som innehåller bestämmelser om straff förväglrafikant som hindrar eller stör trafiken, inle bör göras generellttillämplig utomlands. I elt remissyttrande hävdas, atl den föreslagna påföljdenför överträdelse av 3 § lagförslaget, böter högst , är ett förlindrigt straff för vissa av de förseelser som bestämmelsen omfattar. I likhet med majoritetenav remissinstanserna biträder jag förslaget i promemorian all av konventionenföranledda bestämmelser tas upp i en särskild lag om straff för trafikbrott somhar begåtts utomlands. Som förut nämnts måsteefter tillträde till konventionen vissa bestämmelser i svenskaIrafikförfaltningar kunna tUlämpas också på brott begångna i övrigakonventionsslater. I första hand är della fallet med reglerna i TL omvårdslöshet i trafik (1 §), olovlig köming (3 §), rattfylleri ochrallonyklerhel (4 §) samt s. k. smitning från olycksplats (5 §). I rättspraxishar dessa bestämmelser med undanlag av bestämmelsen i 4 § 2 mom. omrallonyklerhel ansetts gälla även i fråga om utomlands begångna gärningar. om all sistnämnda bestämmelse äger tillämpning också på förseelserbegångna i övriga konventionsslater är således nödvändig. Del synes docklämpligt all en sådan föreskrift får omfatta samtliga angivna brott. Denbör emellerlid då i enlighet med vad som föreslagits i promemorian och i principgodtagits av remissinstanserna få generell gUtighet och avse alla utomlandsbegångna gärningar. Enligtpromemorieförslaget skall den aktuella bestämmelsen avse TL i dess helhet ochsåledes omfatta också föreskriften om hinder i trafik i 2 § TL, trots att detlainte påkallas av hänsyn till konventionen. Delta har kritiserats underremissbehandlingen. För egen dd kan jag visserligen medge alt bestämmelsennärmast har karaktären av ren ordnings- föreskrift, men jag anser det likväl inle finnastillräcklig anledning att i detla sammanhang göra undanlag för dennabestämmelse i TL och biträder sålunda promemorieförsiaget i denna del. Somhar föreslagils i promemorian bör bestämmelsen om TL:s tillämplighet i fråga omutomlands begångna gärningar tas upp i 1 § i den nya lagen. Vid sidanav de trafikförseelser som i svensk rätt bestraffas med slöd av TL nämns ibilaga I lill konventionen vissa förseelser som i är straffbelagda iVTF, mopedförordningen eller trafikförsäkringslagen. Vad angårbrott mot trafikförsäkringslagstiftningen föreslås i promemorian all densvenska lagens tillämpningsområde utvidgas endasl såvitt avser bestämmelsen omförbud mol brukande av motorfordon utan föreskriven försäkring. En sådanutvidgning av lagens tUlämpningsområde är påkallad av konventionensföreskrifter. I övrigl saknas del enligt min mening anledning all göraIrafikförsäkringslagens straffbestämmelser tillämpliga på utomlands begångnaförseelser. I likhet med remissinstanserna godtar jag därförpromemorieförsiaget i denna del. I fråga omövriga nämnda Irafikförfaltningar föreslås i promemorian, all samtligastraffbestämmelser i dessa författningar och således inte bara sådana somavser i konventionsbilagan angivna trafikförseelser blir tillämpliga påutomlands begångna gärningar ulan atl del sker någon begränsning till gärningari konventionsslalerna. Vissa remissinstanser har invänt, alt en generellutvidgning av del geografiska tillämpningsområdet för berördaIrafikförfaltningar kan befaras leda till atl får mottaga en mängdframställningar om lagföring för trafiköverlrädelser av bagatellartad karaktär.Förslagel har också ansetts innebära en alltför långtgående kriminalisering avtrafikförseelser. Dagenslivliga internationella samfärdsel kräver en ökad harmonisering av de olikastaternas trafikregler. Arbete med sådant syfte pågår också på både nordisktoch ell bredare internationellt plan. På grund av utvecklingen mot en alltlivligare landsvägstrafik över gränserna bör trafikbrott inte längre behandlassom förseelser enbart mot nationella ordningsregler. Visserligen bestämsinnehållet i trafikregler i stor utsträckning efter förhållandena på den platsdär de skall gälla, men regleringen i olika länder har å andra sidan mångagemensamma drag. Med hänsyn till den ökade inlernalionella vägtrafiken är delangelägel all de straffbestämmelser som finns i staternas inhemskaIrafiklagstiftning i större utsträckning än som f. n. är fallet görstillämpliga också på utomlands begångna handlingar. En sådan åtgärd är eltviktigt led i arbetet på all göra Irafiklagstiftningen effektiv. Del förslagsom har lagts fram i promemorian syftar till all åstadkomma ökad effektivitet idetta hänseende. Genom att nu förevarande författningars straffbestämmelsergörs generellt tiUämpliga på utomlands begångna trafikförseelser vinner manockså atl det inle behöver uppstå någon osäkerhet om vilka bestämmelser iförfattningarna som har sådan räckvidd. vidarenämna, alt den antagna danska lagstiftning som möjliggör Danmarkstillträde lill Irafikbrottskonventionen i della avseende har fått denutformning som för svensk del föreslås i promemorian. Straffbestämmelserna iden danska faerdselsloven har sålunda på motsvarande sätt gjorts generellttiUämpliga på handlingar som begås i utlandet. I lorde en motsvarandereglering blir genomförd i en nära framlid. Med anledning av vissaremissinstansers farhågor för att promemorieförsiaget skall leda lUl en mängdframställningar lill om lagföring för bagalellförseelser vill jagframhålla, atl sådana framställningar i praktiken inte lorde komma alt belastadel svenska rättsväsendet i någon högre grad, eftersom gärningsstatenskostnader för översättning m. m. i flertalet sådana fall lorde komma atl bliorimligt höga i förhållande lill gärningsstatens intresse av atl trafikantenblir lagförd. De beräknade kostnaderna för ell måls överflyttande lillhemvisllandel för lagföring lorde sålunda komma atl tjäna som en naturligregulator av strömmen av framstäUningar om åtal för bagalellförseelser. Vidarebör erinras om den möjlighet Kungl. Maj:t och efter Kungl. Maj:tsbemyndigande RÄ har alt med slöd av 2 kap. 5 § BrB underlåta alt meddelaåtalsförordnande för utom riket begånget brolt, när brottets bagatellartadekaraktär gör all åtal inle kan anses påkallat. Allmän åklagare kan ocksåutnyttja reglerna om åtalsunderlåtelse och därigenom medverka lill atllagföring här i landet av trafikanter som utomlands gjorl sig skyldiga tillendasl bagatellartade trafikförseelser inle sker i onödigt stor omfattning ochframför allt inte kommer till stånd när lagföring skulle medföra orimligautredningskostnader. Jagkan inle heller dela Irafikmålskommitléns uppfattning att promemorieförsiageti denna del innebär en onödig kriminalisering av trafikförseelser. Enförutsättning för lagföring för de utomlands begångna förseelser som avses härär alt den trafikregel som överträtls har en motsvarighet i svensktrafikstraffrätt. Förslagel innebär således i princip inte all man i svenskrält utvidgar del straffbara området. Å andra sidan kommer en ändring i svensklag som innebär en avkriminalisering automatiskt alt slå igenom också inom dennya lagens område. Jag föreslår i enlighetmed del anförda, atl bestämmelserna om straff för överträdelse avtrafikföreskrift i de i det föregående nämnda författningarna jämte nyssangivna straffbestämmelse i trafikförsäkringslagen i princip görs tiUämpligaäven i fråga om gärning som har begåtts utomlands utan all del sker någonbegränsning till gärningar i konventionsslat. En bestämmelse i ämnet bör såsomhar föreslagits i promemorian las upp i 2 § i den nya lagen. Som jag har nämntkräver trafikbrotlskonventionen, att konventionsslat vid lagföring för sådanförseelse som nämns i punkterna 47 i bilaga I lUl konventionen skall beakta demateriella trafikregler somgäller på gärningsorlen. Del är också tydligt all när det gäller trafikförseelserav detla slag liksom över huvud laget förseelser mol bestämmelserna i nyssangivna svenska trafikförfatlningar del inle kan komma i fråga alt bestraffa enutomlands begången förseelse annat än i fall då denna innefattar överträdelseav en motsvarande föreskrift i lagen på gärningsorlen. I 2 §promemorieförsiaget har i enlighet härmed angetts atl de ifrågavarande svenskastraffbestämmelserna skall tillämpas endast i fråga om sådan utomlands begångengärning varigenom en motsvarande trafikföreskrift i gärningslandet haråsidosatts. Förslagel har i denna del inle rönt några erinringar underremissbehandlingen och även jag biträder förslagel. I specialmotiveringenåterkommer jag till frågan om den närmare innebörden av uttrycket"motsvarande föreskrift". Jaghar tidigare nämnt att del i promemorieförslaget finns särskildastraffbestämmelser för överttädelse av utländsk trafikföreskrift, som inle harnågon motsvarighet i svensk lag. De föreslagna bestämmelserna är föranleddadels av önskemålet atl få lill slånd gemensam nordisk lagstiftning omlagföring av trafikförseelser inom , dels av konventionens krav altöverträdelse av föreskrift angående sådana förhållanden som anges i punktema47 i konventionens bilaga 1 skall kunna bestraffas i hemvistslalen även omdet i denna stats lag inle finns någon motsvarande föreskrift. Förslageti denna del har inle mött andra invändningar under remissbehandlingen än alldet föreslagna maximistraffet, böter högst , av en remissinstans haransetts vara för lågt i fråga om vissa av de förseelser som bestämmelsenomfattar. Bestämmelseni 2 § promemorieförslaget kommer atl gälla endast fall då den utländskatrafikregel som har överträtls har sin motsvarighet i en svensktrafikföreskrift. medlemsstater har visserligen i storutsträckning samma eller likartade trafikregler, men inom de områden som berörsi punkterna 47 i konventionens bilaga I finns bestämmelser i andramedlemsstaters Irafiklagstiftning som inte har någon motsvarighet i svenskrält. För all skall kunna uppfylla konventionens krav att hemvistslalenskall ha möjlighet alt lagfora en trafikant också när denne i annankonventionsslat har överträtt en trafikregel som inle har någon motsvarighet ihemvistslalen bör 2 § promemorieförslaget, som också har föreslagils ipromemorian, kompletteras med föreskrifter om straff i viss fall föröverträdelse av sådan utländsk trafikföreskrift som saknar motsvarighet blandde svenska trafikreglerna. Somframhållits i promemorian behöver dessa straffbestämmelser inle omfatta körningulan giltigt körkort (punklen 7 i konvenlionsbi-lagan), eftersom 3 § TL, sominnehåller straffbestämmelsen om olovlig körning, enligt 1 § i den nya lagenkommer all bli generellt tillämplig på gärning som begåtts utomlands. 3 § TL i sin lurhänvisar indirekt till andra rättsregler beträffande frågan vilka fordon som ärkörkorts-pliktiga och vilka personer som är behöriga att framföra sådanafordon. 1 § nya lagen innebär följaktiigen atl del för straffbarhel i fråga omutomlands begången olovlig körning inle krävs annat än atl gärningen står istrid med de körkorlsregler som gäUde på gämingsorten. Härigenom fårkonventionens krav på all hemvistslalen även vid lagfö ring för olovligkörning skaU beakta "trafikreglerna" på gärningsorten ansesuppfyllda. Jag godtar promemorieförsiaget atl nu berördastraffbestämmelser skall vara tUlämpliga på gärningar som begås iannat nordiskt land och all del i övrigl skall ankomma på Kungl, Maj:l atl ienlighet med avlal med främmande stal förordna all bestämmelsen skalltillämpas också i förhållande till den staten. En grundläggande bestämmelseför internordiska förhållanden bör las upp i en särskild paragraf (3 §) och enfullmaklsbestämmelse av angivet slag i en efterföljande paragraf (4 §). Av den föreslagna lagens konstruktion följer, atl den nuberörda bestämmelsen i 3 § blir subsidiär i förhållande lill 1 och 2 §§.Till-lämpningsområdet för 3 § lorde därför bli begränsat till specialregler förmera bagalellarlade förseelser. Under dessa förhållanden kan jag inle delauppfattningen all del föreslagna maximistraffet, böter högst , är förlågt. Med en sådan straffskala lorde man å andra sidan inle behöva befara all inågot fall strängare straff kommer all utdömas än som skolat följa pågärningen, om lagföring hade skell i gärningslandet eller om ansvar hade ådömtsenligl 2 § i den nya lagen. Också i fråga om straffskalan biträder jag därförpromemorieförslaget. Svensk rält intar den principiella ståndpunkten allsvenska straffbestämmelser skall tillämpas i fråga om utomlands begångengärning oberoende av om denna var straffbar enligt den lag som gällde pågärningsorlen. Del uppställs m. a. o. inte något allmänt krav på s. k. dubbelstraffbarhel. Trafikbrotlskonventionen innehåller visserligen en bestämmelseom dubbel straffbarhel (arl. 2.1), men denna innebär endasl altkonventionsslat inle får göra framställning om lagföring med stöd avkonventionen i fall då gärningen inle är straffbar både i det egna landet och ihemviststaten. Bestämmelsen utgör sålunda inte något hinder för domstol ikonvenlionsstat atl döma till ansvar för utom-lan',I> begånget trafikbrott,när dubbel straffbarhel inle föreligger, 1 promemorian har övervägts, om det för utomlands begångnatra-fililjroll bör i den svenska lagen föreskrivas atl ansvar får ådömas här ilandet endasl om gärningen var straffbar också enligl lag som gällde pågärningsorlen. Därvid har anförts, all en bestämmelse av sådani slag skulleutgöra en nyhet i svensk rätt och skulle innebära ett principielltställningstagande på ell snävt avgränsat område till etl problem som harbetydligt större räckvidd. Stötande konsekvenser av att krav på dubbelstraffbarhel inle uppställs i fråga om Irafiklagstiflningen skulle enliglpromemorian kunna förhindras genom den särskilda åtaisprövning som i regelskall ske enligt 2 kap. 5 § BrB vid utomlands begångna brott. Övervägandenautmynnar i uppfattningen atl man inte nu bör göra en särreglering påIrafikstraffrällens område av frågan om dubbel straffbarhel.Promemorieförslaget innebär i enlighet härmed, atl svensk medborgare ellerutiänning med hemvist i kan dömas till ansvar för utomlands begångenöverträdelse av sådan trafikföreskrift som anges i lagförslaget, även näröverträdelsen inle var straffbelagd enligl lagen i gärningslandel. Förslagelfår betydelse i fråga om sådana av den nya lagen omfattade brott som enligthittiUs gällande grundsatser inte ansetts över huvud laget vara omfattade avsvensk strafflagstiftning när de begås utomlands. Av särskUd betydelse ärfrågan om dubbel straffbarhet vid rattonykterhet, eftersom motsvarighet lilldetla brott saknas i åtskilliga främmande länder. Förslageli promemorian atl i viss del utvidga den svenska trafik-straffrätten all gällaäven brott som begås utomlands utan atl SläUa upp krav på dubbelstraffbarhel har starkt kritiserats av de flesta remissinstanserna. Del hardärvid framhållits bl. a. alt allmänheten skulle få särskilt svårt all förslåall de svenska reglerna om rattonykterhet skulle gälla även i fall dåförfarandet var slraffritt på gärnings-orten. Man har inte anselt, all särskUdåtaisprövning enligt 2 kap. 5 § BrB kan ersätta en regel om krav på dubbelstraffbarhel. Elt par remissinstanser anser att en regel om dubbelstraffbarhel är särskilt angelägen även när del gäller smilning frånIrafikolycksplals. För egen del anser jag ioch för sig alt starka skäl lalar för all frågan om dubbel straffbarhel i desshelhet las upp lill en förutsättningslös prövning med sikte på en reglering avspörsmålet inle bara för trafik-straffrättens del ulan inom straffrätten överhuvud tagel. Så kan emellerlid av naturliga skäl inle ske i della sammanhang.Frågan kan däremot komma all aktualiseras i samband med övervägandena rörandeSveriges tillträde till konvention om brotlmålsdoms internationellarättsverkningar. ställningstagande lill problemet i hela dess viddförutsätter ell föregående utredningsarbete. Resultatet av etl sådani arbetebör inle onödigtvis föregripas, och från den synpunkten kan man hysa tvekan omlämpligheten av alt nu genomföra en specialreglering på del begränsade områdesom trafikstraffrälten utgör. Frånsakliga synpunkter måste dock den kritik som har framförts mol promemoriansförslag i denna del anses tungt vägande. Förslaget kan få ogynnsammakonsekvenser i vissa faU. Särskilt när del gäller rattonyklerhelsbroltet ingerdel betänkligheter att undantagslöst tillämpa också ifaU då lagen på gämingsorten över huvud laget inte straffbelägger della slagsförseelser. I denna del inne- bärförslagel dessutom en avvikelse från HD:s ståndpunkt i del tidigare anmärktarällsfallet NJA 1967 s. 409. Trafikbrotten har över huvud taget en speciellkaraktär och har typiskt sett särskUl stark anknytning till den ort där debegås. Jag kan under dessa förhållanden inle finna att del möter några störrebetänkligheter eller innebär något äventyrligt föregripande av framtidaslällningslaganden alt i förevarande lag införa en generell bestämmelse om kravpå dubbel straffbarhel när del gäller lagföring här i landet för sådanagärningar som omfattas av lagen. Jag förordar därför alt en sådan bestämmelsetas upp i en särskUd paragraf i den nya lagen (5 §). 7.1.3Övriga lagstiftningsfrågor med anledning av trafikbrotlskonventionen Denmed anledning av etl svenskt tillträde till konventionen här föreslagna nyalagen om straff för trafikbrott som har begåtts utomlands aktualiserar fråganom behovet av följdändringar i annan lagstiftning. I 80§ 2 mom. vägtrafikkungörelsen (1951: 743) finns föreskrifter om skyldighet förbl. a. domstol alt sända underrättelse lill körkorlsregistrel, närkörkorlsinnehavare fällts liU ansvar för vissa förseelser.