prop · FU03107 · 1971-12-31 00:00:00 — De äldre arbetstagarnaär mera svårtörliga, yrkesmässigt och geografiskt, och har därigenom störresvårigheter atl anpassa sig till förändringar i arbetskraftsbehovet. Förelagenär erfarenhetsmässigt mindre benägna all anstäUa äldre arbetskraft. Vad sora ärsärskUl allvarligt i sararaanhangel är eraeUertid den negativa effekt sora enlängre lids arbetslöshet fär i fråga ora arbetstagarnas självförtroende ochpersonliga fömlsältningar i övrigl all ånyo gå in i arbetslivet. Inte rainstdel sistnäranda förhåUandet kan antas raedföra atl äldre arbetstagare efter entids arbetslöshet avgår ur arbetskraften och därmed inle längre registrerassom arbetslösa i statistiken. Ävenenligl arbelsförmedlingsstatistiken föreUgger betydande skillnader mellanäldre och yngre i fråga om arbetslöshetstidens längd. Delta framgår av följandetabell (nederst s. 17) som grundas på räkningen i millen av . Personeri åldern och däröver utgör endast omkring en fjärdedel av alla dem somvid räkningstillfället hade varit arbetslösa högst en månad, men inle mindre änca 4/5 av dem vilkas arbelslöshetstid överstiger etl halvt år. I detsammanhanget bör beaktas atl det reella ar-betskraflsulbudet i framför allt denäldsta åldersgruppen ofta är begränsat. För personer i åldem ellerdäröver står valet raånga gånger raellan arbetsraarknadsslöd eUerförtidspension. Enliglarbelsförmedlingsstatistiken fanns 2 680 personer iskogslänen i åldern eller däröver som hade varit arbetslösa rainst sexraånader. Del motsvarar praktiskt tagel hälften av alla långtidsarbelslösa iden åldersgmppen i landet. 1970års långtidsutredning (SOU 1970: 71) gör vissa bedömningar beträffandeutvecklingen av tillgången och efterfrågan på arbetskraft. Enligl utredningenkan befolkningen i de aktiva åldrama väntas växa obetydligt under perioden1970-1975. Den svaga anlalsraässiga ökningen i arbetskraflstillgången som har oo'o" r-" '©n r-j«r>fS a\ o\ O ovTiin- 1 m r- i- oC o" Tf" r-" o ' ''' r- oC>o'(rf r| r r- i-h 0\'n'rn'\o' a> Ö u. o toor-jrn oof-OON onoOvo ""1 '''Is' rAtoor y-r-rfoo rn' ocTcTodaC t>OsO\rr cs 11 (Ni(!<»( 04<11-Hl-H <Il-H 1< 1-H ON ' fn (S rj- ON ; cd u O i-H 1I o O rT o" '' vo (N 00 (N twS"TfÖ' rCoo" TjtOoT »I»(i-H*-H ri-H»-HTI (NJt-(»-h H VD 1-H TI »O O - O U-i o (N 1 vooorON o o\ a\ voovo vot vcTcTor »oocTi-l "otTTfvo" o»<00 OOvOO OvOCr\0\ rrtr-- rMrr- votvovo c/)_ , rj O vo f 11 1I O O oCcc"-»! fn-itm o\n((N «ooo »o-(So i-h-oo oqoo - CN i-TöoCoo" »-H 1-H o " oC oT 00* co' I "2 02 r rt D r-- oo Ioo o t oo r- 00 r ov r oo -H r-j f* (N oT Tt '' i-H cs-H (N H r* »< i-H 00 00 00 oo n P-" r" cn" i-H O »-H ri f* Tf Tt lO rTt oo (N cn" cn" ri cn" r4r-l»r>>n ooooa\VD O ov O vo oC cC (n" »n" r m vf c<) 00 ov Tf mrf 1-h" rT (N vo o r- m cN''rvrcN*'cN" ' t o r-" r 00 ov CN Tf oo *n *n \D rf r- Ov Tt Tf Tf Tf Tt Tf TfnoCoo" Tt m r* d 1-Hvor-vo oC otT Tf" o r- «o vo ooovti-i "novtTf oo»nr*(N in" vd" i-r oT Tt" oT -h" t--" oo" rT oo* oooTtoo f*ircNTf OnOoo Hi-iCNH CNCNCNCN »-ifNCNCS 'cNCMCNCN CNCNCNCN CNCNfSCN roocnov *'i. rscNcS(N cNmmr (N CN fSCN CN cs cs CN £-gi>5-5'g' 'So 'o g'5'S'o S'5'S'o OV ov Ov OV Ov Ov *-H 11 *-H »I 1I 1-H Arbetslösa fördelade efter ålder och arbetslöshetens längdenligl arbetskraftsundersökningama de tre första kvartalen 1970 (medeltal). Antal personer anges . veckor 1654år Antal % Antal % Antal % Antal % Antal % Antal % Antal % 55.2 31 24,9 25 13.3 14 6,6 9 30,2 24,4 22,1 23,3 31 30 28 35 23.1 45 9,6 24 4,3 12 Summa 208 100,0 181 100,0 79 100,0 468 100,0 86 100,0 38 100,0 124 100,0 ' Därav 400personer i åldern öcH 100 personer i åldern . skett sedan millen av 1960-lalel föratses alltså komraaall bestå. Förhållandena bedöras Wi likartade även under senare delen av1970-lalet. Äldersgrappen väntas öka svagt lill är 1975för alt därefter rainska något. Antalet yngre väntas minska ganska kraftigt,särskUt . Denna utveckling av tUlgängen påarbetskraft torde enligl utredningen inle komraa lill stånd ulan olika forraerav sarahällsinsatser. a. aktualiserar det ökade inslaget av arbetskraft ihögre åldrar ålgärder för alt bereda dera sysselsättning. säger vidare atl en väsentligbetingelse för den snabba produktivitetsstegringen under senare hälften av1960-lalet synes ha varit den ökade takten i näringslivels strukturomvandling.Den har medfört ökade krav på arbetskraftens rörUghet i olika hänseenden ochhar föranlett en stark utbyggnad av samhällsinsatserna inom bl. I utredningens kalkyl förutsätts en fortsatt snabbslrakluromvandling. Denna utveckling järate en hög produktivitetstillväxtreser krav på fortsatt utbyggnad av bk a. de arbetsraarknadspoliliskainsatserna. Utredningen påpekar också all ora den tendens skulle bestå sorahar iakttagits på vissa delar av arbelsraarknaden, näraligen all i första handyngre efterfrågas, delta lorde raedföra vidgade klyftor raeUan yngre och äldre. .Beträffande utvecklingen av efterfrågan på arbetskraftinora olika näringsgrenar gör långtidsutredningen bl. a. följande bedömningar.Inom jordbruk, skogsbmk och fiske förutses sysselsältningsnedgångama frånsenare delen av 1960-lalet forlsälla. Arbelskraftsvolymen kommer att minska med7 % . Inom, industrin minskade arbetsinsatserna, mätt i anlal liraraar,raed under liden och den fömtses i utredningens grundkalkylrainska i drygt sarama takt . Den sedan år1950 ganska snabba sysselsättningsökningen inora tjänstesektorerna väntasfortsätta. Sysselsättningsförändringarnainora de olika näringsgrenarna medför enligl utredningen allsysselsältningssslmkluren koraraer atl ändras på varierande sätt inom oUkadelar av landet. Som en av flera tänkbara utvecklingslinjer anges atl sysselsättningeni de tre storsladsorarådena kan öka Uka raycket som den för den totala ekonominberäknade uppgången. Sysselsättningsökningen i de tätbefolkade regionerna isödra och (ulora storstäderna) skuUe motsvaras av en nästanlika stor nedgång i inland. 2.2Uppsägning och permittering m. m. Etlanställningsavtals varaktighet kan bestäraraas på flera sätt. VanUgast är altarbetstagaren anställs tiUs vidare. Part i sådani anställningsavtal kan genomuppsägning få anställningen alt upphöra. Det förekomraer också allanstäUningsavtalel sluts för bestärad tid eller avser viss beslämdarbetsuppgift. I sådant fall upphör anställningsavtalet ulan särskilda ålgärderfrän partemas sida när liden har gått till ända eller arbetsuppgiften harslutförts. Uppsägningav anställningsavtal syftar lill atl avtalet skall upphöra all gälla. Enpermittering däremot innebär alt arbetstagaren vid arbetsbrist får sluta atlarbeta ulan all likväl anställningen upphör. Arbetstagaren är skyldig all raedkort varsel återgå till arbetet när det hinder sora föranledde perrailteringenhar upphört. Fråganora arbetslagarens räll lill lön under uppsägningslid eller under permitteringhar vid ell flertal liUfäUen varit uppe tUl bedömning i arbetsdomstolen.Avgörande är vilket lönesystem som tillämpas. Bygger avtalet på limlön, ansesarbetsgivaren norraall inte vara skyldig atl tillhandahåUa arbetslagarna arbetei större utsträckning än han själv anser sig kunna erbjuda. Detla betyder alt arbetsgivareni princip inle är skyldig att utge ersättning vid avbrott i arbetet eller vidperraitlering. I fråga ora raånadsavlönade är däreraot huvudregeln attarbetstagare inte skall behöva vidkännas lönerainskning därför alt fullt arbetemle har kunnat beredas. Tjänstemännenär i aUmänhet månadsavlönade och har därmed alltså i princip räll till lönunder uppsägningslid oavsett ora arbetsgivaren har kunnat erbjuda arbete ellerej. Arbetarna är däreraot oftast tiraav-lönade. Arbelsdorastolen har emeUertidansett atl bestämmelser om uppsägningstid ändå ger arbetare ell visst skyddmot inkomstbortfall. Domstolen har sålunda framhållit atl huvudsyftet raed enbestämmelse om uppsägningstid är för den anställdes del all han skall ha rådrumalt söka ny anställning medan den gamla anställningen ännu består. För altuppsägningstiden skaU fylla denna uppgift förutsätts all åtminstone i regelfull lön utgår , även ora arbetsgivaren inte kan beredaden anställde fuU sysselsättning. I en dom av (nr 24) gjordearbetsdomstolen följande uttalande. mån icke genom avtal en positiv reglering skell av frågan vilken ersättningen arbetare, som icke fåll åtnjuta uppsägningstid, därför skall uppbära, måstesamma fråga i överensstämmelse med aUraänna rättsgrundsatser bedöraas såsoraell skadeslåndsspörsraål. Arbetaren äger alltså - på sätt också angivits i § 3av här ifrågavarande avtal -åtnjuta ersättning för förlorad arbetsförtjänstunder uppsägningstiden. Därmed är tydligen spörsmålet likväl icke löst, ty delåterstår all avgöra, vilken arbetsförtjänst arbetaren förlorat, och detta återberor av frågan i vad mån arbetaren har rätt liU arbete . Hararbetaren rält alt erhålla arbete under full arbetstid,äger han också rätt atl, i händelse han icke fåll åtnjuta uppsägningstid,utbekomma ersältning motsvarande lönen för den fulla arbetstiden med avdrag förden arbelsinkorasl han eventuellt kunnat erhålla på annat häll. Har han däremoticke räll lill arbete under full arbetstid, kan han icke göra anspråk påersättning för annan arbetsförtjänst än sora raotsvarar del arbete han haflrält alt erhålla. Principielltföreligger tydligen icke någon skillnad raellan det fall alt arbetaren uppsagtsatl lärana sin anställning och han alltså över huvud icke fåttåtnjuta uppsägningstid och det fall att han väl kvarstått i anställningen raenicke erhållit arbete under full arbetstid. Hans rätttill ersättning för förlorad arbetsförtjänst raåste i båda fallen bedöraasraed hänsyn till orafatlningen av hans räll lill arbete . Spörsraäleli vad mån en arbetsgivare är skyldig alt tillhandahållaarbete under full arbetstid samraanhänger emellertid med frågan i vad raånarbetsgivaren över huvud är berättigad att inskränka arbetstiden ellerverkställa perraitteringar. TydUgen kunna dylika åtgärder alltid vidtagas, orade därav berörda arbetarna underrättas så långt i förväg sora motsvarar denbestämda uppsägningstiden. lorde emeUertid kollektivavtal och enskildaarbetsavtal, särskUt när lönesystemet är uppbyggt på timlön, i storutsträckning vara slutna under den förutsättningen att arbetaren icke kanpåräkna arbete i större utsträckning än arbetsgivaren anser sig kunna lämnadylikt. I detta fall kan arbetsgivaren alltså icke anses i något avseendehandla felaktigt, om han vidtager permittering eller förkortning av arbetstidenäven utan sådan underrättelse på förhand, varom ovan sägs. Den följdriktigakonsekvensen av att arbetarna alltså i dessa fall icke har någon rält till ett visstkvantum arbete skulle vara, alt en arbetare, sora uppsäges från sinanställning, icke heller kan göra anspråk på mera arbeteän arbetsgivaren anser sig kunna lärana och alltså icke heller kan fordraersättning för större lön än sora motsvarar denna arbetsmängd. EmellertidskuUe en dylik konsekvens ofta raedföra, alt förraånen av rätt till uppsägningstidskulle i alltför stor utsträckning uttunnas, och man har därför för dylika fallanledning att i uppsägningsbestämmelsen inlägga en tolkning, varigenom denobegränsade rätten all fritt permittera eller inskränka arbetstiden skäligenmodifieras i vad angår uppsägningstiden. SärskUt måste arbetsgivaren raedhänsyn till uppsäg-ningsbesläraraelserna anses hava en skyldighet all ihändelse av arbetsbrist planera sina uppsägningar , så alt deuppsagda beredas tUlfälle lill arbete i största raöjliga utsträckning underuppsägningstiden. Under inga orasländigheier bör arbetsgivaren kunna liUförfång för uppsagda arbetare inskränka arbetstiden ellerverkställa permUtering i större utsträckning än som motsvarade arbetsförhållandenavid liden då uppsägningen gjordes. Eftersätter arbetsgivaren vad sålunda måsteanses åligga , inträder skyldighet att lärana ersättning för denarbetsförtjänst , vara arbetaren med hänsyn lillförhållandena skäUgen kunnat göra anspråk, och på delta sätt kan ocksåersättning för förlorad arbetsförtjänst koraraa altmotsvara full arbetstid, oaktat arbetsgivaren icke kunnat lärana något arbetealls eller endasl en raindre mängd arbete. Dessauttalanden har bekräftats i andra domar. När det gällerförhållandel raellan uppsägning och permittering har arbetsdomstolen hafl allbedöma del fallet, atl en arbetare först permilleras och senare sägs upp frånanställningen. I ett sådant fall har domstolen funnit, all arbetsgivaren frånbörjan borde ha insett, att en bestående arbelsminskning skuUe bli nödvändig.Arbetsgivaren borde då ha sagl upp arbetarna och planerat uppsägningarna så,alt arbetarna kunde beredas arbete . Eftersom arbetsgivareninle hade handlat på della sätt, var han skyldig att håUa arbetarna skadeslösai den raån de blev utan arbelsinkorasl . Samma synsätthar kommit till uttryck i ett antal andra domar från arbetsdomstolen. I en domfrän (nr 11) frara-höUs, att arbetstagaren har räll liU ersältning förde löneförraåner sora avlalsenUgt skolat tillkomraa underuppsägningstiden. Har han tagit annan anställning, är han dock skyldig allvidkännas avdrag för den inkorast han därigenom förvärvat. Arbetsdomstolenhar vidare uttalat, atl ora kollektivavtal innehåller besläramelser omuppsägning så följer därav, all permittering inte får ske i sådana situationerdär en uppsägning, framstår som den naturliga åtgärden. I regel bör arbetsgivarentillgripa uppsägning i stället för permittering om en uppkomraen arbetsbristkan väntas bli långvarig. Arbetsgivaren får inte perraillera en arbetare istället för all säga upp ho- noraora avsikten är atl arbetaren inte vidare skall användas i arbetsgivarenstjänst. Uppsägningstidens längdhar särskild betydelse i det fallet alt arbetsgivaren försätts i konkurs.Enligl gäUande räll medför inle arbetsgivarens konkurs all anställningsavtaletupphör. Konkursboet anses emellertid ha räll alt säga upp avtalet all upphöraefler skälig tid och är därvid inte bundet av avtalad uppsägningstid. Om konkursboetsäger upp arbetstagaren, anses denne ha förmånsrätt enligl 17 kap. 4 §handelsbalken för lön under skälig uppsägningslid, ora arbetstagaren inte harkunnat skaffa sig arbelsinkorasl på annat håll. Enligl praxis skall vidbedöraande av vad som är skälig uppsägningstid hänsyn las till bl. a.anställningens längd och art. Finns uppsägningstid föreskriven itjänsteavtalet eller i kollektivavtal godtas den liden även i konkurs, om intesärskUda skäl talar mot det. 17 kap. handelsbalkenersätts fr. o. ra. av förraånsrättslagen (1970: 979).Lönefordringarnas stäUning vid konkurs ändras inte genora den nya lagen. I 11 §föreskrivs alt allraän förraånsrätt följer raed bl. a. arbetstagares fordranpå sådan lön eller annan ersättning på grand av anställningen som inle harförfallit lill belalning tidigare än elt år innan konkursansökningen gjordesoch på lön eUer ersättning under skälig uppsägningslid, högst . Vadsora är skälig uppsägningslid skall enligl förarbetena (prop. 1970: 141 s. 90f) avgöras efter sararaa riktlinjer sora enligl gällande rätt. EnUgl2 § lagen (1970: 741) om statiig lönegaranti vid konkurs tryggas arbetstagaresförmånsberältigade lönefordringar genora en statlig garanli. Garantin utgörraaxiraalt basbeloppet enligt lagen (1962: 381) ora aUraänförsäkring. Basbeloppet för är . Enligl förarbetena bör delgaranterade beloppet motsvara lön för en eller före konkursbeslutetoch för skälig uppsägningstid och dessutora norraala fordringar påackordsersällning, provision m. ra. 1970: 201 s. 65). Vad sora är skäliguppsägningstid avgörs på samraa sätt sora vid lillärapning avförmånsrättslagen. I förarbetena anges också alt, om arbetstagaren underuppsägningstiden lyfter lön från ny anstäUning, etl häreraol svarande beloppskall dras av från hans för-raänsberältigade utdelning i konkursen (prop. 1970:201 s. 66). 2.2.2Regler ora uppsägningslid Privat verksarahet Ifråga ora arbetare gällde ursprangUgen att varken den enskUde arbetsgivareneller den enskilde arbetaren behövde iaktta någon uppsägningstid. Är 1964 koraeraeUertid SAF och LO överens ora all rekommendera sina förbund alt ikollektivavtalen införa regler om en örasesi- Denna uppsägningslid skulle dock gälla bara efternio raånaders anstäUning. För arbetare sora hade kortare anstäUningslid skulleenligl rekomraendationen tUlärapas tidigare gällande regler orauppsägningstid. Detla innebär i regel atl dessa senare arbetare har kortareuppsägningslid. Inorabyggnads- och anläggningsinduslrin gäUer all en uppsägningstid av skalliakttas örasesidigl, ora anställningen varat rainst en månad och ackordsarbeteinte förekommer. Enligl vissa avtal skaU uppsägning verkställas så altanställningen upphör vid slutet av en ackordsperiod men raed en 14-dagarsörasesidig uppsägningstid. Dessa bestäraraelser hänger sararaan raed atthuvudparten av arbetstagarna inom byggnads- och anläggningsinduslrin anställsför ell byggnadsobjeki eller en ackordsperiod. KollektivavtaleninnehåUer regelmässigt bestämraelser som ger arbetsgivaren rätt all avskedaarbetaren ulan iakttagande av eljest gällande uppsägningslid, om arbetarenmissköter sin anstäUning eller tillfogar arbetsgivaren skada. Anställningsavtalenför tjänstemän är i allraänhel lillsvidare-avtal. Sedan gammall har förtjänstemännen gällt ganska långa uppsägningstider. Uppsägningstiden varierar iregel efler ålder, lön och anställningslid. Reglerna är något olika inom oUkaavlalsoraråden. Så t. ex. är enligl kollektivavtal raellan och Svenska induslriljänsleraannaförbundel (SIF) saralSveriges arbelsledareförbund (SALF) uppsägningstidens längd beroende ihuvudsak av antalet anställningsår. För arbetsledare är uppsägningstiden förarbetsgivaren om arbetstagaren har mindre an två anställningsår,om arbetslagaren har två-fem anställningsår, omarbetstagaren har fem-tio anställningsår och om antaletanställningsår är tio eUer fler. Arbetslagaren kan iaktta kortareuppsägningslid. Förandra tjänslemän är den ömsesidiga uppsägningstiden en raånad, oratjänsteraannen inle har fyllt . För tjänsleraan sora har en månadslön, ifråga om raän på raindre än . och i fråga ora kvinnor på , gäller aUtefter anstäUningstidens längd en uppsägningstid på en vid uppsägning från arbetsgivarens sida (för och följandeår omräknas beloppen enligl vissa i avtalet angivna regler). raänadslönenöverstiger nyssnäranda belopp skall arbetsgivaren iaktta uppsägningstider soravarierar mellan , ora tjänsteraannen har raindre än treanställningsår, och , om tjänstemannen har tolv eUer fleranställningsår. Påde nu näranda avlalsorarådena gäller alt arbetsgivaren i vissa situationer kanavskeda en tjänsleraan ulan iakttagande av uppsägningstid. Arbetarei statlig tjänst har inle någon uppsägningstid under den första raånaden avanstäUningen. Överstiger ansläUningsliden en raånad, är arbetaren i principberättigad lill en veckas uppsägningslid. För anställning sora överstiger treraånader gäller en örasesidig uppsägningslid av . Arbetare sora haren sararaanhängande anställningslid vid arbetsplatsen eUer mer hardock rätt lill en uppsägningslid av rainst . Arbetare sora gjortsig skyldig till grövre förseelse kan avskedas ulan iakttagande avuppsägningstid. För vissa arbetarkategorier gäller specieUa bestäraraelser orauppsägningstid. Vissa stalstjänsteraän kanöver huvud taget inle skiljas frän tjänsten genora uppsägning. gällerenligl 36 § regeringsforraen i fråga ora innehavare av ordinarie doraartjänst.Andra ordinarie tjänster än doraartjänsler skall enligt 7 §slatsljänsleraannalagen (1965: 274) till-sällas raed fullmakt ellerkonstitulorial eller, om särskilda skäl föreligger, med förordnande. Hartjänsteman lillsatls genom fullmakt eller konstitulorial, kan han inle skiljasfrån tjänsten genom uppsägning. Enligt30 § första stycket statstjänstemannalagen kan tjänsleraan sora är förordnadtills vidare skiljas från tjänsten efter skriftlig uppsägning. Den sora ärförordnad för tillfällig anställning kan dock raed oraedelbar verkan skiljasfrån tjänsten, ora anställningen inte har varat raer än i följd. Förstatliga tjänstemän sora innehar ordinarie, extra ordinarie eller extra tjänstoch sora har anställts med förordnande liUs vidare finnskollektivavlalsbesläraraelser ora uppsägningstidens längd i 9 § allraännaavlöningsavtalet för statliga och vissa andra tjänstemän(AST). Enligl dessa bestämraelser gäller i princip atl arbetsgivaren skalliaktta en uppsägningslid av vid uppsägning av ordinarietjänsteman, vid uppsägning av extra ordinarie tjänsteman och enmånad vid uppsägning av extra tjänsteman. Enliglkollektivavtal mellan Svenska komraunförbundel och (ABK/ABKD 70) gäller i huvudsak följandebesläramelser om uppsägningstid för arbetare. Har arbetaren minst ell årsanställningstid i pågående anställning efter fyllda utgöruppsägningstiden . För andra arbetare utgör uppsägningstiden 14 dagar.Om arbetstagare, som tidigare tilldelats varning eller suspenderats, åter görsig skyldig lill fel eller försuraraelse eller ora arbetstagare visar siguppenbart oläraplig för fortsatt anställning, kan han entledigas utanuppsägningslid. Innan entiedigande sker skall un- dersökasom del är raöjligl och lärapligt all förflytta den felande till annat arbete. Enligtkollektivavtal mellan och (LABK 70) gäller för bl. a. arbetare, som harfortlöpande regelbunden heltidstjänstgöring och är anställda liUs vidare, enuppsägningslid på tre raånader ora anstäUningen har varat rainst elt år, ochpä en raänad, om anstäUningen har varat mindre än . Har arbetstagarenvarit anställd hos arbetsgivaren under rainst eller, ora han fyllt ,under rainst tio är, skaU arbetsgivaren iaktta en uppsägningslid på elt är,ifall uppsägningen föranleds av organisatoriska skäl. Arbetstagare sora görsig skyldig till fel eller försuraraelse eller visar sig uppenbart olämpligför fortsall anställning kan i vissa faU entledigas ulan uppsägningstid. Förvissa kategorier arbetare gäller enligl båda de nämnda kollektivavtalenvissa specieUa regler om uppsägningstid. Förkommunallj änslemän som har fortiöpande regelbunden heltidstjänslgöring och äranställda tills vidare, gäUer enligt kollektivavtal vid uppsägning frånarbetsgivarens sida följande uppsägningstider: för tjänsteman medmer än elt års anställning och en månad för tjänsteman med mindre än ell årsanstäUning. GäUer del tjänsteman som har varit anställd hos arbetsgivaren underminst eller, om han fyllt , under , är uppsägningstidenelt år, om uppsägningen föranleds av alt förvaltningsorganisationen ändratseller alt arbelsuppgiftema upphört. Tjänsteman kan skiljas från anställningenulan uppsägningstid, ora han tidigare liUdelals varning eller suspenderats ochäter gör sig skyldig lill fel eller försummelse eUer om han visar siguppenbart oläraplig för fortsall anställning. Förvissa tjänstemän inom specialreglerade kommunala verksamhetsområden gällersamma bestäraraelser om anställnings upphörande som för stalstjänsteraän, sebl. 35-43 §§ stadgan (1965: 602) om vissa tjänslemän hos korarauner m. fl. 2.2.3Kollektivavlalsbesläraraelser ora varse] Iprivat verksamhet gäller både enligl huvudavlalet - det s. k.Sallsjöbadsavlalet - och enhgt avtalet om företagsnämnder raellan SAF och LOall arbetsgivaren vid uppsägning av arbetstagare från anstäUning som varatminst nio raånader skall lärana underrättelse härom - uppsägningsvarsel - tillarbetstagarorganisationens representant på arbetsplatsen resp. tiU vissledaraot av förelagsnärandcn dagar före uppsägningen. Varslet skallinnehåUa uppgift ora de berörda arbetslagarnas naran. Uppsägningsvarsel skaUlämnas såväl när uppsägning sker pä grund av arbetsbrist som när den sker pågrand av arbetstagarens påstådda olämpUghet eller oskicklighet. avomständighet, som inte har kunnat förutses av arbetsgivaren, rainskning avarbetsstyrkan inora än den föreskrivna varselliden, skall varsellämnas så fort ske kan. Om arbetsgivaren eller arbetstagarorganisationensrepresentant begär del, skall samråd dem emellan ofördröjligen äga rurarörande den tilltänkta åtgärden. innebär alt sararådet skall äga ruminnan uppsägningen verkställts.