prop · FU03171 · 1971-12-31 00:00:00 — Majrtsproposition nr 1971 Prop.1971:171 Kungl.Maj:ts proposition med förslag till lag om ändring i lotteriför-ordningen(1939: 207), m. m. given . Kungl.Maj:t vill härmed, under åberopande av bilagda utdrag av statsrådsprotokolletöver handelsärenden, föreslå att bifalla de förslag om vars avlåtandetill föredragande departementschefen hemställt. UnderHans Maj:ts Min allernådigste Konungs och frånvaro: Pågrundval av förslag som lagts fram av lotteriutredningen i betänkandet (SOU1970: 52) Om lotterier föreslås i propositionen, att de i lotteriförordningen(1939: 207) fastställda beloppsgränserna för polismyndighets och länsstyrelsesbefogenhet att lämna lotteritUlstånd höjs, för polismyndighet från 5 000 kr.till . och för länsstyrelse från . Vidtillämpning av de nya bestämmelserna skall enligt förslaget hänsyn tas tillsamtliga tUlstånd, som myndigheten under kalenderåret meddelar sökanden. Devidgade befogenheterna för polismyndighet att meddela lotteritillståndföranleder en formell ändring i stämpelskatteförordningen (1964: 308). Lagom ändring i lotteriförordningen (1939: 207) Härigenomförordnas, att 3 § lotteriförordningen (1939: 207) skall ha nedan angivnalydelse. Lotteri,d'äri insatser, om sådana fordras, och vinster 'äro till antal och storlekbestämda enligt uppgjord plan, må, oaktat de i 2 § angivna förutsättningarnaicke äro för handen, anordnas a) efteranmälan hos polismyndigheten minst innan, under förutsättning attlotteriet anordnas i samband med tillställning tUl förmän för välgörande,kulturellt eller allmännyttigt ändamål, attlotteriet bedrives allenast inom för tillställningen avsett område, attvinsterna icke till större del än som motsvarar därå belöpande skatt utgöras avpenningar eller v'ärdepapper, attbehållningen i lotteriet uteslutande användes för det ändamål, till vars förmånden tillställning äger rum i samband varmed lotteriet är anordnat, samt attanmälan icke avser anordnande vid samma tillställning av lotterier medinsatser till högre sammanlagt belopp än b) eftertUlstånd av polismyndigheten under förutsättning attlotteriet anordnas tiU förmån för välgörande, kulturellt eller allmännyttigtändamål eller för partipolitisk verksamhet eller till understöd och uppmuntranåt svenska konstidkare, attlotteriet bedrives allenast inom polismyndighetens förvaltningsområde, attvinsterna icke till större del än som motsvarar därå belöpande skatt utgöras avpenningar eUer värdepapper, samt att insatserna icke uppgå till att insatserna icke uppgå tUl högresammanlagt belopp än 5 000 högre sammanlagt belopp än kronor: c) eftertillstånd av under förutsättning attlotteriet anordnas till förmån för välgörande, kulturellt eller allmännyttigtändamål eller för partipolitisk verksamhet eller till understöd och uppmuntranåt svenska konstidkare, attlotteriet bedrives allenast inom länet, attvinstema icke tUl större del än som motsvarar därå belöpande skatt utgöras avpenningar eller värdepapper, samt attinsatserna, stämpelavgift däri att insatserna icke uppgå till ejinbegripen, icke uppgå till hög- högre sammanlagt belopp än resammanlagt belopp än 50 , kronor. 1Senaste lyddse 1967: 801. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Vid tillämpning av de i första stycket upptagnabestämmelserna om värdegränser för tillståndsgiv-ning skall hänsyn tagas tillsamtliga tillstånd, som myndigheten under kalenderåret meddelar sökanden. Denna lag träder i kraft . Förordning om ändring i stämpelskatteförordningen(1964:308) Härigenom förordnas, att 28 § stämpelskatteförordningen(1964: 308) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse För lotteri, som anordnas efter För lotteri, som anordnas efter tUlstånd av Kungl. Maj:t eller tillståndenligt lotteriförordningen länsstyrelse och som avser andra (1939: 207)och som avser andra värdeföremål än penningar, skall värdeföremålän penningar, skall stämpelskatt erläggas, om sam- stämpelskatterläggas, om sam manlagda beloppet av de gjorda maniagdabeloppet av de gjorda insatserna överstiger femtontusen insatsernaöverstiger . Skatten utgår med för varje fullt hundratalkronor av det i första stycket angivna insatsbeloppet i den mån dettaöverstiger . Om samme anordnare bedriver två eller fleralotterier med lika vinstplaner, skall vid tillämpningen av denna paragrafendast ett lotteri anses föreligga. Denna förordning träder i kraft . 1 Förordningen omtryckt 1971:454. ti 1971.1 saml.Nr 171 Utdrag av protokollet över handellsärenden, hållet införHans Kungl. Höghet Kronprinsen-Regenten i statsrådet på den22 . Närvarande: statsministern , ministern för utrikesärendena , statsråden , , , , ,, , , , , , , , . Chefen för , statsrådet , anmälerefter gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter fråga om vidgadbefogenhet för länsstyrelse och polismyndighet att pröva lotteriärenden ochanför. Med stöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande den 31 januari 1964tillkallade dåvarande chefen för tre sakkunniga för attverkställa utredning rörande tUlsynen över lotteriverksämhet. De sakkunnigaantog benämningen lotteriutredningen. De avlämnade betänkandet (SOU1970: 52) Om lotterier. Efter remiss har yttranden över betänkandet avgetts av justitiekanslern,hovrätten över och , riksåklagaren, , statenskriminaltekniska laboratorium, , statskontoret,kontrollstyrelsen, statens handika])pråd, , ,länsstyrelserna i , , , , Göteborgsoch , , och ,departementsutredningen, riksskatteverkskommittén. Moderata samlingspartiet,, socialdemokratiska arbetareparti, Folkrörelsernaslotteribyrå. ,, Tjänstem'ännens centralorganisation.Landsorganisationen i , ,. {n, . De handikappades riksförbund.Handikapporganisationernas centralkommitté, lOGT-NTO, ,, , Svenskapenninglotteriet aktiebolag och Aktiebolaget . 1 F. d. justitierådet , ordförande,direktören och länsrådet . Riksåklagarenhar bifogat yttranden från överåklagarna vid åklagarmyndigheterna iStockholms, och åklagardistrikt samt från cheferna förlänsåklagarmyndigheterna i och . Länsstyrelserna iSödermanlands, , , och , ochVästerbottens län har bifogat yttranden från vissa polismyndigheter. Yttranden har dessutominkommit från demokratisk samling och från företag, som driver privatkommersiell verksamhet inom lotteriområdet, m. fl. I det följande behandlasutredningens förslag till den del det avser ändringar av de bdoppsmässigtfastställda gränserna för polismyndighets och länsstyrelses befogenhet attlämna lotteritillstånd. Jag viU senare återkomma till frågan i vilken ordningutredningsförslaget i övrigt bör prövas. Lotterifår anordnas efter anmälan hos polismyndighet under vissa i 2 § och 3 § a)lotteriförordningen (1939: 207, ändrad : 801) angivnaförutsättningar. Är dessa föruts'ättningar inte för handen, fordras tUlståndav myndighet. TUlstånd tUl lotteri, i vilket insatser och vinster är till antaloch storlek bestämda enligt uppgjord plan, kan enligt 3 § b) och c)lotteriförordningen lämnas av polismyndighet eller länsstyrelse underförutsättning i första hand att lotteriet anordnas tUl förmån för välgörande,kulturellt eller allmännyttigt ändamål eller för partipolitisk verksamhet ellertill understöd och uppmuntran åt svenska konstidkare, att lotteriet bedrivsallenast inom polismyndighetens förvaltningsområde respektive länet och attvinsterna inte till större del än som motsvarar därå belöpande skatt utgörs avpenningar eller värdepapper. Härjämte gäller, att tiUstånd kan lämnas avpolismyndighet om insatserna i lotteriet inte uppgår till högre sammanlagtbelopp än . (3 § b)) och av länsstyrelse om insatserna, stämpelavgiftdäri ej inbegripen, inte uppgår till högre sammanlagt belopp än . (3§ c)). Utredningenerinrar om att länsförvaltningsutredningen i sitt betänkande (SOU 1967: 20)föreslagit, att lotteritiUstånd skall få meddelas av polismyndighet, såvidaförsäljning endast sker inom distriktet och insatserna sammanlagt inteöverstiger . Vidare redogör utredningen för ett av statskontorets landskansliutredningframlagt förslag av motsvarande innebörd. För egen del anför utredningenföljande. Polismyndighetsbefogenhet att meddela tillstånd till lotteri infördes 1971: 171 6 Beloppsgr'änsen sattes då tiU . och har därefter ej höjts. Enbartpenningvärdeförändringen motiverar att gränsen sätts . Åtskilligttalar emellertid för att gränsen för polismyndigheternas behörighet att gelotteritillstånd höjs ytterligare. Sålunda hänvisar landskansliutredningen tUlatt utfärdat generella föreskrifter för tillståndsgivningoch kontroll av polislotterier samt att polismyndigheternas förvaltningsområdenvidgats. Samtliga till inkomna ansökningar om lotteridllståndremitteras tiU polismyndighet för yttrande. Genom höjning av värdegränsen förpolismyndigheternas befogenhet att meddeila lotteritillstånd skullehandläggningstiden kunna förkortas avsevärt. Detta skulle innebära bättreservice för allmänheten och arbetsbesparing för länsstyrelserna. ,som främst haft att beakta rationaliseringssynpunkter, har föreslagit attgränsen höjs tUl . finner den föreslagnabeloppsgränsen lämpligt avvägd. Några betänkligheter ur kontrollsynpunkt börenligt lotteriutredningens mening ej finnas, om erforderliga bestämmelserutfärdas angående tillståndsgivning och kontroll. Detär enligt lotteriutredningen sannolikt att en sådan höjning av gränsen kommeratt medföra en ökning av antalet lotterier med insatsbelopp raeUan 5 000 och30 . I betydande utsträckning torde dock denna ökning föranleda, att anttUetlotteritUlstånd totalt sett minskar. ges nämligen fleralotteritillstånd under ett kalenderår åt samma lotterianordnare inom dennuvarande beloppsgränsen. Ifråga om de lotterier som är beroende av tillstånd av länsstyrelse eiUigt 3 §c) lotteriförordningen fastställdes gränsen för högsta sammanlagdainsatsbelopp, , . Redan penningvärdeföränd-ringen skullemotivera en höjning av gränsen för dessa lotterier tUl ca . Utredningenerinrar om att decentraliseringsgruppen inom departementsutredningen lagt framett förslag som innebär, att den tillståndsgivning enligt lotteriförordningen,som utövas av Kungl. Maj:t, skuUe överflyttas tUl annan centralförvaltningsinstans. I sitt yttrande över förslaget framhölllotteriutredningen, att möjligheten borde undersökas att förlägga tillståndsgivningentill länsstyrelserna i större utsträckning än vad f. n. är fallet. Är1969 handlades av Kungl. Maj:t 177 lotteriärenden, varav 112 ledde tUltillstånd till sedellotterier. Av dessa lotterier hade enligt vad som framgårav en i betänkandet intagen tabell 40 lotterier en omslutning av högst 200 000kr. och 72 lotterier en större omslutning. Även om samtliga ärenden som nuhandläggs av Kungl. Maj:t decentraliserades till landets 24 länsstyrelserskulle detta innebära endast en obetydlig ökning av arbetsbelastningen hosvarje länsstyrelse. A andra sidan kan en decentraUsering knappast anses medföranågon mera väsentlig avlastning hos den centrala tiUståndsmyndigheten. liseringfrån central tiUståndsmyndighet till länsstyrelserna bör emellertid ävenbedömas med ledning av andra synpunkter. Länslotteriernahar ökat mycket kraftigt i omslutning. Främst gällerdetta lotterier av bingotyp. Det är sålunda inte ovanUgt att en medelstoridrottsklubb anordnar bingolotterier för sammanlagt . under ett år.Starka skäl talar för att denna tillståndsprövning av utpräglad länskaraktär istörsta möjliga utsträckning bör åvUa länsstyrelse. Det kan sålunda varalämpligt att är informerad om de ofta mycket vidlyftiga projektidrottsklubbar och andra lotteriarrangörer avser att finansiera med inkomsterfrån lotterier. Länsstyrelserna har dessutom förutom lokalkännedom en mångårigerfarenhet av tillståndsgivning samt tillgång till kunniga lotterikontrollanter.Om erforderliga centrala föreskrifter utfärdas, behöver det knappast innebäranågon försämring i möjligheten att upprätthålla erforderlig kontroll och enheUigheti tillståndsgivningen, inte ens om en långtgående decentralisering tilllänsstyrelserna av tillståndsgivningen i lotteri-ärenden sker. Utredningenföreslår, att gränsen för länsstyrelsernas tillståndsgivning sätts vid 200 000kr. Utredningentar i detta sammanhang upp frågan huruvida en lotterianordnare kan erhållaflera tillstånd under , ehimi beloppsgränsen därigenom överskrids.Efter att ha redogjort för vad som i denna fråga anförts i förarbetena tilllotteriförordningen och i vissa uttalanden av justitieombudsmannen samt förmyndigheternas praxis framhåller utredningen att osäkerhet råder huruvidabeloppsgränserna i lotteriförordningen skall avse vad som kan ges i tillståndåt en och samme anordnare under ett kalenderår eller om dessa blott avser detenskilda lotteritillståndet. För att åstadkomma en rättvis fördelning avlotteritillstånden syns erforderligt att myndigheterna tillämpar samma regler härvidlag.Detta bör lämpligen ske genom att lotteriförordningen förtydligas i dettaavseende. Ombeloppsgränserna för de lokala myndigheternas tiUståndsgivning höjs i enlighetmed utredningsförslaget, finns det ej lika ofta anledning att underett kalenderår ge samma förening så många tillstånd att beloppsgränsenöverskrids. Utredningen förordar, att lotteriförordningen ändras pä sådantsätt att därav framgår att myndigheternas rätt att meddela lotteritillståndtill samma sökande inom angivna beloppsgränser skall gälla för kalenderår. Lotteriutredningensförslag om höjning av beloppsgränserna för po-Usmyndigheternas ochlänsstyrelsernas befogenhet att lämna lotteritUlstånd har vunnit så gott somallmän anslutning vid remissbehandlingen. Av de remissinstanser, som berörtfrågan, har följande tiUstyrkt förslå- get eller lämnat det utan erinran, nämligen hovrätten överSkåne och , statskontoret, länsstyrelserna i , ,, och , och , länsåklagarmyndigheteni samt polismyndigheterna i , ,, , , , , och Hagforspolisdistrikt. Någraremissinstanser anser att beloppsgränserna bör höjas mer än vad utredningenföreslagit. Sålunda ifrågasätter polismyndigheten i polisdistrikt, om intebeloppsgränsen för polismyndighet bör höjas avsevärt för att minska länsstyrelsensärendebelastning. i anser att gränsen förpolismyndighet bör sättas vid . Först vid en sådan höjning uppnår manenligt en rationell arbetsfördelning meUan myndigheterna.Polismyndigheterna utgör effektiva och kompetenta enheter, som väl lämpar sigför kvalificerade uppgifter. Den av föreslagna höjningen skulleinte luedföra någon ökning av arbetet för polismyndigheterna, eftersom dessaregelmässigt yttrar sig i ärendena. Även i länföreslår att bdopjjsgränsen för polislotteriema höjs tUl . ochhänvisar därvid till att polismyndigheterna i länet kan bevilja samma sökandeflera tillstånd inom den angivna beloppsramen. i Skellefteåpolisdistrikt menar, att beloppsgränserna bör gälla för varje särskilttillstånd och att tillståndsgivningen under ett kalenderår bör avpassas efterprövning av sökandenas behov av lotteriinkomster. riksidrottsförbundfinner, att de föreslagna höjningarna blir otillräckUga, om beloppsgränsernaskall avse samtliga tillstånd som under ett kalenderår meddelas samma sökande. Två remissinstanser uttalar sig för lägre beloppsgränserän vad utredningen föreslagit. Den ena ar polismyndigheten i polisdistrikt,som finner lämpligt att behörighetsgränsen för polismyndigheterna sammanfallermed gränsen för stämpdskattepliktigt lotteri, f. n. Vidare föreslårHandikapporganisationernas centralkommitté, att beloppsgränsen faststäUes till10 . för polislotterier och . för länsstyrelselotterier.Centralkommittén menar, att den av utredningen föreslagna höjningen avbeloppsgränserna skulle medföra en ganska långtgående omstrukturering avlotterimarknaden till förmån för lokala och regionala lotterier och tillnackdel för rikslotterier. har i sitt betänkande (SOU 1970: 52) Omlotterier lagt fram förslag om höjning av de i lotteriförordningen belopps-mässigtfaststäUda gränserna för polismyndigheternas och länsstyrelsernas befogenhetatt lämna tillstånd att anordna lotteri. ochdär över avgivna remissyttranden har redogjorts i det föregående. Innan jag tarupp frågan om beloppsgränserna vUl jag något beröra de övriga förslag somutredningen lagt fram. I huvudsak föreslårutredningen - utom de höjningar av beloppsgränser som nämnts - vissa nyaföreskrifter och åtgärder för att få tUl stånd en förbättrad tillsyn ochkontroll över lotteriverksamheten. Härvid har utredningen fäst särskUt avseendevid behovet av ökade tUlsyns- och kontrollmöjligheter beträffande nyalotteriformer, som vunnit stor utbredning, t. ex. automat- och roulettspel samtbingo. Förslag framläggs också om delegering av Kungl. Maj:ts beslutanderätt ilotteri-ärenden tUl annan central tillståndsmyndighet. Sludigen föreslås att n'är-mareföreskrifter rörande tillämpningen av lotteriförordningen utfärdas av dencentrala tUlståndsmyndigheten. Vidremissbehandlingen har från några håll ifrågasatts om inte samhälletsreglering av lotteriverksamheten behöver underkastas en mera genomgripandeutredning. Det har framhållits, att en enhetlig grundläggande syn på dessafrågor saknas. En ingående analys av lotterimarknadens vUlkor och lotteriernasbetydelse för de anordnande organisationernas ekonomi har ansetts varabehövlig som underlag för samhällets åtgärder på området. I detta sammanhangbör nämnas, att åtskUliga av de ideella organisationer, som yttrat sig överbetänkandet, uttalat farhågor för att vissa av de åtgärder utredningenföreslagit skulle ha mycket ogynnsamma verkningar på organisationernasmöjligheter att genom lotterier skaffa erforderUga inkomsttillskott. Dessa synpunkter synesvägande. Lotteriförordningen 'är utformad på grundval av utredningar under1930-talet. De problem, som uppkommit tUl följd av den snabba utvecklingen pålotteriområdet har endast till en del kunnat lösas tillfredssfällande inom dennu gäUande förordningens ram. Det föreligger sålunda ett uppenbart behov avreformer. Men dessa bör vara grundade på en genomtänkt uppfattning om syftetmed och verkningarna av samhällets reglering av lotteriverksamheten. Medhänsyn härtill synes en grundläggande utredning av lotteri-verksamheten varabehövlig. Jag ämnar återkomma till frågan om en sådan utredning i annatsammanhang. En lotteriform, som synesunderbyggd av starka kommersiella intressen och som brett ut sig på ett delvisinte önskvärt sätt, är automat-och roulettspel. Utredningen har ingåendebehandlat sådan verksamhet och föreslagit vissa åtgärder främst för attmöjliggöra skärpt tiUsyn och kontroll. Dessa förslag övervägs f. n. inomhandelsdepartementet och jag avser att ta upp frågan till särskUdbehandling. Medhänsyn till vad jag nu anfört bör de av lotteriutredningen föreslagnaåtgärderna f. n. genomföras endast i den mån man inte därigenom föregriperframtida ställningstaganden, grundade på principiella överväganden av det slagjag förut nämnt. kommerdet förslag jag i det följande lägger fram att vara begränsat tUl den avutredningen föreslagna ändringen av beloppsgränserna för myndigheternasbefogenhet att meddela lotteritillstånd. F. n.gäller, att tiUstånd tUl lotteri kan under vissa i lotteriförordningen angivnaföruts'ättningar liimnas av polismyndighet, om det sammanlagda insatsbeloppeti lotteriet inte översdger , och av länsstyrelse, om motsvarande belop])ej överstiger . Utredningen föreslår att beloppen höjs tUl 30 000 kr.respektive . och att dessa beloppsgränser, såvitt avser tillståndsgivningtill en och samma sökande, skall g'äUa för kalenderår. Höjningarna motiveras avutredningen delvis genom hänvisning till penningvärdeförändringen under dentid som förflutit sedan de nuvarande beloppsgränserna fastställdes. Härjämteanför utredningen flera skäl för antagandet att de föreslagna höjningarnaskulle medföra en mera rationell arbetsfördelning mellan berörda myndigheter. Remissinstansernahar i allmänhet anslutit sig till utredningsförslaget. Endast i några få fallhar avvikande meningar förts fram. Härvid har å ena sidan uttalanden gjortstill förmån för en kraftigare höjning av beloppsgränserna än den utredningenföreslagit. I ett par yttranden förordas å andra sidan en försiktigarejämkning. Den sistnämnda ståndpunkten har intagits av , som framhåller risken av att de föreslagna höjningarna medfören omstrukturering av lotterimarknaden tiU nackdel för de organisationer som anordnarrikslotterier. Vadsom kommit fram vid remissbehandlingen synes ge stöd för uppfattningen att deav utredningen föreslagna beloppsgränserna är väl avvägda. Farhågorna för atten ogynnsam omstrukturering av lotterimarknaden skulle bli följden av attförslaget genomförs synes mig överdrivna, inte minst därför att, som framgår avutredningens motivering, lotteritUlstånd redan på grundval av nuvarandebestämmelser meddelas under ett kalenderår till samma sökande i en omfattningsom inte väsentligt skiljer sig från storleken av den tillståndsgivning sommöjliggörs genom den föreslagna höjningen. Jagförordar sålunda, att de beloppsmässigt fastställda gränserna för polismyndighetsoch länsstyrelses befogenhet att lämna tillstånd tUl anordnande av lotterihöjs i enlighet med utredningens förslag. Detta ställningstagande föranlederändring i 3 § lotteriförordningen. Bestämmelsen i 3 § c) om att stämpelavgiftinte är inbegripen i det där angivna insatsbeloppet bör utgå såsomöverflödig. Enligt28 § stämpdskatteförordningen (1964: 308) utgår stämpelskatt för lotteri somanordnas efter tiUstånd av Kungl. Maj:t eller länsstyrelse, om insatsbeloppetöverstiger . Genom den föreslagna ändringen i lotteriförordningenkommer även polismyndighet att meddela tUlstånd tiU lotterier med högreinsatsbelopp än . Detta bör inte för- anleda någon ändring i fråga om uttagande av stämpelskatt.Därför föreslår jag, efter samråd med chefen för , att dennuvarande regeln om uttagande av stämpelskatt för lotteri ändras så, att denkommer att omfatta de lotterier med högre insatsbelopp än , för vilkatillstånd kommer att meddelas av polismyndighet. De ändrade bestämmelserna bör träda i kraft den 1 januari1972. Underåberopande av det anförda hemställer jag att Kungl. att antaga inom upprättade förslagtill 1) lag om ändring ilotteriförordningen (1939: 207), 2) förordning om ändring i stämpelskatteförordningen (1964: 308). Med bifall till vad föredraganden sålunda med instämmandeav statsrådets övriga ledamöter hemställt förordnar Hans Kungl. Höghet Kronprinsen-Regentenatt till skall avlåtas proposition av den lydelse bilaga till dettaprotokoll utvisar.