prop · FU03158 · 1971-12-31 00:00:00 — Rapporterna sammanställs i styrelsen och sänds tillsjömansförmedlingarna för information bl, a, tUl sjömännen, I samma syftetillställs rapporterna de större rederierna och sjömännens fackligaorganisationer, För sjömän som under kortvarig arbetslöshet avvaktar nyaarbetstiUfällen till sjöss kan inom ramen av styrelsensarbetsmarknadsutbildning anordnas fortbildningskurser, i regel förlagda tillnågon av landets sjömänsskolor. Vinterhalvåret 19681969 genomgick senast ett70-tal arbetslösa sjömän UtbUdning tUl fartygsmekaniker, Information omsjömansyrkena lämnas i första hand av yrkesvägledningen vid arbetsförmedlingskontorenmen även av sjömansförmedUngarna, I skolorna ges information av skolanspersonal för yrkesvalsfrågor i samarbete med yrkesvägledningen. Styrelsensyrkesvägledningsbyrå låter regelbundet utge informa-tionsmateriel omsjömansyrkena, I fråga om del IV anförarbetsmarknadsstyrelsen att det för att trygga sjömännens situation vidarbetslöshet finns tre erkända arbetslöshetskassor, Fartygsbefälets,Maskinbefälets och Sjöfolkets erkända arbetslöshetskassa. Kassorna finansierasdds genom medlemsavgifter, dels genom bidrag från staten, För sjömän som avolika anledningar kan utöva sitt yrke tUl sjöss och som behövergenomgå utbildningför att vinna anställning inom andra yrkesområden står styrelsensarbetsmarknadsutbildning till förfogande. erhållersjömannen ekonomiskt bidrag av statsmedel, anpassat tUl hans civilstånd m, m.Bidragen avser att täcka de för sjömannen och hans familj nödvändigalevnadsomkostnaderna . Yttrandena i vad de avser flera instrument Arbetarskyddsstyrelsen förklarar attsjöfartsverkets yttrande med dess behandling av ILO-instrumenten punkt förpunkt omfattar även alla de synpunkter som styrelsen kommit fram till.Styrelsen ansluter sig därför i alla delar till yttrande ochhar inte något att anföra däratöver. framhåller allmänt attkonventionerna och rekommendationerna kommer, om de vinner tUlräckliganslutning resp, efterföljande, att bidraga till en önskvärd höjning avsäkerheten och standarden på fartyg. På grund av de internationellakonkurrensförhållanden under vUka svensk sjöfart bedrivs är det också önskvärtatt en standardhöjning som medför ökade nybyggnadskostnader och därmedföljande ökade kapitalkostnader m, m, sker så likformigt i sjöfartsvärlden sommöjligt mot bakgrunden av mellanstatligt gäUande förpliktelser. förordar att ratificerarkonventionerna och att för ratificeringen erforderliga författningsändringarvidtas. Verket riktar emellertid uppmärksamheten på den fråga som kan uppstå,om konventionerna inte skulle få den tillslutning som krävs för att de skallbli gäUande, bör inte i sådant fall behöva vidkännas den bundenhet somföranleds av ett biträdande. Beträffande rekommendationerna förordarsjöfartsverket att dels liksom i fråga om konventionerna anpassar sinaförfattningsföreskrifter, dels eljest vidtar de åtgärder som är behövliga förett efterföljande av rekommendationerna. för mindre fartyg anläggersynpunkter liknande dem anfört beträffande frågan om enotillräcklig anslutning till konventionerna. Föreningen framhåller sålunda attdet är angeläget dels att befintliga fartyg undantas från nytillkommande bestämmelser,dels att inga nytUlkommande bestämmelser får börja till-lämpas förrän deallmänt antas av samtliga sjöfartsnationer. På grund av sjöfartensinternationella karaktär måste lika internationella lagar och förordningargälla, om sjöfart skall kunna idkas av alla nationer, , vars yttrande såvitt avser konventionerna re- dovisatsi tidigare avsnitt och som ej uttalat sig om rekommendationen nr 137, anslutersig till de synpunkter som framförts i de övriga rekommendationerna, Fiskeristyrelsenansluter sig till vad anförts i yttranden av befälhavaren påfiskeriundersökningsfartyget och av styrelsens havsfiskelaboratorium.I dessa yttranden berörs bl. a. vissa frågor om konventionernas ochrekommendationernas tillämplighet. För egen del anför styrelsen omrekommendationen (nr 137) om yrkesutbildning av sjöfolk att styrelsen inteanser sig nu böra ta upp frågan om en eventueU utvidgning av rekommendationenatt omfatta även fiskare. anför om konventionen nr 134 och rekommendationerna140142 att dessa instrument huvudsakligen avser frågor av arbetshygieniskkaraktär och att de genom att vara allmänt hållna utgör ett tillfredsstäUandeunderlag för mera preciserade svenska bestämmelser. tillstyrker en ratificering av konventionen och finner ejskäl till erinran mot rekommendationerna. framhåller att de vid åttonde sjöfartskonferensenantagna instrumenten kan komma att få stor betydelse, när det gäller attförbättra de ombordanställdas vUlkor i handelsflottor tillhörandesjöfartsnationer, vilka ännu inte uppnått den standard som är rådande isvenska handelsfartyg enligt gällande bestämmelser och kollektivavtal. Föreningengör gällande att de föreslagna reglerna i instrumenten, trots att de befrämjarutvecklingen, ändock är att betrakta som ett mi-nimiskydd för deombordanställda. Det var inte möjligt att tillgodose alla de reformkrav somställdes inom praktiskt taget alla områden som omspänns av instrumenten därföratt enighet inte kunde uppnås under konferensen. Sådant reformarbete kommersjälvfallet att fortsätta pä det nationeUa planet i olika sjöfartsnationer. Denu vunna målen, som instrumenten konkretiserat, är därför att betrakta endastsom ett etappmål. När de föreslagna konventionerna trätt i kraft, kommer deoaktat de begränsade mål som ernåtts likväl att ha betydelse för den svenskasjöfartsnäringens konkurrenskraft. Föreningentillstyrker att konventionerna och rekommendationerna godtas. anför liknande synpunkter som far-tygsbefälsföreningen.Förbundet anför att det vid sjöfartskonferensen i många fall måste göras långtgående eftergifter för att uppnå enighet mellan de företrädda ländernasrepresentanter. Detta har inneburit att instrumenten i flera avseenden inteuppfyller de krav som måste ställas på dem. I flera hänseenden är de svenskabestämmelserna mer långtgående och av mera bindande karaktär. Förbundetförutsätter att ett svenskt antagande av instrumenten inte får anges som skälför för- sämringav svenska bestämmelser. Eftersom de föreslagna instrumenten möjligen kanpåverka utveckUngen i positiv riktning för ombordanställda i andra ländershandelsfartyg motsätter sig förbundet inte ett svenskt godtagande avkonventionerna och rekommendationerna såsom de föreligger, TCO ansluter sig till de synpunkter som anförts avfartygsbefäls-föreningen och maskinbefälsförbundet. har ingen erinran motinstrumenten, eftersom de innehåUer vissa förbättringar. De svenskabestämmelserna på de olika områdena är dock tUl alla delar väsentligt bättre. Enligt LO, som ej uttalar sig omrekommendationerna, bör konventionerna ratificeras av , emedan de intesynes behöva föranleda någon ändring av nu gällande bestämmelser, som frånarbets-tagarsynpunkt torde vara fördelaktigare, tillstyrker att ratificerarkonventionerna. Kommittén konstaterar att även om inga direktaratifikationshinder synes föreligga förklarat sig berett attvidta de smärre författningsändringar som en svensk ratifikation kan geanledning till, I fråga om rekommendationerna anför ILO-kommitténatt anvisningarna i vissa av dem redan torde vara i huvudsak tUlgodosedda isvensk lagstiftning och praxis. Kommittén föreslår att rekommendationernaöverlämnas till vederbörande fackmyndigheter för att beaktas i den mån detanses möjligt och lämpligt. 9.Resolutionen om minimigrundlön för matroser Den sjunde sjöfartskonferensen antog konventionen(nr 109) och rekommendationen (nr 109) angående löner, arbetstid och bemanningå fartyg (förat angivna prop, 1959: 120), Konventionen har ej trätt i kraft, ratificerade den 15 oktober 1959konventionen nr 109 under visst förbehåll avseende kretsen av ratificerandestater. Vid ratificeringen undantogs konventionens avdelning II omlön. Skälet härtUl var att man annars skulle ha frångått den i allmäntgodtagna principen om rätt för arbetsmarknadens parter att tr'äffa överenskommelserom löneförhållanden utan påverkan från statsmakterna. Rekommendationen nr 109, enligt vilken i punkten 2anges en grundlön för matros om lägst eller , ansågs medhänsyn till den ståndpunkt som sålunda intagits i konventionsfrågan inte böraföranleda någon särskild åtgärd. Ratifikationen av konventionen nr 109 återtogs isamband med att en ny sjöarbetstidslag (1970: 105) utfärdades (jfr, prop, 1970:29, s, 31 36, 2LU 1970: 17, rskr 1970: 127), Resolutionen (nr XII) om minimigrundlön förmatroser antogs utan invändningar av åttondesjöfartskonferensen. understryker i sittyttrande över konventionerna nr 133134 och rekommendationerna nr 137142 attrekommendationen nr 109. avseende minimigrundlön bör omprövas, så attden antas av , vet att svenska redare i många fallanställer personal i sina fartyg med avsevärt lägre löner än vad som föreskrivsi rekommendationen nr 109, kan den enligt förbundets mening inte lämnasutanför. Även om det är fråga om en rekommendation tror förbundet att det är avstort värde om denna antas i , LO framhåller också i sitt yttrande över de vidåttonde sjöfartskonferensen antagna instrumenten, att det förekommer att vissasvenska rederier anställer utiändska sjömän till löner som ligger långt underdem som utgår enligt kollektivavtal som arbetslösheten blandsjöfolksförbundets medlemmar är hög. På grund härav anser LO att medutgångspunkt i konventionen nr 109, rekommendationen nr 109 och resolutionen nrXII om minimigrandlön för matroser frågan om minimilön för sjömän bör prövasj'ämsides med att andra möjligheter övervägs att skydda dekollektivavtalsanställda från arbetslöshet på grund av konkurrens frånunderbetald arbetskraft, LO hänvisar till en av sjöfolksförbundet i oktober1970 gjord framställning om utredning om viss ändring i utiänningskungörelseneller om så erfordras i utlänningslagen, LO hemställer om skyndsam utredning isyfte att komma till rätta med ifrågavarande problem, EnUgt vad inhämtat övervägs de av LOväckta frågorna f, n, inom på grundval av sjöfolksförbundetsframställning om utredning om viss ändring i utlänningskungörelsen, eventuelltockså i utiänningslagen. Internationella arbetskonferensen har vid sidanav de årliga allmänna sammanträdena vid andra sammanträden behandlatenbart frågor om de ombordanställdas arbetsförhållanden. De tre senastesammanträdena av detta slag sjöfartskonferenser har hållits åren 1946, 1958och 1970, alltså . Det är naturiigt att till konferenser med sålånga tidsintervaller samlats upp många viktiga ärenden. Detta var fallet inteminst vad beträffar sjöfartskonferens, den åttonde i ordningen ochtillika arbetskonferensens femtiofemte sammanträde. Konferensen fattade beslut om åtta instrument.Samtiiga antogs enhälligt. Äv de åtta instrumenten innehåller tre bestämmelseroch anvisningar som direkt syftar till att förbättra de ombordanställdasboende- och arbetsmiljö, nämUgen konventionen (nr 133) om besättningens bostäderombord på fartyg (tilläggsbestämmelser), rekommendationen (nr 140) omluftkonditionering i bes'ättningens bostäder och vissa andra utrymmen ombordpå fartyg och rekommendationen (nr 141) om kontroll av skadligt buller ibesättningens bostäder och arbetsutrymmen ombord på fartyg. Ämnesområdena förinstrumenten föranleder mig att erinra om att sjömansyrket är särpräglat bl.a. av den omständigheten att fartygen för de ombordanställda rymmer såvälbostad som arbetsplats och att detta i många fall och olika hänseenden medförproblem och konsekvenser, som saknar motsvarighet för de anställda i land.Instrumenten ger bestämmelser och anvisningar om de skilda faktorer som ärbidragande orsaker till dessa olägenheter. anser det vara en väsentiig brist ikonventionen nr 133 att behovet av fullgod ventilation från hygienisk synpunktinte beaktas i tUlfredsställande omfattning. Enligt styrelsen bör därför frånsvensk sida om möjligt föreslås att konventionen förses med entiUäggs-bestämmelse om ventilation. anmärker motrekommendationen nr 140 att denna saknar bestämmelser om motverkande av drag.Rekommendationen bör enligt institutet kompletteras med sådana bestämmelser.Med anledning av vad dessa remissinstanser anfört kan jag endast konstatera attdet ej torde vara möjligt att utan förnyad behandling av de båda instrumentenpå ett sammanträde med arbetskonferensen få de föreslagna ändringarnagenomförda. Jag är medveten om att det är angeläget att de förhållanden somföranlett förslagen dock rättas till i praktiken. Två instrument, nämligen konventionen (nr 134) omförebyggande av yrkesskador för sjöfolk och rekommendationen (nr 142) i sammaämne, berör ett område, där sjöfartsnäringen visar upp en relativt sett högfrekvens av olycksfall i arbetet. De tre övriga instrumenten, nämligenrekommendationen (nr 137) om yrkesutbildning av sjöfolk, rekommendationen (nr138) om sjöfolks välfärd till sjöss och i hamn samt rekommendationen (nr 139)om sysselsättningsproblem på grund av teknisk utveckling, behandlar var och enfrågor av aktuell betydelse för sjöfolket. Ingen av de svenska remissinstanserna avstyrker attde åtta instra-menten godtas. De båda befälsorganisationerna på sjöfartsområdetframhåller dock att instrumenten i flera avseenden ej fyller de krav som manfrån de ombordanställdas sida måste ställa på dem men att de ändå allmänt settär betydelsefuUa för sjöfolket. Enligt för mindre fartyg ärdet angeläget att sjöfarten på grand av dess internationella karaktär kanbedrivas på lika villkor och att därför befintliga fartyg undantas fråninstrumentens bestämmelser och att dessa inte bör tillämpas förrän de allmänt antagits av samtligasjöfartsnationer. är inne på samma tanke när verket visar pådet läge som kan komma upp, om konventionerna inte skulle få den tUlslutningsom krävs för att de skall bli gällande. Enligt verket bör inte isådant fall behöva vidkännas den bundenhet som föranleds av ett biträdande. har ratificeratkonventionen (nr 92) angående besättningens bostäder å fartyg. Denna konventionhar ratificerats av ytterligare 17 stater, däribland , och Norgesamt övriga västeuropeiska stater. Konventionen nr 133 om besättningensbostäder ombord på fartyg, som innefattar tUläggsbestämmdser tUl konventionennr 92, träder i kraft sedan den ratificerats av tolv stater, av vUka minst fyravar och en skall ha en handelsflotta om minst 2 milj. ton brutto och de övrigaen handelsflotta över 1 milj. ton brutto. Jag har redogjort för vissaremissinstansers farhågor om konsekvenserna vid en otUlräckligkonventionsanslutning. Antalet ratifikationer av konventionen nr 92 ochbestämmelserna i konventionen nr 133 om dess ikraftträdande torde innebäraviss garanti för att dessa farhågor inte kommer att besannas. framhåller att enratificering av konventionen kräver vissa ändringar i verkets kungörelse (1970:Ä 4) om bostäder och ekonomilokaler m. m. på fartyg, vilka ändringarsjöfartsverket är berett att vidta. Jag föreslår att anslutersig tiU konventionen nr 133. Med hänsyn till vad anfört vill jagframhålla att en sådan anslutning givetvis inte innebär att nuvarande svenskakrav på bes'ätt-ningsbostäder kommer att sänkas. I fråga om rekommendationerna nr 140 och 141 omluftkonditionering resp. kontroll av skadligt buller i besättningens bostäderm. m. bör de överlämnas till för att så som verket angivit isitt remissyttrande beaktas bl. a. genom vissa kungörelseändringar avseendeluftkonditionering och genom utfärdande av vissa rekommendationer om högstagodtagbara bullernivåer i fartyg. I övrigt bör verket i samråd med berördamyndigheter, institutioner och andra intressenter överväga möjligheterna attgenom datainsamling och forskning skapa underlag för åtgärder som på viss siktkan ytterUgare förbättra betingelserna för personalen i buUerhänseende. Konventionen nr 134 om förebyggandeav yrkesskador för sjöfolk träder i kraft efter det denratificerats av två stater. Såsom framhållits av olika remissinstanser täckerkonventionen liksom rekommendationen nr 142 i samma ämne ettbetydelsefullt problemområde. För del synes de båda instrumenten inteföranleda några författningsändringar. Överhuvud gäller att man med den ökadesatsning på skyddet mot yrkesskador till sjöss, som inleddes med den genomförda omorganisationen av ,skapat goda betingelser för det slags utvecklingsinsatser på yrkesskadeområdetsom de båda instramenten vill främja. Sålunda bör i saihverkan med berördamyndigheter och organisationer efter hand mer genomarbetade program kunna tasfram i syfte att förebygga yrkesskador. Vidare bör så som förutsätts i debåda instrumenten en utvidgad och förbättrad information kring skyddet nlotyrkesskador kunna åstadkommas, i första hand genom samarbete mellansjöfartsverket och sjöfartens arbetarskyddskommitté. Jag förordar att anslutersig också till konventionen nr 134, I fråga om den därmed sammanhänganderekommendationen nr 142 bör den överlämnas till för att ienUghet med vad jag anfört i det föregående beaktas i tUlämpliga delar. Vad avser övriga trerekommendationer kan i fråga om rekommendationen nr 137 om yrkesutbildning avsjöfolk konstateras att den i stort stämmer överens med de principer, eftervilka sjöpersonalutbildningen bedrivs i , Rekommendationen nr 138 om sjöfolksvälfärd till sjöss och i hamn avser till större delen åtgärder som täcks avhandelsflottans välfärdsråds verksamhet, I övrigt är det fråga om åtgärder,som det i ankommer på berörda parter att reglera avtalsvägen. Vidremissbehandlingen har begärts klarläggande i vad mån rekommendationen omfattarfiskare. Det kan härvidlag enligt vad som inhämtats från konstateras att så inte är fallet, I fråga om rekommendationen nr 139om sysselsättningsproblem på grund av teknisk utveckling ombord på fartyg synesde åtgärder, som rekommendationen föreslår för att möta en eventuellarbetslöshet, i stort vara vidtagna för del genomlagstiftningsåtgärder och kollektivavtalsuppgörelser samt genom aUmännaarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Jag avser att föreslå att de treangivna rekommendationerna överlämnas till olika berörda fackmyndigheter förövervägande av behovet av eventuella kompletteringar av den ordning som i deangivna h'än-seendena gäller i , LO och Svenska sjöfolksförbundethar i sina yttranden uppehållit sig vid den inom behandlade frågan omminimigrundlön för matroser. har ansett att en vid densjunde sjöfartskonferensen antagen rekommendation (nr 109) i 'ämnet börgenomföras för svenskt vidkommande, I sammanhanget har påtalats detförhållandet, att det förekommer att vissa svenska rederier ansfäller utländskasjömän tiU löner som ligger långt under dem som utgår enligt koUektiv-avtalsamtidigt som arbetslösheten bland sjöfolksförbundets medlemmar är hög, Ianslutning härtUl viU jag erinra om att sjöfolksförbundet i annat sammanhangbegärt utredning om viss ändring i utlänningskun- gördseneller orn så krävs i utlänningslagen. Ändringen skuUe avse att medborgare frånannat land än nordiskt inte skulle äga rätt att utan särskilt arbetstillståndta anställning på svenskt fartyg i utländsk hamn, om han tidigare ej varitanställd på svenskt fartyg sammanlagt under senast förflutna 18månader. Då de vid remissbehandlingen påtalade förhåUandena har ett närasamband med sistn'ämnda ärende, bör den fortsatta beredningen av detta ärendeavvaktas. Jaghemställer att Kungl, Maj:t dels föreslår att godkänna att Sverigeansluter sig till konventionen (nr 133) om besättningens bostäder ombord påfartyg (tilläggsbestämmelser) och konventionen (nr 134) om förebyggande avyrkesskador för sjöfolk, dels bereder tillfälle att avge yttrandeöver vad jag anfört om de vid Internationella arbetsorganisationens femtiofemtesammanträde (åttonde sjöfartskonferensen) antagna rekommendationerna nr137142, Medbifall till vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övrigaledamöter hemställt förordnar Hans Kungl, Höghet Kronprinsen-Regenten att tillriksdagen skall avlåtas proposition av den lydelse bUaga till detta protokoUutvisar. Bilaga 1 (Översättning) Convention Concerning Crew Ac-conunodation on Board Ship(Supplementary Provisions) Konvention om besättningens bostäder ombord på fartyg(tilläggsbestämmelser) Having been convened at bythe Governing Body of the International Labour Office, and having met in itsFifty-fifth Session on 14 October 1970, and Noting that the Accommoda-tion ofCrews Convention (Re-vised), 1949, lays down detaUed specifications concerningsuch matters as sleeping accommoda-tion, mess and recreation rooms,ventilation, heating, lighting and sanitary facilities on board ship, and Considering that in the light ofthe rapidly changing characteristics of both the construction and theoperation of modern ships further improvements in crew ac-commodation can beprovided, and Having decided upon the adoptionof certain proposals with regard to crew accommodation, which is the seconditem on the agenda of the session, and Having determined that theseproposals shall take the form of an international Convention sup-plementing theAccommodation of Crews Convention (Revised), 1949, adopts this thirtieth day of Octoberof the year one thousand nine hundred and seventy the following Convention,which may be cited as the Accommodation of Crews (Supplementary Provisions)Convention, 1970: Internationella arbetsorganisationensaUmänna konferens, som av styrelsen för sammankallats till och där samlats tiUsitt femtiofemte sammanträde, och som beaktar att konventionom besättningsbostäder (reviderad) fastställer detaljerade föreskrifter om bl,a, sovrum, mässrum, dagrum, ventUation, uppvärmning, belysning och sanitäraanordningar ombord på fartyg, och som, med hänsyn tUl att de speciellaförhållandena beträffande både konstruktion och drift av moderna fartyg snabbtändras, finner att ytterligare förbättringar i fråga om besättningens bostäderkan vidtagas, och som beslutat antaga vissa förslagrörande besättningens bostäder, vilken fråga utgör den andra punkten påsammanträdets dagordning, och som bestämt att dessa förslag skalltaga form av en tilläggskonvention till konvention ombesättningsbostäder (reviderad), antager denna den trettionde dageni oktober månad nittonhundra-sjuttio följande konvention, som kan benämnas 1970års konvention om besättningsbostäder (till-läggsbestämmelser) , 1, This Conventionapplies to every sea-going ship, whether publidy or privately owned, which isengaged in the transport of cargo or passengers for the purpose of trade or isemployed for any other commercial purpose, which is registered in a territoryfor which this . Convention is in force, and of which the keel is laid, orwhich is at a simUar stage of construction, on or after the date of coming intoforce of the Convention for that territory, 2, National lawsor regulations shall determine when ships are to be regarded as sea-going shipsfor the purpose of this Convention, 3, This Conventionapplies to tugs where reasonable and practicable, 4, This Conventiondoes not apply to (a) ships of less than tons; (b) ships primarily propelled by sail,whether or not they are fitted with auxiliary engines; (c) ships engaged in fishing or inwhaling or in simUar pursuits; (d) hydrofoUs and air-cushion craft, 5, Provided that the Conven tion shall be applied where rea sonable and practicable to (a) ships between 200 and 1000 tons;and (b) the accommodation of personsengaged in usual sea-going routine in ships engaged in whaling or in similarpursuits, 6, Provided also that any of the requirements appUcable by virtue of Artide 3 of this vention may be varied in the case of any ship if the competent au thority is satisfied, after consulta tion with the organisations of 1, Dennakonvention är tillämplig på varje sjögående fartyg, vare sig i allmän ellerenskild ägo, som yrkesmässigt nyttjas till transport av last eller passagerareeller nyttjas i annan kommersiell verksamhet, och som är registrerat i ettområde, för vilket denna konvention gäller och på vilket fartyg kölen ärsträckt eller vilket fartyg är på ett motsvarande byggnadsstadium fördenna konventions ikraftträdande för ifrågavarande område eller dag därefter,