prop · FU03117 · 1971-12-31 00:00:00 — Parallellthärmed har del skett en betydande produktutveckling och teknisk förnyelse, somi förening med de svenska varvens internationellt sett höga produktivitetförklarar atl de kunnat väl hävda sin ställning på marknaden och befästa sillinternationella anseende. En bidragande orsak lorde också vara det samarbetepå olika områden som bedrivs företrädesvis mellan de fyra stora varven ochvilket här i korthet skall beröras. Påmarknadsföringsområdet samarbetar varven genom kontakter och informationsutbytei vissa frågor. Man bedriver inom ramen för eltsamarbete när det gäller spridning av viss information för marknadsanalys och ifråga om gemensam, utåtriktad information. Inom ramen för varvens och redarnaskollektiva forskningsprogram i Stiftelsen svensk skeppsforskning genomförs etlprogram rörande den framlida marknadsutvecklingen. Beträffandevarvens tekniska funktioner kan nämnas del gemensamma slandardiseringsarbetesom utförs inom Varvens standardcenlral. Elt exempel på samarbete i fråga om komponenllillverkningär förläggning av viss tillverkning av skrovdelar tUl Karlskronavarvel. Ifråga om varvens inköpsfunktion har samarbetet utvecklats relativt långt. En samköpskommilté,med representanter för de fyra slorvarven, har bildals och vissa gemensammainköp, framför allt av farlygsplåt, har gjorts. Kommillén håller också enlöpande kontakt mellan varven i inköpsfrågor och utvecklar mer långsiktiga samarbetsprojekt. Inomområdet for administrativ rationalisering bedrivs likaså ell samarbete i frågaom automatisk dalabehandling inom del av de fyra slorvarven och Sveriges varvsinduslriföreningägda Varvsindustrins datacentral AB. Närdet gäller forskning och utveckling förekommer elt begränsat informelltsamarbete, 1. ex. genom lillsällande av vissa projektgrupper för forsknings-och utvecklingsprojekt av gemensamt intresse. Molbakgrunden av det varvsindustriella samarbetets betydelse för varvenseffektivitet och lönsamhet noterar jag med tillfredsställelse det samarbete somhittills etablerats mellan företrädesvis de fyra slorvarven. Jag är emellerlidövertygad om all en ytterligare vidgning och fördjupning av della samarbeteerfordras för all svensk varvsindustri skall kunna hävda sig i den inlernalionellakonkurrensen. tillbakavarvsindustrins utveckling i flertalet stora skeppsbyggarländer. Svenskvarvsindustri måste följa med i denna utveckling. Enligttillgängliga prognoser för 1970-lalel kommer världshandelsflottan alt fortsättaatt expandera, vilket beräknas komma all möjliggöra en ökning av exportvolymenför den svenska varvsindustrin med 3,54 o/o . Trenden mol minskadbemanning av fartygen kommer all fortgå, vilket innebär krav på en kraftigökning av automatiken ombord. Behovet av kvalificerade tekniker inomvarvsindustrin kommer sålunda atl öka. Man kan anta att del kommer alt blisvårt för enskilda varv all vart och ett för sig skaffa sig den kader avkvalificerade tekniker och specialister som kommer all behövas för del alltmerbetydelsefulla tekniska utvecklingsarbetet. I och med all fartygen mer och merkommer all betraktas som en integrerad del i en iransporlkedja och därmedefterfrågan på specialfartyg kommer att öka kan man förutse behov av en ökadspecialisering mellan varven. Varvsindustrin får därtill räkna med en hårdkonkurrens med andra branscher om den utbUdade arbetskraften, framför allt iGöteborgs- och . Detfinns mol denna bakgrund ell betydande utrymme för och behov av ökad samverkanmellan varven. Jag vUl särskilt peka på sådani samarbete som syftar liU ökadspecialisering varven emellan. Specialiseringen kan inriktas på såväl tonnagestorlekarsom fartygstyper. Härigenom bör inslaget av serieproduktion kunna ökas vilketerfarenhetsmässigt verkar i starkt koslnadssänkande riktning. Besparingar görsbåde i direkta produktionskostnader till följd av inlärningseffekter och i konslruktionskoslnader. Enökad specialisering kan komma till stånd genom samarbete dels i marknadsföringssladieli fråga om produktinriklningen, dels i invesle-ringssladiet genom att samordnainvesteringar som medför omdisponeringar eller utbyggnader. innebär allvarven bör eftersträva alt, så långt möjligt, uppträda gemensamt på marknadenoch della i synnerhet vid upparbetandet av nya marknader. Påmarknadsföringsområdet är det vidare väsentligt all varven genom samarbete kanförstärka sina resurser för långsiktiga marknadsanalyser för all bättre kunnamöta de krav som den framlida inlernalionella sjöfarlsmarknaden kommer all släUa. Vidarebör rationaliseringsvinster kunna göras genom samarbete som syftar tillgemensam produktion av komponenter. Likaså bör del vara lönsamt att i ökadutsträckning utnyttja underleverantörer för tillverkning av prefabriceradestörre farlygselemenl. Enbetydelsefull farlygskomponenl, som är etl naturligt objekt för samverkan, är farlygsmolorer.F n. tillverkar olika varv olika motor-fabrikat, vartill kommer allårsproduktionen av motorer vid vart och elt av varven kan bedömas som för litenför all vara fullt rationell. Beträffande lågvarviga huvudmotorer tillverkarEriksberg och Uddevalla- varvetBurmeisler & Wainmolorer på licens. Gölaverken har utvecklat och tillverkarlågvarviga huvudmotorer av eget fabrikat. I fråga om me-delvarviga huvudmotorertillverkar genom motorer av märket tillverkar varken låg- eller medelvarviga huvudmotorer men inneharlicens från MAN. Beträffande ångturbiner tillverkar Kockum sådana på licensfrån , vUkel också i mindre omfallning gäller för Gölaverken.Hjälpmotorer slutiigen tUlverkas av Uddevallavarvet genom dotterföretaget licens från Burmeisler & . Det lorde vara uppenbart alt märkesfloranär onödigt stor och atl fördelar skuUe kunna vinnas redan genom alt varvenkommer överens om all tiUverka samma fabrikat av resp. motortyper. Härigenomskulle viss produktionssamverkan, viss gemensam lagerhållning av reservdelaretc. kunna komma lill slånd, vilket i sin lur skulle medföra minskadekostnader. Dellångsikliga målet för ell molorsamarbete bör dock vara en helt samordnadtillverkning, dvs. ett samarbete på konstruktions- och ulveck-hngsområdel ochen gemensam produktion koncentrerad lill en eller elt par tillverkningsenheter.Jämfört med nuvarande splittrade tillverkning torde en lönsamhetsförbällringvid motortillverkningen kunna erhållas vid en sådan samordning. Med hänsyn tillde betydande bindningarna i anläggningar, verksladsulruslningar, verktyg,konstruktionsunderlag, personalens utbildning och inriktning saml lill redantecknade order måste emellerlid en utveckling i denna riktning ske etappvis. Förall effektivare kunna utnyttja de knappa personella resurserna i fråga omkvalificerade tekniker och specialister är det vidare angelägel med ökadsamverkan på områden såsom forskning och utveckling, produktionsteknik samtadministrativ rationalisering. Jag vill i della sammanhang erinra om den ram påtotalt 50 milj. kr. som enligt prop. 1970:82 (SU 1970:113, rskr 1970:307) beslöt ställa liU förfogande för styrelsen för teknisk utveckling (STU)för stöd till skeppstekniskl forsknings- och utvecklingsarbete under perioden1970/ 711972/73. Hillills vunna erfarenheter av STU:s verksamhet på delta områdelyder på all betydande möjligheter till forsknings- och utvecklingssamarbetefinns. Det bör därför finnas anledning alt öka samarbetet också förforsknings- och utvecklingsuppgifter som inle är statsunderstödda. Vadjag här anfört ligger väl i linje med de överväganden och slutsatser somredovisades av varvskommitté. 1970: 82 anslöt jag mig lill varvskommitlénsbedömning all en ökad samverkan och koncentration är önskvärd främst av detskälet alt effektivare insatser blir möjliga beträffande varvens strategiskafunktioner, såsom långtidsplanering, teknisk utveckling, marknadsföring ochfinansiering. Rikligheten av denna bedömning har bestyrkts av vad som framkommilunder industridepartementets arbete med varysfrågorna under del . Avtal om samarbete mellan de fyra storvarven Genom underhandsdiskussioner, som representanter förindustridepartementet förde med företrädare för de fyra storvarven,fick jag bekräftat alt min uppfattning om behovet av ökad samverkan mellanvarven i princip delades av dessa. Jag inbjöd därför i november 1970företrädare för de fyra varven till etl sammanträde, där samverkansfrågandiskuterades på grundval av en inom industridepartementet utarbetad idéskisstill hur en ökad samverkan mellan varven skulle kunna utformas. Sammanträdetresulterade i lillsätlandel av en förhandlingsdelegation, bestående avstyrelseordförandena och verkställande direktörerna i de fyra varven saml treföreträdare för induslrideparlemenlel av vUka en fungerade som delegationensordförande. TUl delegationen knöts ett anlal analysgrupper för utredningar inomolika områden. Sålunda tiUsatles utredningsgrupper för inveslerings-och produklionssamarbele,forsknings- och utvecklingssamarbete, samarbete på marknadsföringsområdet,inköpssamarbete saml molorsamarbete. Förstnämnda grupp, som bestod av deverkställande direktörerna jämte en representant för induslrideparlemenlel,fungerade i viss mån som en styrande kommitté för de övriga utredningsgrupperna. Utredningsgruppernas arbete resulterade i rapporter medanalyser av förutsättningarna för varvsindustrielll samarbete på berördaområden samt med förslag lill inriktning av och former för sådani samarbete.Dessa rapporter behandlades i delegationen vid etl flertal sammanträden undervintern och våren. Arbetet övergick successivt till en förhandling rörande varvsindustrielllsamarbete och utmynnade i ell konsortialavtal. Vid delegationens sistasammanträde, , undertecknades etl sådant avtal som förriksdagens kännedom torde få fogas till stalsrådsprotokollel som bilaga 4. Avtalets syfte är atl genom ökad samverkan stärka de fyraförelagens konkurrenskraft, lönsamhet och utvecklingsmöjligheter. syftevill man nå bl. a. genom atl samordna mera betydande utbyggnader avproduktionsresurserna och fördjupa samarbetet med statliga och kommunala organför att anpassa varvens utveckling till de totala samhällsresurserna. För atl förverkliga avtalets syften upprättas en styrandekommitté. Den skall beslå av de fyra förelagens styrelseordförande och verkställandedirektörer saml, som företrädare för industridepartementet, en avdepartementschefen efter samråd med partsförelagen utsedd ordförande och ensuppleant för denne. Inom kommittén avses de fyra verkställande direktörernautgöra ell arbelsulskoll. Dessutom kommer del all finnas arbetsgrupper förolika samarbelsområden. Slutligen upprättas en samrådsgrupp bestående av denstyrande kommilléns tio ledamöter och lika många företrädare för de fyraföretagens fackliga organisationer. Genominformationsutbyte och samråd i den styrande kommittén skall de fyra företagen enliglavtalet verka för en specialisering av produktionen vid de olika varven meddärav följande produktuppdelning. Inom den styrande kommittén skall man ocksåinformera varandra och samråda när del gäller investeringar som medför merabetydande omdisponeringar eller utbyggnader av varvens resurser. Viddimensionering och utformning av sådana investeringar avser man alt beaktaderas inverkan inle bara på del investerande förelaget ulan också på de treandra förelagen. Avtaletförutser också gemensam produktion på områden där förutsättningar finns. Närdet gäller molorproduktionen har man för avsikt att efter en övergångsperiodanvända ett gemensamt fabrikat för lågvarviga huvudmotorer och atl verka förenhetlighet också vad avser övriga motorer. Man skall också utreda förutsättningarnaoch formerna för produktutveckling, konstruktion, produktion och försäljningav i första hand lågvarviga huvudmotorer i etl gemensamt molorbolag. Påmarknadsföringsområdet avser man bl. a. atl verka för en gemensam politik närdet gäller allmänna försäljningsvillkor, atl eftersträva en vidgning avnuvarande marknader, all samordna sina resurser för all få bättre marknadskonlaktoch all i största möjliga utsträckning uppträda gemensamt i fråga ompresentation av förelagen i olika sammanhang. Del nuvarande inköpssamarbelelförutses bli utvidgat bl. a. genom löpande inventering och analys av nyaområden för inköpssamverkan. Så långt det är ekonomiskt motiverat kommergemensam lagerhållning av detaljer, komponenter och reservdelar atl etableras.Avtalet innehåller också bestämmelser om samverkan inom området för administrativrationalisering och samarbete beträffande forskning och utveckling, speciellti den statsstödda verksamheten. På personalområdel kommer man bl. a. all gemensamtvidta åtgärder för all lösa de problem som sammanhänger med den inhyrdaarbetskraften. Närdel gäller den statiiga garantigivningen för varvens farlygskre-diter ålar mansig att tillhandahåUa erforderligt beslutsunderlag för fastställande av deårliga garanlibeloppen inom den femårsram som förutsätts fastställaoch atl komma in med förslag till beloppens fördelning mellan de fyra varven. Slutiigendeklarerar man sin avsikt all verka för alt varvssamarbetel fortlöpande breddasoch fördjupas i den takt som. framstår som ekonomiskt motiverad för de berördaföretagen och för varvsindustrin som helhet. Avtaletträdde i krafl sedan del godkänts av alla de fyra förelagensstyrelser. Avtalet gäller och förlängs automatiskt om det inle sägsupp. Dellaavlal om samarbete meUan de fyra stora svenska varven bör hälsas medtillfredsställelse. Som jag tidigare berört betyder den svenska varvsindustrinså mycket för sysselsättningen i vårt land och tar en så stor del av våraproduktionsresurser i anspråk, att den redan av den anledningen bör ägnassärskild uppmärksamhet inom ramen för industripolitiken. HärlUl kommer dels desärskUda, i det föregående behandlade, insatser som staten måste göra för vissavarv, dels det omfattande stöd som alla de svenska varven erhåller i form avstatliga farlygskredilgarantier, vartill jag återkommer i det följande. Det ärmol denna bakgrund ell angeläget näringspolitiskt intresse atl länkautvecklingen inom denna industribransch så alt dess konkurrenskraft stärks ochdess inriktning och omfallning anpassas tiU vad som i ell vidare och längreperspektiv motsvarar en effektiv användning av våra resurser. förutsätteren nära samverkan inle bara mellan de fyra stora varven utan också mellan dessaoch samhäUet. Jagbetraktar samarbetsavlalet som en god grund för en förstärkning av dennasamverkan. Särskilt vill jag framhålla den specialisering av produktionen ochden samordning av investeringarna som förutses i avtalet. Jag har ocksånoterat all avtalet, utöver bestämmelserna om samarbete på olika områden,innehåller en allmän förklaring all man avser alt fortiöpande bredda ochfördjupa samarbetet. Det överensstämmer väl med min egen uppfattning atl varvssamarbetelär en långsiktig och successivt fortgående process, vars former inle bördefinitivt låsas och vars förlopp inte kan närmare förutses. Häri ligger också atljag inte anser detaljutformningen av avtalet vara del viktigaste ulan den andavari della tiUämpas. Härvidlag anser jag mig ha grund för en viss optimism.Utvecklingen under del och specielll del samarbete mellanindustridepartementet och varvsförelagen, varur avtalet växt fram, har givitvid handen att det inom varvsindustrin finns en växande förståelse för såväl deföretagsekonomiska fördelarna med som den samhällsekonomiska önskvärdheten avökad samverkan. 1970: 82 uttalade jag min avsikt alt tiUsätta en samarbetsgrupp för varvsindustrifrågor.I denna borde även de anställda vara representerade. Jag finner att denstyrande kommitté och den samrådsgrupp, som upprättas genom samarbetsavlalet,väl fyller syftet med den planerade samarbetsgruppen. Särskilt tillfredsställandefinner jag det vara atl de anställda genom sina fackliga organisationer beredstillfälle all i samrådsgruppen, där de besätter halva antalet platser, påverkaarbetet i den styrande kommillén. Sedanbörjan av 1960-lalel har kredilviUkoren spelat en framträdande roll i den internationeUavarvskonkurrensen. rit de japanska varven, som offereral kredit på upp lill80 o/o av kon-Iraklsbeloppet med en löplid av och till synnerligenförmånliga, av japanska staten subventionerade räntesatser. Stegrad kreditgivninglill kunder har lett till successivt ökande upplåningsbehov för de svenskavarven, vUka i motsats lill sina konkurrenter inle erhållit omfattande subventioner. De svenskavarven har för sin finansiering ulnyttjat såväl inhemsk som utländskkreditmarknad. För de betydande upplåningsbehov, som del här är fråga om, svenska kapitalmarknaden varit otillräcklig. Vid utgången av år 1968uppgick varvsindustrins samlade upplåning lill , varav drygthälften var utländsk. Finansiering utomlands har lidvis av varven bedömts somekonomiskt fördelaktig. Den höga andelen utländsk finansiering är också enföljd av den förda ekonomiska poUliken med dess bakomliggande kredit- och valutapoliliskaöverväganden. Delsvenska kreditväsendel har successivt byggts ul för all tillgodose de nyakreditbehov som följt med kreditvillkorens växande betydelse somkonkurrensmedel på exportmarknaderna, inle minst vad gäller fartyg. Är 1962bildades AB (), vars aktiekapital lill lika delar ägs avstaten och affärsbankerna. IntUl utgången av hade SEK lämnat lån tillvarvsindustrin med sammanlagt i runt tal 1 000 milj. kr., varav vid nämndaårsskifte utestod närmare 700 milj. kr. SEK:s nyullåning till varvsindustrinunder 1970 utgjorde drygt 300 milj. kr. SEK:s lån till varven har i huvudsaklämnats mot säkerhet av bolleninteckning i fartyg men statens farlygskredilgarantierförekommer också i viss utsträckning bland säkerheterna för SEK:s utlåning.Genom beslut förra årel (prop. 1970: 82, BaU 1970: 43, rskr 1970:327) har formella möjligheter skapats atl väsentligt öka bolagets utiåningskapacitet. , som inrättades , har beviljatvarvsindustrin lån endast i begränsad omfallning och avseende enbartinvesteringsprojekt. Det bör dock observeras att Kungl. Maj:t i årets slatsverkspropositionbegärt godkännande av en sådan utvidgning av bankens verksamhet, altbanken skall kunna medverka till all lösa företags finansieringsproblem även ifråga om exportkreditgivning (prop. 1971: 1 bil. 1, s. 18). Av indirektbetydelse för varven är och Skeppsfartens sekundärlånekassa,vilka har till ändamål att underlätta den svenska rederinäringens finansiering.Från år 1965 har kassornas kreditkapacilel successivt ökats genom höjning avresp. Senast har förslag härom förelagts årets riksdag (prop.1971: 76). Även Invesleringsbanken har lämnat lån tUl den svenskarederinäringen. beviljar statsgarantier för täckande av förlusli samband med export m. m. Varvenhar tecknat exporkreditgarantier lill etl belopp av ca150 milj. kr. Såsomframgår av vad jag här har anfört har möjligheterna all finansiera exportförbättrats , vilket i betydande utsträckning kommitvarvsindustrin direkt eller indirekt till godo. Möjligheterna atl beredavarvsindustrin ökat utrymme på den svenska kreditmarknaden är beroende avbetalningsbalans- och kreditmarknadslägel. Vid en bedömning av denna fråga böruppmärksammas all varvens totala upplåning uppgår till för svenskaförhållanden myckel stora belopp beroende på den omfattande handelskredUgivningenlill främst utländska kunder. Förändringar i varvens netloupplåning är beroendeav förhållandet mellan nybeviljade kundkrediler och kundernas amorteringar pågamla krediter. Varvens netloupplåning kan förväntas öka ytterligare, men omnågra år bör nya kundkrediler och kundernas amorteringar vara ungefär likastora med påföljd atl nettoupplåningens volym stabiliseras. Varventorde med hjälp av de särskilda statliga fartygskreditgaran-lierna kunnapåräkna möjligheter alt utomlands anskaffa del kapital som inle kan erhållas påden svenska kredilmarknaden. I valet mellan svensk och utländsk kreditmarknadär kursrisker och räntekostnader avgörande för varven. Varvens önskan all iökad utsträckning la den svenska kreditmarknaden i anspråk är främst betingadav alt räntesatserna där ofta är lägre än utomlands. Dessa ränteskillnader varbetydande förra gången behandlade den statliga varvspolitiken.Läget på de utländska kredilmarknaderna har lättat avsevärt under del senasteåret, men räntesatserna på den svenska kredilmarknaden lorde i allmänhetfortfarande vara mer förmånliga. har varvens konlraktsräntor stigittill 7,5 o/q. Denna utveckling reducerarvarvens negativa räntemarginal väsentligt. Någongenerell prioritering av varvsindustrin i förhållande lill andraindustribranscher när det gäller ianspråktagande av den svenska kreditmarknadenanser jag inle lämplig. Jag bedömer det nödvändigt atl varvsindustrin även ifortsättningen lill betydande del lånar utomlands. SEK:sutiåningsmöjligheter har främst bestämls av utrymmet på den svenska kredilmarknaden.SEK har, liksom Invesleringsbanken, enligt sin bolagsordning även räll allutomlands refinansiera sin utlåning. Varven har hillills själva ombesörjt sinutländska finansiering. Om emellertid utländsk finansiering via SEK eUer Invesleringsbankeni vissa fall framstår som mer förmånlig förutsätter jag all denna möjlighet ulnylljas. MöjUgheternatill ökad samordning av den verksamhet som bedrivs av de inslilul vilka direkteller indirekt är av betydelse för varvens finansiering är föremål föröverväganden såväl inom berörda departe- mentsom inom kapitalmarknadsutredningen. I vissa länder har inrättats med lån mot säkerhet av andra-, priorilelsinleckningi fartyg. Jag finner det inle nu påkallat all föreslå inrättandet av etl sådaniinstitut i . Varvensomfattande upplåning har naturligtvis stäUt frågan om säkerheter i förgrunden.Jag vill här först erinra om den utbyggnad och förbättring av realsäkerhetsinstitulensom skett genom bl. a. lagen (1966: 453) om vad som är fast egendom och lagen(1966: 454) om företagsinteckning. Båda lagarna lorde ha inneburit att varvsförela-genssäkerhetsunderlag förbättrats. Varvenhar emeUertid elt omfattande behov av lilläggssäkerheler och härvidlag har desärskilda statliga fartygskredilgaranlierna varit av avgörande betydelse.Garantierna används vid varvens upplåning främst som förstärkning av andraprioritelsinleckningi fartyg i regel mellan 50 och 80 o/o av konlraklsvärdet. Dessa garantierhar bevUjats av vid fem tillfällen första gången . I och med1970 års riksdagsbeslut (prop. 1970: 82, SU 1970: 113, rskr 1970: 307) alt bevilja1 miljard kr. för order tagna uppgår det sammanlagdabeviljade beloppet för farlygskredilgarantier lill . Härav hadeden tagits i anspråk . Det återstående beloppet äravsett såväl för konlraklerade men ännu ej belånade fartyg som för deytterligare kontrakt som kan komma alt tecknas under återstoden av år 1971.Utrymmet lorde i allt väsentligt vara disponerat genom den omfattandeorderlagning som skell under det senaste årets goda varvskonjunktur. Huvuddrageni del nuvarande systemet med statliga fartygskreditgar rantier fastlades år1963 (prop. 1963: 28, SU 1963: 40, rskr 1963: 100). Förändringar har sedan dessskell såväl i själva systemet som i de förhållanden, som motiverade desstillkomst. Jag har därför funnit liden mogen atl göra en översyn av systemet molbakgrund av vunna erfarenheter och rådande förhållanden. Destatliga fartygskreditgaranlierna utgör en form av finansiellt slöd lillvarven, eftersom de är avgiftsfria och därmed sänker varvens upplåningskostnaderoch eftersom varven i regel över huvud taget inte kunnat erhålla lån mol andrapriorilelsinteckningi fartyg ulan sådana garantier. Närde statliga fartygskredilgaranlierna första gången beviljades av är1963 utgjordes den marknadsmässiga bakgrunden av de gynnsamma japanskakreditvillkor som blivit normgivande. Åtskilliga tecken lyder på alt denjapanska varvsindustrin nu befinner sig i ett annat läge . Varvsinvesleringarär inle längre prioriterade av myndigheterna eller industrikoncernerna själva.Tyngdpunkten i den japanskaekonomiska expansionen har förskjutits till andra industribranscher. Ävenhandelspolitiska åtgärder avspeglar en förändrad japansk bedömning avvarvsindustrin.