prop · FU0333 · 1971-12-31 00:00:00 — Sedermeraföreslog ärkebiskopen att tUl de fömt angivna bestämmelsema rörande ickeprästvigda tjänstebiträden skulle fogas ett tillägg som möjUggör fördomkapitlet i all förordna teologie studerande som tjänstebiträden ålkyrkoherdar i svenska utlandsförsamlingar, även då vakans inle föreligger.Behovet av sådan assistans i församUngs-arbetet i dessa församlingar är enligtärkebiskopen stort. Som exempel nämns , där ett växande antal svenskar, inleminst ungdom, perraanent eUer har arbete och bostad. Fördessa svenskar utgör den svenska församlingens kyrka och det arbete somorganiseras därifrån betydelsefuUa faktorer till stöd och hjälp i en främmandemiljö. De nuvarande pjersoneUa resursema är otillräckUga att raöta aUa de krav soraställs på den svenska församlingen. Ärkebiskopen understtök ocksåönskvärdheten av all åtminstone några av bUvande präster får tiUfällealt lära känna kyrkan i dess funktion utanför landets gränser. Den föreslagna raöjlighetenskulle utnyttjas restriktivt. Sålunda föreslog ärkebiskopen att förordnande avteologie studerande i svensk ullandsförsamUng ej får ske utan alt styrkt behov föreliggeroch att under ell kalenderår endasl två förordnanden får ulfärdas, omfattandehögst , dvs. den tid som krävs som kva-lifikalionsgmnd för enblivande präst att genomgå den praktisk-teologiska övningskursen,samt alt endasl löner men inle resekostnader bestrids med kyrkofondsmedel. SedankamraarkoUegiet hörts över ärkebiskopens framstäUning förordnade Kungl. Maj:talt handlingama i sistnämnda ärende skulle överlämnas lill för all lasunder övervägande i samband med fullgörande av utredningsuppdraget. Densakkunnige har avlämnat betänkandet (Ds U 1970:5) Användning i ökad utsträckningav icke prästvigda tjänstebiträden. Förordnande av teologie studerande somtjänstebiträde ål kyrkoherde i svensk ullandsförsamUng. Efterremiss har yttranden över belänkandet avgetls av kammarkollegiet,statskontoret, ärkebiskopen efter övriga biskopars hörande, samtligadomkapitel. i har bifogat yttranden av trekyrkoherdar. Användandetav icke prästvigda tjänstebiträden i hemlandet har reglerats genora elt flertalcirkulär som efter bemyndigande utfärdats av Kungl. Maj:t alltsedanår 1952. Denna reglering går tiUbaka på ett förslag av prästiönekommitlétill ordnande av prästernas semesterfråga. I kommilléns belänkande del I (SOU1948: 44 s. 120) erinrades om alt biskoparna med stöd av 19 kap. kyrkolagen sedangammalt lämnat tillstånd lill icke prästvigda personer all predika. Sådana predikobiträdenanvändes vid tiden för belänkandet huvudsakligen när kyrkoherden i enprästpastoratåtnjöt semester. Kommittén ansåg att dessa predikobiträden, särskilt teologiestuderande, borde utnyttjas mera rationellt. Sådana biträden borde få vidgatuppdrag som prästerUga assistenter i enprästpastorat under kyrkoherdenssemester, när grannpräst uppehöll dennes tjänst med tjänstedubblering. Biträdetkunde få i uppdrag att utöver gudstjänsterna utföra annat församlingsarbete,som inte kräver prästerlig behörighet. Kommittén förordade ett allmäntbemyndigande för domkapitlen alt i angivna fall anstäUa sådan tillfälUgassistent. Isitt betänkande dd II (SOU 1950: 43 s. 108109) föreslog kommitténvidare att assistentemas avlönande skuUe bekostas raed kyrko-fondsraedel.Statsmaktema biträdde i förevarande delar koraraitténs förslag (prop. 1949: 204s. 126, SILU 1949: 2 s. 77, rskr 1949: 399, prop. 1951: 156 s. 45, SILU 1951:2, rskr 1951: 321). Inu gäUande cirkulär ang. ersältnmg tUl vissa vikarier påprästerliga tjänster och tiU icke prästvigda tjänstebiträden åt prästerföreskrivs under punkt 6, att om så prövar erforderUgtdorakapitlet kan förordna tjänstebittäde åt kontraktsprost eUer åt annanpräst under någon av följande förutsättningar. Prästen kan ha förordnals attvid sidan av utövningen av sin tjänst fuUgöra arbetsuppgifter förenade raedprästtjänst i annat pastorat, s. k. tjänstedubblering. Han kan vara förordnad liUvalförrättare eUer särskild eUer biträdande valförrättare i samband medprästval. EUer han kan eljest vid sidan av tjänstgöringen i egen tjänst ha attsvara för göromål förenade raed annan tjänst. Slutligen lar cirkuläret upptjänstebiträde inora raraen för därtiU särskilt anvisade raedel åtkyrkoherde i de fall då sådant biträde fordras för håUande av aUraän gudstjänsti kyrka som lill följd av ändring i den försaralingsprästerliga organisationeneljest i viss utsträckning skuUe sakna sådan gudstjänst (denna kategori berörsnärraare i avsnitt IV p. Såsoratjänstebiträde får enligt cirkuläret förordnas a) studerande vid universitet,som avser all efter avlagda examina söka inträde i prästämbetet, eUer b) annanicke prästvigd person under förutsättning alt vederbörande erhåUit i 19 kap. 4eller 5 § kyrkolagen avsett tillstånd. Under b) avsedd person får endast omsärskilda skäl därtiU föreligger förordnas att under vardag tjänstgöra somtjänstebiträde. Tjänstebiträde skaU iaktta de tjänstgöringsföreskrifter somdomkapitlet funnit erforderligt faststäUa och de anvisningar i övrigt förtjänstgöringen som meddelas honom av den präst han bittäder. Tjänstebiträdetåtnjuter i regel dagarvode med . för vardag och . för sön- eUerhelgdag. Del högre arvodet utgår dock endast om han under sådan dag hållerföreskriven allmän gudstjänst. Är tjänstebiträdet teol. kand. får han i regelarvode motsvarande lön enligt löneklass A 15. Vid resa som föranleds avförrättning åtnjuter tjänstebiträde ersättning motsvarande vad som skuUe hautgått vid tillämpning av allmäima resereglemenlet och prästresekungördsen.Därjämte utgår resekostnadsersättning enligt allmänna resereglemenlet förresor för till-och frånträdande av förordnande. Enligt cirkuläret utgår tilltjänstebiträde också tjänstedubblerings- och språktiUägg efter samma grunder somgäUer för församUngspräsl. Det kan liUäggas att nu angivna ersätl-ningsbeslämraelsertillkommit på framställning av ävtalsverket efter överenskoraraelse raed . EnUgl3 § präsllönekoslnadslagen (1951: 570), som upphör alt gälla vid utgången av år1971, skaU pastoratet bestrida kostnadema för tjänstebiträdes åkning itjänsten och tjänsteresa inom pastoratet. Dessa kostnader tas upp bland deutgifter som ligger tUl gmnd för beräkningen av pastoratets prästlönekostnadoch går alltså in i avräkningen med kyrkofonden, övriga avlöningsförmåner som tUlkommertjänstebiträde skaU enligt den inledningsvis berörda huvudregeln i 6'§ andrastycket 5 lagen ora kyrkofond helt bestridas ur kyrkofonden liksora ävenavgift till sjukförsäkringen och tiU försäkringen för tUläggspension m. m.Beträffande den framlida regleringen av dessa kostnader får jag hänvisa tillavsnitt V. Härär på sin plats all säga några ord om pasloratsadjunkterna, vilkas uppgifterenligt i förslag med hänsyn lUl rådande prästbrist i möjligutsträckning bör fullgöras av icke prästvigda tjänstebiträden. Maj:ts cirkulär den 17 deceraber 1965 ang. vissa bestämmelser ianledning av präsllönereglemenlels upphävande m. m. (jfr rskr 1965: 387)stadgas ora ansläUande av pasloralsadjunkl följande. »Om Kungl. Maj:t ejbestämmer annat, må inrätta tjänster i reglerad befordringsgång förpastoralsadjunkt till del antal som oundgängligen fordras för alt uppehåUa denprästerliga verksamheten i stiftet.» stadgande, som ersatte föreskriftav samma innehåll i kungl. brev ang. provisoriskabestämmelser rörande ansläUande av pastoratsadjunkter, bygger på elt av 1949års riksdag åt Kungl. Maj:t lämnat bemyndigande alt bestämma antalet paslo-ratsadjunktureri stiften (prop. 1949: 204 s. 100, SILU 1949: 2 s. 74, rskr 1949: 399). Ur det tiUgmnd principbeslut rörande prästemas avlönande liggandebetänkandet av prästiönekommitlé (SOU 1948: 44) tiUåler jag migåterge följande avsnitt om paslo-ralsadjunklema (s. 104). Pastoratsadjunktensallmänna funktion och därmed huvudkriterierna på hans tjänsleorganisatoriskaställning framgå av innehåUet i inledningsparagrafen tUl reglementeför prästerskapets avlöning. EnUgt nämnda förfallningsmra förstås med pasloralsadjunklextra ordinarie präst, vilken tjänstgör såsom ärabelsbittäde åt ordinariepräst i territorieUt pastorat eUer såsora vikarie för sådan präst eller förkyrkoadjunkt och vilken icke är innehavare av kyrkoadjunktur och ej heUer uppehåUerkyrkoherde-, komrainisters- eUer kyrkoadjunklstjänst såsom s. k. vakansvikarie.Pastoratsadjunklen är sålunda i princip avsedd bl. a. såsom ett under tiUfälUgtbehov förordnat ämbelsbiträde åt ordinarie församUngspräsl. Behovet kanföranledas därav alt församlingsprästen tiU följd av sjukdora eUer tUltagandeålder och därigenom nedsatt arbetsförmåga är ur stånd atl i normal omfattningfullgöra sina Ijänst-åUgganden. I praktUcen har förordnande av ämbelsbiträde avdylik anledning blivit förhåUandevis vanligt bl. a. på gmnd av den höga pensionsåldernför ordinarie församlingspräster. Det förekommer emeUertid också, att enpastoratsadjunkt behöver förordnas såsom ämbelsbiträde åt en ordinarie församUngspräslmed obruten arbetsförmåga, då denne på grund av en extraordinär arbelsanhopningbehöver biträde av en prästerlig arbetskraft. Det är dock föratsatt, alt ettmera markerat stadigvarande biträdesbehov skall om icke inddningsändring ifrågakommer mötas med inrättandet av en komministers- eUer kyrkoadjunklstjänst. Iövrigt torde jag i della avseende få hänvisa liU prop. 1949: 204 s. 8185. De svenska utlandsförsamlingarnaärsjutiU antalet och utgörs av församlingarna i , , ,, , och . De har av Kungl. ordningoch lyder under i . Medlemskapet i för-samUngarna är frivilUgl.Såsom framgår av prop. 1966: 34 arbetar församlingarna i Uknande former som hemlandsförsamUngamaoch bedriver fömtom det kyrkUga arbetet social och kultureU verksamhet. Den socialaverksamheten omfattar åldrings- och sjukvård samt i viss utsträckningungdomsvård. Den kultureUa verksanUieten innefattar framför aUt skolväsendetoch tillhandahåUande av bibliotek. Hos alla församUngama finns för den kyrkUgaverksamheten kyrkoherde, kyrkomusiker och kyrkvaktmästare. Några församUngarhar dessutom skrivbiträde på pastorsexpeditionen och församlingssyster. Densakkunnige hade för utredningen begärt yttranden från dorakapitlen rörandebehovet av tjänstebiträden och beräknad kostnad för deras anUtande. Yttrandenaåterges i betänkandet. De flesta domkapitlenansluter sig tiU den av i föreslagna utvidgningen. Någradomkapitel betonar särskilt intresset av atl få tUlgång till tjänstebiträdenför verksamhet i pastorat med säsongmässig befolkningsökning på grand avfritidsbebyggelse och turism. Under hänvisning tUl vad kammarkollegiet uttalathärom i sin i avsnitt II redovisade uttedning om förstärkning avarbetskraften i pastorat med fritidsbebyggelse och turism förklarar den sakkunnigesig anse att tjänstebiträden skulle kunna vara tiU god hjälp för prästerskapeti de s. k. säsongpasloraten, särskilt då folkmängden visserUgen ökat avsevärtmen inte i så hög grad att förutsättningen för inrättande av en extraprästtjänst före ligger. Domkapitleti anser all tjänstebiträde bör kunna förordnas för präst som kallatsalt tjänstgöra som assistent vid instaUation eller prästvigning eUer som eljestpå gmnd av visst tjänslåUggande är förhindrad att fullgöra övriga med tjänstenförenade göromål. Den sakkunnige, som menar all detta inle är möjUgt enUgt nu gäUandebestämmelser, anser emeUertid skäl föreligga att tiUgodose domkapitiets önskeraåli della hänseende. Beträffande förekomsten av de tjänst-åUgganden utompastoratet, som skuUe kunna grunda rätt att anlita tjänstebiträde, hänvisar hantiU prop. 1963: 130 s. 15 och 16. Där anges vissa aUmänna riktUnjer tiU ledningför domkapitlens prövning av prästemas ersättningsanspråk för tjänsteresor.Som sådana anses bl. a. resor som präst företar för att hålla rättegångsgudstjänst,för val av biskop, kyrkomötesombud eUer prästerUg ledamot i domkapitel och vidkallelse tiU samraanträde med biskop eUer domkapitel för handläggning av visst ärende.En något strängare bedömning är enUgt propositionen motiverad när det gäUerersättningsanspråk för resor för alt assistera vid prästvigning, kyrkoherdeinstaUationoch invigningsförrältningar av olika slag. därvederbörandes medverkan stundom grundar sig mera på personliga' förhåUanden änpå hans Ijänstinnehav. Domkapitleni och Hämösand menar alt motivet för utvidgning av möjligheterna attförordna icke prästvigda tjänstebiträden inle i första hand bör vara behovet avhjälp ål arbetstyngda präster ulan önskvärdheten av att teologie studerandeskall få bättre handledning. Denna bUr eftersatt om de missiveras lill pastoratdär prästerna är mer än vanligt upptagna med ämbelsgöromål. Enligt domkapitleti har de icke prästvigda tjänstebiträdena i regel inle sådanakunskaper alt de kan avlasta församlingsprästerna andra uppgifter änbeträffande predikoverksamheten. De kan således ej i någon nämnvärd grad avlastaprästema deras »vardagsuppgifler». anser de teologie studerandenaspraktiska tjänstgöring så utomordentligt viktig att dessa enligt domkapitletsmening aUlid bör kunna förordnas som tjänstebiträde åt präst. En sådanutvidgning har den spärregel som ligger i begränsat antal teologie studerandeoch i alt del endast fordras två månaders praktisk tjänstgöring för att fåtillträde till den praktisk-teologiska övningskursen. Däremot finner dorakapillettillräckliga skäl i övrigl för utvidgning av Ijänstebilrädesinslitulet inleföreligga. Densakkunnige påpekar alt Kungl. Maj:t i beslut avslagit en framstäUningav ärkebiskopen om rätt för domkapitel att förordna teologie studerande, somönskar fuUgöra praktisk tjänstgöring, tUl tjänstebiträde åt annan präst än someljest är medgivet. I ylttande över ärkebiskopens fraraslällning hade kammarkoUegietbl. a. anfört, atl det av förarbetena framgår alt möjligheten att anställatjänstebiträden tiUkommit i församlingsvårdens intresse, inle i tjänstebiträdenasulbildningsinlresse eUer i syftet all de skall kunna få avlöning och reseersättningvid praktikanlljänstgöring i kyrkUg tjänst. Den sakkunnige uttalar atl det visserUgenfrån utbildningssynpunkl är mest fördelaktigt för en teologie studerande allfå biträda den församUngspräsl som i pedagogiskt hänseende är särskUt lämpad atlhandleda en sådan studerande och därjämte har tillräcklig lid att ägna sig åluppgiften. Men som även kammarkollegiet framhållit av principieUa skäl börkyrkofondsmedel inle las i anspråk för ändamålet. Avdomkapitlens yttranden framgår all del varit förenat raed stora svårigheter altuppskatta del erforderliga antalet tjänstebiträden och det ungefärligamedelsbehovet. Därför lar man i några yttranden direkt avstånd frånkammarkollegiets förslag om en anslagsram. Enligt i ärnuvarande begränsning av befogenheterna alt förordna tjänstebiträden attföredra, ifall en utvidgning skulle medföra att anslagsmedlen för bestridandeav kostnaderna maximeras. a. med hänsyn lill att tiUgången påtjänstebiträden är begränsad och kostnaden för den önskade utvidgningen avmöjligheten all förordna tjänstebiträden relativt blygsam anser domkapitiet iLund alt en kostnadsram för de förordnan- densom tillkommer enligt ändringsförslaget skulle ha rätt liten praktisk betydelse.Om kostnadsramen däremot skuUe omfatta aUa slag av Ijänsle-bittädesförordnandenmåste bestämt avvisa en sådan ram, eftersom det skulle bli mycketsvårt med hänsyn tUl förordnandenas mycket växlande lidslängd att bedöma närramen kan befaras bli överskriden. Vid längre förordnanden beror detta bl. a.på ora biträdet anlitas för söndagsgudsljänster eller ej. Behovet av biträdevid uppkommande vakanser, semestrar osv. låter sig ej heller bedöma i förväg såall kan göra upp någon budgetplan för dispositionen av de raedel soraryms inom ramen. Resultatet kan bli all rambeloppet förbmkats långt förebudgetårels slut och alt möjUgheten alt anlita tjänstebiträdes hjälp för attklara junisemestrarna helt stryps. SkuUe någon form av begränsning ansesnödvändig av sparsamhetsskäl föreslår domkapitiet att denna får formen av en maximeringav det antal tjänstebiträden som vid varje särskilt tillfälle får varaförordnade, dock endast i sådana situationer som avses med ulvidgningsförslagel.Domkapitlet i Hämösand finner förslaget om elt maximerat anslagsbelopp varakrångligt och mindre välbetänkt. En restriktiv formulering i förening medföreliggande revisionskontroll bör vara tillfyllest. i Uppsalaifrågasätter om inte den besparing av lönekostnader som uppkommer på grund avrådande prästbrist och därmed sammanhängande vakanser skiUle kunna fungerasom ett slags anslagsram. Därvid skulle man utgå från förhåUandena inom stifteti dess helhet och alltså kunna inom ramen för en besparing på elt håU anställa elltjänstebiträde på annat håll där behov visat sig föreligga därav. Densakkunnige delar uppfattningen att det är svårt att med någon grad av liUförUtlighetbestämma en anslagsram. Medelsanvisningen tiU varje stift skuUe då få görasberoende av antalet lediga prästtjänster inom stiftet samt lUlgången på pastoratsadjunkteroch andra prästvigda personer, vUUga atl tjänstgöra i pastoraten. Menförhållandena härvidlag kan växla i betydande grad från tid till annan. HärtiUkommer all domkapitlens uppfattningar i fråga om behovet av biträden ochprinciperna för biträdenas användning går avsevärt isär. TiUbelysning av tjänstebilrädesbehovet läranar den sakkunnige vissa statistiskauppgifter ora rådande prästbrist och nyrekryteringsmöjUghe-ler. EnUgt dessauppgifter uppgick brislen på församUngspräster tiU 413 ochantalet disponibla pastoratsadjunkter liU 88. Tillströmningen tiU teologiskastudier utgjorde ca 565 personer. Av dessa hade 155 uppgivit atlde ämnade bli präster i . Av 2 683 i tjänst varande prästerväntas 778 avgå . nylUlskoll på 155 skuUe uppväga dennaavgång men däremot inle i nämnvärd grad fylla de luckor som de senaste årens dåUgatiUskott gett upphov tiU. Del totala antalet präster som prästvigts under åren196468 hade uppgått tiU 404, varav 94 efter dispens. Avdessa uppgifter anser sig den sakkunnige kunna dra slutsatsen atl man under eltavsevärt antal år framåt har att räkna med en icke ringa prästbrist. VisserUgen kan, säger densakkunnige, de icke prästvigda tjänsle-bittädena inte fullgöra alla deuppgifter som ankommer på präst. De har sålunda inte rätt att döpa, utdelanattvard, viga eUer jordfasta. Den mest betydelsefuUa uppgift som kan anförtrostjänstebiträde torde vara alt predika och anordna andaktsstunder. Mentjänstebiträde lorde även i övrigt kunna medverka i försanUingsarbetet så attförsamlingsprästen därigenom vinner en avsevärd lättnad i sin arbetsbörda. Utredningen ger enhgt densakkunniges mening vid handen att raöj-Ughelen för dorakapitlen alt förordnaicke prästvigda tjänstebiträden bör utökas. EmeUertid anser han att domkapitleninle bör ges rätt att göra detta utan varje begränsning. Han anser sig dockinte kunna förorda en anslagsram ulan finner en mera tillfredsställandelösning vara alt ange de ytterligare särskilda fall, då förordnande fårmeddelas, samt alt ålägga domkapitlen viss redovisningsplikt. Den sakkunnige föreslårsålunda alt skall få förordna icke prästvigt tjänstebiträde vidavsevärt nedsatt arbetsförmåga hos för-samUngsprästen eller starkt ökandefolkmängd i pastoratet, även då denna ökning är av liUfäUig natur, föranledd avfritidsbebyggelse och turism, samt då församlingsprästen bUr förhindrad attfullgöra raed tjänsten förenade göroraål inom pastoratet i följd av annatsärskilt tjänsteåliggande utom pastoratet än som kan komma i fråga enUgt nu gäUandebestämmelser. En förutsättning för sådant förordnande bör vara att det befinnsuppenbarligen erforderUgt för tiUfredsstäUande för-samUngsvård. Vidare föreslården sakkunnige alt tiU Kungl. Maj:t redovisar hur mångatjänstebiträden som anstäUts och kostnaderna därför. Han anser lämpliglatt samtliga tjänste-bilrädesförordnanden redovisas, inte bara de som bUr enföljd av den föreslagna utvidgningen. Därigenom får Kungl. Maj:l möjlighet attkontinuerligt följa utvecklingen på onirådet och lämna de ytterUgare föreskriftersom kan vara påkallade. EnUgt den sakkunnige låterdet sig inle göra att nu med någon lUl-fredsställande grad av säkerhet beräknade kostnader som kan bli förenade med det framlagda förslagel. Beträffande frågan om anUtandeav teologie studerande som tjänstebiträde i svensk utlandsförsamling framhåUerden sakkunnige under hänvisning tiU vad han tidigare anfört att ärkebiskopensframställning härom inte bör bifaUas om den egentiiga avsikten är att beredavederbörande tiUfälle att kvaUficera sig för tiUträde tiU den praktisk-teologiskaövningskursen eUer om eljest utbUdnings-intresset utgör det huvudsakUga syftetmed framställningen. Densakkunnige finner eraeUertid alt ett verkligt behov av tjänste- biträdei församlingsarbetet gjort sig gällande. Han tillstyrker därför alt studerandevid universitet, som avser alt efter avlagda examina söka inträde i prästämbetet,får av i förordnas som tjänstebiträde åt kyrkoherde isvensk utlandsförsamling, ora denne kan styrka behovet av sådant biträde, samt atlendast två sådana förordnanden får meddelas under ett kalenderår, vartderaförordnandet avseende högst . ArvodeltiU sådant tjänstebiträde bör enligt den sakkimnige ulgå ur kyrkofonden. Detlär inle finnas anledning alt låta utlandsförsamling i detta hänseende intaannan stäUning än församling i hemlandet. Den sakkunnige erinrar om altkyrkofonden bekostar lönerna åt kyrkoherdar och kyrkomusiker i utlandsförsamUngarna,vilka därvidlag sålunda är raer gynnade än församlingarna i hemlandet. Dellaberor främst på ullandsförsamUngamas svaga ekonomiska stäUning; de saknar ullaxe-ringsrätt. Densakkunnige föreslår alt arvodets storlek bestäms efter samma grander som gäUerför tjänstebiträden i hemlandet. Däremot anser han all tjänstebiträde i ullandsförsamUnginle bör få åtnjuta de reseersättningar och lönetillägg som tUlkommertjänstebiträde i hemlandet. Domkapitleti föreslås meddela föreskrifter för tjänstebiträ-dels tjänstgöring.Någon särskUd redovisningspUkt för rörande meddelade förordnandenanser den sakkunnige ej behövlig. Kostnaderna för kyrkofonden beräknar han liUbelopp . , om studerande som ej avlagt teologiekandidatexamen förordnas, och till ca , om teol. kand. förordnas. Deti utredningen framlagda förslaget om ökad användning av icke prästvigda tjänstebiträdeninom landet tiUstyrks reservationslöst av fem domkapitel och . Även anslutersig till förslaget men anser atl vederbörande kyrkoråd bör höras i de fall dåfråga uppkommer om förordnande för längre lid än två raånader. Tillstyrkandeni princip föreligger vidare från ärkebiskopen och de övriga domkapitlen samt kammarkoUegiet.Ärkebiskopen och domkapitlen i , , och betonarulbildningssynpunklen. i understryker vikten av altförordnandena tidsbegränsas med hänsyn lUl risken för alt tjänstebiträdenalämnar sina egentliga yrken och blockerar de prästtjänster och tjänstebostäderdär de placeras samt binder vid ett anslällningsförhåUande och ettansvar mot tjänstebiträdet och hans familj. i anser de föreslagnamöjUghetema tUl en vidare raissiveringsrätt för snävt tUltagna. Det kan enUgt dorakapitielförekomma faU där en lUlfäUig förstärkning avarbetskraften i ett pastoral kan motiveras av andra skäl än sjukdom ellerväxande folkmängd. Dukliga och initiativrika präster blir ofta överhopade medarbete, särskilt under vissa lider av året. som en tillfäUigförstärkning av arbetskraften här kan vara synnerligen behövUg urförsamlingsvårdens synpunkt brakar sådana församlingar vara särskilt lämpadenär del gäller all ge blivande präster mångsidig och inspirerande erfarenhet.Domkapitlet föreslår därför att tjänstebiträde får förordnas fömtom i de avutredningsmannen föreslagna faUen även i sådana fall där särskildaomständigheter gör det angelägel. Kammarkollegiet finner inle lämpligt atl somgrund för all förordna tjänstebiträde la upp avsevärt nedsatt arbetsförmåga hosprästen. Enligt kollegiets mening torde nedsatt arbetsförmåga om den ej berorpå sjukdom som kan styrkas med läkarintyg vara svår all bevisa.