prop · FU03143 · 1971-12-31 00:00:00 — Har den som förlorat sitt svenska medborgarskap samtidigtförvärvat medborgarskap i annat nordiskt land och därefter oavbrutet varitmedborgare i sådant land, återvinner han enligt 10 § c) sitt svenskamedborgarskap genom att anmäla sin önskan därom till . sedanhan har tagit hemvist här, I det fallet kan anmälan alltså göras omedelbartefter hemvisttagandet. Det krävs inte heller att det förlorade svenskamedborgarskapet har förvärvats vid födelsen. Bestämmelserna i 10 § c) gällerännu bara i förhållande till medborgare i , och , eftersomavtal om paragrafens tillämpning som tidigare nämnts har träffatsendast med dessa länder. Närnågon bUr svensk medborgare med stöd av 3 eller 4 § eller 10 § b eller c),medför det i vissa fall att hans ogifta barn också får svensktmedborgarskap. Bestämmelser härom ges i 5 §. I6 § ges föreskrifter om naturalisation. ViUkor för naturalisation är enligtförsta stycket att den sökande har fyllt , att han harhemvist här i landet, att han har fört en hederlig vandel samt att han harmöjlighet att försörja sig och sin familj. Även om dessa viUkor inte äruppfyllda kan emellertid enligt andra stycket naturalisation äga rum om detmed hänsyn till sökandens förhållanden föreligger särskUda skäl härför. Närsökanden är dansk, finsk, isländsk eller norsk medborgare, kan avvikelse skefrån villkoret om hemvist i riket även om annat särskilt skälinte föreligger. Om utlänning inte förlorar sitt utländska medborgarskap genom naturalisationenutan att den utländska regeringen eller annan myndighet medger det, kan somvillkor för att sökande tas upp till svensk medborgare ställas, att han inomviss tid styrker att sådant medgivande har lämnats. I naturali-sationsärendebestämmer den myndighet som beviljat naturalisation om denna skall omfatta ävensökandens ogifta barn . Förutomatt medborgare i de andra nordiska länderna har beretts en gynnad ställning ifråga om villkoren för naturalisation har de i 10 § b) tillagts rätt att genomensidig förklaring förvärva svenskt medborgarskap såvida de uppfyller vissavillkor. Som tidigare nämnts är dock bestämmelserna i 10 § f. n. tillämpligaendast i förhållande till medborgare i , och . Medborgare inågon av dessa stater förvärvar enligt 10 § b) svenskt medborgarskap genom atthos vederbörande länsstyrelse anmäla sin önskan därom under förutsättning atthan har förvärvat det danska, finska eller norska medborgarskapet på annatsatt än genom naturalisation, att han har fyllt samt att han sedan sju århar hemvist här i landet och inte har dömts tUl fängelse. 79 §§medborgarskapslagen innehåller regler om i vilka fall svenskt medborgarskapförloras. Enligt7 § förloras svenskt medborgarskap av den som förvärvar utländskt medborgarskapefter ansökan eller uttryckligt samtycke eller genom att inträda i allmäntjänst i annan stat. Ogift barn , som blir utiändsk medborgare genomatt föräldrarna förvärvar utländskt medborgarskap på något av dessa sätt,förlorar sitt svenska medborgarskap under förutsättning att föräldrarna harvårdnaden om barnet.Är det bara en av föräldrarna som förlorar sitt svenska medborgarskap, följerbarnet honom i medborgarskapsrättsligt avseende endast om den föräldern ensamhar vårdnaden eller om vårdnaden utövas gemensamt och den andre inte är svenskmedborgare. Vidare gäller enligt 7 § att ogift barn , som blirutländsk medborgare genom att föräldrarna ingår äktenskap med varandra,förlorar sitt svenska medborgarskap. Har barnet hemvist här i landet inträderemellertid förlusten endast om barnet innan det har fyllt flyttar urlandet och då är utiändsk medborgare. Den i 8 § upptagnaförlustgranden brukar benämnas preskription av medborgarskap. Den innebär attsvensk medborgare, som är född utomlands och som aldrig har haft hemvist häroch inte heller har uppehållit sig här under förhållanden som tyder påsamhörighet med , förlorar sitt svenska medborgarskap när han fyller 22år. Förlusten inträder automatiskt när de angivna förutsättningarnaföreligger. Centrala utlänningsmyndigheten kan dock på ansökan medge attmedborgarskapet får behållas. När någon förlorar svenskt medborgarskap pågrund av denna bestämmelse, medför det förlust av det svenska medborgarskapetäven för hans barn, som har fått svenskt medborgarskap genom honom. Förlusteninträder oavsett barnets ålder och civilstånd under förutsättning att barnetinte genom förlusten av det svenska medborgarskapet kommer att saknamedborgarskap, 9§ innehåller bestämmelser om befrielse från svenskt medborgarskap efteransökan. Den som är eller önskar bli utländsk medborgare kan av centrala utiänningsmyndighetenbefrias från sitt svenska medborgarskap. Sådant beslut får inte meddelas, omsökanden därigenom skulle bli statslös. Är han ännu inte utiändsk medborgare,skall därför som villkor för befrielsen föreskrivas att han inom viss tidförvärvar medborgarskap i annan stat. Beträffandeadoptions verkan i raedborgarskapshänseende finns inte några särskUdabestämmelser i den svenska medborgarskapslagen. Svensk medborgare som adopterasav utlänning förlorar alltså inte på den granden sitt svenska medborgarskap.Utländsk medborgare som adopteras av svensk förvärvar inte genom adoptionensvenskt medborgarskap utan måste om han yiU bli svensk medborgare ansöka om naturalisationenligt 6 § medborgarskapslagen. Med ordet "barn" i lagen avsessåledes biologiskt barn och inte adoptivbarn (prop, 1950: 217 s, 87 och SOU1967: 57 s, 14), Medborgarskapslagenhar tUlkommit i nordiskt samarbete och överensstämmer i sak med motsvarandelagar i de andra nordiska ländema. Inteheller i utländsk rätt medför adoption att adoptivbarnet förvärvar adoptantensmedborgarskap om detta är ett annnat än hans eget. Vissa undantag härifrångäller dock. Vidare torde en adoption ofta underlätta naturalisation av barneti adoptantens hemstat (se SOU 1969: 11 s, 20). antagen konvention för lösande av vissa konflikter meUanmedborgarskapslagar (SÖ 1937: 9), till vUken har anslutit sig,innehåller bl, a, bestämmelser om adoptions inverkan i medborgarskapsrättsligtavseende, I art, 17 föreskrivs sålunda att, om medborgarskap enUgt lagen i ettland kan förloras på grund av adoption, förlusten skall göras beroende av attden adopterade förvärvar medborgarskap i adoptantens hemland enligt därgällande bestämmelser om verkan av adoption i fråga om medborgarskap. redogörelse för Kungl, Maj:ts praxis i naturalisationsärenden (ILU 1968: 54 s,45 f) framgår bl. a. följande. Om adoptionen är fullbordad antingen genombeslut av svensk domstol eller genom utomlands meddelat beslut, som godkäntsav Kungl. Maj:t, och adoptivföräldrarna har gjort naturalisationsansökningen,bifalls denna regelmässigt. Om naturalisationsärendet gäller ett utländsktbarn, som ännu ej är adopterat men som en ensamstående svensk eller svenskamakar ämnar adoptera, kan barnet naturaliseras före adoptionen, om det enligtbarnets hemlands lag är svårt eller omöjligt att genomföra adoption utan attbarnet har fått svenskt medborgarskap. Därvid fordras yttrande avbarnavårdsmyndighet att den planerade adoptionen är tiU barnets bästa. Barnunder upptas som regel till svensk medborgare tillsammans med utiändsk vårdnadshavare.Full hemvisttid fordras inte för barn i äktenskap mellan svensk kvinna ochutländsk man, när ansökan om naturalisation ges in av båda föräldrarna eller, omäktenskapet är upplöst, av vårdnadshavaren om han är svensk medborgare.Hemvistkravet efterges också i naturalisationsärenden i samband med adoptionav barn. om att sökanden som villkor för naturalisation skall styrkaatt han har blivit befriad från sitt utländska medborgarskap meddelas endast omföreskriften tjänar något ändamål. En sådan föreskrift är givetvis inte aktuellnär sökanden enligt sitt hemlands lag automatiskt förlorar sitt medborgarskapvid förvärv av annat. Inte heller finns anledning att uppställa villkoret förmedborgare i stat som inte erkänner befrielseinstitutet. För medborgare i landdär egen medborgare genom särskilt beslut kan befrias från medborgarskap gesdock i regel sådan föreskrift, 2,3,13,Enligt 46 § 1 mom. andra stycket lagen (1951:308) om ekonomiska föreningargäller bl. a. att revisor inte får vara make till styrelseledamot eller tillbefattningshavare hos föreningen, som har att sörja för bokföringen ellermedelsförvaltningen eller kontrollen däröver. Inte heller får revisor vara påvisst i lagrummet angivet sätt släkt eller besvågrad med styrelseledamot ellersådan befattningshavare, I förarbetena diskuteras inte om släktskap på grund avadoption skall medföra jäv (prop, 1951: 34 s. 153), TUl46 § 1 mom, lagen om ekonomiska föreningar hänvisar 2 § lagen (1930: 115) ombostadsrättsföreningar och 49 § lagen (1956: 216) om jordbrukskasserörelsen.Även i den nya bostadsrättslagen hänvisas till nämnda paragraf, 2.3.14, Religionsfrihetslagen(1951: 680) innehåUer i 7 och 8 §§ be stämmelser enUgt vilka barn under vissa förutsättningar vid födelsen automatiskt förvärvar medlemskap i . Barn i äktenskap inträderenligt 7 § i vid födelsen om åtminstone en av föräldrarnatillhör kyrkan, I fall där endast den ene av föräldrarna är medlem skall barnetdock inte anses ha inträtt i kyrkan om föräldrarna eller i vissa fall den eneav dem från barnets födelse hos pastor anmäler att barnet inteskall tillhöra kyrkan. Barn utom äktenskap blir enligt 8 § vid födelsen medlemi om modern är medlem. Erhåller ett utomäktenskapligt barn, sominte genom födelsen blivit medlem i kyrkan, äktenskaplig börd innan det fyllt12 år genom att föräldrarna ingår äktenskap med varandra, blir barnet medlem ikyrkan om en av föräldrarna är medlem. Även i detta fall kan föräldrarna genomanmälan förhindra att barnet inträder i . Reglernaom automatiskt förvärv av medlemskap vid födelsen beroende på om föräldrarnaär medlemmar i kyrkan tar naturligtvis sikte endast på biologiska barn. Iövrigt följer barn inte sina föräldrar i fråga om medlemskap i svenska kyrkan.Om föräldrarna utträder ur kyrkan måste sålunda särskild anmälan göras förbarnet för att även det skall vinna utträde. Ansöker föräldrarna om ocherhåller medlemskap i kyrkan måste särskUd ansökan göras för barnet för attäven det skall kunna bli medlem. Ansökan om inträde i ochanmälan om utträde görs för den som står under annans vårdnad och är under 18år av vårdnadshavaren. Sedan det vid födelsen avgjorts om ett barn skall varamedlem eller inte i , är bortsett från vad som gäller om utomäktenskapligtbarn som blir legitimerat adoptivbarn och biologiska barn alltså heltjämställda såtillvida att det för båda fordras att vårdnadshavaren för derasräkning gör ansökan om inträde eller anmälan om utträde, 2.3.15, 27 § andra stycket lagen (1952:166) om häradsallmänningar och 26 § andra stycket lagen (1952: 167) om allmänningsskogari och innehåller bestämmelser om revisorsjäv som heltmotsvarar 46 § 1 mom, andra stycket lagen om ekonomiska föreningar. Inte helleri förarbetena till dessa lagar diskuteras om släktskap på grund av adoptionskall medföra jäv (prop. 1952: 15 s. 93, 94 och 104). 2.3.16, Enligt 97 § 1 mom. tredjestycket lagen (1955: 183) om bankrörelse får tUl revisor inte utses bl. a.make till styrelseledamot eller till annan befattningshavare i ledandeställning i bolaget eller den som är i rätt upp- eller nedstigande släktskapeller svågerlag med styrelseledamot eller sådan befattningshavare eller ärsyskon till honom eller är i det svågerlag med honom att den ene är gift medden andres syskon. Iförarbetena diskuteras inte om släktskap på grund av adoption medförrevisorsjäv (prop. 1955: 3 s. 206). 53 § andra stycket lagen (1955:416) om sparbanker innehåller en jävsbestämmelse för revisor motsvarande 97 § 1mom. tredje stycket lagen om bankrörelse. Inte heller i förarbetena tillsparbankslagen diskuteras om släktskap på grand av adoption medför revisorsjäv(prop. 1955: 151 s. 253 och 254). Enligt 41 § första stycketlagen (1960: 729) om upphovsrän till litterära och konstnärliga verk ägerreglerna om giftorätt, arv och testamente tillämpning på upphovsrätten efterupphovsmannens död. Enligt andra stycket i samma paragraf kan upphovsmannengenom testamente med bindande verkan även för efterlevande make och bröstarvingarge föreskrifter om rättens utövande eller bemyndiga annan att meddela sådanaföreskrifter. Genom denna bestämmelse skyddas upphovsmannen mot att verketutnyttjas i strid mot hans önskemål till den del rätten faller på efterlevandemakes giftorättsandel eller bröstarvinges laglott. Den delen skuUe nämligenannars inte vara underkastad av upphovsmannen givna föreskrifter om rättensutövande (prop. 1960: 17 s. 215). Adoptivbarn nämns inte särskUt i lagrummettrots att de är berättigade till laglott. Uppenbarligen måste emellertidföreskrifter kunna gälla även den del av upphovsrätten som faller påadoptivbarns laglott. Innehavare av gravrätt ärenligt 8 § lagen (1963: 537) om gravrätt m. m. den tUl vilken sådan rätt harupplåtits. Vid dennes död övergår rätten, om annat inte har förordnats, tillhans efterlevande make och arvingar eller den av dem som dessa anmäler somgravrättsinnehavare. Innehavaren av gravrätten bestämmer enligt 9 § vem somskall gravsättas inom gravplatsen. Upplåtaren har dock vissa möjligheter attvägra gravsättning. Innehas gravrätten av flera och kan de inte enas, bestämmerupplåtaren om gravsättningen. Därvid skall företräde ges enligt reglerna omarvsrätt. Dock skall bl. a. beaktas, att barn har företräde framför barnbarn,föräldrar före syskon och syskon före syskons barn. I lagens förarbeten (prop.1963: 141) diskuteras inte om med de i 9 § uppräknade släktingarna skalljämställas de som på grund av adoption är i motsvarande släktskapsförhållande.Med hänsyn tUl regeln i 8 § att gravrätten vid en innehavares frånfälle övergårpå hans arvingar, vUket innebär att adoptivsläktingar kan komma i fråga som gravrättsinnehavare,samt till bestämmelsen i 9 § att företräde till gravsättning skall ges enligtreglerna om arvsrätt torde dock med de i 9 § uppräknade släktingarna avses ävenmotsvarande adoptivsläktingar. Intagning på sjukhus med stödav lagen (1966: 293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall kanmed visst angivet undantag ske efter ansökan. Ansökan om intagning får enligt4 § göras av bl. a. vissa närstående till den som ansökningen avser, nämligenhans make,om makarna sammanbor, annan som stadigvarande sammanbor med honom, hans barn,far, mor, syskon, förmyndare eller gode man. Samma personer får enligt 18 §göra ansökan om utskrivning av patient och enligt 24 § anföra besvär över vissai 21 och 22 §§ angivna beslut av läkare och utskrivningsnämnd. I lagensförarbeten anförs, att med föräldrar och barn jämstäUs adoptivföräldrar ochadoptivbarn (prop. 1966: 53 s. 64 och 216), Däremot nämns inte adoptivsyskon, Folkbokföringsförordningen(1967: 198) innehåller i 25 § be stämmelse om att levande fött barn skall kyrkobokföras i sin födelse hemort, om det är fött inom landet eller fött utom landet av kvinna, som är kyrkobokförd här eller bosatt här och upptagen i obefintlighets- register. Födelsehemorten är i princip den församling där modern vid barnets födelse var kyrkobokförd eller upptagen i obefintlighetsregister. Bestämmelsen attfödelsehemorten är den församling där modern vid barnets födelse var kyrkoskriveneller upptagen i obefintUghetsregister avser givetvis endast den biologiskamodern. Sedan barnet kyrkobokförts i födelsehemorten ärfolkbokföringsförordningens bestämmelser desamma för barn och adoptivbarn, I 11§ föreskrivs t, ex, att var och en skall kyrkobokföras i den församling och påden fastighet där han är bosatt. En person anses enligt 12 § bosatt på denfastighet där han regelmässigt vistas eller, när byte av bostad har skett, kanantas komma att regelmässigt vistas under nattyilan eller motsvarande vila(dygns-vila). Från denna bestämmelse gäller enligt 1317 §§ vissa undantag. Bl.a. föreskrivs i 15 § att elev vid allmän eller enskUd läroanstalt, om han kananses ha sitt egentliga hemvist hos föräldrarna, andra anhöriga eller, om hanär gift, hos sin familj eller på annan plats, skall anses bosatt där, även omhan till följd av studierna tUlbringar dygnsvllan på annan fastighet.Bestämmelserna i 15 § har övertagits från den tidigare folkbokföringsförordningen(1946: 469). I förarbetena diskuteras inte om med föräldrar i 15 § skalljämställas adoptant, när eleven är adopterad (prop. 1946: 255 s. 151), Detmåste emellertid ligga i sakens natur att med föräldrar här avses ävenadoptivföräldrar, 2.3.22, Enligt 5 § förstastycket lagen (1967: 531) om tryggande av pensionsutfästelse m, m, får arbetsgivare i balansräkningen som skuld under rubriken till pensioner uppta vad han enligt allmän pen- sionsplan har åtagit sig att redovisa under denna rubrik. Enligt andra stycket får aktiebolag, ömsesidigt försäkringsbolag, ekonomisk förening och sparbank under rubriken till pensioner redovisa även upp lupen del av pensionsutfästelse som inte omfattas av allmän pensions- plan. Denna regel är dock försedd med en särskild begränsning såvitt gäller s, k, huvuddelägare. I fråga om arbetstagare, som har bestäm mande inflytande över bolaget eller föreningen, eller sådan arbetstaga res efterlevande får nämUgen, som inflytandet består, vid redovisningen avseende inte fästas vid annan pensionsutfästelse än så- dansom ingår i allmän pensionsplan. Till grund för bedömandet om en person harbestämmande inflytande skall enligt lagrummet läggas hans eget samt hansföräldrars, far- och morföräldrars, makes, avkomUngs och avkomUngs makessamlade innehav av aktier eller andelar. Den i lagrummet gjorda bestämningen avbegreppet huvuddelägare tUlkom på pensionsstiftelseutredningens förslag. Syftet var att ingen tvekan skulle uppstå om vilka släktskapsrelationer som skullege en person egenskapen av huvuddelägare. Frågan om släktskap på grund av adoptionskulle likställas med vanlig släktskap berördes inte (prop. 1967: 83 s. 111113och 264265). 2.3.23.Den nya förvaltningslagen (1971: 290), som träder i kraft ,innehåller allmänna regler om jäv beträffande förvaltningsmyndighet. I frågaom släktskapsjäv föreskrivs i 4 § första stycket 1 att den som har atthandlägga ärende är jävig om saken angår honom själv eller hans make,föräldrar, barn eller syskon eller annan honom närstående, TUl skUlnad frånföreskriften i 4 kap, 13 § 2 anges i förvaltningslagen inteuttryckligen att släktskap eller svågerlag på grund av adoption skall räknaslika med vanlig släktskap eller svågerlag, Adoptivförhållande torde emellertidtäckas av uttrycket närstående. 2.4Vissa bestämmelser inom den familjerättsliga lagstiftningen 2.4.1, Den som är och intetidigare har varit gift måste enligt 2 kap, 2 § (GB) haföräldrarnas eller, vid förfall för dem, förmyndares eller giftomans samtyckeför att få ingå äktenskap. Enligt tredje stycket skall i fråga om adoptivbarnvad som i paragrafen sagts om föräldrar gälla adoptanten eller, om barnet haradopterats av makar eller ena maken adopterat andre makens barn, makarna, 2.4.2, Äktenskapshindren på grund avsläktskap i 2 kap, 79 §§ GB avser endast biologisk släktskap. Av sakens naturfår anses följa att släktskapshindren gäller även om den ene av kontrahenternapå grund av adoption inlemmats i en annan släkt, 2.4.3, I 5 kap, 12 § GB föreskrivs bl,a,, att envar av makarna i ett äktenskap har rätt att för den dagligahushållningen eller barnens uppfostran med förpUktande verkan även för denandra maken ingå sådana rättshandlingar som sedvanligen företas för dessaändamål. Med barn avses här givetvis även adoptivbarn. Däremot åsyftas ilagrummet inte sådant barn till någon av makarna som adopterats av annan änandre maken. 2.4.4, Enligt andra stycket ibodelningsregeln i 13 kap, 12 § GB har efterlevande make alltid rätt att avgiftorättsgodset, om det förslår, få egendom till sådant värde att dentillsammans med den enskilda egendom som tillhör honom motsvarar fyra gångerdet vid tiden för döds- falletgällande basbeloppet enligt lagen om allmän försäkring. Efterlämnar denavlidne barn som inte är barn även till den efterlevande makenskall dock, enligt tredje stycket i paragrafen, bestämmelsen i andra stycketinte tillämpas. Den inskränkning i sinabodelningsanspråk som efterlevande make får tåla när den avlidne efterlämnarbarn har sin grund i att för sådant barn dödsfaUet i allmänhetbetyder att en rätt till underhåll faller bort och att barnets anspråk på arveller underhåll i ett sådant fall inte bör offras för att tiUgodose denefterlevande makens intresse av att behålla hemmet intakt (prop, 1969: 124 s,77), Trots att det varken i själva lagrummet eller i förarbetena uttryckligensägs att med bam i paragrafen avses även adoptivbarn måste med hänsyn till grundemaför bestämmelsen detta anses vara fallet. Det torde också vara klart att vidtillämpning av lagrummet hänsyn inte skall tas till förekomsten av sådant barnunder till den avlidne som adopterats av annan än den avlidnes make, 2.4.5, I 13 kap, 13 § GB föreskrivsbl, a, att make vid bodelning har rätt att få sig tillskiftad fastighet somingår i hans giftorättsgods, även om egendomens värde överstiger vad sombelöper på hans lott. Ett villkor härför är dock att han lämnar pengar tiUfyllnad av andre makens lott. När make är död tillkommer enligt tredje stycketmotsvarande lösningsrätt hans bröstarvingar, dock endast beträffande fastighetsom den avlidne maken förvärvat från någon med vilken han varit släkt i rättuppstigande led eller till vilken han på grund av adoption stått i motsvarandeförhållande eller från sådan anförvants dödsbo. Med uttrycket"bröstarvinge" avses i paragrafen även adoptivbarn och dess avkom-lingar(prop, 1958: 144 s, 159 och 335), Vid stark adoption måste lagrummet ansesinnebära att med bröstarvinge avses alla de som på grund av adoption står imotsvarande förhåUande till den avlidne maken som dennes avkomlingar. Släktskappå grund av adoption är således i de avseenden som lagrummet reglerar heltjämställd med biologisk släktskap. Eftersom ett adoptivbarn inte har arvsrättefter sina biologiska föräldrar är det klart att med "bröstarvinge"inte åsyftas sådan avkomling till den döde maken som genom adoption inlemmats ien annan släkt, 2.4.6, Bestämmelserna i 13 kap, (FB) om barns börd, om talan angående äktenskaphg börd och om faderskap tiUbarn utom äktenskap bygger på den biologiska släktskapen och tar inte sikte på adoptivförhållanden, 2.4.7, Vårdnaden om adoptivbarn tillkommerenligt 6 kap, 11 § FB adoptanten. Enligt samma paragraf skall de bestämmelserom vårdnad som gäller för föräldrar och barn i äktenskap ha motsvarande tUlämpningi fråga om adoptant och adoptivbarn. Om någon adopterats av makar eller om enamaken adopterat den andres barn, skall härvid anses som om barnet vore derasgemensamma. Frågan omunderhållsskyldigheten mellan föräldrar och barn regleras i 7 kap, FB, I 5 § förstastycket föreskrivs att, när det gäller adoptivförhållanden, adoptivbarn och adoptanthar samma plikt att underhålla varandra som föräldrar och barn samt att, om adoptantenär gift, hans make har samma underhållsskyldighet mot adoptivbarnet som makeannars har mot andre makens barn. Enligt andra stycket upphörunderhållsskyldigheten mellan adoptivbarnet och dess föräldrar genomadoptionen. Om adoptanten är gift med en av barnets föräldrar skall dockunderhållsskyldigheten mellan den föräldern och barnet bestå. I 8 kap. FB finns regler ombarnavårdsman. För barn i äktenskap kan enligt 1 § under vissa förutsättningarbarnavårdsman förordnas när vårdnaden om barnet tillkommer endast den ene avföräldrarna. Även under det att en vårdnadstvist mellan föräldrarna pågår kanbarnavårdsman förordnas för barnet. Har barn adopterats av makar eller har denene maken adopterat den andres barn skall enligt 2 § bestämmelserna i 1 § ombarn i äktenskap äga motsvarande tillämpning. Som framgår av lagtexten är detinte avsett att barnavårdsman skall förordnas för ett barn som adopterats aven ensamstående person eller av en gift person om barnet inte är barn elleradoptivbarn till adoptantens make. Förhållandet är detsamma för ett barn iäktenskap vars far eller mor har avlidit.