prop · FU0323 · 1971-12-31 00:00:00 — Vidden arbetsfysiologiska avdelningen behövs en laboralorieläkare som medhjälparetill chefen vid sektionen för klinisk arbelsfysiologi, en ergonom för forskningoch forskarhandledning, en ergonomilekniker för arbetsplatsbedömningar och trelaboratorieassistenter. Deomfattande mentalhygieniska arbelsplatsproblemen kräver att den arbetspsykologiskaavdelningen förstärks med en biträdande psykolog, en psykologassislent och enkontorist. Arbetetpå kemiska avdelningens servicelaboratorium kräver all en extra assistentersätts med en fast anställd assistent med kompelens att självständigt sörjaför vissa avsnitt av analysverksamheten. Vidden medicinska avdelningen behövs två laboralorieläkartjänsler avsedda försektionerna för yrkesmedicin resp. yrkesdermalologi. Gemensamt för dessasektioner behövs en kemist för arbetsplatsundersökningar m. m. För sektionernaför yrkeshygien och toxikologi föreslås en assistent för vissa utredningar.Vidare behövs en elektronikingenjör för reparation och delvis nybyggnad avspeciella instmment. För pågåendeutredningsprojekt inom den tekniska avdelningen fordras tre försteforskningsingenjörer, en förste forskningsingenjör för bullerproblem, enskyddsingenjör och fem mälingenjörer. Vidare föreslås en serviceingenjör för atlleda och ansvara för avdelningens serviceverksamhet saml två kansliskrivare. Gemensamt för instituteiföreslås all sex laboralorieläkartjänsler inrättas närmast för att möjliggöranödvändiga hälsoundersökningar av vissa grupper av anställda. Tjänsterna skalläven kunna användas för utbildningsändamål. Vidare behövs en heltidsanställdstatistiker i stället för nuvarande konsult. Institutet har f. n. lokaler påsex olika ställen och en bilförare behöver därför anställas. Expenspostenbehöver räknas upp främst för engångsanskaffning av apparatur liU i förstahand de sektioner inom institutet som helt eller delvis saknar grundutruslning. Ettomfattande reformarbete har påbörjats för att skapa en bättre arbetsmiljö ochför all ge de anställda ökad trygghet på arbetsplatsen. Målsättningen förreformarbetet är all ett modernt arbetarskydd skall ta ansvar för de anställdashela hälsosituation i arbetsUvet, och atl miljön på arbetsplatserna i olikaavseenden skall anpassas lill människans fysiska och psykiska förulsätlningar.De anställda själva och deras förtroendemän måste också ges vidgade funktioneri arbetarskyddet och därmedstörre möjligheter all utöva ett aktivt inflytande över den beslutsprocess somformar deras arbetsmiljö. Kravenpå en bättre arbetsmiljö måste ges slöd i en lagstiftning som svarar mot dessanya och bredare målsättningar och som ger arbetarskyddsorganen ett vidgatansvar inom hela arbetarskyddsområdel. Den liUsatta arbelsmiljöutredningenhar i uppdrag att mot denna bakgrand göra en genomgripande översyn av helaarbetarskyddslagstiftningen och den organisation som skall svara förtillsynen. Samtidigtsom översynen av lagstiftningen nu pågår förstärks arbetarskyddsorganensresurser. Redan under innevarande budgetår har gjorts en kraftig satsning för atlöka arbetarskyddsstyrelsens och yrkesinspektionens möjligheter att driva enaktiv verksamhet i arbetarskydds-frågorna. I årets slatsverksproposition (bil.7 s. 207) har föreslagils ytterligare betydande resursförstärkningar för både arbelarskyddsstyrelsenoch yrkesinspektionen. Arbelarskyddsstyrelsen föreslås bl. a. få väsentligtökade resurser för alt genomföra olika undersökningar och särskildaarbetarskyddsprojekt. Del är vidare min avsikt atl i annat sammanhang ta uppfrågan om en integrering av arbetsmedicinska institutet iarbetarskyddsstyrelsen och frågan om förläggningen av en filial tiU arbetsmedicinskainstitutet i för en fortsatt utbyggnad av institutets verksamhet. Genomen ändring i arbelarskyddskungörelsen har också öppnats möjlighet förarbetarskyddsstyrelsen atl påfordra speciella undersökningar på sådanaarbetsplatser där luftföroreningar kan medföra särskilda risker för deanställdas hälsa. Del gäller bl. a. kontrollmätningar av dammförhåUanden för atlkomma till rätta med risken för sUikos och liknande lungsjukdomar. De utökade konlroUmöjlighelernaskaU också avse olika slag av förgiflningsrisker, t. ex. fara för koloxid-och bensolförgifining. Vidmin anmälan tidigare denna dag av en proposition beträffandeyrkesskadeförsäkringens finansiering m. m. har jag vidare förordat att arbetarskyddettiUförs kraftigt ökade resurser för forskning, utbildning och information omarbetarskydd och arbelsmiljöfrågor. Del avses ske genom inrättandet av en särskUdarbetarskyddsfond, som för dessa ändamål skall tillföras arbetsgivaravgifter,,vilka f. n. kan beräknas ge över 20 milj. kr. Somett ytterligare led i åtgärdema för att få tUl slånd en utbyggnad avarbetarskyddet har på Kungl. Maj:ts uppdrag gjort en utredningom vilka läkarresurser som kan disponeras för förelagshälsovården.Socialstyrelsens utredning visar alt antalet läkare inom företagshälsovården,omräknat lUl heltidsverksamma, bör kunna öka från ca 200 tiUca 650 läkare. ParalleUt med utredning har arbetsmedicinskainstitutet utarbetat förslag om institutets utbildningsverksamhet iföretagshälsovård avseende främst lä- käre,skyddsingenjörer och sjuksköterskor. Jag avser atl i det följande anmäla minaställningstaganden lill del framlagda utbyggnadsprogrammet förföretagshälsovårdens läkarresurser och det föreslagna utbildningsprogrammetför personal inom företagshälsovården. Vidare kommer jag att förorda betydanderesursförstärkningar för arbetsmedicinska institutet. Densnabba utvecklingen i socialt, tekniskt och ekonomiskt hänseende har i höggrad återverkat på de faktorer som är av betydelse för hälsan och säkerheten i arbetsUvet.Rationaliseringar, mekaniseringar och strukturförändringar har skapat en imånga avseenden förändrad risksituation. De anställda upplever i storutsträckning oro och osäkerhet inför hälsorisker på arbetsplatsema. Nyayrkesfaror har tillkommit bl. a. som en följd av nya ämnen ochtillverkningsmetoder. Det har också skett en utveckling mot ökad arbetstakt,ökad utbredning av skiftarbete och nya former för arbelslidsförläggning. Arbetsmiljönförändras ständigt och måste därför kontinuerligt och effektivt bevakas för alttrygga arbetslagarnas hälsa. Det innebär att vi på ett annat sätt äntidigare måste förlägga huvudansvaret för arbetsmiljöfrågorna inne i det enskUdaförelaget och där ge de anställda ett ökat inflytande över dessa frågor. Härhar företagshälsovården som en utvidgad form av arbetarskyddet en viktiguppgift. Förelagshälsovårdsulredningensredovisning av sin genomgång av företagshälsovårdens målsättning, utformningoch innehåU utgör ell värdefullt material som är ägnat alt tjäna som vägledningoch stimulans för utbyggnad av insatsema på området. Liksom utredningen ochflertalet remissinstanser vill jag betona företagshälsovårdens förebyggande karaktäroch viklen av en nära anknytning till arbetsplatserna. Dess uppgifter kräver tiUgånglill såväl teknisk som medicinsk expertis, vUken måste vara väl förtrogen med förhåUandenapå arbetsplatsen. Jag vill även instämma i de påpekanden som gjorts underremissbehandlingen om behovet av att också de arbetspsykologiska och socialafrågorna beaktas. De av utredningen presenterade organisationsmodellerna förföretagshälsovården ger utrymrae för organisatoriska lösningar som kan anpassastUl arbetsplatser av skiftande karaktär. För företag, som genom sin storlekkan ge sysselsättning åt heltidsanställda läkare och skyddsingenjörer,förefaller en i företagel inbyggd hälsovård vara en effektiv lösning. Förövriga arbetsplatser är det naturligt alt hälsovården ordnas genom olikaformer av samverkan, t. ex. genom företagshälsovårdscenlraler som är gemensammaför flera förelag. Möjligheterna till samarbete med samhällets hälso- ochsjukvård är här av särskild betydelse. Förelagshälsovårdens nära samband medden offentiiga hälso- och sjukvården har också be- tonatsav förelagshälsovårdsutredningen och flera remissinstanser. Jag betraktar detsom angeläget all en nära samordning och samverkan mellan förelagshälsovårdenoch samhällets hälso- och sjukvård kommer till stånd med sikte på atl nå bästamöjliga fördelning och utnyttjande av tillgängliga resurser. Den starkainriktning på öppen vård utanför sjukhus som karakteriserar de senare årensutveckling på sjukvårdsområdet i hela landet underlättar också möjligheterna lillsamordning. Idelta sammanhang kan också erinras om den försöksverksamhet som arbetsmarknadsstyrelsenpåbörjat för alt inom företagen undersöka vilka förändringar som kan vidtas föratt fler äldre och handikappade skall kunna anstäUas eUer behålla sinanställning. Förelagshälsovårdsutredningenföreslog alt ett särskilt samrådsorgan skulle inrättas för alt fortlöpandefölja och främja utvecklingen av företalshälsovården i hela landet och för allunderlätta en samplanering mellan denna verksamhet och samhäUets hälso- ochsjukvård. Maj:t har tidigare denna dag beslutat inrätta en sådan till arbelarskyddsstyrelsenknuten företagshälsovårdsdelegation. Med stöd av Kungl. Maj:ls bemyndigandekommer jag att som ledamöter i delegationen tillkalla representanter förpartema på arbetsmarknaden saml sjukvårdshuvudmännen, ,och arbetsmedicinska institutet. Jag kommer att utsechefen för arbelarskyddsstyrelsen alt som ordförande leda delegationens arbete. DelegationenskaU ha tUl uppgift att fortlöpande följa och främja företagshälsovårdensutveckling i landet som helhet och i olika delar av landet. Delegationen skallvara ell kontaktorgan för samråd och samverkan främst mellan företrädare förarbetsmarknaden, sjukvården och arbetarskyddet och ge möjlighet lill ömsesidiginformation i olika frågor av betydelse för företagshälsovårdens utveckling.Det blir delegationens uppgift att på grundval av aktuella uppgifter om såvälbehov som tillgängliga resurser av läkare, ingenjörer, sjuksköterskor m. fl.söka åstadkomma bästa möjliga utnyttjande av de resurser som kan engageras iförelagshälsovården. Möjligheterna till samordning och samverkan med samhälletshälso- och sjukvård bör därvid ägnas särskild uppmärksamhet. En konkretuppgift av stor betydelse som delegationen får gripa sig an blir atlutforma närmare riktiinjer i olika frågor som sammanhänger med den utbyggnad avförelagshälsovårdens läkarresurser som jag återkommer till i del följande. Detbör också ankomma på företagshälsovårdsdelegalionen all överväga hur detregionala samarbetet i fråga om företagshälsovården lämpUgen bör utformas och atlutarbeta erforderliga rekommendationer härom. Somjag förut nämnt har på Kungl. Maj:ls uppdrag undersökt i vilkenomfattning läkarresurser kandisponeras för en utbyggnad av förelagshälsovården. Styrelsen har ocksåundersökt formerna för en reglerad tilldelning av läkartjänster förförelagshälsovården. utredning har gjorts med ledning av detberäknade läkartiUskottet under liden t. o. m. och det program för läkartillskolletsfördelning på olika vårdområden som angavs i prop. 1969: 35 (SU 83, rskr 215).Detta program syftar liU all åstadkomma en balanserad utbyggnad av denoffentliga hälso- och sjukvårdens olika grenar. För alt detta syfte skallkunna nås har nytillskottet av läkarresurser inriktats på de vårdområden där debäst behövs. Den öppna vården utanför sjukhusen saml psykiatrin ochlångtidsvården tillhör de områden som har prioriterats och som enligtprogrammet för lä-karfördelningen kommer alt tillföras huvuddelen av läkartUlskottetunder perioden. Genom alt den nya vidareutbildningen av läkare har inordnatssom ett led i den allmänna sjukvårdsplaneringen råder samstämmighet mellanutbildningsprogrammet och programmet för läkarfördel-ningen. Socialstyrelsenhar uppskattat behovet av företagsläkartjänster under den närmaste framtiden lillmotsvarande 700 heltidstjänster. För atl tillgodose delta behov föreslårstyrelsen alt läkarfördelningsprogram-met för liden t. o. m. skallutökas med 45 tjänster för läkare med särskild utbUdning iförelagshälsovård, dvs. sammanlagt 225 tjänster under perioden 1971-1975.Vidare räknar med ett motsvarande läkartillskotl förförelagshälsovård inom ramen för den offentliga hälso- och sjukvårdens läkarresurser.Läkartillskollet för förelagshälsovård, omräknat i hellidsverksamma läkare,skulle därmed uppgå till omkring 450. Tillsammans med deredan nu verksamma läkama skulle företagshälsovården därmed förfoga övet läkarresursersom svarar mol ca 650 heltidstjänster. Detav redovisade utredningsförslaget har utarbetats i nära kontaktmed representanter för arbetarskyddsstyrelsen, arbetsmedicinska institutet,arbetsmarknadens parter och sjukvårdens huvudmän. Socialstyrelsensförslag har godtagits av praktiskt laget alla remissinstanser. Även för egendel kan jag ansluta mig liU bedömning av vUka läkarresursersom kan ställas till företagshälsovårdens förfogande under de närmaste åren.Liksom och remissinstansema vill jag betona angelägenheten aven ökad tillgång på läkare inom företagshälsovården. Som jag tidigareframhållit bör dock förelagshälsovården ses i samband med samhällets hälso-och sjukvård. Behovet av hushållning med de relativt knappa personalresurser påläkarsidan som kommer all finnas tiUgängliga gör enavvägning mellan de båda sektorernas ulbyggnadskrav nödvändig. Det är därförbetydelsefullt atl såväl arbetslivets som sjukvårdens företrädare har StäUtsig bakom del av framlagda förslaget. Enligtmin mening är resursprogrammet väl avvägt med hänsyn lill den aktuellatillgången på läkare och ger möjlighet lill en betydande utbyggnad av läkartillgångeninom företagshälsovården. Jag finner således förslag välägnat all ligga lill gmnd för en planmässig utbyggnad av förelagshälsovårdensläkarresurser . Förinrättande av läkartjänster inom den offentiiga hälso- och sjukvården krävs iflertalet fall medgivande från . Däremot finns det inte någrasärskilda bestämmelser när del gäller inrättande av läkartjänster inomförelagshälsovården. har funnit alt någon form av reglering ärnödvändig även för della område, för att den fortsatta utbyggnaden avföretagshälsovården skall kunna ske i balans med utbyggnaden av andraangelägna hälso- och sjukvårdssektorer och i takt med den ökande läkartillgången.Styrelsen har stannat för all en sådan reglering bör åstadkommas genom enkombination av lagstiftning, friviUiga överenskommelser och vissabehörighetskrav för innehav av företagsläkarljänsl. Ifråga om lagstiftning föreslår alt nuvarande bestämmelser isjukvårdslagen om medverkan vid inrättande av läkartjänsterutvidgas till att gälla även inrättande av läkartjänster för förelagshälsovårdvid vårdcentral eller läkarstation för öppen vård under kommunallhuvudmannaskap. För övriga läkartjänster inom företagshälsovården föreslås altöverenskommelser träffas mellan arbetsmarknadens parter, sjukvårdens huvudmänoch representanter för staten. Vidare föreslås atl del för tjänst som företagsläkareskall krävas särskild utbildning i företagshälsovård. Vissa dispenserförutsätts dock under en övergångstid. Remissinstansernahar praktiskt tagel genomgående anslutit sig tUl förslagrörande formerna för läkartilldelningen. Somsocialstyrelsen påpekat har förslagel om utvidgning av sjukvårdslagensbestämmelser lill alt gälla även inrättandet av läkartjänster iföretagshälsovård hos offentlig sjukvårdshuvudman nära samband med detutredningsarbete rörande bl. a. den öppna vårdens organisation som f. n. görsav utredningen angående sjukhusorganisationen m. m. Enligt vad jag inhämtatkommer utredningen under innevarande år att lämna sill slutbetänkande, som bl.a. kommer alt behandla frågor som gäller inrättandet av läkartjänster inomlandstingens öppna sjukvård. Frågan om reglering av inrättandet avläkartjänster för företagshälsovård inom ramen för den offentliga sjukvårdenbör prövas i anslulning till behandlingen av förslagen från nämnda utredning. Närdel gäller regleringen av övriga läkartjänster inom företagshälsovården delarjag och remissinstansemas uppfattning all denna bör ske genomöverenskommelser mellan arbetsmarknadens parter, sjukvårdens huvudmän ochföreträdare för staten. frånberörda parter kring del av föreslagna resurspro-grammel ochden föreslagna regleringen av läkartilldelningen ger en god grandval för atl fålill stånd sådana överenskommelser. Det blir en av de vikliga uppgifterna förden nyinrättade företagshälsovårdsdelegalionen alt medverka tiU atl sådanaöverenskommelser kommer lill stånd och alt därvid ange närmare riktlinjer förutbyggnaden av förelagshälsovårdens läkarresurser. Dessa riktlinjer bör bl. a.la sikte på atl få liU stånd bästa möjliga utnyttjande av landets totalaläkarresurser genom en samordning och samverkan mellan företagshälsovården ochden offentliga hälso- och sjukvården. Det bör ankomma på delegationen att närmareutforma erforderliga regler för handläggningen av dessa frågor. Jagvill i detta sammanhang erinra om de förslag som lagts fram i årets stalsverksproposilion(bil. 9 s. 67-68) om personalvården för statligt anställda. Enligt dessaförslag skall statlig myndighet som avser att öka sitt utnyttjande av läkaregöra framställning om della till Kungl. Sådan framställning skallföregås av samråd med den föreslagna nyinrättade statens personalnämnd. Beträffandesocialstyrelsens förslag om särskilda behörighetsvillkor ansluter jag mig iprincip till uppfattningen alt läkare som är verksam inom företagshälsovårdenbör ha genomgått särskild utbildning i företagshälsovård. Målet på längre siktbör vara all alla läkare som under huvuddelen av sin lid arbetar inomföretagshälsovården skall ha genomgått sådan utbildning. Liksom i fråga omannan vidareutbildning av läkare gäller det här i första hand all anpassaomfattningen av den särskilda utbildningen och nyrekryteringen till verksamhetsområdetlill varandra. I fråga om läkare som på heltid ägnar sig åt företagshälsovård syftarsocialstyrelsens utbyggnadsprogram lill all uppnå samstämmighet med arbetsmedicinskainstitutets utbildningsprogram. Jag kommer i del följande att förorda altinstitutets utbildningsprogram genomförs. Därmed skapas förutsättningar föratt utbyggnaden av denna del av företagshälsovården skall kunna skehuvudsakligen med läkare som har adekvat utbildning eller som kan få sådan utbUdningi nära anslutning till sin anställning inom företagshälsovården. Det blir enuppgift för den nya företagshälsovårdsdelegationen att i samband medutarbetandet av riktlinjerna för företagshälsovårdens utbyggnad ägnauppmärksamhet även åt behörighetsvillkoren för läkarna. Fråganom behörighetsvUlkoren för de läkare inom den offentliga sjukvården, som kommerall ha uppgifter inom företagshälsovården, bör - såsom socialstyrelsenföreslagit - prövas i samband med styrelsens pågående utredning om behörighetsvUlkorenför samtliga läkartjänster. har lagt fram förslag tiU utformning av UtbUdningen iförelagshälsovård för läkare, skyddsingenjörer och sjuk- sköterskorsaml kurser i ergonomi för tekniska planerare m. fl. och i yrkeshygien förpersonal vid yrkesinspektionen. Förslaget har i huvudsak fåll ett positivtmottagande bland remissinstanserna. Underremissbehandlingen har aktualiserats behovet av samordning av utbildningen iförelagshälsovård med näraliggande utbUdning vid universitet och högskolorsamt med den utbildning som under tillsyn bedrivs avlandslingen och kommunerna. vidareutbildning har föreslagitatl en särskild utbildningsnämnd inrättas vid arbetsmedicinska institutet somett organ för kontakter bl. a. mellan institutet och nämnden. Jag delaruppfattningen all någon form av arbetsgrupp bör tillskapas för att svara församordningen beträffande kursemas uppläggning, dispensfrägor m. m. Samordningenbör avse utbildning för alla yrkesgrupper inom företagshälsovården. Jag finnerdet därför ändamålsenligt att arbetsmedicinska institutet initierar bildandeav en eUer flera arbetsgrupper med företrädare för olika intressenter. Närdet gäller den aUmänna uppläggningen av utbildningsverksamheten vid arbetsmedicinskainstitutet ansluter jag mig tUl institutets uppfattning att den gmndläggandeutbildningen i företagshälsovård bör vara odifferentierad vad avserföretagsstorlek och branschinriklning. Det kan dock längre fram i tiden bU aktueUlatt överväga utbildning för olika branscher. Inom skyddsingenjörsulbildningentorde en viss differentiering i enlighet med institutets förslag kunnagenomföras i form av s. k. ellämneskurser, varigenom möjhgheter ges lill viss branschinriklning. Detär viktigt att den medicinska och den tekniska personalen inom företagshälsovårdenfår ordentlig kännedom om arbetet inom varandras områden för all det nödvändigasamarbetet skaU underlättas. Jag ställer mig därför i princip positiv tillinstitutets förslag att särskilda kursavsnitt behandlas vid samladundervisning där experter från olika ämnesområden medverkar samt attolika elevkalegorier förs samman till gemensam undervisning. Integreringen kandock inte nu genomföras i den omfattning som institutet föreslagit. Vid minberäkning av behovet av lärarpersonal m. m. har jag utgått från atl lärarinlegre-ringeni huvudsak bör la sikte på genomgångar i form av gemensamma diskussioner,seminarieövningar etc. vid slutet av kursavsnitt sedan kursstoffet väl ärgenomgånget. Denföreslagna utbildningen av förelagsläkare omfattar ca två månaders teorikursvid arbetsmedicinska institutet och praktisk tjänstgöring under minst sexmånader. Den teoretiska kursen föreslås omfatta arbetsmedicin socialmedicin. I undervisningen skall främst sådana kunskapsområdenbehandlas som saknas eUer endast i ringa grad ingår i den grundläggande läkarutbUdningen. Remissinstansernahar i huvudsak godtagit institutets förslag avse- endeläkaralbildningens omfattning och kursinnehåll. Vissa delar av den föreslagnautbildningen för förelagsläkare - bl. a. kursen i socialmedicin - kommer att ihuvudsak sammanfalla med innehållet i den särskilda UtbUdning i allmän praktiksom och vidareutbUdning kommer allanordna. Ett nära samarbete mellan arbetsmedicinska institutet ochvidareutbildningsnämnden bör därför komma tUl stånd för alt bästa möjligautnyttjande av utbildningsresurserna skall nås och upprepningar undvikas. Denkurs i socialmedicin som ingår i förelagshälsovårdsulbildningen synes lämpligenpå institutets uppdrag kunna anordnas av vidareulbildningsnämnden och därvidså långt möjligt samordnas med kurserna i allmän praktik. Beträffande kursen i arbetsmedicinbör en viss översyn göras i samråd mellan nämnden och institutet innan kursinnehålleti den systematiska utbUdningen i allmän praktik fastställs. SpecialulbUdningenför skyddsingenjörer föreslås normall omfatta , beslående av två månadersleorikurs vid arbetsmedicinska institutet och praktisk tjänstgöring vid företagunder i regel . För tiUträde tiU skyddsingenjörsulbildningen skallenligt förslagel i princip fordras dels gymnasieingenjörskompelens, dels industripraktik. Dispens från förstnämnda krav skall dock kunnalämnas av institutet. Denföreslagna uppläggningen av skyddsingenjörsulbildningen har i huvudsakgodtagits av remissinstanserna. Däremot har olika ståndpunkter framkommit ifrågan om vilken ulbUdningsnivå som bör krävas för tiUträde tUl utbildningen. Äena sidan förordas en inriktning av utbildningen på iförsta hand skyddslekniker och praktiskt erfarna ingenjörer med lägre teoretiskunderbyggnad. A andra sidan förordas civilingenjörsutbildning som inträdeskrav,varvid dock vissa påpekanden görs beträffande kravet på tidigare praktisktjänstgöring. För egen del finner jag del angeläget alt inträdeskraven för skyddsingenjörskurseninle sätts så höga all personer som är sysselsatta med teknisktarbetarskydd ute i förelagen stängs ute från denna UtbUdning bara därför atl desaknar viss formell kompelens. Del bör ankomma på arbetsmedicinska inslilulelalt med ledning härav närmare avväga vilka kompetenskrav ochdispensmöjligheter som bör förekomma och alt i dessa frågor hålla kontakt medföretagshälsovårdsdelegationen.