prop · FU0330 · 1971-12-31 00:00:00 — I enlighet med det anförda har i 15 § tagits införeskrifter ora alt enskild part, som har inställt sig till muntligförhandling, får tillerkännas ersättning av allmänna medel för kostnad förresa och uppehälle, om rätten finner all han skäligen bör ersättas för sininställelse, och att rällen får bevilja förskott på ersättningen. Liksom enligt RB bör det ankomma på Kungl. Maj:t altmeddela närmare bestämmelser om storleken av den ersättning som part kantillerkännas, förskott och därmed sammanhängande frågor. En bestämmelse häromhar tagits in i paragrafen. I paragrafen regleras offentUghet och ordning vid muntligförhandling. Paragrafen motsvarar i huvudsak 20 § departementspromeraorianslagförslag. I 24 § kararaarrättsstadgan föreskrivsatt vad i 5 kap, RB stadgas om offenllighet och ordning skall äga motsvarandelillärapning Maj:ts proposition nr 1971 555 vid rauntlig förhandling hos kararaarrätlen, enskildpart begär del, skall handläggningen dock äga rum inora slängda dörrar. Muntlig förhandling hos prövningsnärand skall enligt 82 §taxeringsförordningen hållas inora slängda dörrar, ora inte den skatlskyldigebegär att förbandlingen skall vara offentlig. I 20 § deparleraentsproraemorianslagförslag föreslås alt det sora är föreskrivet i 5 kap. RB ora offenllighetoch ordning skall äga raotsvarande lillämpning vid muntlig förhandling enligtlagen. Vidare föreslås en bestämmelse om att rätlen får förordna om handläggninginom stängda dörrar ulöver vad som följer av 5 kap. 1 § RB, ora del fordras avhänsyn till enskilds behöriga ekonoraiska inlresse eller privatlivets helgd. I promeraorian frarahålls att principen omdomstolsförhandlingars offentlighet måste anses ha sådan tyngd alt det börfordras verkligt vägande skäl för att man skall kunna sträcka sig längre ifråga om inskränkningar i offentligbeten än sora tillåts hos allraän domstol.Därför kan del inte gärna komma i fråga att tillerkänna enskild part någonovillkorlig rätt till förhandling inom stängda dörrar, vare sig i taxeringsmåleller i barnavårdsmål, nyklerhetsvårdsmål eller liknande mål. Genora enföreskrift ora alt handläggning skall hållas inom stängda dörrar utöver vadsom följer av 5 kap. 1 § RB, när det fordras av hänsyn till enskilds behörigaekonoraiska intresse eller privatlivets helgd, uppnås en läraplig avvägningraellan del allmänna intresset av offentUghet och enskild parts inlresse avdiskretion. JK finner de föreslagna bestämmelsernaom offentlighet och ordning vid rauntlig förhandling innebära en lärapligavvägning mellan offentiighetsintresset och diskretionsintresset. En liknandeuppfattning har i län. Regeringsrättens ledamöter anserall förslagel för taxeringsmålens del möjliggör etl fullt tillfredsställanderättsskydd. Några remissinstanser kommer in på frågan om lagen (1947:630) om inskränkning av offentligheten vid domstol belräffande allraännahandlingar gäller också förvaltningsdorastolarna. anser att så börvara fallel, men finner det diskutabelt ora det kan klart utläsas av deföreslagna bestäraraelserna. Regeringsrättens ledamöter utgår från att 1947 årslag torde kunna tillärapas av förvaltningsdoraslol, och kammarrätten har utanvidare som utgångspunkt all lagen gäller förvaltningsdomstol. Ett ganska stort anlal remissinstanser förordar ändringari förslaget som går ut på all förhandling inom slängda dörrar skall kunna ske istörre utsträckning. Kammarrätten frarahåller atl raed den forraulering soraföreskriften om rättens möjligheter att förordna om handläggning inom slängdadörrar har fått enskild part mera sällan torde kunna räkna med möjlighet tillsådan handläggning. Kammarrällen finner det naturligt och berättigat atl delskydd enskild part åtnjuter för uppgifterna i t. ex. självdeklaration erbjudshonom 556 KungL Maj.ts proposition nr 30 år1971 också när deklarationen behandlas vid muntlig förhandlingi förvaltningsdomstol. Vidare påpekar kamraarrätten alt lag gerförvaltningsdorastolarna en rätt alt vid behandling av t. ex. deklarationförordna om stängda dönar sora kanske har något vidare orafattning än den rättsora direkl föreskrivs i 5 kap. 1 § RB och i förslaget. För att enskild partinte skall avslå från raöjUgheten alt begära muntlig handläggning inför riskenatt denna blir offentlig finner kammarrätten del önskvärt att sådan part ges enovillkorlig rätt till förhandling inom stängda dörrar, när sekretessbelagdahandlingar eller uppgifter kommer före. En sådan rätt framstår sora ännu naturligarei fall då rätten ex officio förordnar om muntlig handläggning. Argumentet att den föreslagna offentlighetsprincipen kankomma alt avskräcka de skallskyldiga från alt begära muntlig förhandling försfram också i yttrandena av länsstyrelserna i , ,, och , och lantbruks förbund. Kammarrättens åsikt atl skallskyldig bör ha en ovillkorligrätt till förhandling inom slängda dörrar delas av länsstyrelserna i ,, och samt RLF och . En del remissinstanser förordar beträffande mål iallmänhet eller andra mål än skattemål möjlighet lill slängda dörrar i vidareutsträckning än sora följer av förslagel. Hit hör regeringsrättens ledamöter,, kammarrätten, länsstyrelserna i , samt och Föreningen revisorer. Regeringsrättens ledamöter framhåller att det är tveksamtvilken räckvidd förslaget har i mål enligt exempelvis nykterhetsvårds- ochbarnavårdslagarna. Frånsett raöjligheten att belräffande sekretessbelagda handlingarmed stöd av lag förordna om all den del av förhandlingen som rördokumentet i fråga skall hållas inom slängda dörrar är förvaltningsdomstolenhänvisad till den föreslagna beslämraelsen som möjliggör sluten handläggning,om hänsyn till privatlivets helgd motiverar sådan. Detla rekvisit torde enligtledamöternas mening dock inte alllid vara lill fyllest. Ledamöterna påpekar altenligi 28 § nykterhetsvårdslagen länsstyrelse kan förordna om stängda dörrarbl. a, när den som ansökningen avser begär det och även eljest närlänsstyrelsen finner omständigheterna föranleda det. Enligt 29 § samma lag kandoraslol vid vittnesförhör, när rätten finner det lämpligl, förordna altförhöret skall hållas inom slängda dörrar. Enligt ledamöternas mening bör delföreslagna lagrummet avfattas så alt bättre överensslämmelse uppnås med 1947års lag och med gällande möjligheter att förordna om handläggning inom slängdadörrar i mål om administrativa frihetsberövanden. Utöver vad sora anges iförslaget bör i enlighet härmed förhandling kunna hållas inom slängda dörrar,om eljesl särskilda skäl föreligger. Kungl.Maj:ts proposition nr 30 är 1971 557 Kammarrättenutgår från atl det i t. ex. socialmål finns fall då de i 5 kap. 1 § RB och iförslagel angivna förutsättningarna för undantag från offenl-Ughetsprincipeninte ger tillräcklig täckning. iVästernorrlands lån anser alt rauntlig förhandling i mål om adrainistrativafrihetsberövanden i princip bör hållas inora stängda dörrar. Det är här oftastfråga om djupt personliga och tragiska oraständigheter, vilka inte börutlämnas till offentlighelen. En konfliktsituation kan även uppstå raeUanoffentlighelen vid förhandlingen inför länsrätten och den sekretess som desociala nämnderna åläggs i sitl arbete. Återhållsamhet från de socialanärandernas sida vid framläggande av utredningsmaterial kan försvåralänsrättens bedömning. sätterallmänt i fråga om inte förordnande ora handläggning inom slängda dörrar börfå meddelas i större utsträckning på enskild parts begäran. Medanledning av vad som har anförts i några av remissyttrandena vill jag framhållaatt lagen ora inskränkning av offentligheten vid domstol beträffande allraännahandlingar är lilläraplig hos förvaltningsdoraslol. I 5 kap. 1 § femte siycketRB sägs att, ora för särskilt fall är föreskrivet atl förhandling får hållasinom stängda dörrar, det skall gälla. Sådana föreskrifter finns t. ex. i 28 §nykterhetsvårdslagen och 82 § taxeringsförordningen. Vid den översyn av dessaoch liknande föreskrifter som sker i anslutning till förvallningsprocesslagensoch förvaltningslagens framläggande övervägs ora en avvikande ordning ärpåkallad eller inte. På grund härav föreligger del knappasl tillräckliga skälalt järaka de i promemorian föreslagna beslämraelserna ora offenllighet raedhänsyn till de speciella synpunkter sora kan göra sig gällande i särskildatyper av mål. Jag vill tillägga atl den omständigheten att offentligheten fårvika om det behövs av hänsyn till privatlivets helgd eller enskilds behörigaekonomiska inlresse får antas i praktiken leda till atl rätlen förordnar omstängda dörrar i så gott som varje skattemål eller socialt mål, när enskildpart begär del. Mol bakgrund härav anser jag de i några yttranden uttaladefarhågorna för att den föreslagna offentlighetsprincipen kan koraraa attavskräcka enskilda parter från atl begära muntlig förhandling överdrivna. Som jag återkoramertill föreslås regler om tolk i 5052 §§ förvaltningsprocesslagen. Enhänvisning till 5 kap. 68 §§ RB blir därigenora överflödig, I enlighel med det anfördahar i 16 § tagils in föreskrifter av innehåll att i fråga om offentlighet ochordning vid rauntlig förhandling i lillärapliga delar skall gälla 5 kap, 15och 9 §§ RB saral all rällen utöver vad sora följer av 5 kap. 1 § RB fårförordna om handläggning inom stängda dönar, ora det behövs av hänsyn tillprivatlivets helgd eller enskilds behöriga ekonomiska intresse. Maj.-ts proposition nr 30år 1971 17 § Paragrafen innehåller föreskrifter om protokoll vidrauntlig förhandling. Denraolsvarar vissa bestämmelser i 26 § departementspromemorians lagförslag. Enligt 83 § taxeringsförordningen skallvad som har förekommit vid muntlig förhandling i prövningsnämnd tas upp inämndens protokoll. Parts utveckling av talan skall dock inte las upp, om detej är påkallat av särskUda skäl. Om den skattskyldige gör framställning därom,skall prövningsnämnden förordna atl uppteckning av uppgifter, sora vidförhandlingen lämnas angående dennes förhållanden, inte får vara tillgängligför någon i vidare mån än sora gäUer i fråga ora självdeklaration. I 26 § försia siycketdepartementspromeraorians lagförslag las upp bestämmelser ora att protokollskall föras vid muntiig förhandhng och syn, att protokollet skall innehålla enredogörelse för handläggningens gång och den bevisning som förebringas samtatt protokoll över muntlig förhandling skall återge parternas yrkanden ochinvändningar, parts medgivande av motparts yrkande och vitsordande av motpartspåstående. I 26 § andra stycket lagförslagel finns en föreskrift omatl utsaga av part, sakkunnig eller annan, sora hörs i utredningssyfte undermuntlig förhandling eller syn, skall antecknas i den omfattning utsagan kanantas vara av betydelse i målet. I motsvarande mån skall också antecknas vadrätten iakttar vid besiktning. Vidare ges i förslaget (26 § Iredje siycket) enbestämmelse om alt utveckling av lalan i rättsligt hänseende inte skallantecknas och att del sora i övrigt anförs eller eljest förekoraraer vidförhandling eller syn inte skall antecknas i protokollet, om inte särskildaskäl föranleder annat. I två yttranden diskuteras om det behövsföreskrifter om all protokoll skall innehålla vissa mera formella uppgifter, t.ex. ora vilka som har närvarit. konstaterar att förslaget inte tarsikte på sådana uppgifter, sora bildar ramen och som enligt vedertagna grundsatsernormalt ingår i varje protokoll. Hovrätten anser all, om man i lagen vill ha enbestämmelse om protokoll, vilket är naturligt, det mot den bakgrunden räckermed vad som har föreslagits. Hovrätten över Skdne och framhåller attdet visserligen i stor utsträckning är självklart vad protokollet bör innehållai formellt hänseende. Det kan emellertid vara lill ledning, om hänvisningbeträffande de formella uppgifterna sker till motsvarande bestämmelser i 6kap. RB (2, 3 och 8 §§). Enligt regeringsrättens ledamöter bör föreskriften om alli protokoll över muntlig förhandling skall tas upp parts yrkanden ochinvändningar, parts medgivande av motparts jrkande och vitsordande av motpartspåstående vara obligatorisk endasl ora de ifrågavarande förhåUandena inteframgår av skrifterna. Ledamöterna påpekar alt den muntiiga förhandlingen intesora Maj.-ts proposition nr 30 dr 1971 559 huvudförhandlingen i rättegångsraål ulgör ensamt underlagför domstolens avgörande. Vidare kan enligt förslagel muntiig förhandlingbegränsas liU viss fråga. Yrkanden och invändningar behöver inte beröras av ensådan förhandling och hör då inte heraraa i protokollet över förhandlingen. I några yttranden föreslås en ulbyggnad av förslaget iolika hänseenden. i finner det lämpligt att ilagen även las in bestämraelser om protokollförares skyldighet all avläggadomared eller ed eller försäkran. bör frågan ora jävsregler förprotokollförare regleras. Lånsstyrelsen i frarahåller attdet särskilt i beskatt-ningsraål kan vara av värde alt anteckning ibland görsora parts plädering i rättsligt hänseende. I åtskilliga fall kan det nämligenvara svårt alt skilja mellan sådan och annan plädering. RLF och framhåller att raan måste fästa slor vikl vid det förhållandetatl processen i kammarrätten i det övervägande antalet fall kommer alt varaskriftlig och detta även om den föregående processen i skatterätten har varitrauntlig. Här föreligger sålunda en väsentUg skillnad raot förfarandel i deallmänna domstolarna. protokollet från den muntliga förhandlingen iskatterätten endast innehåller utsagor av parterna, sakkunniga eller vittnen,måste de skattskyldiga inför den fortsalla processen skriftligen utveckla denkanske omfattande rauntliga arguraentalion sora har förts inför skatterätten.Ett sådant förfarande är kostnadskrävande och innebär risk för alt väsentligauttalanden kan undandras kamraarrätten. Särskilt i de fall då en skattskyldighar fört sin lalan själv eller har företrätts av etl okvalificerat ombud kandet vara svårt alt avgöra hur den fortsatta skriftliga processen skall föras.Det är därför enligt förbundens mening inte tillräckligt atl endastsakförhållandena klargörs i protokollet utan pläderingen måsle ocksåovillkorligen las raed. Risken blir annars alt även i fortsättningen underlagetför ett bedömande i högre instans blir sämre i stället för bättre efter enmuntlig förhandling i underinslans. Regeringsrättens ledamöter anser alt när det gälleranteckning av utsaga och iakttagelser vid besiktning, en motsvarighet till 6kap, 6 § RB om inskränkning i protokolleringsskyldighelen bör finnas förkammarrättens och regeringsrättens del. Länsstyrelserna i och län har denuppfattningen alt de föreslagna bestämmelserna är alltför detaljerade och kanförenklas. i framhåller alt de mål som kommer althandläggas vid länsrätt och länsskalterätt har en annan karaktär än målen vidallmän dorastol, I t, ex, mål om omhändertagande av barn för samhällsvård ochmål ora tvångsintagning på allraän harförhören en helt annan inriktning och uppläggning än vid domstolsförhandlingar.Del är svårt att i dessa och i andra mål vid länsrätt och länsskalterättskilja mellan parlsutsaga, parlsargumenlation och parts utveck- 560 KungL Maj.-ts proposition nr 30 år1971 ling av sin talan. Bestämmelserna om utformningen avprotokoll bör enligt länsslyrelsens mening därför inte göras så detaljerade somi förslaget. RLF och förordar en föreskriftav innebörd all alll som yttras vid muntlig förhandling obligatoriskt skall tasupp på fonetisk väg. Föreningen revisorer föreslår den ordningenatt rätten skall förordna att utsaga skall tas upp genora stenografi eller påfonetisk väg när part begär det. Länsstyrelserna i , , ochGävleborgs län anser att det behövs besläramelser ora bevarande och förstörandeav stenogram och fonograra. Jag anser att lagen inte bör innehållaannat än grundläggande föreskrifter ora protokoll. Dessa kan lämpUgen sedanbyggas på i adminislraliv ordning. Med den utgångspunkten behövs inte någrasärskilda bestäraraelser ora i vad mån utsagor samt iakttagelser vid syn skallantecknas i protokollet. Härora bör endast gälla en allraän regel om attprotokollet skall innehålla en redogörelse för uiredningen. Någon redogörelseord för ord kommer givetvis inte i fråga. Det får bedömas från fall till fallhur utförlig redogörelsen skall göras. I regeringsrätten lär det i regel räckamed en kort anteckning om vad utsagan har avsett. Också i lägre instans kan detofta vara nog raed en eller flera korta meningar som redogörelse. När det ärfråga om utsaga under ed eller försäkran är ett utförligare referat i regelraotiverat. förbud raot att anteckna utveckling av lalan irättsligt hänseende är enligt min mening dels obehövligt och dels ägnat attvålla onödiga gränsdragningsproblem, I detta avseende liksom beträffandeanteckning av annat än utsagor och iakttagelser får den grundläggande regeln omredogörelse för den ulredning som förebringas anses ge tillräcklig vägledning. Förslaget lill förvaltningsprocesslag innehåller intenågon motsvarighet till beslämmelsen i 83 § taxeringsförordningen attprövningsnämnden, om den skatlskyldige gör framslällning därom, skall förordnaatl uppteckning av uppgifter som vid förhandlingen lämnas angående dennesförhållanden inte får vara tillgänglig för någon i vidare mån än som gäller ifråga om självdeklaration. Hos skatterätt koraraer frågan huruvida uppgiftersom tagits upp vid förhandling skall hållas hemliga all regleras genom beslämmelsernai 36 § sekrelesslagen om hemlighållande av protokoll hos dorastol, Detlabetyder all hemlighållande kan ske endast om förhandlingen hållits inom slängdadörrar. Någon direkl motsvarighet till nyssnämnda bestämmelse itaxeringsförordningen lorde emellertid knappast behövas beträffande protokollhos skatterätt. Som jag lidigare har framhållit i special-motiveringen lill 16§ bör man räkna med all skatterätt normalt förordnar ora handläggning inomstängda dörrar i skatlemål. De skattskyldigas nuvarande möjlighet att enligt82 § taxeringsförordningen begära offentlig KungLMaj:ts proposition nr 1971 561 förhandlingmen ändå med stöd av 83 § samma förordning få vissa uppgifter iprotokollet sekretesskyddade lär knappast ha fyllt någon funktion i praktiken. Fråganora bestäraraelse angående obehörigbetsgrunder, avläggande av ed ellerförsäkran ra. belräffande protokollförare kan lärapligen regleras iadrainistrativ ordning. Deparleraentsproraemorianslagförslag upptar i 27 § föreskrifter rörande upptagning av utsaga påstenografisk eller fonetisk väg ocb vissa därmed sammanhängande frågor. Denreglering sora bör komma lill stånd i ämnet kan lämpligen genoraföras iadministrativ ordning. Detla gäller också frågorna om tid för förvaring och omutgallring av fonetiska upptagningar. Ienlighet med det anförda har i 17 § tagils in bestämmelser ora atl protokollskall föras vid muntUg förhandling saral innehålla redogörelse för förhandlingensgång och för den utredning sora förebringas vid förhandlingen, vidare om att iprotokollet skall antecknas vad som förekoraraer vid förhandlingen i fråga omyrkanden, medgivanden, beslridanden, invändningar och vilsordanden. Paragrafeninnehåller en allmän regel ora kommunikation som korapletterar 10 och 12 §§.Paragrafen motsvaras delvis av 16 § departeraenlspromemorians lagförslag. Departementspromemorian.1 16 § lagförslaget föreskrivs alt rätlen tillser all part, om det behövs,före målets avgörande har haft del av och tillfälle att yttra sig över det somär av betydelse för avgörandet. Ideparleraenlsproraemorian erinras om atl koraraunikationsregeln i 15 §arbetsgruppens förslag till förvaltningslag ulforraats så atl part så långtraöjligt i mål där avgörandet går honom emot, skall ha fått del av och tillfälleatt yttra sig över annal material i ärendet än del han själv har infört.Föreskriftema om skriflväxUng i den föreslagna lagen (811 §§) läcker endasldelvis den koraraunikationsplikl sora anges i 15 § förslagel till förvaltningslag.De innehåller sålunda ingenting ora parts rätt att att få del av och yttra sigöver beslutsmyndighets eller annan remissmyndighets eller sakkunnigs yttrande.En bestämmelse, som garanterar part alt i princip få del av allt malerial iraål hos förvaltningsdoraslol, bör dock kunna göras enklare än iförvaltningslagen. KoramunikalionsskyIdighelen bör också kunna göras beroendeav en behovsprövning från domstolens sida i större utsträckning än iförvaltningslagen. Remissyttrandena.Hovrätten över och frarahåller, atl beslämmelserna ora partsrätt att ta del av det raalerial som skall ligga till grund för domstolensavgörande i målel har betydelse bl. a. från den synpunkten att del finnsstörre förutsättningar för domstolen all avgöra vilket värde utredningen bar ibevishänseende om all utredning i målet har före- Maj:ts proposition nr 30 år1971 lagts parlen, efiersom parten kan väntas göra invändningarmot sådanl som han finner oriktigt. Lånsstyrelsen i lån hälsar medtillfredsställelse den i och för sig självklara regeln som ett psykologisktbevis för rättssäkerheten hos förvaltningsdomstolar. I några yttranden har anförts kritiska synpunkter i olikahänseenden. Regeringsrättens ledamöter påpekar alt den föreslagna beslämmelsenhar fått en så allmän uiformning alt dess tillämpningsområde torde sträcka sigutöver det i motiven angivna syftet alt part skall få del av sådanl materialsora annan än parlen har tillfört raålet. Lånsstyrelsen i lånuppfattar regeln närmasl som en slags reservbestämmelse till kommunikationsreglernai föregående paragrafer. Länsslyrelsen påpekar att vad som avses enligt motivendock är att ge part möjlighel atl yttra sig över sakkunnigutlåtande ochliknande, dvs. annat än sådant som parterna själva har fört in i processen.Detla bör framgå tydligt, särskilt som infordrande av förklaring ärobligatoriskt och inte som i förevarande paragraf beror på domstolens prövning.I annat fall kan komraunikationsreglerna lätt komma att uppfattas sommotstridiga. Föreningen revisorer kritiserar deninskränkning sora ligger däri att part skall få tillfälle all yttra sig överdet som är av betydelse för avgörandet, »om del behövs». I motiveringen,påpekar föreningen, sägs »allt under förutsättning att avgörandet i målel gårhonora emot». Del synes föreningen viktigt atl en diskretionär prövningsrätt,»om del behövs», inte tilläggs domstolen utan att i lagtexten förs in ettförtydligande all alll material av betydelse för avgörande mot parlen ocksådelges honom för yttrande. Även om domstolen är helt övertygad att visstmalerial är oslridigl, kan del dock länkas att part besitter motbevis sorakullkastar dorastolens bedöraning. uppehåller sigganska utförligt vid liknande synpunkter. Samfundet framhåller atl manvisserligen kan hoppas all domstol i tveksamma fall hellre delger än underlåteratl göra del och att man också kan ha förståelse för önskvärdheten atl avbrytakoraraunicering för att besparas sådan fortsatt skriftväxling som kan antasbli meningslös. Mot delta bör emellertid vägas rätissäkerhetsintresset. Parlenoch domstolen kan ha olika uppfattning om vad som är av betydelse föravgörandet och fall kan tänkas då det är parten som har rätt. I praktikenkommer fråga om delgivning skall ske inte alltid atl avgöras av fullsullen rättutan av rättens ordförande eller kanske t.o.m. annan rättens tjänsteman. Vidskriftligt förfarande är parten hell beroende av meddelanden från domstolen föratt få reda på målets utveckling. Part skall kunna lita på atl målet intetillförs något processmaterial utan atl han blir underrättad om det. Det gällerinte bara fortsatta yttranden och bevis från motpart utan också yttranden frånden förvaltningsmyndighet mot vars beslut talan förs och de yttranden från heltutomstående myndigheter och annat processmaterial som domstolen kan hainhämtat. Om sådant processmaterial inte Maj.-ts proposUion nr 1971 563 skall delges i vidare mån än det anses vara av betydelseför avgörandet, måste en försiktig part fortlöpande per telefon eller på annalsätt hålla kontakt med dorastolen för atl förhöra sig om målets fortgång, någotsora blir till besvär för både dorastolen och parlen. Samfundet anser detdärför från rättssäkerhetssynpunkt och delvis också frånarbetsbesparingssynpunkt vara angeläget att alll processmaterial i egentligmening kommuniceras.