prop · FU031 · 1971-12-31 00:00:00 — (g) Villkoren förbilateralt bistånd och kommersiella krediter för ut vecklingsländers inköp av fartyg bör ses över i ljuset av tillämpliga be- Prop.1971:1 Bilaga 5 87 slut från förhandel och utveckling, nämligen beslut 12 (II) ochsjöfartskommitténs beslut 9 (IV) . (h) Fraktsatser,konferenspraxis, tillgången till sjöfartstjänster och andra frågor av gemensamtintresse för befraktare och redare bör bli föremål för konsultationer mellanlinjekonferenser och befraktare och, i förekommande fall, sjöbefraktarråd ellerdärmed jämförbara organ samt intresserade myndigheter. Alla ansträngningar börgöras att i tilllämpliga fall uppmuntra upprättandet av och verksamheten försjöbefraktarråd eller motsvarande organ samt inrättandet av ett effektivt maskineriför konsultationer. Ett sådant maskineri bör sörja för att linjekonferensernakonsulteras före det officiella tillkännagivandet av ändradefraktsatser. (i) Med hänsyn till detgemensamma intresset för medlemsländer i förhandel och utveckling och för befraktare och redare av att förbättra hamnaroch på så sätt sänka kostnaderna för sjötransporter och möjliggöra sänkningarav fraktsatserna bör en gemensam nationell och internationell kraftsamlinggöras under utvecklingsårtiondet för att främja utveckling och förbättring avutvecklingsländernas hamnanordningar. (j) Kostnaderna försjötransporter, fraktsatsernas nivå och struktur, konferenspraxis, tillgångentill sjöfartstjänster och angränsande frågor bör fortlöpande överses inomFörenta Nationernas konferens för handel och utveckling. Ytterligare åtgärderför att nå målet inom detta område bör övervägas inom ramen för konferensensordinarie verksamhet. (54) En sänkning avutvecklingsländernas försäkrings- och återför-säkringskostnader, i synnerhet iutländsk valuta, skall under hänsynstagande till föreliggande riskeråstadkommas genom att lämpliga åtgärder vidtas för att stimulera och stödjatillväxten av nationella försäkrings-och återförsäkringsmarknader iutvecklingsländerna. Som ett led häri skall etablerande av institutioner pånationell eller regional nivå främjas när så är lämpligt. (55) Utvecklingsländerna skallutveckla sin turistindustri genom att bygga upp en turistinriktadinfrastruktur, vidta åtgärder för att främja turismen och mjuka uppreserestriktioner. Industriländerna skall stödja sådana bemödanden. De skallförsöka undvika valutarestriktioner i samband med resor till utvecklingsländeroch avskaffa existerande restriktioner samt i övrigtunderlätta sådana resor. Särskilda åtgärder till förmån för de minst utvecklade av utvecklingsländerna (56) Dåutvecklingsårtiondet har målsättningen att uppnå snabba ekonomiska och sociala framsteg i alla utvecklingsländer, skall sär skilda åtgärder vidtas för att göra det möjligt för de minst utvecklade 1971:1 Bilaga 5 88 avdessa länder att övervinna sina speciella svårigheter. Alla ansträngningarskall göras att säkra ett fortgående ekonomiskt och socialt framåtskridande idessa länder och att öka deras kapacitet att till fullo och rättvist dra fördelav insatsema under utvecklingsårtiondet. I mån av behov skall kompletterandeinsatser planeras och genomföras på nationell, subregional, regional ochinternationell nivå. Organisationer och organ inom systemskall överväga att tidigt under utvecklingsårtiondet sätta igång särskildaprogram för att komma till rätta med deminst utvecklade utvecklingsländernas kritiska utvecklingsproblem.Industriländerna skall bistå vid genomförandet av sådana program. (57) Gemensammaansträngningar skall tidigt under utvecklingsårtiondet göras av industriländeroch internationella organisationer i form av tekniska biståndsprogram ochfinansiellt bistånd, inbegripet gåvor och/eller särskilt förmånliga lånsvarande mot de minst utvecklade utvecklingländernas behov. Insatserna skallvara ägnade att öka de minst utvecklade utvecklingsländernas förmåga atttillgodogöra sig bistånd. Särskild uppmärksamhet skall ägnas åt att övervinnade problem som sammanhänger med bristen på inhemsk arbetskraft i tekniska ochledande funktioner, uppbyggande av en ekonomisk och social infrastruktur,utnyttjande av naturtillgångar samt bistånd vid upprättande och genomförande avnationella utvecklingsplaner. (58) Särskilda åtgärderskall tidigt under utvecklingsårtiondet vidtas av nationella ochinternationella organisationer för att förbättra de minst utvecklade utvecklingsländernas kapacitet när detgäller att vidga och diversifiera produktionsstrukturen så att de ifull utsträckning kan delta i den internationella handeln. Dessutom skall inområvaruområdet särskild hänsyn tas till råvaror av betydelse för sådana länderoch deras intressen ges tillbörlig uppmärksamhet vid slutande av råvaruavtal.I fråga om färdigvaror och halvfabrikat skall åtgärder till förmån för utvecklingsländerutformas så att de minst utvecklade utvecklingsländerna uppnår skäligafördelar. Frågan om att inrymma produkter av betydelse för sådana ländersexport i det generella preferenssystemet skall särskilt beaktas. Likaså skallindustriländer och internationella organisationer ägna särskild uppmärksamhetåt behovet av en kvalitetsförbättring i de minst utvecklade utvecklingsländernanär det gäller den exportinriktade produktionen och marknadsföringstekniken föratt öka konkurrenskraften på världsmarknaden. De minst utveckladeutvecklingsländerna skall i samarbete med andra utvecklingsländer intensifierasträvandena att åstadkomma subregional och regional samverkan. Industriländernaskall stödja sådana strävanden genom tekniskt bistånd och gynnsamma finans-och handelspolitiska åtgärder. 1971:1 Bilaga 5 89 Särskilda åtgärder till förmån för utvecklings länder utan egen kust (59) Nationella och internationellafinansieringsinstitutioner skall ägna särskild uppmärksamhet åt de speciellabehoven hos utvecklings länder utan egen kust genom att på lämpligt sätt lämna finansiellt och tekniskt bistånd till projekt, som är avsedda att utveckla och förbättra den för dessa länder erforderliga kommunikations- och transportinfra strukturen, i synnerhet transportmedel och anordningar som är förmån ligast för landet i fråga och ömsesidigt godtagbara för berörda transit- länder och utvecklingsländer utan egen kust. Alla stater, som erbjudits att bli avtalsslutande part men ännu ej anslutit sig till konventionen om transithandel avseendeländer utan egen kust, skall un dersöka möjligheterna till ratificering eller anslutning så snart så kan ske. Vid genomförande av åtgärder ägnade att bistå länder utan egen kust att övervinna svårigheter som sammanhänger med deras geogra fiska läge bör hänsyn tas till tillämpligabeslut och resolutioner som har antagits eller kan komma att antas av för handel och utveckling. (60) Gemensammaansträngningar skall göras av utvecklingsländerna, med lämpligt bistånd frånden övriga delen av världsgemenskapen, för att öka förmågan att utnyttjavetenskap och teknologi i utvecklingssyfteså att det teknologiska gapet d betydande grad kan minskas. (61) Utvecklingsländernaskall fortsätta att öka sina utgifter för forskning och utveckling med sikte påatt vid utvecklingsårtiondets utgång sökanå en genomsnittlig lägsta utgiftsnivå motsvarande 0,5 o/o av bruttonationalprodukten.De skall sträva efter att utveckla förståelse hos befolkningen för betydelsenav den vetenskapliga ansats, som kommer att ha inflytande på derasutvecklingspolitik. Forskningsprogrammen skallinriktas på att utveckla teknologier som är anpassade till enskilda ländersoch regioners behov och förhållanden. Särskilt avseende skall fästas vid tillämpad forskning och vid attförsöka utveckla en grundläggande vetenskaplig och teknologiskinfrastruktur. (62) Ett omfattandeinternationellt samarbete skall inledas för att påbörja, vidareutveckla ochfrämja vetenskaplig forskning och teknologiskverksamhet av betydelse för expansion och modernisering av utvecklingsländernasekonomier. Särskild uppmärksainhet skall ägnas åt att få fram teknologier somär lämpade för sådana länder. Koncentrerade forskningsinsatser skall sättas ininom utvalda problemområden där en lösningkan verka som katalysator för en snabbare utveckling. Bistånd skalläven ges för att bygga upp och, där så kan ske, för att ex- Prop.1971:1 Bilaga 5 90 pandera och förbättra forskningsinstitutioner iutvecklingsländer, i synnerhet institutioner på regional eller subregionalnivå. Ansträngningar skall göras att främja ett nära samarbete mellanforskningscentra och vetenskaplig personal i industriländer ochutvecklingsländer. (63) Underutvecklingsårtiondet skall industriländerna inom ramen för varje landsbiståndsverksamhet och tekniska biståndsprogram väsentligt öka den del avbiståndet som avser direkt stöd till vetenskap och teknologi iutvecklingsländerna. Möjligheten att uppställa ett mål motsvarande visstprocenttal av industriländernas bruttonationalprodukt skall övervägas, underhänsynstagande till alla relevanta omständigheter, i samband med den första avde översyner som skall företas . Industriländerna skall dessutom isina forsknings- och utvecklingsprogram bistå i sökandet efter lösningar påutvecklingsländernas särskilda problem och söka avsätta erforderliga resurserför detta ändamål. I samband med den första översynen skallfrågan om uppsättande av ett specifierat insatsmål på detta område allvarligtövervägas. Industriländerna skall göra alla ansträngningar att inom utvecklingsländernaavsätta en väsentlig del av medlen för sådant forsknings- ochutvecklingsarbete, som avser utvecklingsländernas särskilda problem.Industriländerna skall i samarbete med utvecklingsländerna fortsätta attundersöka möjligheterna att lokalisera vissa forsknings-och utvecklingsprojekttill utvecklingsländer. Privata stiftelser, institutioner och organisationerskall uppmuntras att lämna ytterligare bistånd till en expansion ochdiversifiering av forskning till förmån för utvecklingsländerna.Industriländerna skall inom ramen för sin bistånds-och investeringspolitikhjälpa utvecklingsländerna att identifiera teknologier som är anpassade tillderas förhållanden och att förhindra utnyttjande av knappa resurser försatsningar på olämplig teknologi. (64) Industriländer ochutvecklingsländer samt berörda internationella organisationer skall utarbetaoch genomföra ett program för att främja överföringen av teknologi tillutvecklingsländer. Ett sådant program skall bl. a. inbegripa en översyn avinternationella patentkonventioner, identifiering och reducering av hindrenför överföring av teknologi till utvecklingsländer, åtgärder som. underlättarför utvecklingsländerna att få tillgång till patenterad och icke patenteradteknologi på rättvisa och rimliga villkor, åtgärder som underlättar utnyttjandeav till utvecklingsländer överförd teknologi på sådant sätt att användningengör det möjligt för sådana länder att uppnå målen för handel och utveckling,teknologisk utveckling anpassad till utvecklingsländernas produktionsstrukturersamt åtgärder i syfte.att påskynda utvecklandet av inhemsk teknologi. Prop.1971:1 Bilaga 5 91 (65) De utvecklingsländer somanser att takten i deras befolkningsökning utgör ett hinder för utvecklingenskall vidta erforderliga åtgärder i överensstämmelse med varje landsutvecklingssyn. Industriländerna skall, i enlighet med nationell politik, påframställning ge stöd genom att tillhandahålla resurser för familjeplaneringoch genom fortsatt forskning. Berörda internationella organisationer skallfortsätta att när så kan ske lämna bistånd på framställning från intresseraderegeringar. Stöd och bistånd för familjeplanering skall ej ersätta andra formerav utvecklingsbistånd. (66) Utvecklingsländerna skallvidta kraftfulla åtgärder för att förbättra arbetskraftsstatistiken i syfteatt göra det möjligt att uppställa realistiska kvantitativa mål försysselsättningen. De skall granska finans-och penningpolitiken,handelspolitiken samt politiken i övrigt i avsikt att främja såvälsysselsättning som tillväxt. För att nå dessa mål skall vidare investeringarnaökas genom en fullständigare mobilisering av inhemska resurser och ett ökatbiståndsflöde från utlandet. När ett val av teknologi är möjligt skallutvecklingsländerna söka höja sysselsättningsgraden genom att tillse attanvändningen av kapitalintensiv teknologi begränsas till fall där den är klartfördelaktigare i reala termer och mer effektiv. Industriländerna skall bistå idenna process genom att vidta åtgärder som leder till lämpliga förändringar iden internationella handelns struktur. Som ett led i sinsysselsättningsstrategi skall utvecklingsländerna lägga största möjliga viktvid sysselsättningen på landsbygden och dessutom överväga att starta offentligaarbeten som tar i anspråk arbetskraft som annars skulle förbli outnyttjad. Deskall även stärka institutioner som kan bidra till en konstruktiv politik i frågaom relationerna mellan arbetsmarknadens parter och till lämpliga arbetsförhållanden.Industriländerna och internationella organisationer skall biståutvecklingsländerna med att uppnå målen beträffande sysselsättningen. (67) Utvecklingsländerna skallutarbeta och genomföra utbildningsprogram som tar hänsyn tillutvecklingsbehoven. Utbildningsprogrammen skall utformas så att de väsentligtökar produktiviteten på kort sikt och minskar misshushållning med resurser.Särskild vikt skall fästas vid lärarutbildning samt vid att utvecklaundervisningsmateriel. Där så bedöms lämpligt skall läroplanerna bli föremålför översyn och nya metoder tillämpas för att säkerställa en kunskapshöjning påalla nivåer i linje med den stigande arbetstakt och de allt snabbare förändringarsom åstadkoms genom teknologiska framsteg. Modern utrustning, massmedia ochnya undervisningsmetoder skall komma till ökad användning i syfte att förbättrautbildningseffektiviteten. Särskild uppmärksamhet skall ägnas åt tekniskutbildning, yrkesutbildning och fortbildning. Nödvändiga åtgärder skall sättasin för att förbättra läs- 1971:1 Bilaga 5 92 ochskrivkunnighet samt teknisk kunskap hos grupper som redan är engagerade iproduktionen, liksom för att främja möjligheterna till vuxenutbildning.Industriländerna och internationella institutioner skall bistå i uppgiften attbygga ut och förbättra utvecklingsländernas skolsystem, främst genom att bidramed de resurser på utbildningsområdet som många utvecklingsländer saknar ochgenom bistånd som underlättar överföringen av pedagogisk kunskap. (68) Utvecklingsländernaskall införa åtminstone ett minimiprogram för hälsovården. Ett sådant programbör inbegripa uppbyggande av en institutionell infrastruktur, bl. a. för medicinskutbildning och forskning med sikte att före utvecklingsårtiondets utgång föraut grundläggande medicinsk vård till enangiven andel av befolkningen. Häri skall ingå uppbyggande av elementärhälsovård för förebyggande och behandling av sjukdomar samt förhälsobefrämjande åtgärder. Varje utvecklingsland skall sträva efter att uppnåtillräckliga dricksvattenresurser till en angiven andel av befolkningen, såväli städerna som på landsbygden, med sikteatt nå ett minimimål vid slutet av utvecklingsårtiondet. Utvecklingsländernasansträngningar att förbättra hälsotillståndet skall ges maximalt stöd frånindustriländernas sida, särskilt genom bistånd för planering av en strategi för främjande av hälsovården liksom för dess genomförandei vissa delar, bl.a. genom forskning, utbildning av personal på alla nivåer och tillhandahållande avutrustning och medicin. En gemensam internationell kraftansträngningskall göras för att genomföra en världsvid kampanj i syfte att vid utgången avutvecklingsårtiondet i så många länder som möjligt utrota en eller flerasjukdomar som fortfarande utgör ett allvarligt hot mot befolkningen i mångaområden. Industriländerna och internationella organisationer skall biståutvecklingsländerna ihälsovårdsplaneringen och i uppbyggandet av hälsovårdsinstitutioner. (69) Utvecklingsländernaskall vidta åtgärder i överensstämmelse med sina jordbruks- ochhälsovårdsprogram för att tillgodose behoven aven ändamålsenlig näringstillförsel bl. a. genom att utveckla och framställaproteinrika livsmedel samt utveckla och öka användningen av nya former av ätbart protein. Finansiellt ochtekniskt bistånd, inklusive bistånd för genetisk forskning, skall ges avindustriländerna och internationella institutioner. (70) Utvecklingsländernaskall vidta lämpliga åtgärder på nationell nivå för att engagera barn ochungdom i utvecklingsprocessen och för att säkerställa att deras behov blirallsidigt tillgodosedda. (71) Utvecklingsländernaskall vidta åtgärder, särskilt till förmån för låginkomstgrupper, för att förbättrabostadsbeståndet och härtill hörandegemensamma anordningar inom såväl stads- som landsbygdsområden. Deskall även försöka undanröja de negativa verkningarna av oplanerad urbaniseringoch företa nödvändig stadsplanering. Prop.1971:1 Bilaga 5 93 ansträngningarskall göras för att öka bostadsbyggande till låga kostnader såväl genomoffentliga och privata bostadsbyggnadsprogram som på självhjälpsbasis, inklusive kooperativt bostadsbyggande. I så storutsträckning som möjligt skall byggnadsmaterial på platsen och en arbets-intensivteknik begagnas. Lämpligt internationellt bistånd skall ges för detta ändamål. (72) Regeringarnaskall intensifiera de ansträngningar som görs på nationell och internationell nivå för att hejda försämringen av den mänskliga miljön, vidta åtgärder för dess förbättring och främja sådan verksamhet som kan bidra till att bibehålla den ekologiska balans som fordras för att mänskligheten skall överleva. Utvidgning och diversifiering av produktionen (73) Utvecklingsländernaskall vidta särskilda åtgärder för att öka produktionen och förbättraproduktiviteten i syfte att härigenom få fram erforderliga varor och tjänsterför en höjd levnadsstandard och en livskraftigareekonomi. Detta skall huvudsakligen ske på utvecklingsländernas eget ansvar. skallproduktionspolitiken ses i ett globalt sammanhang för att möjliggöraett optimalt utnyttjande av världensresurser till fördel för både industriländer och utvecklingsländer. Berördainternationella organisationer skall bedriva ytterligare forskning beträffandeen optimal internationell arbetsfördelning för att bistå enskilda länder eller grupper av länder i valetav produktions- och handelsstruktur. Beroende av de enskilda ländernas ekonomiskaoch sociala struktur och speciella förhållanden skall övervägas vilkenroll den offentliga sektorn och kooperativa organisationer skall spela när detgäller att öka produktionen. (74) Ett fullständigtutövande från utvecklingsländernas sida av en permanentsuveränitet över naturtillgångarna kommer att spela en betydelsefull roll föruppnåendet av det andra utvecklingsårtiondets syften och mål.Utvecklingsländerna skall vidta åtgärder för att till fullo utnyttja demöjligheter naturtillgångarna ger. Gemensamma ansträngningar, särskilt genominternationellt bistånd, skall företas för att göra det möjligt för utvecklingsländerna att genomföra en inventering av naturtillgångarför ett mer rationellt utnyttjande i all slags produktiv verksamhet. (75) Utvecklingsländernaskall i början av utvecklingsårtiondet utforma en ändamålsenlig strategi förjordbruket (inklusive boskapsskötsel,fiske och skogsbruk) ägnad att trygga en bättre avpassad tillgång på livsmedel såväl i kvantitativ som kvalitativbemärkelse, tillgodose industriellabehov och anspråk på en riktig näringstillförsel, höja sysselsättningsgradenpå landsbygden samt öka exportinkomsterna. När så är lämpligt skalljordreformer genomföras i syfte att främja såväl social rättvisa someffektivitet i jordbruket. Erforderliga åtgärder skall vidtas Prop.1971:1 Bilaga 5 94 för att åstadkomma tillfredsställandebevattning, gödsling, förbättrat utsäde och användande av lämpligajordbruksredskap. Likaså skall insatser göras för att bygga ut infrastruktureni vad avser marknadsföring och lagerhållning och att sprida kunskaper om ochtillgång till nya metoder inom jordbruksområdet. Möjligheterna för jordbrukareatt få krediter för jordbruksändamål skall förbättras. För organiserandet avverksamheten på många av dessa områden skall kooperativa samarbetsformeruppmuntras. En ändamålsenlig prispolitik på jordbruksområdet skall tillämpassom ett kompletterande instrument vid genomförandet av jordbruksstrategin.Industriländerna skall stödja utvecklingsländernas strävanden påjordbruksområdet genom att tillhandahålla resurser för väsentliga insatser,genom bistånd till forskning ochuppbyggande av en infrastruktur samt genom att i sin handelspolitik ta hänsyntill utvecklingsländernas särskilda behov. Även från internationellaorganisationer skall lämpligt stöd utgå. (76) Utvecklingsländerna skallvidta parallella åtgärder för att främja industrin i syfte att uppnå en snabbexpansion, modernisering och diversifiering av sin ekonomi. Åtgärder skallplaneras för att säkra en tillräcklig expansion för sådana industrier somutnyttjar inhemska råvaror, som förser såväl jordbruk som andra industrier medviktiga förnödenheter och som bidrar till att öka exportinkomsterna.Uppkomsten av outnyttjad kapacitet inom industrin skall förhindras, särskiltgenom regional samverkan. Industriländer och internationella organisationerskall på lämpligt sätt medverka tillutvecklingsländernas industrialisering. (77) Utvecklingsländerna skalltillse att den grundläggande infrastrukturen byggs ut i tillräcklig omfattninggenom förbättrade transport-och kommunikationsmedel samt genom utökadenergiproduktion. När så är lämpligt skall försök göras att uppnå detta målgenom regional eller subregional samverkan. Utvecklingsländernas strävandenskall stödjas genom internationellt finansiellt och tekniskt bistånd. Utarbetandeoch genomförande av utvecklingsplaner (78) Utvecklingsländernaskall införa eller förbättra planeringssy stem och planeringsteknik, inklusive statistisk information, för utarbe tande och genomförande av nationella utvecklingsplaner under utveck lingsårtiondet. De skall tillse att utvecklingsplanerna är såväl realistiska som tillräckligt ambitiösa för att vinna befolkningens intresse, att de är konsekventa till sitt innehåll samt att de är allmänt förstådda och ac cepterade. Alla ansträngningar skall göras att säkra ett aktivt stöd och deltagande i utvecklingsprocessen från alla delar av befolkningen. Sär skilt avseende skall fästas vid inriktningen och organisationen av den offentliga förvaltningen på alla nivåer för såväl ett effektivt utarbetande Prop.1971:1 Bilaga 5 95 som genomförande av utvecklingsplanerna. Där såär nödvändigt skall utvecklingsländerna söka internationellt bistånd forplaneringens genomförande. Översyn och värdering av målsättningar ochverkställighetsåtgärder (79) Lämpliga arrangemang ärerforderliga för en systematisk granskning av de framsteg som görs att uppnåutvecklingsårtiondets syften och mål, för en identifiering av brister vidgenomförandet och dessas orsaker samt för att rekommendera positiva åtgärder,inbegripet erforderliga nya mål och verkställighetsåtgärder. Sådan översyn ochvärdering skall företas på skilda nivåer med deltagande av såväl utvecklingsländersom industriländer. Behoven av en effektivisering av nuvarande system och avatt förhindra onödigt dubbelarbete eller onödig spridning avöversynsverksamheten skall beaktas. (80) På nationell nivå skalldär så är lämpligt varje utvecklingsland bygga upp ett värderingssystem ellerförstärka det som redan finns och, där så är erforderligt, begärainternationellt bistånd. Särskild uppmärksamhet skall ägnas åt att förbättraoch stärka nationell planläggning och statistikproduktion. (81) Huvudansvaret förvärderingsarbetet på regional nivå skall åvila de regionala ekonomiskakommissionerna och ekonomiska och sociala kontor i isamarbete med regionala utvecklingsbanker och subregionala sammanslutningarsamt med medverkan av andra organisationer inom system. (82) Förenta för handel och utveckling.