prop · FU031 · 1971-12-31 00:00:00 — Utrednmgen anser emellertid att de rikskooperativaföretagen med hänsyn tUl deras omfattande bostadsproduktion ochförvaltningserfarenhel skall ges möjlighetall i sin verksamhet inrymma även servicebostäder. Huvudmannafrågan bör sammanfattningsvislösas på i princip följande sätt. Allmännyttigabostadsföretag engageras som huvudmän för servicebostäder. Bostadsrättsföreningarbildade och förvallade av rikskooperativa bostadsföretag(HSB och Svenska ) engageras som huvudmän för servicebostäder. De nuvarandestudentbostadsförelagen uppgår i eller ombildas lill allmännyttiga bostadsföretag. styrningoch insyn uppnås genom att majoritet enligt gäUande regler krävs i styrelse för aUmännyttiglbostadsföretag samt genom representation i bostadsrättsförening. I särskilt yttrande framhåller ledamotenFriggebo-Rydberg atl med hänsyn tUl önskemålet om en rationell förvaltningantalet huvudmän på en ort bör vara begränsat. Eftersom praktiska skäl talarför all man mer eller mindre avstår från konkurrensaspekterna, bör kravet påoffentiig kontroll vara desto starkare. Av den anledningen bör produktionen ochden föreslagna låneformen förbehållas kommunala företag eller företag där samhället har ett dominerande inflytande.Övriga företag som vill producera servicebostäder bör kunna få rätt tillgenerösare lånevillkor än vad som gäller. Utredningen räknar inte med attutbyggnaden av servicebostäder skall bli av den omfattningen all särskildaföretag måste bUdas för denna produktion. På orter där det redan finnsstudentbostäder bör dessa kunna utnyttjas som servicebostäder. Med hänsyn lill del omfattande nybyggandesom avses ske i fråga om elevhemsplatser 5 000 platser anser utredningen en prövning av byggandetfrån bostadspolitisk och bostadssocial synpunkt Prop.1971:1 Bilaga 13 161 Finansieringen av elevhemsbyggandetknyter i första hand an till bidragssystemet för skolbyggnader. Genom dennauppbyggnad erhålls ingen fortlöpande bostadsfunktionell prövning av projekten.De kommunala förmedlingsorganen är inle engagerade atl från låne- ochbidragstekniska synpunkter granska byggnadshandlingarna. Vidare ärlänsbostadsnämnderna och inle delaktiga i beslutsfattandet.Utredningen har inte lämnat något förslag i dessa frågor eftersom det inte harålagts utredningen enligt direktiven. Utredningen, finner del dock angelägetatl förhållandena beträffande elevhemraen uppmärksammas mot bakgrund avutredningens allmänna synpunkter. Även landslingens m. fl.offentliga huvudmäns behov av personalbostäder bör kunna tUlgodoses genom deallmänna servicebostäderna i stället för genom ett egenregibyggande. Detbefintliga beståndet av personalbostäder bör integreras med övrigaservicebostäder. Som framgått tidigareföreslås de befintliga studenlbostadsföretagen uppgå i eller ombUdas tillallmännyttiga bostadsföretag. Om student-bostadsföretagen inte skulle accepteranytt huvudmannaskap bör de vid framtida nybyggnad kunna räkna endast med saramastatliga lånevillkor som gäUer för enskilda byggherrar. OmbUdning förutsättsske enligt lokala överenskommelser innefattande övergångsbestämmelserbeträffande utnyttjandet av de nuvarande shidentbostäderna. Efter om-bildningenbör förmedling av servicebostäder för alla kategorier sökande ske via kommunaltorgan (bostadsförmedling). Beträffandefamiljebostäder för studenter anför utredningen att denna typ avservicebostäder bör begränsas till ett minimum. Utredningen anser attstudentfarailjer inte kan sägas ha ett i järaförelse med övriga familjer såträngande bostadsbehov att fortsatta specialåtgärder är motiverade. Enligtlånebestämmelsema i bosladslånekungörel-sen (1967: 552) gäller som tidigareredovisats förmånligare lånevUlkor för byggande av studentbostadshus än förövriga flerfamUjshus. För att åstadkomraa en styrning i den riktning sorautredningen syftar till föreslås all lånereglerna ändras så att byggande avsärskilda studentbostäder inte längre blir möjligt på nuvarande villkor. Sommedel för att genomföra förslaget föreslår utredningen en särskild låneform, benämndservicebostadslån. Låneformen avses ersätta nu tiUämpade lån tillsludentbostadsföretag. Servicebostadslån enligt utredningens förslag innebäratl lån tUl servicebostäder utgår intill av panlvärdet tiU allmännyttigaföretag och rikskooperativa bostadsrättsföreningar. Vidare skall panlvärdetutöver schablonberäkningarna kunna utsträckas lill godkänd produktionskostnadoch fördjupningsmöjligheterna kunna uppgå tUl . Preliminära beslut omnuvarande lån till studentbostadshus bör inte lämnas efter . För att servicebostadslånskaU kunna utgå lUl bostadsrättsförening, bildad och förvaltad avrikskooperativt företag, bör enligt utredningen 6 1971. Prop.1971:1 Bilaga 13 162 gälla vissa särskildavillkor i fråga om uthymingen av bostäderna ra. Lån skaU enligt förslagetkunna utgå för följande ändamål, nämligen 1. nyproduktionav servicebostäder såväl i insprängda former som i särskilda fastigheter, 2. tillskottsmm inyproduktionen som åtskiljs från en huvudlägenhel och uppfyller den utrymmes-och utrustningsstandard som erfordras, 3. för upprustning avlägenheter sora uppfyller standardkraven och skall nyttjas av huvudraan somservicebostäder. Den årliga merbelastningpå lånefonden för bostadsbyggande som utredningens förslag kan medförauppskattas till mellan 2,5 och 4 milj. kr. Utredningen utgår därvid från enberäknad årlig nyproduktion av 5 500 rumsenheter till en genomsnittUgenhetsko&tnad av . Motsvarande siffror uppskattas till 35(K) enheter resp. . Inventarielån.Utredningen erinrar om att enligt gällande bestämmelser lån kan utgå föranskaffning och förnyelse av inventarier i studentbostadsrum. Högstalånebelopp per mm är f. n. och längsta amorteringstid . Räntanär fast tmder lånets löptid och bestäms av den normalränta för lån från statensutlåningsfonder som gäller när lånet beviljas. Utredningen föreslår allsärskilda lån för inventarier och utrustning beviljas för servicebostäderna.Ränte- och araorteringsvillkoren föreslås vara lika med dem som gäller förlån från lånefonden för inventarier i studentbostäder. Med hänsyn till atlutredningens förslag medför krav på en mer fullständig möblering föreslåslånebeloppet för inventarier höjt till lägst . Vidare börlån utgå även. för gemensamhets-utrymmen med högst . Den nuvarande lånefondenför inventarier i studentbostäder föreslås ombildad till en lånefond förinventarier i servicebostäder. Fonden bör föras över från åttondetill elfte huvudtiteln. Merutgiften för inventarielånen uppskattas tilldrygt 4 milj. kr. Bostadsförmedlingsprinciper.Mot bakgrund av bl. a. den fömtnämnda bosladsförmedUngsenkäten rekommenderarutredningen atl bostadsförmedlingarna vidtar vissa ändringar i fråga omförmedlingsprinciperna. Huvudparten av deförmedlade lägenhetema är nyproducerade med genomsnittligt större våningsytaoch högre hyreskostnad än äldre lägenheter. Olika principer förtiUdelning av bostäder tillämpas. Konsekvenserna har blivit att olikabostadssökandes möjligheter atl inora rimlig tid erhålla en direklförhyrdbostad varierar starkt. Generellt sett har behovsprioriteringen medförtföljande gruppindelning i rangordning 1. ensamstående (främstmödrar) med barn, 2. gifta med barn. 1971:1 Bilaga 13 163 3. gifta utan bam, 4. personer som ämnar ingå äktenskap, 5. övriga ensamslående(ungdomar, frånskilda, nyinflyttade m. fl. För den sista gruppen, framhållerutredningen, har reglerna inneburit ennära nog total ulestängning från tilldelning genom bostadsförmedlingarnai de större tätorterna. altemativ till den nu allmänttillämpade tidsturordningen är enligt utredningen en behovsprövning, däremellertid de ensamståendes behov måste prioriteras högre än vad nu är fallet.Denna grupp bör därför jämställas med övriga bamlösa hushåll. Utredningen finner dettroligt atl bostadsförmedlingarnas effektivitet skulle kunna öka om större rörlighet kännetecknadebostadsmarknaden. I första hand bör därför ekonomiska stimulanser sättas in förvissa hushåll med angelägna bostadsbehov,t. ex. trångbodda flerbarnsfamiljer. Utredningen gör det allmännauttalandet att de nuvarande bosladstill-läggen till barnfamiljer bör utformasså atl familjehushållen stimuleras att söka stöme bostäder i nyproduktionen ochdärigenom friställa mindre s. k. successionslägenheter till de ensamstående. Påså sätt skuUe de mindre hushållen intekonkurrera med de större om i nyproduktionen. För anmälan tUl bostadsförmedling börmantalsskrivningstvång, på orter där sådant ännu tillämpas, inte längreförekomma. Vidare bör den nedre åldersgränsen för anmälan tillbostadsförmedling sättas vid istället för den nu vanligtvis tillämpade gränsen . borgen förlån till förvärv av bostadsrätt. För atl kunna efterfråga bosladsrättslägenheter erfordras visst kapital, sparateller lånat. För ekonomiskt svaga gmpper, exempelvis ungdomar, är möjligheternaatt erhålla en bosladsrältslägenhet starkt begränsade. Kan den bostadssökande inte med egnamedel täcka insatskostnaden, kan lån oftast erhållas genom kreditinstitut ellergenom de bostadskooperativa företagensjälva. En annan möjlighet som förekommer är att vissa kommuner hjälperde bostadssökande genom att teckna borgen på lån för förvärv av bostadsrätt,varigenom bankräntan reduceras . Olika villkor råderemellertid i kommunerna. förekommer begränsningar av omfattningen avborgensteckningen i det enskUda fallet, kravfinns på viss boendetid i kommunen och i vissa fall fordras anknytning lillkommunen genom t. ex. arbetsplats. För all underlätta för bostadssökande atlefterfråga bosladsrättslägenheterrekommenderar utredningen all kommuner som förmedlar statliga lån lillbostadsrättsföreningar ger de sökande möjlighet atl på vissa vUlkorerhålla borgen för lån till förvärv av bostadsrätt i 1971:1 Bilaga 13 164 fastigheter med statlig belåning. Uthyrning av inneboenderum. Maj:tuppdrog åt utredningen alt överväga behovet av åtgärder i fråga omhyressättningen för inackorderingsrum. Bakgrunden liU delta var alt hemställt (rskr 106) att motionen II: 166jämte tredje lagutskottets utlåtande (3LU 11) däröver skulle överlämnas tillutredningen. I motiven anfördes bl. a. attvissa hyresvärdar bedriver en yrkesmässig uthyrningsverksamhet i andra hand som i många faU tenderar all få en karaktärav uppskörtning gentemot oftast betalningssvaga grupper såsom yngre ensammamödrar, frånskilda och invandrare. Merparten av de inneboende utgörs dock avstuderande och förvärvsarbetande ungdomar. Motionärerna ansåg vidare atlstarka skäl fanns för att även hyresgäster i inackorderingsrum borde få hyransskälighet prövad på laglig grund. Utredningen framhåller atlinneboenderummen (inackorderingsrummen)utgör det enda bostadsalternativet för nyinflyttade, studerandeoch invandrare på expansiva orter. Vanligtvis representerar rummen enovärdig bostadsform. Dessutom är kostnaderna för dessa rum oftast myckel höga i förhållande till standarden. Hyresgästentäcker således till en oproportionerligt stor del upplåtarens egenbostadskostnad ulan att ha några lagliga rättigheter tUl bostaden. Rättsligt sett ärföljaktligen de inneboendes ställning mycket svag. Utredningen anser del dock vara mmdrelämpligt atl kräva besittningsskyddeftersom ett sådant skulle kunna innebära en permanentning av inneboendesystemettill nackdel för såväl hyresgäst som uthyrare. I StäUet bör fråganom de inneboendes situation och rättsliga ställning enligt utredningens mening lösas genomatl alternativa boendeformer skapas. Utredningen finner att en sanering avmarknaden främst kan erhållas genom konkurrens från andra boendeformer. Tillhuvudsaklig del utgör inneboendesystemelett genomgångsboende i avvaktan på en permanent bostad, varför en nyproduktionav bostäder under andra villkor och former är mest angelägen. Hur sådanabostäder skall byggas och förvaltas har utredningen tidigare redovisat. Vidare anser utredningen att de skildaformerna av inneboenderum utgör ett otillräckligt substitut för andrabostadsalternativ och att de under inga omständigheter får betraktas som eltacceptabelt komplement på bostadsmarknaden. Åtgärder för alt begränsainneboendeformens avigsidor bör vidtas i samhällets regi. Som en ren servicetill de bosladssökande anser utredningen atl bostadsförmedlingarna bör engagera sig i förmedling avinneboenderum. Bland fördelarna med detta system nämns all de mmssökande skullekunna registreras som sökande till enpermanent bostad sora marknaden blir mer överblickbar för denenskUde, vilket är betydelsefullt inte minst med hänsyn till de oftaskrupelfria privata uthyrnings- Prop.1971:1 Bilaga 13 165 byråer som arbetar på marknaden. En sanering avdessa är även önskvärd och bör kunna ske genom inrättande av en kommunalmmsför-medling. För att skapa ökadklarhet meUan hyresgäst och uthyrare om avtalsvillkoren för hyresförhållandetbör s. k. normalkontrakt för möblerade rum införas. Utredningen rekommenderaratt de kommunala bostadsförmedlingarna kostnadsfritt skall distribuera sådanakontrakt samt redovisar exempel på kontraktsutformning. Utredningen anser det vara angelägel all den som lUlhandahåUerservicebostäder för uthyrning även kan räkna med att nyttja lägenhetsbeståndetför det åsyftade ändamålet utan att en hyresgäst oberättigat hindrar detta medstöd av hyreslagen. Allmänt kan sägas attbesittningsskyddet, dvs. rätten atl efter uppsägning få ett hyresförhållandeförlängt mot hyresvärdens vilja, är myckel svagt om del vid avtalets tillkomstförekommit klara uttalanden om uthyrningens syfte och det klart har uttrycktsatt avtalet skall upphöra efter uppsägning om vederbörande ej längre tillhörexempelvis den berättigade kategorin boende. Utredningen erinrarvidare om atl hyresvärd och hyresgäst kan träffa avtal enligt 45 § andrastycket hyreslagen om alt hyresavtalet inte skall vara förenat med rätt tUlförlängning i viss situation, t. ex. när viss åldersgräns nåtts eUerhyresgästen inte längre tillhör den berättigade boendekategorin. I och med atlbesittningsskyddet har avståtts, kan hyresvärden efter avtalstidensslut begära avhysning hos överexekutor. Vissa betänkligheterfinns enligt utredningen mot tanken att hyresavtalen beträffandeservicebostäder generellt skulle förses med överenskommelse om avslående frånbesittningsskyddet, varför utredningen inte förordar någon ändring ihyreslagen. Flertalet remissinstanseransluter sig i det väsentiiga tiU utredningens förslag och rekommendationereller lämnar dessa utan erinran. Bland dessa remissinstanser återfinnssocialstyrelsen, länsstyrelserna i , och ,sammanläggningsdelegerade i , drätselkammaren i , servicekommittén,LO, TCO, , , , Svenska och . Flera remissinstanserdelar i princip utredningens målsättning men avstyrker vissa av förslagen. TUldem hör , , , i län,sammanläggningsdelegerade i , drätselkammaren i , ochSvenska kommunförbundet. Några reraissinstanserställer sig i huvudsak positiva lill utredningens förslag och raålsältning raensätter i fråga ora inte större rörlighet och 1971:1 Bilaga 13 166 bättre balans på bostadsmarknaden är enförutsättning för att de av utredningen uppställda målen skall kunna uppnås.Denna uppfattning förs fram av bl. a. länsstyrelserna i ochÖstergötlands län samt . Huvudsakligen negativatill utredningsförslagen är länsbostadsnämnderna i och , , studentkårers centralorganisationoch Stiftelsen . Remissinstanserna ställersig allmänt bakom uttalandet i betänkandet atl en uppdelning av bostadsområdenefter de boendes inkomst, ålder o. d. är olycklig och att man därför böreftersträva en integrering i boendet. framhåller atlsträvan atl undvUca ensidig hushållsstmktur och kategorisering inom boendel ärell uttryck för atl målet för bostadspolitiken i princip är delsamma för allagrupper av individer och hushåll. Stadskollegiet i Göteborgär av den uppfattningen att utredningens integrationstankar i och för sig ärriktiga, men förutsättningen för atl en verklig integration skall kunna uppnåssägs vara atl bostadsmarknaden är i balans. betonarvärdet av atl olika hushållskategorier blandas i bostadsområdena och att mandärför bör frångå systemet med alt samla ungdomsbostäder i speciella områden.Även SSU, studentkårerna i och samt radikala demokraterlar avstånd från en sådan koncentration av dessa bostäder. instämmer iutredningens åsikt atl de bostadsbehov som ungdomsgrupperna har delas medandra efterfrågegrupper på bostadsmarknaden som exempelvis invandrare ochfrånskilda. Speciellt viktigt för invandrarna är atl bostadsmiljön skapar godaförutsättningar för en social integration. De tendenser till bostadssegregationsora invandringen medverkat till måste brytas. har generelltden uppfattningen att specialbostäder bör byggas i begränsad omfattning ochalt erforderliga komplement och servicefunktioner skall kunna erbjudasmerparten av alla hushållstyper i den normala bostadsmiljön. att integration i bostadsområdena skall eftersträvas. Delar avlägenhelsbeslåndet bör inte reserveras för viss ålders- eller annan grupp utani stället bör bostäderna göras tillgängliga för individer med gemensammagrundbehov som inte baseras enbart på ålder. SÖ och i tillstyrker i princip integrationssträvandena men anserutredningens förslag atl bygga särskUda bostäder i huvudsak för ensamståendeungdomar egendomligt med hänsyn tUl integrationslanken. Liknande synpunkteranlägger HSB sora understryker vikten av att bostadssegregation undviks ävennär del gäller ungdomens boende. Enligt SFS är förutsättningen för attjämlikhetskravet på fullgod ser- 1971:1 Bilaga 13 167 vice åt alla i samhället skall uppnås atlsamtliga grupper integreras i en gemensam boendemiljö. Behovet för allahushållsformer av ell rikt utbud av service framhålls mer eller mindre starktäven i yttrandena från , och sammanläggningsdelegerade i . Stadskollegiet iGöteborg, Svenska , SSU och studentbostadsnämnden i anseratt studentbostäderna bör upplåtas även till andra än studerande ungdomar. Avsamma principiella uppfattning är i . Dessa remissinstanser anser emellertid allintegrationen av de nuvarande studentbostäderna bör ske och i den taktnyproduktionen av servicebostäder medger. förenade studentkårerframhåller att den segregation som en student utsätts för under något ellernågra år i ett studentbostadsområde är ett betydligt mindre socialt problem änt. ex. den segregering och isolering som drabbar kategorin hemmafruar ide s. k. sovstäderna. De insatser som måste till för atl åstadkomma ell meraintegrerat boende bör i första hand inriktas på den reguljära bostadsmarknaden.I fråga om kalegoriseringen säger såväl SFS som i Lundatl en viss grad av fysisk kategorisering, t. ex. av ekonomiska skäl, inom eltbostadsområde inte behöver innebära att förutsättningar för en socialintegrering saknas. I vissa fall får man enligt stadskollegiet i göraavkall på en strikt tillämpning av inlegrationsprincipen och acceptera bostäderav ka-tegorikaraklär, exempelvis när studenter är i behov av bostäder inomrimligt avstånd från undervisningslokalerna. Samraa synpunkt koraraer fram iyttrandet från kommunstyrelsen i . Utredningen har enligtUmeå studentkår för starkt betonat individuella lösningar av boendet. Istället borde kollektiva boendeformer ha getts ökat utrymrae. Denna inställningdelas även av och radikala demokrater. Åtskilligaremissinstanser delar utredningens uppfattning atl det finns behov av speciella genomgångsbostäderför ungdo-m ar ra. SAF, Näringslivets byggnadsdelegation. ,och finner del varamotiverat att bygga genomgångsbostäder, men för atl få fram en verkligtsubstantiell ökning av bostadsbeståndet bör dessa bostäder inle ha denkompletta lägenhetens utmstning. Enligt är förslaget om servicebostäder för ungdomar m. fl. i principrikligt, men bostadsbyggandets totala omfattning blir helt avgörande för fråganora servicebosladsbyggandet skall få någon betydelse. Möjlighetema attgenomföra detta byggande inom ramen för del totala byggandet är starktbegränsade i . Även nu rådande bostadsbehov är svårt atltillgodose. Liknande uppfattning förs fram av som betonar atlsmåhushål- Prop.1971:1 Bilaga 13 168 lens liksom andra hushålls bostadsproblem iförsta hand är en fråga om tillräckligt utbud av tiUfredsstäUande bostäder överlag. Åtgärder måste därför sättas in för att få ett bättre försörjningsläge såvitt gäller permanenta bostäder, något som även Hyresgästernas riksförbundinstämmer i. Förbundet konstaterar samraanfattningsvis atl problemet medbostäder för ungdomar och ensamstående inle kan lösas isolerat från bostadsfrågornai övrigt. Sistnämnda synpunkt anlägger även i och och stadskollegiet i . riktar samtidigtuppmärksamheten på att de handikappade har ett stort behov av förbättradeboendeforraer. SFS konstaterar all del naturliga hade varit atl behandlaungdomens bostadsbehov i samband med målsättningen för hela bostadspolitiken.Bostadsbyggandets omfattning berörs även av i länsom i fråga om servicebostäder menar atl ora ungdomens behov av goda bostäderskall tillgodoses så måste servicebosladsbyggandet klart överstiga nuvarandeslu-dentbostadsbyggande. studentkår finner för sin del del varaoacceptabelt att låta flera gmpper konkurrera om de bosläder som inte ensräcker lUl för att läcka en av gruppemas behov. I fråga om produktionenav servicebostäder anför i län följande. Länsstyrelsendelar utredningens uppfattning att ökningen av det totala bostadsbeståndettorde bli marginell. Ändå torde produktionen av dessa bostäder bli av storbetydelse för utvecklingen inom skilda områden. a. påverkar denutbildningsväsendets kapacitet och inriktning. Därigenom utgör den en del avgrunden för landets framlida näringsinriktning. Vidare underlättar produktionenav dessa bostäder inflyttning för yngre förvärvsarbetande till bl. a. de störretätorterna där de efter hand kan förväntas efterfråga och få permanentafamiljebostäder. Arbetskraftens rörlighet ökas därigenom i viss utsträckning.Enligt mening är emellertid den ökade rörligheten inte generell.På orter med kraftig befolloiingsexpansion synes åtminstone f. n. produktionav servicebostäder vara atl betrakta som en förutsättning för fortsattexpansion under ordnade och socialt godtagbara former. Endast på gmnd av att såstor del av de inflyttade lill sådana orter ar ensamslående ungdomar finnsmöjlighet atl på detta vis underlätta den fortsatta utvecklingen.Länsstyrelsen tfrågasätter om inle produktionen av servicebostäderbör inordnas i och anpassas lill såväl den långsiktiga utbildningsplaneringensom den långsiktiga allmänna lokaliseringspolitiken med inriktning pånäringsliv och förvaltning inom länen och inom landet i dess helhet. iStockholms län och framhåller atl det kan behöva tillgripas specieUaåtgärder för all tillgodose bostadsbehov för en viss grupp. Stadskollegiet i Göteborgkonstaterar att antalet ensamslående som söker bostad har kraftigt ökat undersenare år, varför en ökad tillgäng Prop.1971: 1 Bilaga 13 169 lill mindre lägenhelslyper är nödvändig ombostadsförmedlingen någorlundaskall kunna tillgodose den stora efterfrågan från olika behovs-grupper avensamstående. Kollegiet understryker alt dessa grupper inte enbartbestår av ungdomar. understryker att servicebostäderna äroch bör vara genomgångsbosläder och att man vid tilldelningen av bostäder börupp-stäUa vissa kriterier såatt de boende successivt kan slussas över till lämpliga permanenta bostäder.Vidare är enligt styrelsen elevhem att föredra framför egna servicebostäder förde yngre bland ungdomarna. LO understryker värdet av all bostäderna är avseddaatt upplåtas åt alla kategorier boende.Även de som genomgår arbetsmarknads- eller vuxenutbildning bör ha likarätt till servicebostäder som andra studerande.Detta bör också gälla för de s. k. veckoslutspendlarna. Liknande synpunkteranlägger AMS, som anser det vara av avgörande betydelse för genomförandet av dearbetsmarknadspolitiska målsättningarna att behovet av bostäder kan tillgodosesför den flyttande arbetskraften eller den i arbetsmarknadsutbildning. För dettaändamål krävs ett differentierat utbud av bostäder, bl. a. av bostäder avgenomgångskaraktär. Styrelsen betonar kraftigt servicebosladsbehovel även hosandra åldersgrupper än ungdomar.