prop · FU0322 · 1971-12-31 00:00:00 — Enannan åsikt redovisas av , som anser all kostnaderna för denteoretiska vidareutbUdningen av blivande förelagsläkare m. fl. bör finansierasgenom arbetarskyddsavgiften, varvid enligt styrelsens mening i begreppetkostnader skall inräknas även studiefinansiella förmåner under de teoretiska utbildningsavsnilten. Närdel gäller upplysning och information finns enligt LO ett stort fält allbearbeta. Detta kan ske genom opinionsbUdande kampanjer och genominformation i skolor, massmedia etc. Inte minst viktigt är att olUca organ somregelmässigt arbetar med information och utbildning får ekonomiska resurser viaarbetarskyddsbidragel. Sådana organ är . Föreningen förarbetarskydd, Jordbmkets skyddspropaganda och andra liknande organ som finnsinom skUda branscher. SAF erinrar om alt delfinns branscher som redan nu har väletablerade arbelarskyddsinstitulioner sombedriver forsknings- och utvecklingsarbete saml informations- ochupplysningsverksamhet i syfte att minska yrkesskaderiskema och förbättraarbetsmiljön. a. finns inom byggnads- och anläggningsindustrin en särskUdorganisation, nämligen för arbetarskydd ochföretagshälsovård (Bygghälsan). Föreningen anser det naturligt allinstitutioner av denna typ utan mera ingående prövning kan bli tUlerkända sin»branschandel» av de medel som inflyter genom det av utredningen föreslagna bidraget. RLFoch förutsätter atl vid medelstilldelningen hänsynlas lill att upplysning och utbUdning i arbetarskydds-frågor inom jordbruk ochskogsbruk drar jämförelsevis höga kostnader på grund av alt arbetsplatsernaoftast är små och starkt spridda. förslag skall avgiften för arbetsgivarna svara mot det årligamedelsbehovet för arbelarskyddsändamål. Utredningens uppskattning avmedelsbehovet tUl f. n. ca 20 milj. kr. lämnar flertaletremissinstanser ulan erinran. Statskontoret anmärkerdock all del är svårt att på grundval av betänkandet bedöma vilka medel sombehövs för all på elt ändamålsenligt sätt främja arbetarskyddet. Förnyadställning bör därför tas lUl bidragels storlek när resultatet av arbetsmiljöutredningensarbete föreligger samt när praktiska erfarenheter vunnits av möjligheterna attstödja forskningen på området och en ingående analys skett av betonar viklen av all finansierade projekt följs upp och analyserasmed hänsyn bl. a. tUl förväntad effekt. TCO anser atl forskningoch utbildning i skyddsfrågor i vart fall på lorde bli underdimensioneradeäven med ett avgiftsuttag som svarar mot totalt ca 20 milj. kr. Utredningensförslag alt avgiften för arbelarskyddsändamål skall kopplas samman medförsäkringsavgiften har enligt inte övertygande skäl försig. Lämpligare är enhgt verket att arbetarskyddsavgiflen bestäms i direktrelation tUl avgiftsunderlagen och sålunda får karaktären av en friståendeavgift. Ocksåarbetarskyddsstyrelsen ifrågasätter den föreslagna sammankopplingen. Styrelsenframhåller att arbetarskyddsavgiflen är avsedd att läcka ett betydligt vidarefält än del som läcks av yrkesskadeförsäkringslagen. Det kunde därför vararimligt med helt skilda författningar. Meden sådan ordning skuUe inga komplikationer behöva uppslå vid en eventueUintegrering mellan yrkesskadeförsäkringen och den allmänna försäkringen. Utredningenföreslår atl inflytande arbelarskyddsmedel skall sammanföras i en särskildfond, som i \'issa avseenden handhas av . Dessutominrättas en särskild styrelse - ett statiigt råd - med uppgift alt bestämma ommedlens användning och fördelning. Flertalet remissinstanser har ingainvändningar häremot. I två remissyttranden ifrågasätts emeUertid en annanordning. Riksförsäkringsverketanser alt arbetarskyddsavgiflen i flera avseenden kommer att uppvisa likhetermed byggnadsforskningsavgiflen, som beräknas, debileras och uppbärs av verketoch därefter ingår tiU en för ändamålet bUdad fond. Verket erinrar om altverket inte förvaltar denna fond och inte heUer för dess räkenskaper ellerverkställer utbetalningar från denna. Enligt verk.et bör närmast arbelarskyddsstyrelsenvara huvudman för en arbelarskyddsfond. Statskontoretanser sig inle kunna biträda förslaget om alt inrätta elt statligt råd. Altemativaorganisatoriska lösningar tiU rådet borde ha presenterats. Det kanifrågasättas; om inle en smidigare och effektivare administration skuUe kunnauppnås om det föreslagna rådels uppgifter läggs på arbelarskyddsstyrelsen. inom arbelarskyddsstyrelsen skuUe kunna tUlgodose önskemålet omspeciell sakkunskap i samband med bidragsgivningen. Arbetarskyddsstyrelsenanser för sin del atl utredningens förslag är ägnat att underlätta deladministrativa förfarandet. Detföreslagna rådets sammansättning kommenteras i åtskilliga yttranden. LOoch SAF finner den föreslagna sammansättningen tiUfredsställande. TCOoch godtar däremot inte förslagel ulan ställer var för sin del krav pårepresentation i rådel. och anser all starka skäl talar föralt i rådel iiven ingår representant för landstingskommuner och primärkommunersåsom företrädare för det betydande kommunala arbetsgivarområdet. Enligtsocialstyrelsen bör också vara representerad i rådel. Dettaanses motiverat bl. a, av styrelsens uppgift som tillsynsmyndighet för hälso-och sjukvården samt socialvården. Som elt ytterligare skäl anförs att företagshiUsovårdenbör vara samordnad med samhäUets offentliga hälso- och sjukvårdsorganisation. Universitetskanslersämbetetanser att stjaelseorganet med den sammansättning som utredningen föreslär lordeha specieUa fömtsättningar att avgöra valet av forskningsprojekt utifrånsamhällets behov. Ämbetet fömtsätter emellertid att behov kommer alt föreliggaav alt i någon formknyta ett organ med rådgivande funktion till styrelsen. Inom ett sådantrådgivande organ bör plats beredas för bl, a, företrädare för statens råd för samhäUsforskning,statens medicinska forskningsråd, styrelsen för teknisk utveclding samtnärmast berörd universitetsforskning. Yrkesskadeförsäkringenfinansieras i huvudsak genom arbetsgivaravgifter, som beräknas enligt s. k. kapilaltäckningsmetod.Beräkningssystemet innebär all de som inflyter för ett visst år skalltäcka försäkringens utgifter för de yrkesskador som inträffat just . Premieintäkternamåste således förslå även till de avsättningar som behövs för framlida livränleutbetalningarpå grund av de inträffade skadorna. Genomatt tillämpa kapitalläckningssyslemet fixeras medelstillgången för ett skadefaUvid vad som svarar mot de förmåner som nominellt fastställs det år fonderingenför skadefällel görs. Rällighelema på grund av försäkringen saknar således iprincip värdebeständighet. För all ge värdebesländiga förmåner krävs tillskottav medel, t. ex. genom ytterligare utdebiteringar från arbelsgivama. Beslut omtillskott fattades senast av riksdag (prop. 1967: 147, 2LU 1967: 68).I enlighet härmed uttas av arbetsgivarna särskilda avgiftstillägg föruppräkning och förstärkning av äldre livräntor saml för värdesäkring av såväläldre som nyare livräntor. Deförbättringar som enligt vad sagls beslöts i yrkesskadeförsäkringen år1967 tillgodosåg de mest angelägna reformbehoven. I fråga om melodema föryrkesskadeförsäkringens finansiering vidtogs däremot inga väsentiigaförändringar. I den lagrådsremiss som låg lill grund för prop. 1967: 147anförde jag att fördelar och nackdelar med olika avgiftssystem borde utredasnärmare innan man tog ställning till en förändring i nämnda hänseende. Ensärskild utredningsman tUlkaUades för att verkställa den åsyftade utredningen.Denne fick tiU uppgift att pröva också vissa andra näriiggande spörsmål,nämligen dels frågan om att ta ul en särskUd avgift för arbelarskyddsändamål isamband med avgiften för yrkesskadeförsäkringen och dels frågan hur yrkesskadesla-listikeni framtiden bör utformas och vilken myndighet som bör svara förstatistikproduktionen. Utredningensnu föreliggande belänkande innefattar förslag rörande yrkesskadeförsäkringensfinansiering och om en avgift för arbelarskyddsändamål. Dessa frågor kan enUgtutredningen lösas för sig i en första etapp. TUl spörsmålen beträffande yrkesskadeslatislikenavser utred- Utredningen anser all nuvarande ordning i fråga om yrkesskadeslatislikenkan behållas tiU dess slatislikfrå-goma får sin lösning i ett senare sammanhang. I anslutning lill vad jaghär nämnt vUl jag erinra om alt jag - såsom redan framhåUits stalsverksproposilion(bU. 7 s. 21) - har för avsikt att begära bemyndigande att tillsätta enutredning med uppgift att se över yrkesskadeförsäkringens förmåner. Dennautredning skall dessutom lägga fram förslag om överflyttning av handläggningenav yrkesskadeärendena i första instans från lill de aUmännaförsäkringskassorna. Närdet gäller finansieringen av den obligatoriska yrkesskadeförsäkringen föreslårutredningen att det traditionella kapitalläckningssyslemet skall överges liUförmån för elt fördelningssystem. Den principiella innebörden avfördelningsmetodiken är atl kostnaderna för de försäkringsersättningar som utgettsunder visst år skaU fördelas mellan de arbetsgivare som är verksamma underåret, oavsett om de skador som föranlett kostnadema inträffat under samma åreller tidigare. Bortsett från den reserv, som kan behövas för all möta tUlfälligaojämnheter i belastningen på försäkringens ekonomi, fordrar fördelningsmetodeni och för sig inte någon fondbUdning. Attden obligatoriska yrkesskadeförsäkringen bygger på kapitalläckningssyslemetsammanhänger med atl det i försäkringen länge funnits vissa inslag avfrivillighet. Det längst kvarstående draget av frivillighet har varit rättenför arbetsgivarna all välja meUan och något av deömsesidiga socialförsäkringsbolagen såsom försäkringsgivare. Dennavalmöjlighet har numera upphört. Efter utgången av meddelar socialförsäkringsbolageninte längre yrkesskadeförsäkring och skall derasförsäkringsstock ha förts över på . Därigenom har, såsomframhållits av utredningen, huvudmotivet för bibehållande av kapilalläckningssystemetbortfallit. Fördelningsmeloden liggertill grund för den aUmänna tilläggspensioneringens finansiering. Ett väsentiigtskäl tiU att denna metod valdes var alt man därigenom kunde tillgodose kravetpå värdebeständighet hos utgående förmåner. Eietta motiv gäller naturligtvis ilika mån när man skall avgöra i vilken ordning yrkesskadeförsäkringen skall finansieras.Belysande är all kapitalläckningssyslemet inte tiUämpas renodlat inomyrkesskadeförsäkringen . Kostnaderna för förhöjning och värdesäkring avyrkesskadelivräntor erdigt YFL eller dess föregångare tas nämligen ul av varjeårs arbetsgivare enligt fördelningsmetod. Elt ytterligare betydelsefullt skälsom talar tiU förmån för fördelningssystemet är, som påpekats i LO:s remissyttrande,alt detta system skapar möj- ligheter all anpassa utgående livräntor efter höjningen avden aUmänna standarden i samhället. En övergång tiU fördelningsmetodik har f. ö.också den fördelen atl särskilda försäkringslekniska grunder för beräkning av yrkesskadelivränlornaskapitalvärden - det gäller här anlaganden för framtiden rörande dödlighet, kapitalförräntningm. - i princip inte behöver fastställas. Mol bakgrunden av del anförda är jag i likhet medremissinstanserna beredd alt godta utredningens förslag om atl finansieringenav den obligatoriska yrkesskadeförsäkringen i fortsättningen skall ske enligt fördelningsmelod.övergången lill del nya systemet bör emellertid inle ske oförmedlat. påvisat skulle en omedelbar tillämpning av elt striktfördelningssystem innebära alt avgifterna i initialskedet skulle bli obetydligaoch all de därefter skulle stiga successivt lill dess ett jämviktsläge skulleuppnås långt fram i liden på en nivå som ligger avsevärt över avgiftsnivånenligt kapitalläckningssyslemet. Jag delar utredningens uppfattning atl detinte är lämpligt atl försäkringens finansiering skjuts på framliden i sådanutsträckning. Enligt utredningen kan i inledningsskedet en viss sänkningav den nuvarande genomsnittliga avgiftsnivån vara motiverad. För egen del ärjag emellertid inle benägen atl förorda en sådan sänkning. I stället bör manenligt min mening sträva efter en från avgiflssynpunkl i det närmaste jämnövergång. Härigenom behöver inte försäkringens fonder minska i samma mån somutredningen avsett i samband med all de las i anspråk för försäkringensförpliktelser på gmnd av skadefall som inträffat före övergången. Avgiftsuppräkningari framliden kan därmed också begränsas. TUl de närmare detaljerna i fråga omstorleken av avgiftsuttaget skall jag återkomma. Premien för yrkesskadeförsäkring skall enligt uttryckligbestämmelse i YFL avvägas efter en försäkringsleknisk prövning av denekonomiska risk som försäkringen avser. Därvid skall beaktas arbetets farligheti allmänhet och de särskilda förhåUanden under vilka det bedrivs. Bestämmelsentillämpas i första hand så, alt avgiften - på sätt närmare beskrivits iavsnillet om gällande ordning - gjorts beroende av vilken näringsgrenarbetsgivarens verksamhet liUhör. Kravet på hänsyn till de särskildaförhållanden arbetet bedrivs under tillgodoses genom s. k. specialtariffering,dvs. arbetsgivaren kan på gmnd av särskUda omständigheter få en premiesats,som avviker från vad som gäller för näringsgrenen i övrigt. Av övergången lUl fördelningssystem för försäkringensfinansiering följer inte nödvändigtvis att riskgraderingen vid premiesällningenskall upphöra. Utredningen har emellertid stannat för all en ordning medenhetlig premiesals bör införas. Utredningen har enligt min mening anfört godaskäl för sin ståndpunkt. Jag skaU här beröra de viktigaste. 4 1971.1 saml. Utredningenför fram uppfattningen atl de oUka grenarna av näringslivet är så passberoende av varandra i skilda hänseenden all höga kostnader för yrkesskadorinom en viss näringsgren mycket väl kan delas av en större kretsavgiftspliktiga än vad som är fallet . Invändningar mot detta synsätthar anförts av en remissinstans. , som i stäUet hävdarden förelagsekonomiska principen atl varje verksamhet skall bära de kostnadersom är atl hänföra lill just den verksamheten. Föregen del har jag inte något atl erinra mol den tankegång som utredningen görsig till tolk för. Jag vill inskjuta all utredningen uppenbart inte menar kan helt bortse från rättvisesynpunkter i förevarande sammanhang. Utrymmetför rent företagsekonomiska överväganden av den art som bankföreningen tagitupp bör däremot enligt min mening vara rält begränsat. Man får komma ihåg atlavgifterna för yrkesskadeförsäkringen bara utgör en liten del av arbetsgivarnastotala avgifter tiU socialförsäkringen. Som belyses i del följande för-håUerdel sig dessutom så, all nuvarande differentieringssyslem inle leder lill alt yrkesskadekoslnadernafördelas på ett sätt som för den enskilde arbetsgivaren eller ens i genomsnittför en enskild näringsgren ger ett adekvat ullryck för den risk somförsäkringen avser. En avgiflsberäkning somgrundar sig på klassificering av arbetsgivarnas verksamhet enbart efternäringsgren är naturligtvis långt ifrån något finstämt medel för atl nå framtill en fördelning av yrkesskadekostnaderna efter riskförhållandena i arbetet.Hänsyn las således inte lill att yrkesskaderisken inom en näringsgren kanvariera mellan olika förelag och olika slags arbeten, ulan arbetsgivaren fårerlägga avgift efter den genomsnittliga risken inom näringsgrenen.Klassificeringssystemet har vidare efter hand förenklats genom atl antaletindelningsgrupper skurils ned starkt. Schemat tillämpas dessutom numera, efteren omläggning av debiteringssystemet inom , på elt i vissmån schablonmässigt sätt, i det att en arbetsgivares hela verksamhet i regelbetraktas som en enhet och hänförs lill den näringsgren som svarar mot denhuvudsakliga inriktningen av verksamheten. Utredningens konstaterande, alt riskgraderingeni sitt nuvarande skick är ofullständig är uppenbarligen befogal. Likaså med rätta harutredningen åberopat att den samordning som råder mellan yrkesskadeförsäkringenoch sjukförsäkringen innebär alt den helt övervägande delen av yrkesskadefallenslutregleras inom sjukförsäkringens ram. Kostnaderna lör dessa fallfinansieras således genom sjukförsäkringsavgifterna, som inle är riskgraderade.Utredningen har också framhållit all en tidigare förefintlig gmnd för eltdifferentierat premiesyslem har undanröjts i och med atl det inle längreförekommer någon konkurrens mellan olika försäkringsinrätlningar för yrkesskadeförsäkring. Den nuvarande riskgraderingens värde från arbetarskyddssynpunklär av naturliga skäl svårt alt mäta. Beslickande ler sig utredningens uttalandeatl det närmast är möjligheterna till premienedsältning på grund av specialtarifferingen- som utnyttjas i ringa omfattning - som kan ha en stimulerande effektpå del förebyggande arbetarskyddet. Oavsett om della är riktigt eller inle lordedel knappast finnas skäl alt anta att slopandet av premiedifferentieringen fårtill följd att företagen slår av på sina ambitioner atl åstadkomma ett fullgottarbetarskydd. Under alla omständigheter är det genom andra insatser som enförstärkning av arbetarskyddet måste genomföras, och jag vill då bl. a. peka pådel förslag som jag i del följande lägger fram om bidrag från arbetsgivarnassida tiU ökade insatser på arbelsmiljöområdet. Framhållas bör också all enligt vad utredningen funnit denomfördelning av premieutlagel, som följer av en övergång till enhetspremier, inleinnebär några stora avgiftshöjningar för de allra flesta mindre företag som fåren uppjustering av avgiften. Av del anförda framgår alt jag ansluter mig lill förslagelom all avskaffa riskgraderingen. Detta innebär atl försäkringsavgiftensstorlek blir beroende bara av arbetsgivarens kostnad för löner o. d. (avgiftsunderlaget)saml den enhetliga procentsatsen för avgiftsuttaget. Härigenom skapas ocksåmöjlighet atl väsentligt förenkla arbetet med debitering och uppbörd av olikaarbetsgivaravgifter lill socialförsäkringen. Jag vill i detta sammanhang nämnaall avsikten är all skall få i uppdrag all lägga framförslag om överflyttning av avgiflsdebite-ring m. m. från riksförsäkringsverketlill de lokala skatlemyndighelema. F. n. kan arbetsgivare på grund av egen utfästelse atl vidyrkesskada utge ersättning som svarar mol gottgörelsen enligt YFL - s. k.självrisk - befrias helt eller delvis från skyldighet att erläggaförsäkringsavgift. Enligt utredningen är det inle förenligt med en övergång lUlfördelningsmelod för försäkringens finansiering alt behålla denna ordning.Utredningen föreslår därför atl självrisksyslemel avskaffas. För egen delinstämmer jag i utredningens förslag. Därvid vill jag särskilt betona viklen avall då fördelningsmeloden införs del arbetsgivarkollektiv, som skall svara föravgifterna till försäkringen, blir så stort och stabilt som möjligt. Innebörden av förslagel i denna del är all inga nyamedgivanden om sådana särskilda försäkringsvillkor som självrisken avser kommerall liimnas och all löpande medgivanden sägs upp. Som utredningen föreslagitbör arbetsgivare få möjlighet att på överlåtabetalningsansvaret för livräntor som arbetsgivaren alltjämt har all betala på gmndav tidigare självriskåtaganden. Vederlaget för verkels överlagande avbetalningsansvaret utgörs av kapitalvärdet av livräntorna, vilket arbetsgivarensåledes skall betala till verket. Underremissbehandlingen har från kommunall håll anförts önskemål om möjlighet förde kommuner, som fortfarande under en övergångstid kommer alt vara skyldiga atlerlägga självrisklivräntor, atl komma överens med om attlivränteutbetalningarna skall ske genom verkets försorg. En sådan ordninganser jag praktiskt lämplig såväl när det gäller kommuner som beträffandeandra arbetsgivare med kvarstående självriskförpliklelser. Varken nuvarande higsliflningeller den lagstiftning som utredningen föresilår lägger hinder i vägen föröverenskommelser av den art som åsyftas. finns en del kommuner ochstörre förelag som har avtal med om utbetalning genomverkels försorg av självrisklivränlor. Enligt vad jag inhämlal är verketvilligt alt träffa överenskommelser om alt verket skall ta på sig uppgifternai samband med utbetalning av självrisklivräntor. Självfallet kan dessaöverenskommelser behöva la sikte också på en reglering av sådana frågor somsäkerhet och ränlegoltgörelse för belopp som verket åtar sig atl betala ul. Sombidrag till omkoslnadema för försäkringsrådets och riksförsäkringsverketsverksamhet skall enligt YFL i dess nuvarande lydelse för varje försäkringerläggas en tilläggsavgift motsvarande av grundavgiften för försäkringen.Övriga omkostnader för de nämnda myndigheternas verksamhet bestrids avstatsverket. Utredningen har inteansett det lämpligl all efter övergång tiU fördelningsmetod för försäkringensfinansiering behålla systemet med ett procentuellt påslag på grundavgiften. Istället har utredningen föreslagit att förvaltningskostnaderna skall inräknasbland de övriga kostnader som skall finansieras med en enhetiigarbetsgivaravgift. Därvid förutsätts all försäkringsavgiften skall täcka sammaslags förvaltningskostnader som finansieras genom tilläggsavgiften. Nuvarandetilläggsavgifter inbringar ca 8 milj. kr. , vilket motsvarar 75 a 80 %av de förvaltningskostnader, som avser yrkesskadeförsäkring av annanarbetstagare än sådan som är i statens tjänst. Enligt utredningen bör dessaförvaltningskostnader i sin helhet avgiftsfinansieras och således inkalkylerasvid avgiftsberäkningen. Ersättning för förvaltningskostnaderna föreslås utgå frånden fond, lill vilken yrkesskadeförsäkringsavgifterna flyter in. Utredningensförslag om i princip full avgiflstäckning av de förvaltningskostnader som dethär gäller har genomgående godtagits av remissinstanserna. Den metod somföreslagits för beräkning av avgifts-behovet för förvaltningskoslnadsändamålhar emellertid i remissyttrandet från kritiserats sombesvärlig och administrativt tyngande. Enligt verket bör försäkringensersättning till staten för förvaltningskostnader beslämmas sorn en andel av yrkesskadeavgiflenoch som hittiUs inflyta på vederbörande inkomsttitel. Ilikhet med utredningen anser jag atl man bör undvika konstruktionen med en särskildtiUäggsavgift för förvaltningskoslnadsändamål. Förvaltningskostnaderna böringå bland övriga kostnader som skall finansieras genom den enhetligaarbetsgivaravgiften lill försäkringen. Därvid bör principen vara allomkostnaderna för försäkringsrådets och verksamhet,såvitt avser obligatorisk försäkring av annan arbetstagare än sådan som är istatens tjänst, skall täckas fullt ul. Jag har emeUertid förståelse förönskemålet från om administrativ förenkling, som främst lordela sikte på de beräkningar som kan krävas för atl urskilja de kostnader hosförsäkringsrådet och som skall täckas av försäkringen.Dessa beräkningar kan uppenbarligen inle göras med exakthet. En viss schabloniseringmåste tillgripas vid uppskattningen av yrkesskadeförsäkringens andel av de bådamyndigheternas totala kostnader. Som framgår av del följande kommer jag altföreslå att procentsatsen för avgiftsuttaget till försäkringen skallfastställas för i regel i sänder i en särskild lag. I denna lag kanlämpligen också anges hur stor andel av avgiften lill försäkringen som underperioden skall anses belöpa på förvaltningskostnader. Med denna ordningbehöver beräkning av kostnaderna inle göras mer än i regel vart femte år.Ersättningen för förvaltningskostnaderna bör via yrkesskadeförsäkringsfondentillföras vederbörande inkomsttitel på riksstaten. Beträffandefinansieringen av den frivilliga yrkesskadeförsäkringen föreslår utredningeninga genomgripande förändringar. Den frivilliga försäkringen anses alltjämtböra bygga på kapitalläckningssyslemet. Denna försäkringsform fömtsätter ocksåen riskgraderad premiesällning. I sistnämnda hänseende erinrar utredningen om atlmöjligheterna till differentiering efter skaderisk begränsias genom atl dennuvarande näringsgrensvis upplagda koslnadsslatistiken kommer alt upphöra somen följd av övergången till enhetlig premiesällning för den obligatoriska försäkringensdel. Denna svårighet kan enligt utredningen undgås genom all riksförsäkringsverketminskar antalet riskklasser och reducerar spännvidden i premiesällningen.