prop · FU03107 · 1971-12-31 00:00:00 — Enytterligare fråga sora kräver ställningstagande är behovet av s e k-retessbesläraraelseroch regler ora tystnadsplikt. I proraeraorian frarahåUs, sora jag tidigare närant,all ell öppet raenings-ulbyle raellan arbelsraarknadsrayndighel, arbetsgivareoch företrädare för fackliga organisationer kräver alt handlingar sora gällerenskilt företags affärs- eller driftförhållanden eller arbetstagares ellerarbetssökandes personliga förhåUanden kan sekrelessbeläggas. Nuvarande besläramelseri sekretesslagen ger inle önskvärt skydd. I proraeraorian föreslås atl i sekretesslagenskall införas en särskild bestäraraelse sora inskränker rätten all ulbekoraraahandlingar i sådant ärende, i den raån handlingen innehåller uppgift oraenskilt företags affärs- eller driflförhållanden eller enskUds personligaförhållanden. Vidare föreslås bestäraraelser ora tystnadsplikt i raotsvarandehänseenden. Proraeraorieförslaget har godtagits av flertalet reraissinstanser.SAF anraärker eraeUertid atl det är oklart ora uppgifterna rörandepersonalpolitiken skall bli tillgängliga även för motpartens organisationer ochpåpekar också risken för all redovisningen av personalplaneringen kan innebäraatl exerapelvis för konkurrenter heralighållna utbyggnadsplaner avslöjas.Utredningen rörande ökad anställningstrygghet ra. m. anser atl det trotssekretesskyddet är betänkligt att partsrepresentanter inora arbetsraarknadsrayndigheternafår del av produktionsplaner ra. Även enligt min mening är del nödvändigtför att ell förtroendefuUl utbyte av informationer skall kunna komma till ståndvid överläggningar enligl den föreslagna lagen all del inle finns risk attuppgifter om enskilt förelags eller sammanslutnings affärs- ellerdriftförhållanden eller enskilds personliga förhållanden kommer till allmänkännedom. Ett tillräckligt skydd mol sådana risker skapas emellertid genombestämmelser om sekretess och lystnadsplikt enligt promemorians förslag. Jagförordar därför förslaget. Straff för brott raot tystnadsplikt kan i enlighet härraedinträda för den sora fått del av uppgift sora har läranats raed slöd av lagenoch yppar eller nyttjar vad han därvid erfarit ora förhåUanden sora jag nysshar berört. Del är enligt min mening sä betydelsefuUt alt raöjligheler till ettfritt informationsutbyte vid överläggningar skapas att intresset av atl bevarasekretessen kring åsyftade förhållanden fär väga tyngre än tillgodoseendet avi och för sig motiverade anspråk på alt vidareinforraalion ora dessaförhållanden skall kunna läranas. Man lorde alltså inte behöva befara alt sekretessbelagdauppgifter, i fall då dessa kan vålla skada, sprids utanför den krets soradeltar i överläggningama, dvs. förutom arbetsgivaren och företrädare för denarbetsgivarorganisation han tillhör även företrädare för arbetsraarknadsrayndigheterna och för berördaarbetstagarorganisationer. I proraeraorianhänvisas lill all i årets stalsverksproposilion (prop. 1971: 1 bil. 13 s. 51)har beräknats raedel för förstärkning av länsarbetsnärandernas kanslier och förraedlingsorganisalionenraed bl. 25 tjänster för kontakter med företagare i syfte alt undersökavilka förändringar sora kan vidtas för att bl. a. fler äldre skaU kunna få anstäUningpä den öppna arbetsmarknaden eUer behåUa anställningar där. Förslagel hargodtagils av (InU 1971: 3, rskr 1971: 56). Det kommer alltså all finnasvissa resurser för del förordade systemet, sägs det i proraeraorian. Enligl proraeraorianlorde Kungl. Maj:l kunna medge erforderliga anslagsöverskridanden oraytterligare resurser behöver ställas till förfogande. På anses dennya lagstiftningen eraeUertid kunna raedföra behov av anslagsförslärkningar. AMSförklarar raed anledning av della uttalande alt styrelsen redan nu vUl anraäla atlbehov av resursförstärkningar föreligger. LO och TCO frarahåUer betydelsen avatt länsarbetsnäranderna fär tillräckliga förstärkningar för atl fraragångsriklkunna lUlärapa den föreslagna lagen. Förstärkningen raed 25 tjänster är enliglTCO otillräcklig. Ocksåenligl rain bedöraning kommer länsarbetsnämnderna att för sin tillämpning avden föreslagna lagstiftningen behöva personalförstärkningar. Kostnaderna förerforderliga förstärkningar komraer alt belasta anslag som på grund av sinkaraktär av förslagsanslag får överskridas. De anslagsöverskridanden som i etlinledande skede kan bli aktueUa kan beräknas röra förhållandevis marginellabelopp. Någon omräkning av anslag lorde därför inte nu behöva ske på grund avde nya uppgifterna för arbetsmarknadsverket. Ienlighet med vad jag har anfört i det föregående har inom inrikes-deparlementelupprättats förslag till 1) lag ora ansläUningsskydd förvissa arbetstagare, 2) lag ora ändring i lagen (1914:45) ora koraraission, handelsagentur och handelsresande, 3) lag ora ändring i lagen (1970:741) ora statiig lönegaranti vid konkurs, 4) lag ora vissa ålgärder för allfrämja sysselsättning av äldre arbetstagare på den öppna arbetsmarknaden, 5) lag ora ändring i lagen (1937:249) ora inskränkningar i rätten all ulbekoraraa aUmänna handUngar. Rörande de enskilda bestäraraelserna i lagförslagen villjag ytterligare anföra följande. 7.1 Lagen om anställningsskydd för vissa arbetstagare I första stycket föreskrivs, atl arbetstagare, sora uppsägsoch då har varit anställd hos arbetsgivaren i rainst 24 raånader under de treär som närmast föregått uppsägningen, äger åtnjuta en uppsägningstid , om han fyllt , pä om han fyllt ochpå om han fyllt 55 är. Med »arbetstagare» åsyftas här det civilrältsliga arbetstagarbegrep-peli första hand raed den innebörd det har i seraeslerlagen. Den uppstäUda regeln ora en kvalifikationstid på 24månader som har föregått uppsägningen innefattar inte någotkrav på att anställningen skall ha varit samraanhängande. Det fordras inteheller atl del har varit fråga ora anställningar av sararaa slag. På dennapunkt skiljer sig milt förslag från proraeraorieförslaget. I proraeraorian harsora exempel närants bl. a. det fallet alt en lelearbelare lar anställning hosstatens järnvägar. Enligt proraeraorieförslaget skulle denne arbetstagare intekunna tillgodoräkna sig anställningstiden hos ora han blev uppsagdav . Med anledning härav vill jag först frarahålla, alt i ett sådanifall de båda anställningarna har avsett en och sararae arbetsgivare näraligenstaten. I del nu aktuella sammanhanget bör nämligen, som också anges ipromemorian, inte den särskilda myndigheten ulan staten anses varaarbetsgivare. Enligl raitt förslag får arbetstagaren därför i del angivna exerapleltillgodoräkna sig anställningstiden hos . När det gäller kommunalanställdablir på motsvarande sätt kommunen all anse sora arbetsgivare. En person soravarit anställd först som arbetare och sedan sora tjänsteman hos saramearbetsgivare får enligt paragrafen tiUgodoräkna sig den tid han var anställdsom arbetare, ifaU han blir uppsagd från sin befallning sora tjänsleraan.Detta gäUer även ora han skulle ha varit anställd någon tid hos annanarbetsgivare innan han tillträdde Ijänste-raannabefatlningen, givelvis underförutsättning atl kvalifikationskravet är uppfyllt. Paragrafen gäller vid uppsägning som görs avarbetsgivaren. Reglerna om uppsägningstidens längd skall tiUämpas oberoende avvilken grund sora åberopas för uppsägningen. Sora närraare anges i 3 § behöveri visst fall de i 1 § föreskrivna uppsägningstiderna inte iakttagas. nai 1 § är rainirairegler, och del är alltså fullt raöjligl all träffa avtal omlängre uppsägningslider än dera sora anges i lagen. I fråga ora handelsresandeoch platsförsäljare kan koraraissionslagens regler ora uppsägningslid i vissa faUleda liU atl arbetstagaren har räll till längre uppsägningstid än vad soraföljer av 1 §. Sorafrarahålls i proraeraorian gäller lagen i princip inte vid uppsägning sorasyftar endasl till omreglering av anställningsviUkoren. Om överenskommelse omsådan orareglering inte kan träffas och arbetsgivaren inle vill behållaarbetstagaren i anställningen, får lagen emellertid den verkan allarbetslagaren raåste få en uppsägning sora går ut på alt anställningen skallupphöra, varefter den lagstadgade uppsägningstiden börjar löpa. I andra fallkan situationen vara den all arbetsgivaren inle avser att med uppsägningendefinitivt skilja arbetstagaren frän anställningen. Etl säsongarbete kan varaanordnat så att anställningsavtalet formellt upphör i och raed säsongens utgångoch etl nytt anställningsavtal ingås när arbetstagaren återinlas i arbetet vidnästa säsongs början. En uppsägning från arbetsgivarens sida, sora inte syftar lUlatt säsongarbetaren skall betagas möjligheten atl återkoraraa i arbetet nästasäsong, är i realiteten inte Ukvärdig raed en uppsägning av en lillvidareanställ-ning.En sådan uppsägning av en säsongarbelare har alltså en speciell karaktär ochbör därför vid lillärapningen av denna lag inle anses utlösa de rättsverkningarsora enligl lagen följer av uppsägningar i allraänhel. En sådan rältstUlärapningstår f. ö. i överensstämmelse med arbetsdomstolens praxis enligt vilken vägranall återanslälla säsongarbelare har bedömts vara föreningsrätlskränkning, troisalt anslällningsvägran annars inte omfattas av lagen om förenings- ochförhandlingsrätt (AD 1944 nr 96). Som förut framhållits blir lagen dock tUlämpligom en uppsägning av en säsongarbelare har den innebörden all arbetstagaren inteskall få återkomraa i arbetsgivarens tjänst. Med anledning av vissa uttalandenunder reraissbehandlingen vUl jag påpeka, atl lagen inte är tilläraplig ora anstäUningenupphör på annat sätt än genora en privaträttslig uppsägningshandling. Detlakan förekoraraa i offentlig verksamhet t. ex. genom avsättning, avgång isamband raed pensionering, försällande i disponibilitet eller förflyttning (se32 kap. 4 § saral 19 och 31-34 §§ slatsljänsleraannalagen). Förstastyckel gäller sora närants bara vid uppsägning frän arbetsgivarens sida.Uppsägningstiderna måste iakttas även av konkursbo som vill säga upparbetstagare liksora av arbetsgivares dödsbo. Eflersora lockout och strejkenligt stadgad praxis inte anses bryta anställningsförhållandet behöver lagstadgaduppsägningstid inte iakttas ora sådan stridsåtgärd skall vidtas. StatiigaIjänsteraän sora har tiUsatts genora fuUraakt eUer konstitulorial kan inteskiljas från tjänsten genora uppsägning. Lagen om ansläUningsskydd för vissaarbetstagare förutsätter atl en uppsägning av anställ- ningsförhållandelkan äga rura från arbetsgivarens sida. Lagen är alltså inle tillämpUg på sådanastatstjänstemän. I dellastyckes första punkt återfinns den förut behandlade regeln atl paragrafen inlegäller arbetstagare, vars anställning begränsats till viss lid eller visstarbete, om begränsningen av anställningsavtalets giltighet föranleds avarbetsuppgifternas beskaffenhet eller står i överensslämraelse raed praxis inorabranschen. Bestäramelsen ora atlbegränsningen föranleds av arbetsuppgifternas beskaffenhet kan bli tilläraplig,ora en person raed speciella yrkeskunskaper anställs för ell arbete sorakräver dessa kunskaper. Sora exerapel på alt begränsningen överensstämraer raedbranschpraxis kan näranas det fallet atl en byggnadsarbetare anställs för eltvisst bygge. annat fall är det att anställningen har begränsats tUl visstid raed stöd av bestäraraelser sora raeddelals av Kungl. ex. inora del allraänna skolväsendel. Vid säsongbetonal arbete kan en begränsningav anställningsavtalets giltighet till säsongen också tänkas ha slöd ibranschpraxis. Vid bedöraningen av frågan ora branschpraxis föreligger kan del tiUärapligakoUeklivavlalel vara lill god ledning. Oraen arbetstagare anställs eller visst arbete ulan atl en sådanbegränsning av anställningsavtalets giltighet föranleds av arbetsuppgifternassärskilda beskaffenhet eller branschpraxis, får lagen för arbetsgivarens delden verkan atl arbetsgivaren är skyldig all säga upp arbetslagaren och avvaktaall den lagstadgade uppsägningstiden utiöper innan anställningsavtalet upphör. Andrapunkten innehåller den förat behandlade regeln alt, ora arbetstagaren uppsägsfrån tiUfällig anställning, bestäraraelserna i paragrafen inte ägertillämpning, såvida arbetslagaren efter uppsägningen får återgå lill tidigareanställning hos sararae arbetsgivare. Bestäraraelsen tar sikte på vikarialstjänstgöringoch Uknande liUiällig tjänstgöring. Om en person har befordrats, kan alltså bestäraraelseninle åberopas, ifall arbetsgivaren vill låta vederbörande återgå lill sin förrabefattning. Det kan i detta samraanhang erinras ora alt begreppet tiUfälliganställning används även i slalstjänsteraannalagen (8, 30 och 35 §§). Där avsesfall när någon anställs för lid sora beräknas inle översliga tre raånader.Denna anslällningsforra lorde emellertid på grund av 1 § andra stycket förstapunkten ej omfattas av lagen om anställningsskydd, i varje faU om anställningeninle har varat mer än tre raånader. Styckelupptar de i den allraänna motiveringen behandlade reglerna om arbete ålkoncernförelag, arbete ål förutvarande ägare och arbete ål företag inom koncemsom förutvarande ägare tillhört. Innebördenav bestämmelserna är alt en arbetstagare som sägs upp från etl koncernförelaghar räll att tiUgodoräkna sig den tid han har varit anstäUd hos annat företag isararaa koncem, givelvis under förutsättning atl tjänstgöringen ligger inoraden tid av sora anges i första stycket. Del har inle någon betydelse oraarbetsuppgifterna hos de olika koncernföretagen varit Ukartade eller ej. Delfordras inte alt anställningstiden hos koncernföretagen varit sararaanhängande.Överlåtelse av förelag har enligl della stycke inte den betydelsen all nykvalifikationstid raåste intjänas hos förvärvaren av företaget. I proraeraoriannärans alt reglema i detla stycke i vissa fall kan få analogisk lillärapning.Om en person, sora drivit rörelse, orabildar denna liU aktiebolag bör sålundaenligt proraeraorian arbetslagaren vid uppsägning från bolagels sida fätillgodoräkna sig den lid under vilken han varit anställd i den tidigarerörelsen. Motsvarande kan i vissa fall koraraa att gälla, ora elt bolagförsätts i konkurs och den sora hafl bestäraraande inflytande i bolaget anställerbolagels personal, kanske också inköper raaskiner o. d. från konkursboet, ochsedan fortsätter den rörelse bolaget tidigare drivit. Jag biträder för egen deldessa uttalanden sora har läranats utan erinran under reraissbehandlingen. Paragrafeninnehåller reglerna om alt vissa grapper av arbetstagare inle omfattas avlagen. Undantageti fråga ora farailjemedleraraar bör ges en läraligen vidsträckt tolkning. TiU farailjeraedleraraarbör sålunda hänföras inle bara de närraasle släktingarna, ulan även t. ex.fosterbarn, under förutsättning all de lever tUlsararaans raed arbetsgivarenoch tillhör dennes hushåll (jfr prop. 1970: 150 s. 44 f). Iparagrafen undantas också arbetstagare i »företagsledande eUer därraedjämförlig ställning». Uttrycket har hämtats från 2 § aUmänna arbetstidslagen,I det nu aktueUa sararaanhangel avses härraed, liksom i sistnämnda lag,tjänstemän som direkt företräder arbetsgivaren och därraed har en utprägladarbetsgivarfunktion. Exerapel på att en arbetstagare tillhör företagsledningenär att han svarar närmast under verkställande direktören för en gren avförelagels verksamhet. betyder i ell större förelag, all direklionsinedleraraar,försäljningschefer, produktionschefer och Uknande i regel inle omfattas avlagen. För statiig verksamhet betyder bestämmelsen alt bl. a. verkschefer,överdirektörer, avdelningschefer, rektorer och skolchefer inle komraer all orafattasav lagen. Detgjorda undanlaget för arbetstagare sora omfattas av sjöraanslagen eller lagenom arbetstid m. ra. i husligt arbete torde inle erfordra någon ytterligare koramentar. Iparagrafens första punkt anges att, om arbetstagaren i väsentlig månåsidosätter sina skyldigheter raot arbetsgivaren, denne får säga uppanställningsavtalet ulan all iaktta uppsägningstid enligl 1 §. Som framgår avformuleringen reglerar bestäraraelsen inte arbetsgivarens rätt att säga upp eltanställningsavtal. Liksora raotsvarande paragraf i promeraorieförslaget harparagrafen inle något annat syfte än att - under vissa angivna förutsättningar- befria arbetsgivaren från att iaktta eljest gällande lagstadgaduppsägningslid enligl 1 §. Om dessa förutsättningar föreligger - vilket raåstestyrkas av arbetsgivaren - kan arbetsgivaren välja raellan alt säga uppanställningen raed oraedelbar verkan eller alt ge viss uppsägningstid. De förulsätlningarunder vilka arbetsgivaren har rätt all frångå den lagstadgade uppsägningstidenär allmänt angivna. Bestäraraelsen är ell ullryck för en inora arbetsrätten allraänlgällande grundsats: vid väsentiigt kontraktsbrott från ena partens sida behöverden andra parlen inle iaktta uppsägningstid om han vill häva avtalet. Del raåstevara fråga ora etl väsentligt kontraktsbrott. Del lorde inle vara ovanligt, atten förseelse från arbetstagarens sida utgör saklig grand för uppsägning raeninte är så allvarlig alt den ger arbetsgivaren rätt alt frångå gäUandeuppsägningstid. Det är inte raöjligt att uttöraraande ange aUa de fall när lagstadgaduppsägningslid inle behöver iakttas. Del beror på förseelsens arl,arbetsuppgifternas karaktär och även pä arbetstagarens ålder ochanställningstid. Stöld på arbetsplatsen och förskingring av anförtrodda raedelär i regel tiUräckligt för atl oraedelbart avsked skall få ske. Onykterhel itjänsten kan raen behöver inte alllid vara tillräcklig grund för avsked ulaniakttagande av lagstadgad uppsägningstid. I arbelsdorastolens praxis finns åtskilligaexempel på avgöranden av denna typ. Denna praxis kan utgöra en utgångspunkt förtillämpning av bestäraraelsen. Underreraissbehandlingen har frågan väckts hur bestäramelsen skall tillämpas i frågaora offentliga Ijänsteraän. Slalstjänsteraannalagen innehåller inle någraregler ora uppsägingstidens längd raen däremot om under vilka förutsättningaroch i vilken ordning tjänsteman som förordnals tills vidare fär sägas upp (30 §).Regler om uppsägningstidens längd för sådana stalstjänsteraän finns ikollektivavtal. Dessa avtalsbe-stäraraelser raåste givetvis respekteras avstaten. Del kan raedföra, alt staten inle har raöjlighet all avskeda stalstjänsteraänraed omedelbar verkan trots all delta i och för sig skuUe kunna ske enligl 3 §denna lag. I della läge kan del emellertid finnas möjlighet att raed slöd av 19§ slatsljänsleraannalagen avsätta tjänsteraannen i fråga. En annan raöjlighetär atl tjänstemannen sägs upp med iakttagande av en i avtalet angiven uppsägningstidsom kan vara kortare än den lagstadgade. För tydligheten skull bör liUäggas omständigheten atl statstjänstemannens åligganden i tjänsten inte fårregleras genora avlal inle utgör någothinder raot att försurarghel i tjänsten åberopas som en sådan oraständighel soraberättigar arbetsgivaren alt frångå den lagstadgade uppsägningstiden. Enligtparagrafens andra punkt får sora gmnd för uppsägning enligl första punkten inteåberopas enbart sådani förhållande sora arbetsgivaren känt lill raer än en raånadföre uppsägningen. innebär, atl arbetsgivaren i princip går raiste orasin rätt all på grand av en allvarlig förseelse från arbetstagarens sida frångåden lagstadgade uppsägnings-liden, ifall han inle inora efter att hanfått reda pä förseelsen delger arbetslagaren en uppsägning. Arbetsgivaren äremellertid oförhindrad atl åberopa en tidigare försuraraelse frånarbetslagarens sida jämte en inträffad förseelse. Av allmänna reglertorde dock följa, alt arbetsgivaren inle kan åberopa försummelser som liggerlångt tillbaka i tiden. SkuUe arbetsgivaren inle förut pä något sätt hareagerat mot en tidigare försuraraelse, lorde han inte heller ha raöjlighet atlåberopa försuraraelsen i fråga. Idetta stycke föreskrivs, all arbetstagare, sora har rält till uppsägningstid enligl1 §, skaU ha lön , även ora arbetsgivaren inle kanerbjuda honom arbete. Soraförut närants är arbetsgivaren skyldig att utge lön även vid driftsavbrott pågrund av naturhändelse o. d. Sker uppsägning raedan arbetstagaren är perrailleradutan lön, får arbetstagaren på grund av denna bestäraraelse räll lill lön fränden dag han får del av uppsägningen. SkuUe arbetstagaren delta i strejk ellerbli utsatt för lockout, kan han dock inte åberopa denna bestäraraelse sora stödför all ändå få uppbära lön. Bestämmelsenutgår frän all arbetsgivare och arbetstagare har ömsesidiga skyldigheter. Arbetsgivarenhar alt betala lön och arbetstagaren atl ulföra arbete. arbetslagaren underuppsägningstiden av någon anledning inte kan eller vill utföra arbete, hararbetsgivaren inle skyldighet atl betala ul lön på grund av bestäraraelsen. Ellexerapel pä en sådan situation är att arbetstagaren på grund av sjukdora blirförhindrad alt arbeta. Under sjukdorasliden utgår då sjukpenning eller ev.sjuklön I ksora fallet är för andra ansläUda. I detla saramanhang vill jagockså närana alt jag i vart fall f. n. inle funnit skäl all, såsom LOifrågasatt, föreslå att sjukdomstiden inle skall inräknas i uppsägningstiden. Iförsta punklen i delta stycke föreskrivs alt om arbetstagaren utan föregåendeuppsägningstid varit perraillerad ellersamraanlagt raer än under sararaa kalenderår, han skall ha lön föröverskjutande permitteringstid. Innebördenav det i lagtexten använda uttrycket »» är att arbetslagarenfår rätt liU lagstadgad perraitleringslön när förflutit fråndet permilteringen började. Under dessa kan arbetstagaren varaberättigad till perraitleringslön enligl det särskilda avlal ora sådan lön soragäller på arbelsraarknaden resp. lill arbetslöshetsersättning. Vid tiUärapningav 30-dagarsregeln gäller på raotsvarande sätt alt exempelvis nio kalenderdagari följd vid elt per-railleringstillfälle sararaanläggs med iföljd vid ell annat permillerragstUlfäUe. När den samraanlagda perraitteringslidenuppgår liU utgår perraitleringslön enligl härföreslagna bestäraraelser, vare sig den trettioförsta dagen inträffar underpågående perrailteringsperiod eller utgör i en ny sådan period. Uttrycket»perraillerad» innebär alt initiativet raåste ha utgått från arbetsgivaren. Enarbetstagare, som har fått tjänstledigt på egen begäran, kan alltså inle göra gäUanderält till lön på grand av denna bestämmelse. Andrapunklen innehåller del förut behandlade undanlaget för sä-songpermillering och permitteringvid intermittent arbete. Undantaget är emellertid begränsat. En säsongarbetarehar sålunda räll till lön enligt andra stycket, om del skulle bli fråga ora en län.»tidsperrailleringunder säsongen. Istycket föreskrivs atl om arbetstagare enligl 4 § har rätt till lön för lid dåarbete ej kan erbjudas honom, lönen för sådan tid inle får undersliga delbelopp som skulle ha utgått, om han i stället haft semester och varitberättigad tiU semesterlön enligt seraeslerlagen. Den lid under vilken arbeteinte kan erbjudas jämställs alltså i ersältningsavseende med semester. Av beslämraelsenföljer, alt arbetstagare med lidlön beräknad för vecka eller längre tidsenhet färuppbära den på tidsperioden i fråga belöpande lönen. Arbetstagaren får medandra ord sin vanliga lön eUer den lön han skuUe ha haft om han varit i arbete. HänvisningenlUl semeslerlagen iimebär alt i princip aUa regler för seraesterlöneberäkning skaUtillämpas vid löneberäkning enligt denna paragraf, om inle annat följer avparagrafen. I faU som avses i 1 § tredje stycket tiUämpas bestämraelserna påsamma sätt som när semesterlön skall beräknas under hänsynslagande tiU semeslerrättsom har intjänats hos tidigare ägare av företaget (jfr 6 och 12 §§ semeslerlagen). Idetta stycke ges vissa specialregler om löneberäkning när del gäUer andraarbetstagare än den sora avlönas raed lidlön beräknad för vecka eller längretidsenhet, dvs i praktiken frärast tira- och ackordsavlönade. Enligtförsta punkten skall vid beräkning av lönens storlek del kalenderår sora närraastföregått uppsägningen eller perrailteringen anses som kvalifikalionsår och denför utgående lönen utgöra fyra tiondels procent av arbetsinkomstenhos arbetsgivaren under kvalifikationsåret.