prop · FU0313 · 1971-12-31 00:00:00 — Maj:tsproposition nr 1971 Prop. Kungl.Maj:ts proposition till angående avgivande av förklaring enligtartikel 46 i den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheternaoch de grundläggande friheterna; given Stockhohns slott . Kungl.Maj:t vill härmed, under åberopande av bilagda utdrag av statsrådsprotokolletöver utrikesdeparlementsärenden, föreslå att bifalla det förslag omvars avlåtande lill ministern för utrikes ärendena hemställt. Ipropositionen hemställs om samtycke till att förnyad förklaringavges av om erkännande av den europeiska domstolen för de mänskligarättigheterna som behörig i fråga om tvister rörande tolkning och tillämpningav den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheternaoch de grundläggande frihetema. 1 1971.1 samL Nr 13 Utdragav protokollet över utrikesdepartementsärenden, hållet inför Hans Maj:tKonungen i statsrådet på . Närvarande:statsministern , ministern för utrikes ärendena , statsrådenSTRÄNG, , , , , , ,, , , , , , . Ministernför utrikes ärendena anmäler efter gemensam beredning med statsrådets övrigaledamöter fråga om avgivande av förklaring enligt artikel 46 i den europeiskakonventionen angående skydd för de mänskliga rättigheternaoch de grundläggande friheterna och anför. Europarådetskonvention angående skydd för de mänskliga rättigheternaoch de grundläggande friheterna ratificerades av (prop.1951:165, UU 11, rskr 251). Vidare har ratificerat femtilläggsprotokoll till konventionen (prop. 1953: 32, UU 7, rskr 124 och prop.1964: 87, UU 4, rskr 137). Av dessa har bara de fyra första trätt ikraft. Genom det första och det fjärde protokollet har antalet skyddaderättigheter utökats. Det andra protokollet reglerar domstolens behörighet attavge rådgivande yttranden till , och det tredjeprotokollet innefattar vissa förändringar i förfarandet inför kommissionen.Det femte protokollet, som ännu inte har trätt i kraft, gäller sättet förutseende av ledamöter i kommissionen och domstolen. Den15 deponerade hos generalsekreterare enförklaring enligt artikel 46 i konventionen av innebörd att för en tidav räknat från och tmder fömtsättning av ömsesidigheterkänner all i alla frågor om tolkning eller tillämpning av konventionendomstolens jurisdiktion är tvingande i och för sig och utan särskildöverenskommelse (prop. 1966: 33, UU 3, rskr 152). Det svenska erkännandet avdomstolens behörighet gäller således tiden fram till . Ifrågaom bakgrunden till den svenska förklaringen hänvisar jag till vad chefen förjustitiedepartementet har anfört i prop. 1966: 33. FörutomSverige har tio stater avgett förklaring enligt artikel 46, nämligen ,, , , , , ,, och . , Islandsoch nu gällande förklaringar löper på en lid av och utgår den 7april 1972, respektive . har erkäntdomstolens behörighet för obegränsad tid. Övriga stater har erkänt den för entid varierande mellan två och . , , ,, , och har i likhetmed dessutom uppställt ömsesidighetsvillkor. 1966: 33 berördes de problem som är förknippade med ett erkännande avdomstolens jurisdiktion. Som särskilt väsentiigt framhöll föredragandedepartementschefen spörsmålet huruvida ett avgörande av domstolen skallföranleda ändring av en dom eller ett beslut av en nationell instans. Han fannemellertid stöd såväl i konventionens förarbeten som i avfattningen av art. 50för uppfattningen att domstolens avgöranden inte skall återverka på intemadomstolsavgöranden i konventionsstat. Däremot kunde det enligt föredragandedepartementschefens mening väl tänkas att ändring av en stats internalagstiftning skulle bli nödvändig till följd av domstolens utslag. Underden tid som gått sedan prop. 1966: 33 framlades har ytterligare erfarenhetvunnits av domstolens verksamhet. Domstolen har meddelat utslag i åttamål. I tre av dessa mål har domstolen funnit en kränkning av konventionensbestämmelser föreligga. Av utslagen framgår att domstolen anser sin uppgiftvara begränsad till alt bedöma om konventionens bestämmelser överträtts ellerinte. Det är således inte fråga om en generell överprövning av nationelladomstolars eller myndigheters avgöranden, och domstolens utslag innefattarinte något krav på att sådana avgöranden skall upphävas eller ändras. Däremotkan, som jag redan erinrat om, ett utslag av domstolen i vissa fall nödvändiggöraändringar i en stats nationella lagstiftning, men detta ger i och för sig inteanledning tUI betänkligheter från svensk sida. Jagfinner att , innan den tidigare avgivna förklaringens giltighetstidutlöper , bör avge en förnyad förklaring av det innehåll somframgår av art. 46 i konventionen. Giltighetstiden bör liksom tidigarefastställas till , dvs. som har valts i , ochNorge. Liksom de danska och norska förklaringarna bör det svenska godkännandetäven i fortsättningen förknippas med ömsesidighetsvillkor. Godkännandet böravse domstolens behörighet enligt såväl konventionen som tilläggsprotokoll nr 1och 4. Ienlighet med vad jag nu anfört hemställer jag att Kungl. Maj:t genom proposilionföreslår att godkänna alt avger sådan förklaring, som avses iart. 46 i den europeiska konventionen angående skyddför de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, med debegränsningar som jag angett. Medbifall till vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övrigaledamöter hemställt förordnar Hans Maj:t Konungen att till skallavlåtas proposition av den lydelse bilaga lill detta protokoll utvisar. Wi 7006'S