prop · FU03151 · 1971-12-31 00:00:00 — Om anläggningsbeslut meddelas, skallförrättningskostnaderna bäras av ägarna tUl de anslutna fastighetema eftervarje fastighets andelstal (19 §). InstäUs förtättningen, skall kostnaderna somregel betalas av den som gjort framställning om förrättningen eller, ombyggnadsnämnden påkallat förrättningen, av kommunen. Inträder sedan anläggningsbeslut vunnit laga kraftändrade förhållanden av beskaffenhet att i väsentlig mån inverka på fråga, somavgjorts genom beslutet, kan frågan prövas vid ny förrättning (39 §). Denärmare reglerna härför ges i 4042 §§. EnUgt 9 kap, FBL kan anläggningsarbete ellerliknande åtgärd som aktualiseras i samband med en fastighetsreglering i vissafaU utföras som ett för sakägarna vid regleringen gemensamt arbete. Besluthärom fattas av fastighetsbUdningsmyndigheten, Möjligheten att förordna omutförande av gemensamt arbete enligt FBL står dock inte alltid öppen. Sådantbeslut får inte avse företag som skulle väsentligt ändra arten och omfattningenav fastighetsregleringen. Inte heUer får annat företag enligt VL än dikningutföras som gemensamt arbete enligt bestämmelserna i , Om ettanläggningsföretag inte kan utföras som gemensamt arbete enligt FBL eller omett sådant utförande inte är lämpligt, får fastighetsbUdningsmyndighetenförordna om frågans prövning enligt VL, EVL eller LGA, I fråga om företag somutförts enligt FBL skall fastighetsbildningsmyndigheten vidare, om det behövs,förordna att fråga rörande det framtida underhållet och driften av den utfördaanläggningen skall prövas enUgt speciallagstiftningen, Imotiven till FBL förutsätts att sådana ändringar görs i speciallagarna attfastighetsbildningsmyndigheten får befogenhet att ta initiativ tillförrättningar enligt dessa (jfr prop, 1969: 128 s, B 640), Såvittgäller EVL och LGA bör vidare reglerna om förrättningsförfarandet, vilka knyteran till besfämmelserna i lagen (1926: 326) om delning av jord på landet (JDL),anpassas till FBL, Detsamma gäller bestämmelserna i och LGA om överprövningav beslut som meddelats vid förrättning. När det gäller att utforma förslag till behövliga lagändringarbör beaktas att ett omfattande reformarbete pågår beträffande den nu aktuellaspeciallagstiftningen. Inom har sålunda ut- arbetatsförslag tUl bl, a. anläggningslag. Förslaget avses ersätta bestämmelserna i 7kap. VL om sådan dikning som ej är att jämställa med vattenavledning, 2 och 4kap. EVL om enskilda vägar i allmänhet och om skogsvägar samt LGA. Efterremissbehandling beräknas lagförslag kunna föreläggas riksdag. Ävenåterstående delar av VL och EVL är föremål för översyn av vattenlagsutredningenresp. Det kan antas att detta utredningsarbete kommeratt resultera i genomgripande ändringar i de aktuella lagarna. Med hänsyn härtill har jag ansett det lämpligastatt nu inte företa andra ändringar i de berörda lagarna än som är oundgängligennödvändiga. De nu framlagda förslagen innefattar endast provisoriska lösningarav de samordningsfrågor som FBL:s ikraftträdande aktualiserar. 2.2.2Initiativ till förrättning för inrättande av anläggning Vid fastighetsreglering kan som tidigareframhållits fastighetsbildningsmyndigheten förordna att fråga om inrättande avgemensamhetsanläggning skall prövas i den ordning som föreskrivs i VL, EVLeller LGA. Det kan antas att ett sådant förfarande som regel kommer att tUlgripasnär anläggningen är av mera komplicerad natur eller berör ett större antalfastigheter utanför det egentliga regleringsområdet. Ettvid fastighetsreglering meddelat beslut om att en anläggningsfråga skallhänskjutas tUl särskild behandling enligt föreskrifterna i VL, EVL eller LGAtorde i allmänhet kunna komma till stånd i samförstånd med sakägarna. Man måsteemellertid räkna med att sakägarna med hänsyn till kostnadsförpliktelsernaeller av andra orsaker inte alltid ställer sig bakom beslutet. I sådant falltorde ingen eller ringa utsikt föreligga till att någon av sakägarna ansöker omanläggningsförrättning. För en reglerings ändamålsenliga genomförande kan det vidareofta vara av betydelse att beslutet blir verkställt . Med hänsyn till nu angivna förhållanden synes detmest ändamålsenligt att det överlåts åt fastighetsbildningsmyndigheten attsjälv ta initiativ tUl anläggningsfrågans prövning. Ett sådant initiativ kanemellertid inte gärna få formen av en ansökan. FastighetsbUdningsmyndighetenkan nämligen inte anses representera de fastigheter som saken angår. Engodtagbar lösning torde vara att myndigheten får befogenhet att bringa anläggningsfråganunder bedömande vid förrättning genom en anmälan av beslutet till den myndighethos vilken ansökan om förrättning skall göras. Denna myndighet utser därefteri vederbörUg ordning förrättningsman. Anmälan bör vara skriftlig och innehållasamma uppgifter som en av sakägare gjord ansökan. Som framgår av redogörelsen för gällande rätt(avsnitt 2,1) prövas enligt speciallagstiftningen anläggningsfråga som regelvid förrättning. Beträffande vattenavledning och invallning finns dock vissbegfänsad möjUghetatt få frågan prövad direkt av vattendomstol. För att underlätta samordningenmellan de olika företagen bör bestämmelser meddelas om att fråga omgemensamhetsanläggning som aktualiseras skallprövas vid förrättning. Genom det angivna systemet med initiativrättför fastighetsbildningsmyndigheten skapas garanti för att en vid enfastighetsreglering planerad anläggning verkligen kan komma tiU stånd. Det böremeUertid också tillses att förutsättningar ges för en samordning av de olikaförrättningarna. Såvitt gäller företag enligt EVL och LGA torde inga svårigheterbehöva uppkomma. Till förtättningsman kan då förordnas samma förr'åttningsmansom handlägger fastighetsregleringen, I fråga om företag enligt VL torde dennamöjlighet som regel inte föreUgga, Om förrättningarna handläggs av olikaförrättningsmän, bör samråd ske dem emellan. Detta torde närmast vara enordningsfråga och kräver inte några särskUda föreskrifter. Man bör t, ex, kunnaräkna med att en vid fastighetsregleringen upprättad torrläggningsplan vid enefterföljande syneförrättning inte frångås annat än i undantagsfall, I de nu aktuella speciallagarna förekommer en uppräkningav de frågor som skall göras till föremål för utredning och beslut vid förrättningen.Normalt skall sålunda utlåtande över förrättningen innehålla uppgifter om bl,a, vilka fastigheter som skall vara skyldiga att ta del i anläggningensinrättande, underhåll och drift, I utlåtandet skall vidare redovisas hur storandel av sådan skyldighet som skall åligga varje fastighet (fastighetensandelstal). Företas en slutiig fördelning av kostnaderna innanfastighetsreglering fullbordats, kan den emellertid snabbt bli inaktuell. Dettagäller i varje fall i fråga om underhållet. Fastighetsbildningsbeslutet kommerju inte sällan att innebära en omfördelning av mark som kan få återverkningarbeträffande både kretsen av berörda fastigheter och deras inbördes nytta avanläggningen. Eftersom förutsättningarna för samordning mellanfastighetsreglering och separat anläggningsförrättning 'är olika i olika fall,synes nu angivna spörsmål inte kunna lösas enhetligt. Gällande bestämmelsermedger emeUertid skilda praktiskt tillämpbara handläggningsförfaranden.Normalt torde förloppet av en anläggningsfrågas behandling i anslutning fastighetsreglering kunna gestalta sig på följande sätt. Sedan vidfastighetsregleringen beslutats att frågan om anläggningens inrättande skallprövas i den ordning som speciallagarna anger, företas handläggningen av debåda förrättningarna jämsides med varandra, varvid de fastigheter sorn ingår iregleringen t. v. betraktas som en enhet vid anl'äggningsförrättningen då såkrävs. Efter det att fastighets-bildningsbeslutet meddelats vid regleringen ochuppgift om fastighetsbildningen införts i fastighetsregistret, görs vidanläggningsförrättningen den uppdelning av det gemensamma andelstalet för regleringsfastigheternasom fordras för att fastställa varje sådan fastighets andelstal. Därefteravges utlåtande angående anläggningsfrågan och avslutas anläggningsförrättningen.Slutligen meddelas avslutningsbeslut beträffande regleringen. Det bör också i detta sammanhang framhållasmöjligheten enligt FBL av att genomföra fastighetsregleringen i etapper pågrundval av delbeslut. Sålunda kan den nya fastighetsindelningen beslutas ochvinna laga kraft i den utsträckning det behövs för att anläggningsfrågan skallkunna behandlas på enklaste sätt och en riktig fördelning av andelstalen nås. Ännubättre föratsättningar för att komma till rätta med samordningsproblemenskulle otvivelaktigt skapas, om man i speciallagstiftningen införde regler somgjorde det möjligt att avgöra vägbyggnads- eller andra anläggningsfrågor genomdelutlåtande som kunde verkställas i ett förhåUandevis tidigt skede avregleringsföretaget (jfr SOU 1963: 68 s, 347), Härigenom skulle också riskenför att ett slutiigt avgörande av anläggningsfrågan medför olägenheter vidfastställandet av en definitiv fastighetsplan kunna elimineras. Handläggs debåda förrättningarna av samme förrättningsman, lär det emellertid i allmänhet intevålla denne några större svårigheter att bedöma en sådan risk. I andra falltorde ett nära samråd mellan skUda förrättningsmän och sakägare vid de olikaförrättningarna i allmänhet utgöra en garanti för att sådana olägenheter skallkunna undvikas. Man har också möjlighet att tiUkaUa vilken som helst avförrättningsmännen som sakkunnig vid den andra förrättningen. Med hänsyn till vad jag nu anfört anser jag behovinte föreligga att i detta begfänsade sammanhang komplettera speciallagarna meds'är-skilda regler om delutlåtande. Förslaget att förrättning enligtspeciallagstiftningen skall kunna sättas igång efter anmälan avfastighetsbildningsmyndigheten innebär att ägarna av de fastigheter som ingår ifastighetsregleringen är att anse som sakägare vid anläggningsförrättningen.EnUgt VL, EVL och LGA åligger det endast sakägare som sökt förrättning attförskjuta kostnaderna för förrättningen. Sökande till torrläggningsföretagintar vidare en särställning i fråga om skyldigheten att bidra till kostnaderför företagets utförande. Regler bör därför införas om att sakägarna vidregleringen i dessa hänseenden skall jämställas med förrättningssökande. Dettakan medföra att en fastighetsägare åläggs skyldighet att förskottera kostnadermot sin vilja. Någon risk för att han tvingas delta i ett ekonomiskt olönsamtföretag synes däremot inte föreUgga. En garanti härför utgör kravet enligt 9kap. 1 § FBL att fastighetsbUdningsmyndigheten får förordna omanläggningsförrättning endast om företaget främjar fastighetsregleringenssyfte. Anläggningens inrättande skall alltså vara ägnad att förbättrafastighetsindelningen inom regleringsområdet. Utöver detta krav gäller deallmänna villkor för tvångsdelaktighet som uppställs i speciallagarna. Detkostnadsansvar som förslaget sålunda innebärtorde därför inte komma att överstiga nyttan av företaget. Med hänsyn härtillanser jag att den enskilda sakägarens intressen blivit tillräckligttillgodosedda. Enligt de nu aktueUa speciallagarna äger vidare densom ansökt om förrättning återkalla sin talan. När så sker skall förrättningeninställas, om inte annan sak'ägare, som har rätt att påkalla prövning av denväckta frågan, begär att förrättningen skall fortsättas. Har vid en fastighetsregleringbeslutats att en anläggningsfråga skall prövas i den ordning somspeciallagarna föreskriver, torde behovet av den avsedda anläggningen ha blivitså v'äl utrett, att någon ändrad inställning till frågan knappast kan väntaskomma att intas. Undantagsvis kan emellertid ett sådant läge tänkas uppstå attfrågan av en eller annan anledning mister sin aktualitet för de fastigheter somden berör eller för vissa av dem. Så l'är i allmänhet komma att bli fallet omfastighetsregleringen inställs. Anläggningsförrättningen bör då kunna inställasantingen helt och hållet eller till viss del. Vid bedömandet av hithörandespörsmål bör givetvis hänsyn främst fästas vid sakägarnas uppfattning, 2,2,3Initiativ till förrättning för fördelning av underhållsskyldighet Något avgörande av frågan om det framtidaunderhållet av en anläggning som vid fastighetsreglering utförts som ett försakägarna gemensamt arbete kan enligt FBL inte träffas i samband med regleringen.Enligt 9 kap, 7 § FBL åligger det emellertid fastighetsbildningsmyndighetenatt ta initiativ till att underhållsfrågorna blir föremål för prövning enligtspeciallagarna. Vad som föreslagits i föregående avsnitt synes böraäga motsvarande tillämpning i fråga om fastighetsbildningsmyndighetens rätt attta initiativ till prövning av underhållsfrågor, 2.3.1Förslaget till lag om ändring i vattenlagen Som anförts i den allmänna motiveringen skallbeträffande dikning som företas efter beslut vid fastighetsreglering samtligaägare av de i regleringen ingående fastigheterna anses som sökande tilldikningen och ta del i kostnaderna därför i överensstämmelse med vad som gällerför sökande. En bestämmelse härom har tagits upp som en sista punkt till paragrafen. I enlighet med vad jag anfört i den allmännamotiveringen bör det öppnas möjlighet för fastighetsbildningsmyndigheten attefter anmälan hos påkaUa att fråga om dikning skall upptas vidsyne- förrättning.En bestämmelse härom har införts i paragrafen som ett nytt tredje stycke. Enligt andra stycket i paragrafen skall efteransökan hos fråga om vattenavledning prövas vid syneförrättning.Är båtnaden av företaget av annat slag än jordförbättring eller värdeökning avtomtmark eller därmed likställd mark, kan ansökan i stället inges till vattendomstolen.Målet skaU i så fall handläggas som ansökningsmål enligt 11 kap, 'VL, Om det ärlämpligt, kan det dock hänskjutas tUl prövning vid syneförrättning, I ett nytt tredje stycke föreslås nu bestämmelserom rätt för fastighetsbildningsmyndigheten att i anslutning tillfastighetsreglering påkalla prövning av vattenavledningsföretag. Förslagetinnebär att frågan om företagets inrättande skaU anmälas till ,varefter frågan prövas vid syneförrättning. Eftersom ett enhetUgtförrättningsförfarande bör tUlämpas, föreslås ej någon möjlighet till omedelbarprövning vid . Enligt 7 kap, 49 § VL äger den föreslagnabestämmelsen motsvarande tillämpning i fråga om invallningsföretag, 10kap, 33 § Bestämmelserna i paragrafens nya andra styckereglerar vad som skall uppges i en av fastighetsbUdningsmyndigheten gjordanmälan om förrättning, 10 kap, 35 § Ändringama är av terminologisk natur, 10kap, 48 § Förrättning som tUlkommit påfastighetsbildningsmyndighetens initiativ bör, som angetts i den allmännamotiveringen, kunna inställas, om fastighetsregleringen inställs eller om annatsärskilt skäl föreUgger, En regel av detta innehåll har tagits upp i ett nyttfjärde stycke, 10kap, 82 § I ett tillägg till paragrafen anges att, närföretag tillkommit efter anmälan av fastighetsbildningsmyndigheten, ägarna avde i fastighetsregleringen ingående fastigheterna skaU anses somförrättningssökande, 2,3,2Förslaget till lag om ändring i lagen om enskilda vägar Paragrafen har ändrats så att det klart framgår attförrättning kan komma till stånd inte bara efter ansökan utan också efteranmälan. I paragrafen föreslås ett nytt andra stycke somfastslår att fastighetsbUdningsmyndigheten skall göra anmälan om förrättning ide fall då myndigheten eiUigt 9 kap. 1 § tredje stycket eller 7 § FBL vidfastighetsreglering förordnat att fråga om väghållning skall prövas enligtEVL. Paragrafenhar dessutom jämkats i redaktionellt hänsende. I ett nytt fjärde stycke föreskrivs att anmälan omförrättning av fastighetsbildningsmyndigheten skall i de hänseenden som angesi paragrafen jämställas med en av sakägare gjord ansökan om förrättning. Enligt första stycket skall tUlförrättningsman förordna lantmätare eller annan lämplig person. När länsstyrelsenmed anledning av anmälan från fastighetsbUdningsmyndigheten om vägförrättningskall utse förrättningsman, talar starka sk'ål för att uppdraget anförtros åtden förrättningslantmätare som handlägger fastighetsregleringen. Bara i renaundantagsfall, när hinder t. ex. på grund av j'äv föreligger, bör annanförrättningsman utses. Bestämmelser av denna innebörd har fått ersätta denuvarande bestämmelserna i andra stycket som förlorat aktualitet genom FBL:sikraftträdande. Enligt fjärde stycket i paragrafen skalllänsstyrelsen underrätta länets lantmäterikontor eller i vissa fallbyggnadsnämnden om förordnandet av förrättningsman. I ett tUlägg till stycketföreskrivs att sådan underr'ättelse skall rämnas också till den förrättningsmansom handlägger fastighetsreglering i de fall annan förordnats att handläggavägförrättning som sker på grund av beslut vid regleringen. Ändringamaär av terminologisk natur. Om vägförrättning har samband medfastighetsreglering som sker med biträde av gode män, torde det i allmänhetvara lämpligt, att dessa också får fungera vid vägförrättningen. Krävs medhänsyn tUl vägfrå-gornas beskaffenhet speciella insikter som inte finns hosgode männen vid fastighetsregleringen, bör dock särskUda gode män tUlkallas. I förstastycket har ordet "lantmäteriförrättningar" bytts ut mot"fastighetsbUdningsförrättningar", Kostnaderna för vägförrättningskall enligt andra stycket förskjutas avden som sökt förrättningen. Vid förrättning som tillkommit efter anmälan avfastighetsbildningsmyndigheten bör det, som anförts i den allmännamotiveringen, åligga ägarna av de i regleringen ingående fastigheterna, somockså är sakägare vid vägförrättningen, att svara för vad som sålunda åvilarsökanden. En bestämmelse av detta innehåll har införts i andra stycket, Tredje stycket paragrafen har ändrats med hänsyntill de nya bestämmelser som föreslås i 25 §, I ett nytt fjärde stycke föreskrivs att förrättningsom tillkommit efter beslut vid fastighetsreglering får inställas endast omfastighetsregleringen inställes eller om atmat särskilt skäl föreligger.Beträffande den närmare motiveringen tUl bestämmelsen hänvisas till avsnitt2,2,2, I paragrafen ges bestämmelser om kallelse avsakägare till förrättningssammanträde och delgivning av sådan kallelse samt omunderrättelse tUl byggnadsnämnd när förrättningen avser väg i ort där skyldighetföreligger att söka byggnadslov. Motsvarande regler för fastighetsbildningsförrättningfinns i 4 kap, 1824 §§ FBL, Någonändring av bestämmelserna i den nu förevarande paragrafen behövs i och för siginte i detta sammanhang. Enligt 78 § EVL äger emellertid paragrafen motsvarandetillämpning i fråga om förrättning enligt 3 kap, EVL, Som sagts utredsf, n. dessa regler av vägutredning. Eftersom det nu inte kanöverblickas när eventuella ändringar av 3 kap, EVL kan genomföras, synes detangeläget att bringa de formella förfarandereglerna vid vägförrättning iöverensstämmelse med de mera tidsenliga bestämmelserna i . Jag föreslår därföratt förstafemte styckena av paragrafen ersätts med en hänvisning till 4 kap.1824 §§ FBL. Som jag anfört bör de formellahandläggningsreglerna i EVL anpassas tUl vad som gäller enligt 4 kap. FBL. Iförevarande paragraf ges bestämmelser om förordnande av aUmänt ombud förfastighet som står under allmän myndighets vård och inseende, om förrättningavser sådan fastighet. Eftersom någon motsvarande regel ej tagits upp i FBL,föreslås att 27 § upphävs. Paragrafen, som innehåller föreskrifter om kallelsetill nytt förrättningssammanträde, motsvaras av 4 kap. 19 § FBL. Eftersom 25 §EVL i förslaget hänvisar tUl denna paragraf i FBL, bör 28 § EVL upph'ävas. Har vägförrättning tillkommit efter beslut vidfastighetsreglering och handläggs förrättningarna av olika förrättningsmän,skall förrättningsmannen för vägförrättningen enligt tillägg tiU paragrafensandra stycke underrätta den som handlägger fastighetsregleringen förväg-förrättningens avslutande. Ändringamai paragrafen 'är av terminologisk art. Ändringamai första stycket är av terminologisk art. Bestämmelsen i andra stycket om förfarandet iöverklagade mål har ersatts av en hänvisning till de nya reglerna i 1618 kap.FBL angående överprövning av fastighetsbildningsmål. TUlägget till första stycket innebär att avskriftav dom skall sändas också till förrättningslantmätare för fastighetsreglering ide fall då vägförrättningen beslutats vid fastighetsregleringen men utförs avannan an nämnde förrättningsman. I andra stycket har ordet"ägodelningsdomaren" utbytts mot "fastighetsdomstolen". Ändringarnai dessa paragrafer är av terminologisk art. I paragrafen anges att envar sakägare under vissaförutsättningar äger påkalla ny prövning av redan avgjord fråga. Sammamöjlighet bör tUlkomma fastighetsbUdningsmyndigheten, om förnyad prövningaktualiseras i samband med fastighetsreglering. Paragrafen har ändrats i enlighethärmed. Paragrafens tredje stycke har jämkats med hänsyntill att 27 och 28 §§ upphävts. I femte stycket har ordet"lantmäteriförrättningar" utbytts mot "fastighetsbildningsförrättningar". I paragraferna har vidtagits vissa terminologiskaändringar. Vidare har hänvisningarna tUl jorddelningsmål utgått. målsom avses i resp, paragraf skall gälla vad som i allmänhet är föreskrivet ommål som handläggs av fastighetsdomstol (jfr 2 § lagen om fastighetsdomstol). Lagförslaget innehåller inte någon särskUdövergångsbestämmelse. Enligt 7 § FBLP skaU mål och ärende som vidikraftträdandet är anhängigt hos ägodelningsrätten prövas avfastighetsdomstolen, om inte huvudförhandling har påbörjats vidikraftträdandet. 2.3.3Förslaget till lag om ändring i lagen om vissa gemensamhetsanläggningar Som anförts i avsnitt 2.2.2 börfastighetsbildningsmyndigheten i samband med fastighetsreglering kunna tainitiativ till förrättning enligt LGA. Bestämmelser härom har tagits upp iförevarande paragraf. Av lagtekniska skäl har lagtexten helt omredigerats.I första stycket skiljs mellan ansökan och anmälan om förrättning. Ansökan omförrättning görs enligt andra stycket av enskild sakägare ellerbyggnadsn'ämn-den. Detta innebär inte någon saklig ändring i förhållande tiUgällande bestämmelser. I tredje stycket i paragrafen anges attfastighetsbildningsmyndighetens initiativ till förrättning enligt LGA skergenom anmälan. Ordet "framställning" har i paragrafenutbytts mot "ansökan". Med ansökan har i första och andra styckenajämställts anmälan av fastighetsbUdningsmyndigheten. Den föreslagna ändringen av paragrafen innebär attlänsstyrelsen förordnar förrättningsman också när anmälan gjorts avfastighetsbildningsmyndigheten efter beslut vid fastighetsreglering. Som jaganfört vid 19 § EVL bör i första hand till förrättningsman förordnas sammaperson som handlägger fastighetsregleringen. En uttrycklig bestämmelse häromhar tagits upp som ett nytt andra stycke. Iparagrafen har i övrigt företagits vissa redaktionella ändringar. Ändringarna i paragrafen är av formell natur. Somjag framhålUt i anslutning tUl 20 § EVL bör om möjligt samma gode män medverkavid fastighetsregleringen och anläggningsförrättningen. Vissa ändringar av terminologisk art har företagitsi första och andra styckena. I paragrafen har som ett nytt tredje styckeintagits en föreskrift som gäller i sådana fall då förrättning tillkommit efteranmälan av fastighetsbUdningsmyndigheten. Regeln innebär att ägarna av de ifastighetsregleringen ingående fastigheterna kommer att få vidkännas denersättningsskyldighet som enligt första och andra styckena åvilar sökanden. Det förrättningsförfarande som är tillämpligt ifråga om gemensamhetsanläggning överensstämmer till vissa delar helt med detsom kommer till användning vid jorddelning. Lagtekniskt har denna överensstämmelsegenomförts på så sätt att i förevarande paragraf hänvisas till åtskiUiga lagrumi JDL. Dessa har ersatts med motsvarande bestämmelser i . Härvid harhänvisning gjorts också till 4 kap. 4 § FBL om hinder för dem som är varandranärstående att tjänstgöra vid förrättning och till 4 kap. 35 § FBL omanlitande av tolk vid förrättning. Vidare har hänvisats tiU 4 kap. 32 § tredjestycket FBL om att sökandens utevaro från första sammanträdet underförrättningen skall ha samma verkan som om ansökningen återkallats, om intesökanden anmält laga förfall eUer det är uppenbart att han vidhålleransökningen.