prop · FU031 · 1971-12-31 00:00:00 — De svenskarederiernas brattoinsegling i utrikes fart utgjorde under /70 4 012 milj.kr. vilketinnebar en ökning med 469 milj. kr. jämfört med /69. Samtidigtökade kostnaderna i utlandet med 472 milj.kr., varför nettoinseglingen förblev så gott som oförändrad eller 1 670milj. I fråga omsjötrafikens utveckling på svenska hamnar kan följande framhåUas. Det med lastfartyg i utrikes fartskeppade godset ökade från 52,7 milj. tonår 1965 tiU 68,8 milj. ton , dvs. Färjegodset steg med intemindre än , från 4,4 tUl 8 milj. ton. Det från lastfartyg lossade godset ökadefrån 31,9 milj. ton till 42,3 milj. ton , aUtså med drygt 32 %.Uppgången avsåg praktiskt taget helt mineraloljor, som ökade från 19 milj. tontiU 29,1 milj. ton. Mineraloljomas andel av införseln steg från år 1965tUl . Det i lastfartyglastade godset ökade med 5,7 milj. ton eller . Av uppgångenföll 2 milj. ton på järnmalm som efter fyra svaga exportår åter företeddeökade kvantiteter. Den totala godskvantiteten i utrikes fartför kom upp i 32,4 milj. ton att jämföra med 30,5 milj.ton . Ökningen hänförde sig helt till införseln, som steg med2,4 milj. ton till 21,7 milj. ton. Oljeimporten ökade med 2,1 milj. ton. Denlångvariga isläggningen bidrog till att utförseln blev lägre änunder . Jämmalmsexporten sjönk med 300 000 ton.FärjetrafUien uppgick till 4,7 milj. ton mot 3,9 milj. ton första halvåret1969. Godset i inrikes fart ökade tiU 13,2milj. ton från 9,8 milj. ton år1965 och 11,5 milj. ton (lossade varor). Uppgången hänförde sighuvudsakligen tiU transport av mineraloljor. Dessa låg på 4milj. ton (lastad kvantitet). Som följd av i första hand den ökade 1971:1 Bilaga 8 80 raffinaderikapaciteteni steg transportema tUl 6,1 milj. ton och 7,3 milj. ton år1969. Totala kvantiteten i utrikes och inrikesfart skeppat gods kom upp i drygt 90 milj. ton. Ökningen utgjordejämfört med 23,1 milj. ton och jämfört med 9,4 milj. ton. gick kvantiteten upp . Utrikes och inrikes godset visadeungefär samma relativa stegring. Ökningen regionalt fördelad visar att (MalmöStrömstad) ökade mest med 57 %.Norrlandskusten () ökade och (StockholmTrelleborg) . Den stora ökningen för beroddehuvudsakligen på uppgången avråoljeimporten och utlastningen av mineraloljeprodukter över . Likaså påverkade denstegrade malmutförseln siffroma för . Den svaga utvecklingenför del berodde på enminskning av inrikesgodset, vilket exklusivemineraloljor och jämmalm gick ned från 7,9 till 7,2 milj. ton. Antalet in- och utgående lastfartygsresori direkt utrikes fart utgjorde ca 63 100 mot 61 1965 och 61 900år 1968. Medellasten gick upp från tUl och . Den ökade medellasten berodde i första hand på ett minskatantal resor i de lägsta storleksklassema och ett starkt ökat antal mycket storaenheter för råoljeimporten. Antalet resor med fartyg mindre än 200ton brutto (300 å dödvikt) minskade från ca 4 700 är 1965 till 3 200 år1969. Det största fartyg som anlöpte svensk hamn hade enbruttodräktighet om (ca dödvikt). Är 1969 översteg vid 62resor fartygets brattodräktighet . Vid fyra resor, som samtliga avsågGöteborg, låg dräktigheten vid , vilket svarar mot en dödvikt av ca200 . De lossade mineraloljorna gick till 82 %med fartyg om bratto (ca dödvikt). För införsel avkol och koks var andelen och för järnmalmsexporten . De minsta fartygen, enheterna upp till200 ton bmtto, var främst insatta på desyd- och västsvenska hamnama. Av totalt drygt gods avsåg 640 000ton, dvs. , kuststräckan KarlskronaStrömstad (inkl. Vänem ochVättern). Fartygen om brutto och däröver anlöpte till sin huvuddelenbart . Av totalt 7,5 milj. ton föll 7 milj. ton eller på dettatuUdistrikt. Återstoden utgjordes av mineraloljor tiU Stockholmstulldistrikt och jämmalm frånLuleå till (). De viktigaste faktorerna som är att räknamed i den framtida utvecklingen av fartygstrafiken på svenska hamnar och sompåverkar anspråken på tjänster är utvecklingen av det sjötrans-porterade godset, utvecklingen av fartygenslastförmåga och djupgående, fartygens utrastning, koncentrationen avtrafiken, utvecklingen av anta- Prop.1971:1 BUaga 8 81 let hamnanlöp per resa och utvecklingen av tät reguljärtrafik. har redovisat sina antaganden i fråga om dennautveckling fram tiUårl975. Av prognoserna framgår att den med lastfartygi utrikes fart skeppade godsvolymen tiU beräknas stigamed ca 17 milj. ton tiU ca 87 milj. ton, dvs. med i medeltal 2,8 milj. ton perår eller . Av ökningen faller 15 milj. ton på mineraloljorna. Färjegodsetberäknas öka från 8 milj. ton tiU ca 12 milj. ton. väntasgodsvolymen i inrikes fart stiga från 13 milj. ton tUl ca 19 milj. ton. Antalet resor i direkt utrikes fartföratsatts minska från 31 1969 tiU 22 1975. Minskningen faller påfartyg med en dödvikt av högst , dvs. paragraffartyg och mindreenheter. Antalet resor med fartyg över denna storleksgräns stiger från ca 8200 tiU 10 500. Härtill kommer en betydande ökning av antalet större fartyg iinrikesfarten. Fartygens niedellast per utrikes resa(in+ut) beräknas stiga till att jämföra med drygt 2 200 tonår 1969. Räknat exklusive råolja blir medeltalen 2 900 resp. . räknar med en fortsatt nedgång av antaletfartyg i den . :svenska handelsflottan . En rimlig skattning synes vara enreducering med netto 200 enheter till ca 600. Genom nybyggnad tUlfördaenheter torde hålla sig kring 30 å 35 , dvs. på en något lägre nivå än medeltalet åren19641969. Tillskotten av fartyg under bratto torde bli obetydliga.Antalet tekniskt komplicerade fartyg kommer att ytterUgare öka. Räknat ibrattodräktighet bör tonnaget gå upp till över 6 milj. ton. Verksamheten under /70påverkades av omorganisationen av den centrala förvaltningen, som trädde ikraft . Arbetet medövergång till programbudgetering fortsatte. Under verksamhetsåret inriktadesig verket på att bygga ut och förfina budgetav-räkningarna. Olikaundersökningar gjordes vidare som förberedelser för övergången till ett nytt avgiftssystem.Arbetet med att få fram relevantaprestationsmått var i huvudsak inriktat på lotsväsendet, sjöfartsinspektionenoch tjänstefartygen. Inom den verksamhet som avser de Allmännasjövägarna har fyrpersonalen under /70 minskat med 51 man till143. Byggnads- och installationsarbetenförekom på fyra bottenfasta fyrar som ersätter fyrskepp. Fyrarna Finngrundetoch Fladen togs i bruk och motsvarande fyrskepp drogs in under verksamhetsåret.Vidare sjösattes Prop.1971:1 Bilaga 8 KonimunUationsdepartementet 82 kassunen för Västra Bankens fyr samtkassunen för fyren . Automatiseringen vid fyrplatserna ,Tistlama, och södragrand avslutades och fyrarna avbemannades. Under verksamhetsåret sattes de mindrefyrarna Borassiagrund i Germandöleden ochBjörnklack i Sandöleden ut som ersättning för tidigare bojar. Arbetepågick med fyrama Remmargmnd, Lerskärsgrund och Gunvorsgrand. På Stora Höggarnsbank i uppfördes en fyr, utformad för provdrift med en av ASEA utvecklad bränslecell.En fyr tillkom på grandet söder om fyren i farleden FurasundSöderarm. Fyren Nygrån som raserades våren 1969återuppfördes och togs på nytt i drift imder . Eggegrands fyrplats fick landanslutningmed sjökabel och utrastningen blevhalvautomatiserad. Halvautomatisering pågick också under verksamhetsåretvid Holmögadd och Söderarm. Personalreduceringen har vid dessa tre fyrplatserskett . anskaffad radiofyrmaterielinstallerades vid nio fyrplatser. Sjufyrplatser fick telcfonkontrollanläggningar och på fyra platser installeradesradarrespondrar. Underverksamhetsåret hade tillgång till sex lotsdi-striktsfartyg ochtvå gasningsjakter. drogs ett fartyg () in. Det isförstärktadistriktsfartyget användes under tiden15 december9 maj för isbrytning främst i Vänem. Arbetet med den nya deccakedjan för södraÖstersjön framskred så långt att kedjan togs i provdrift. deccastationtogs ur drift sedan en ny finskdeccastation kommit i gång på . anstalter för sjöräddningomfattade under verksamhetsåret femspeciella sjöräddningsstationer, två sjöövervakningsstationer jämte 17lotsplatser och lotsuppassningsställen samt fem fyrplatser ut rastade med särskUd sjöräddningsmateriel. Avtalförelåg vidare med 14 brandkårer. Ävenlots- och fyrplatser utan speciell sjöräddningsmateriel samt lotsdistriktsfartygen deltog vid behov idenna verksamhet. Under kalenderåret1969 gjorde verkets båtar och personal 203 utryckningar. Sammanlagt undsattes 18 handelsfartyg, 29fiskebåtar och 58 nöjesbåtar. Antalet undsatta personer var 369. Av dessabefann sig 32 i överhängande sjönöd. Flerasjöräddningsenheter insattes i ett och samma räddningsföretag.Vidare förekom 13 sjuktransporter. Olyckoma var utspridda längs helakusten. Viss koncentration förelåg dock till områdena vid Landsort, ,/, , och . Sjömätning ägdeunder verksamhetsåret i huvudsak mm i tungtrafik-korridoren i och i angöringsområdena tUlBrofjorden, Lands- 1971:1 Bilaga 8 KommunUiationsdepartementet 83 Rapporter om felaktiga djupangivelser i sjökort liksom ändringarav farleder föranledde mätningar av mindre omfattning. Slutet avsjömätningssäsongen var från väderlekssynpunkt synnerligenogynnsam. Antalet lodningskm under sjömätningssäsongen uppgick till ca 134 000, varav ca 24 000lodningskm avsåg mUitär sjömätning. För att klassificera de olika vintrarnafrån isbrytningssynpunkt använder isbrytarledningen beteckningarna kall,normal och mild. är attbeteckna som kall liksom vintrarna196263 och 196566. Långa perioder med ostliga vindar förde med sig enbesvärlig ispressning framför allt mot och norraöstersjökusten. Efter leveransen av den nyastatsisbrytaren fannsfem statsisbrytare att tillgå under vintem 196970. var dock utsattför ett flertal haverier och arbetade under stor del av säsongen med reduceradmaskineffekt. Sjöfarten på bottenvikshamnarna varstängd under tiden 23 januari 10 maj 1970.På de större bottenhavshamnarna gick det dock, som en följd av det bestånd av fartyg i högsta isklasssom kommit till , att hålla uppe sjöfarten. Den danska statsisbrytaren och sattes i arbete i norra där isläget under stor del avvintem var mycket svårt. Issvårigheternaomfattade även och . Det totala antalet arbetsdagar förstatsisbrytama uppgick under vintern196970 till 736 mot 657 196869 och 488 i medeltal för femårsperioden1963/641967/68. För förhyrda hjälpisbrytare och bogser-båtar utgjorde antaletarbetsdagar totalt 778 mot 239 196869 och 498 i medeltal för femårsperioden. utfördes i statlig regi totalt6 200 fartygsassistanser mot 2 586 föregående år och 2 762 i medeltal förfemårsperioden. Statsisbrytarna utförde sammanlagt 3 626 assistanser mot 1 883föregående år och 1415 1 medeltal för femårsperioden. Under verksamhetsåret drogs tvålotsplatser in, nämligen och , båda från den 1 september 1969.Lotsnings- och båttjänsten för härnösandsområdet och fördes övertill och Ömsköldsvikslotsplatser. För del lades tjänsten samman med , somdärvid övergick från uppassningsställe till lots-plats. Av uppassningsställenaslopades Gåsören i samband med att ett nyttlotsuppassningshus färdigställdes i för lots-plats.Vidare drogs Ronehamn in (). Lotsplatsema vid Arkö, Kråkelund ochHäradsskär fungerade under verksamhetsåretsom sjöövervakningsstationer. Viss båttjänst bibehölls i () medan båttjänsten iGåsholma (lots- Prop.1971:1 Bilaga 8 84 plats) upphörde . Båtar var tUlsvidare stationerade i ,och . Vad avser de båda första hamnarna beräknas båtarna kunnaundvaras efter att fått en snabbgående båt. Antalet lotsar (inkl. lotsplatschefer)minskade under verksamhetsåret med 27 till 428. För förste reparatörer ochbåtmän (inkl. till helårs-anstäUda omräknade semestervikarier) sjönk antaletmed 18 till 264. Totalt minskade alltså personalen med 45 man. De under /69 infördabegränsningarna i uppassnings-tiderna blev i vissa fall jämkade. Begränsaduppassningstid tillämpades vid slutet /70 vid 27 lotsuppassningar. Maj:t beslötden 3 juU 1969 att, från , skyldighet skuUe föreUgga att anlita lots i förtankfartyg med last av mineraloljeprodukter. Liknandebestämmelser infördes genom Kungl. Maj:ts beslut från den 1juni 1970 för , dvs.ledema SimpnäsklubbStockholm, SöderarmStockholm,SandhamnStockholm och LandsortNynäshamn samt ledenLandsortSödertälje. Genom tiUägg tiUsjötrafikförordningens 5 § (1962: 150) fick rätt att meddela föreskrifter som är påkalladefrån sjösäkerhetssynpunkt och avser framförande av fartyg i farvatten som ärtrångt eller på annat sätt svåmavigabelteUer har intensiv trafik. Sådana föreskrifter utfärdade verket den 17jtini 1970; Föreskriftema innebär bl. a. begränsning av dräktigheten till 400ton brutto hos de fartyg som får framföras i ostlig kurs i Lindalssundet samt iKodjupet och Sandhamnssundet (meUan Sandön och ). Vidare föreskrivsskyldighet för större tankfartyg att hatUlgång till bogserbåt i vissa farleder. Benägenheten attanUta lots synes nu ha stabiliserat sig efter den kraftiga nedgången tiU . Antalet utförda lotsningar /70 ca 51 900. lämfört med minskade antaletlotsningar med 1 700. De besvärliga isförhållandena föregående vinterreducerade emellertid antalet fartygsanlöp. Några lotsplatser hade /70en stark uppgång av antalet lotsningar, nämligen , ,Landsort, och . Detta berodde vad gäller , Karlskronaoch på ökad fartygstrafik. Vad avser och Landsort var orsaken omdirigering av fartygen som följd avisförhållandena. Beträffande Säkerheten på fartyg harunder /70 arbetet fortsatt med att utarbeta följdförfattningartill lagstiftning om säkerhetenpå fartyg och ändringar i sjölagen. Sålunda gav verket bl. a. utföreskrifter om bostäder och ekonomilokaler, obemannade maskinram,brandskydd, fartygs utrustning samt transport av farligt gods. Prop.1971:1 Bilaga 8 85 Sjöfartsinspektionendeltog i arbetet inom meUanstatliga rådgivande sjöfartsorganisationen, IMCO, ,, Köpenhamnskonventionen och Europeiskafrihandelssammanslutningen, EFTA. Tyngdpunkten i arbetet låg på IMCO. Säkerhetssektionenhade vissa vakanser under verksamhetsåret. Sektionen utförde ca 420 utredningar om sjöolyckor ochbehandlade 2 450 anmälningar om inträffade skadefall inom sjömansyrket.Förlis-ningen av ett stort svenskt tankfartyg föranledde ett antal rekommendationer. / verksamhetsplanen för budgetåren1970/711975/76 redogör förverksamhetens inriktning under innevarande budgetår och den närmastefemårsperioden. Utgångspunkten för redogörelsen är de uttalanden somgjordes i prop. 1969: 58 (JoU 17, 2LU 50 och SU 96, rskr 200, 224 och 243) angående ny organisation av . a. att verksamheten, under beaktande av sjösäkerhetens krav,borde drivas med ökad ekonomisk inriktning och med i princip full kostnadstäckning som mål. Verketsproduktion skulle därvid koncentreras tiU att avse i första handhandelssjöfartens leder och fartyg. Kravet på kostnadstäckning har närmarepreciserats i prop. 1970: 119 (SU 143, rskr347) angående riktUnjer för lots- och fyrväsendets organisation och förstatliga sjöfartsavgifter. Utanför kravet på kostnadstäckning genom avgifter på sjöfarten läggs isbrytning, militärsjökartläggning och radiotjänst åt sjöfarten. som gäUer nyhetsförmedlingentiU svenska sjömän utomlands. I övrigt skaU kostnader täckasav avgifter eUer intressentbidrag. De senare utgörs av samkost-nadsbidrag m. m. från fritidsbåttrafik ochfiskerinäring. Verket har fördelat verksamheten på tvåhuvudprogram, Farleds-resp.Fartygsverksamhet, med var sitt avgiftssystem. Någon kostnadsutjämning meUan de båda programmen bör i principinte ske. Inom programmen däremot förutsätts en sådan utjämning. Underett tredje program Övrig verksamhet vilket finansieras med skattemedel harde aktiviteter som ej är att hänföra till något av de båda huvudprogrammenförts samman. sammanfattar mål och medelför sin verksamhet på följande sätt. minska risken förmänniskor och miljö liksom för fartyg och last öka kännedomen omolika farleders bärighet, dvs. göra möjligt att utnyttja större och därmedmera djupgående fartyg ta upp nya sjövägardå efterfrågan motiverar detta möjliggörasnabbare resor genom att förbättra farvattnens standard ökaden årliga ny ttj andetiden för hamnar inom oUka kustavsnitt 1971:1 BUaga 8 86 minskapåfrestningarna för de ombordanställda fullgöra olikasociala funktioner såsom sjöräddning och isbrytning för kustbefolkningens räkning. sjökartläggning ochutgivande av sjökort och nautiska publikationer farledsutmärkning(fyrar, bojar, prickar) I ett längretidsperspektiv bör enligt verket de olika medlen eller verksamhetsformernasjökartläggning, farledsutmärkning, lotsning, isbrytning etc. inte ses isolerade. Inom vissa sannolikt alltvidare gränser är de utbytbara. En ökad insats på ett område kan föra med sigatt kraven på en annan mera kostsam aktivitet kan hållas nere. Som exempel härpå kan nämnas radionavigeringsstationemasom genom de möjligheter de ger fartygen att med stor noggrannhetbestämma sina positioner gör det möjligtatt begränsa sjömätningen till de s. k. tungtrafik-korridorema. I vilkenutsträckning de olika verksamhetsformerna är utbytbara beror i betydande mån på fartygen och dessas nautisk-tekniska utrastning. Det inom sjöfartsverketpågående arbetet med programbudgetering av verksamheten fortsätter. Underlagetför en fullständig fördelning av kostnadema på de olikadelprogrammen/aktivi-tetema har förbättrats. En svårighet för verket ärprestationssidan. Programbudgetering föratsätter att kostnader ställs irelation till prestationer. För som har i huvudsak fastakostnader ter sig detta svårt. Verket får i en totalbedömningbegränsa sig till att hänvisa till den förväntade utvecklingen av fartygensstorlek och djupgående såsom denna redovisats tidigare. 1970: 1(bil. 8, s. 7381) redovisades verksamhetsplan för budgetåren 1969/701974/75.Under resp. program/delprogram redogörs ifortsättningen i huvudsak för de ändringar som verksamhetsplanen för budgetåren1970/711975/76 innebär. I sistnämndaverksamhetsplan har överfört delprogrammet isbrytning från programmet Allmännasjövägar till programmet Övrig verksamhet.Under det nya programmet Farledsverksamhet, exkl. isbrytning redovisarverket sina planer för de kvarvarande delaktivite-tema inom det tidigare programmet Allmänna sjövägar. Utvecklingsverksamhetenär inriktad på två huvuduppgifter, nämli- 1971:1 Bilaga 8 87 genatt dels göra befintUga anordningar biUigare och effektivare, dels som ersättning eller komplettering söka få frambilligare och effektivare nya anordningar. Av de projekt som pågår kan nämnas nyaenergikällor för fyrar, lättare bojar och lämplig apparatur för bäringsdirigering.För /72 räknar verket medökade medel för utvecklingsverksamhet. Angelägna projekt är att minska buUret ilotsbåtarna, användning av hydrokopter för utsättning och hämtning avlots, ytskyddet för bojar, prickar och lotsbåtar samt olika mätningar avvattenförhållandena. Under /72 beräknas denfortsatta fyrautomatise-ringen medföra en personalminskning med 28 man. Investeringarna i fyrar har fört' med siginte bara kostnadsminskningar utan ocksåhöjd säkerhetsstandard genom bättre fyrljus och radar-märken. De fastafyrarna fungerar till skillnad från fyrskeppen året om, oberoende avisförhållanden. Det nu planerade utbytet av bojar mot småfyrar innebär ettytterligare steg i denna riktning. Verket räknar med att fyrarna underöverskådlig tid inte kan ersättas med andra hjälpmedel. Vad avserradionavigeringsstationer har deccakedjan för södra nu tagits ibruk. Därmed har samtliga farvatten längs den svenska kusten, bl. a. genom nordisk samverkan,fått god täckning. Den noggrannapositionsbestämningen underlättar navigeringen och skapar bättre föratsättningarför bl. a. vintersjöfarten. För lotsväsendet förutses en dämpning avrationaliseringstakten. beräknas antalet lotsar (inkl.lotsplatschefer) och båtmän (inkl. förste reparatörer) utgöra 426 resp. 261,dvs. en minskning med fyra resp. tre iförhållande tUl samma tidpunkt föregående år. Ianslagsframställningen för /71 angavs det beräknade personalbehovet den1 till 665 man, varav 418 lotsar och 247 båtmän. Verket utgick därvid från attHudiksvalls, och lotsplatser skulle läggas samman. Vidareskulle Furasunds lotsplats inordnas under och Nordkosterslotsplats under . UppassningsstäUeti föratsattes indraget. Verket räknade i anslutning därtill med attgenom en omfördelning av arbetsuppgifterna mellan lotsar och båtmänkunna minska antalet båtmän med 15. Ändringarna har inte kunnat genomföras iden takt verket förutsatt. Införandet av lotsplikt i frånden har ökat antalet förrättningar och därigenom personalbehovet.Trafikuppgången på andra lotsplatser,främst och , har krävt personalförstärkningar, som inte gått attkompensera med neddragningar på platser med vikande trafik. Enytterligare faktor är ikraftträdandet avkungörelsen (nr 564) om förläggning av arbetstiden(förläggningskungörelsen) utfärdad i anslutning till allmänt arbets- 1971:1 Bilaga 8 88 a. kungörelsens bestämmelse att fridagar i större utsträckning skall förläggas till veckosluten förutsätterökad tillgång på personal. Från /72 påverkaspersonalbehovet av den generella arbetstidsförkortningen från 42,5 till 40timmar i veckah. Koncentrationen avfartygstrafiken till färre och större hamnar väntas inte ske i den takt att med kanske något undantag en ytterligare sammanläggning avuppassningsstäUen kan ske . övergången till större fartyg, den sänktalotstaxan och av säkerhetsskäl motiveradebestämmelser om lotsplikt bör trots minskningen av antalet fartygsanlöphålla antalet lotsningar vid ca 55 000 , dvs. på ungefär nuvarande nivå. Med hänsyn till dessa förhållanden räknarsjöfartsverket med ett behov av 415 lotsaroch 275 båtmän per , dvs. en ökning jämfört med tidigareberäkning med 33 resp. 40 man. lämfört med lägetden skulle antalet lotsar gå ned med 15 man men antalet båtmän öka med 11 man. Den minskning avpersonalen om sammanlagt 160 lotsar och 40 båtmän som skett sedan år1966 ersätts av en period med i stort sett oförändrad personal. Som bilaga tiUårets anslagsframstäUning redovisar en promemoria rörande målsättningen försjökartläggning för handelssjöfarten samt behovet av sådan kartläggning. I promemorian har den arbetsvolymberäknats som återstår innan »ledsystemet»för den tunga handelssjöfarten är färdigt. Omfattningen av sjömätningsarbetet för handelssjöfarten uppgestiU 1 150 000 lodningskm. De båda utsjömätningsfartygen, , svarar f. n. för största delen av arbetet, år 1968och . Utsjömätningens beroendeav väderleken gör att det enligt verket synes realistiskt att räkna meden genomsnittsproduktion av 70 000 90 000lodningskm för dessa två fartyg. En viss kapacitetshöjning med 10 00015 000 lodningskm kan väntas dåGustaf af KUnts ledarenhet färdigstäUts. Verket understrykeratt uppgifter om behovet av sjömätning inte kan anges enbart i lodningskm. Hänsyn måste också tas tiUtidsfaktorn. Kustnära mätningar liksom mätningar i skärgårdsleder och hamnarkräver mer tid per ytenhet än utsjömätningar. Till den sjömätningsom tillgodoser handelssjöfartens behov skall läggas de önskemål som framförts av chefenför marinen. Dessa svarar mot en arbetsvolym av ca 290 000 lodningskm.Omräkning har skett mot bakgrand av att vissa militärsjömätningsuppgifter ärmycket tidsödande. De kräver omfattande förberedelser och igångsättningstiderjämfört med den faktiska mättiden. har inte framfört någraönskemål om speciell sjömätning för fiskets räkning. Detta har däremotnaturvårdsverket gjort i vad avser mätning för fritidsbåttrafiken. Verket har förklarat sig 1971:1 BUaga 8 89 berettatt åtaga sig sådana uppgifter /72. För att på ett tiUfredsstäUande sättkunna hinna med att ge ut och hålla sjökort aktuella krävs en förstärkning avden kartografiska sektionen. planering är inriktad på att geut fyra nya sjökort mot för närs'arande ett å två. mål förFartygsverksamheten ären viss utbyggnad för att dels ta igen nuvarande eftersläpning, dels hålla takt med utvecklingen inomsjöfarten. Efterfrågan på inspektionens tjänster bör kunna tillgodosesutan annan tidsutdräkt än som följer avärendenas svårighetsgrad. En speciell belastning är att huvuddelen av defrån besiktningssynpunkt mest krävande fartygen byggs vid utiändska varv.Åtskilliga av kraven bör kunna tillgodoses genom en bättre planering ochförenklade rutiner.