prop · FU03168 · 1971-12-31 00:00:00 — a. att det är väsentligt att anspråken på trafikstandardenanpassas till lokala förhållanden. Kostnaderna för trafikanläggningar påförsnämligen ofta exploateringsområden, vilket kan medföra en hårdare exploateringför att minska boendekostnaderna. Detta kan enligt HSB:s mening försämraförutsättningarna för en god utemiljö. Kommitténs förslag om översyn av riktlinjerna för trafiksäkerhet m. m. godtas i princip av de flesta remissinstanserna. Etttiotal remissinstanser, däribland statens vägverk, ochstatens planverk samt/yra kommuner, framför av bl. a. ekonomiska skäl vissainvändningar mot förslaget. i , kommun ochHSB ställer sig mycket tveksamma till behovet av den föreslagna översynen,medan , i och SCAFTavstyrker förslaget och i stället förordar kraftigare Insatser förtrafiksäkerhetsfrämjande åtgärder i äldre bebyggelseområden. och finner att förslagetom översyn av riktlinjer för stadsplanering med hänsyn till trafiksäkerhet inteförefaller grundat pä aktuell statistik över barnolyckor i småhusområden, vilkaplanerats med lägre krav på trafikseparering m. m. än vad som fordras . 1 SCAFT:sutredning konstaterasatt småhusområden generellt visar låga olyckstal för barn, och attsmåhusområdens trafiksäkerhet mera är en funktion av hela tätortens struktur änav trafikmiljöns detaljutformning i ett visst småhusområde. , Svenska och två kommuneranser bl. a. att de nuvarande riktlinjerna ger tillräcklig trafiksäkerhet ismåhusområden förutsatt att de efterföljs, vilket enligt några av dessaremissinstansers erfarenhet Inte alltid är fallet. Kommitténs krav att parker, lekområden, lekparker medpersonal osv. färdigställs med bostadsbebyggelsen understryks av deremissinstanser som berört denna fråga. Kommitténs synpunkter på sanering m. m. med utgångspunkt ibarns behov av bl. a. trafiksäkerhet, lekmöjligheter osv. liksom kommitténsuppfattning att planeringen för denna sanering bör omfatta stora områden delasav i , SFR och två kommuner. Enligt lantmäteristyrelsenkan i befintliga bostadsområden väsentliga standardförbättringar beträffandelekytor och lekanläggningar behöva komma till stånd Jämsides med andra starktönskvärda standardförbättringar inom andra områden. Kommitténs förslag om illustration till detaljplan somobligatorisk planhandling tihstyrks i huvudsak av majoriteten blandremissinstanserna. Några remissinstanser framhåller kostnadskonsekvenserna förkommuner och enskilda av förslaget. Andra remissinstanser anser att generellakrav på Ulustrationen inte bör uppställas nu med hänsyn till bl. a. bygglagutredningensarbete. Bland de remissinstanser som tillstyrker kommitténsförslag finns bl. a. , som framhåller attden föreslagna illustrationen underlättar för olika i beslutsprocesseninblandade parter att ta ställning till innebörden av framlagda planförslag.Institutet hänvisar till egna studier av beslutsprocessen som ger belägg föratt skillnaden är stor mdlan det åsyftade och det förverkligade. Länsstyrelseni påpekar att det, för att intentionerna i den föreslagnaIllustrationen skall följas, är nödvändigt att besiktning även avser markplaneringen. ningen finner att förslaget om illustration blir ettkonkret bevis på att stadsplanen och dess bestämmelser går att realisera, mendet måste enligt föreningen klart framgå av en reglering av planhandlingarnas ställningatt Illustrationsmaterialet är enbart exemplifierande och Inte får betraktassom bindande byggnadsbestämmelser. Materialets främsta uppgift torde enligtföreningens mening, vilken i huvudsak delas av Svenska och ,vara att förbättra möjligheterna till meningsutbyte mellan planeringsexperteroch lekmän. Några remissinstanser delar i princip kommitténsuppfattning om värdet av illustrationer, men anser att ett generellt krav påillustration inte behövs. Till dessa remissinstanser hör bl. a. statensplanverk. konstaterar att illustration till plan inte utgörobligatorisk handling enligt gällande byggnadslagstiftning. Med de krav somnumera bör ställas på en välordnad och funktionell bebyggelse har emellertidillustrationsmaterial till planer fått ökad betydelse Inte minst beträffande s.k. elastiska stadsplaner och för markplanering. I planverkets anvisningarangående handläggningen av plan- och byggnadsärenden (publikation nr 29), varibl. a. erinrats om betydelsen av illustrationsmaterial såsom hjälpmedel för enbreddning och fördjupning av den medborgerliga insynen i planeringen, harförordats att till planer av nämnvärd storlek fogas en illustration som utvisarfriytornas avsedda funktion och karaktär. , liksom i ochlänsarkitekten i , biträder således kommitténs uppfattning att illustrationbör ges en starkare ställning i planeringsproceduren. Dessa remissinstanserfinner dock att skäl att uppställa generellt krav pä Illustration Inteföreligger med hänsyn bl. a. till att planändringar i många fall är av ringabetydelse och att det stundom kan vara ogörligt att på planläggningsstadietbinda sig för en bestämd markplanering. Krav på illustration av friytornas disponeringskulle därför enligt verkets mening kunna begränsas till de fall då en sådanär erforderlig för klarläggande av den med planen avsedda markanvändningen. Initiativtill den ändring av byggnadsstadgan som skulle bli erforderlig vill planverket,liksom i , överlåta åt bygglagutredningen. anför vidare att verket utan lagändring medstöd av 76 § 2 mom. byggnadsstadgan kan utfärda råd och anvisningar angående illustrationensinnehåll. kan även I anslutning till 16 § byggnadsstadgan begärasärskild kompletterande planutredning, t. ex. beträffande uterekreation förbarn och vuxna. Anvisningar kan utfärdas för sådan redovisning på samma sättsom nu sker för trafik, vatten och avlopp och grundförhållanden. Det kaneventuellt stå kommunerna fritt att redovisa utredningen på illustrationsplan ellerI separata handlingar. Detta förfarande förutsätter dock att anvisningar försådana planutredningar för uterekreation utarbetas av planverket. finner de av kommittén framfördasynpunkterna på illustration som obligatorisk planhandling väl motiverade medhänsyn till nuvarande lagstiftning och de möjligheter denna erbjuder. den modell till planlag som utredningen försöksvis prövari vissa kommuner Innefattar andra lösningar än dem kommittén föreslagit finnerutredningen det vara tveksamt om man nu bör vidta de av kommittén föreslagnaändringarna i byggnadslagstiftningen. De olika frågorna bör enligt utredningensmening först få prövas I det större sammanhang som bygglagutredningens arbeteinnebär. Vissaremissinstanser som godtar kommitténs förslag, däribland och tre kommuner, framhåller att kommitténs förslag kaninnebära en avsevärt tyngre administration och betydligt ökade krav påbyggnadsnämndernas granskningsåligganden. Detta medför ökade kostnader förkommuner och enskilda och även förlängning eller försening av helabyggnadsprocessen. anför, i likhet med kommun, att deplannormer som kan komma att utformas med anledning av kommitténs förslag börvara av sådan karaktär att barns lekmöjligheter i alla åldrar tillgodoses ialla bebyggelsetyper, småhus resp. flerfamiljshus, höghus resp. låghus. Enligt förefaller det Inte vara ovanligt att den kommunala planeringen hittillsdifferentierat kraven på ett ej underbyggt sätt. Ett fåtal remissinstanser kommenterar kommitténssynpunkter på samtidig mark-, byggnads- och anläggningsprojektering.Motsvarande gäller kommitténs diskussion om kommunens ansvar för samordning avägande, planering och anläggning av mark. Dessa remissinstanser, bl. a. någrakommuner, delar i huvudsak kommitténs uppfattning på dessa punkter, men påpekarkostnadskonsekvenserna och den tyngre administration som då krävs. Kommitténs synpunkter på lagen om gemensamhetsanläggningarberörs av lantmäteristyrelsen och . a. att lagen om vissa gemensamhetsanläggningar ger byggnadsnämndernaspeciell vetorätt med plansynpunkter som grund. Enligt SverigesFastighetsägareförbunds mening är orsaken till att lagen om gemensamhetsanläggningarInte kommit att utnyttjas I någon större utsträckning för bl. a. gårdssanering m.m. i första hand svårigheterna att finanslera de investeringar som behövs. Flertaletremissinstanser godtar i princip kommitténs förslag att för alla tomter somskall bebyggas med fler än två lägenheter huvudritningar för mark skall ingå ibyggnadslovshandlingarna och granskas på samma sätt som dessa. Likaså tillstyrkerflertalet remissinstanser I huvudsak kommitténs förslag att varje förändring avmarkplaneringen på tomter till hus med fler än två lägenheter, vilkenväsentligt påverkar friytans funktion eller utseende, blir föremål förbyggnadslovsprövning. ,, , Svenska Byggnadsentreprenörföreningenoch åtta kommuner finner att kommitténs båda förslag rörande byggnadslovsprövningkommer att medföra ökade administrativa kostnader för kommuner och byggföretag som följd av bl. a. denintensifierade granskningsverksamheten och det utökade antalet handlingar.Några kommuner anför att befintliga personalresurser måste förstärkas medexperter på markplaneringsfrågor och uttalar farhågor för att byggnadslovsavgifternakan behöva höjas. Några remissinstanser påpekar att det regionala och kommunalaplanläggningsarbetet kan försvåras och fördröjas. Beträffande kommitténs begränsning av sina båda förslagrörande byggnadslovsprövning till att gälla endast tomter med fler än tvålägenheter råder delvis olika uppfattningar bland remissinstanserna. En delanser att kommitténs förslag inte är tillräckligt långtgående utan bör omfattaäven gruppbyggda småhus m. m. Andra menar att förslagen bör begränsas till attavse nybyggda områden eller de fall bestämmer. Till denförsta gruppen av remissinstanser hör bl. a. LO, Svenska , FSTL ochfyra kommuner. kommun anför att av kommittén föreslagna formuleringar kanleda till inkonsekvenser. De föreslagna bestämmelserna blir sålunda tillämpligapå gruppbygge av småhus-radhus, kedjehus eller friliggande hus - om dessauppföres i bostadsrättsform och med alla hus på en tomt. Om tomtindelning av iövrigt samma område äger rum, så att varje hus kommer att ligga på egen tomtblir inte förslagen tillämpliga. Falu kommun anför, i likhet med LO och SvenskaRiksbyggen, att det även torde finnas skäl att reglera friytan vid byggen avskolor, barnstugor, köpcentra osv. Reformen bör därför enligt Falu kommunomfatta även byggnader för allmänt ändamål och byggnader där allmänheten äger tillträde,vilket kan motiveras bl. a. med hänsyn till möjligheterna att beakta dehandikappades problem. Länsarkitekten i finner attbyggnadslovsprövning av bostadsbebyggelsens yttre miljö I många fall är ytterstönskvärt. Emellertid torde detta gälla även för den yttre miljön kringarbetsplatsen. Till de remissinstanser som anser kommitténs båda förslag alltföromfattande hör bl. a. , ochKristinehamns kommun. är i princip positiv till syftet medkommitténs förslag beträffande huvudritningar för mark m. m. men anser bl. a.att de boendes möjligheter att Inom ramen för markens I byggnadslovshandlingenredovisade användningssätt göra mindre , förändringar Inte bör försvåras.Styrelsen finner att sådana förändringar inte bör förutsätta byggnadslov. kan komiTiitté'ns förslag beträffandehuvudritningar för mark m. m. möjligen anses befogat när det gäller nyabostadsprojekt. Förbundet anser emellertid att kommitténs förslag att varieförändring av markplaneringen osv. skall bli föremål för byggnadslovsprövningär ett alltför kraftigt ingrepp. En vidlyftig reglering i enlighet medkommitténs förslag kan ge upphov till komplicerade avvägningsproblem ochtolkningsfrågor. Uttalade farhågor för att fastighetsägarna - utan denföreslagna kontrollen missbrukar de fria ytorna inom den befintliga bebyggelsen synes enligt förbundet inte vara grun- dade på någon tillförlitlig undersökning av faktiskaförhållanden. Beträffande kommitténs förslag till utvidgning avbyggnadslovsskyldigheten påpekar statens planverk att detta förutsätter enändring av gällande byggnadsstadga. stöder kommitténs uppfattningatt denna fråga bör behandlas av bygglagutredningen. Redan nu föreligger dockenligt verket vissa möjligheter att med stöd av 53 § BS direkt verka för enönskvärd markplanering. Genom komplettering av denna paragraf skullebyggnadsnämndernas befogenheter i detta hänseende klarare kunna understrykas. anför att utredningen enligt sinadirektiv utarbetat en modell till planlag. Med hänsyn härtill finnerbygglagutredningen det vara tveksamt om man nu bör företa de föreslagnaändringarna i byggnadslagstiftningen. De olika frågorna bör först få prövas idet större sammanhang som utredningens arbete medger. Samhällsutvecklingen har medfört attså gott som all nybebyggelse i tätorterna blivit alltmer koncentrerad, vilketfått till följd att tillgången pä friområden som är lämpliga för de boendesrekreation över huvud taget och kanske särskilt för barns lek och andraaktiviteter blivit alltmer begränsad. Även om det skulle finnas naturligalekområden i närheten av bostadsområdet har dessutom dagens intensiva trafikbegränsat barnens möjligheter att lämna tomtområdet kring bostadshuset. Dessaförhållanden påkallar skärpt uppmärksamhet på barnens behov av en från socialsynpunkt utvecklande sysselsättning, vilket måste beaktas vid utformningen ochutnyttjandet av närmiljön inom bostadsområdena. utemiljö lägger I sitt betänkande framförslag och rekommendationer som syftar både till att göra tätortsmiljön bättreanpassad för barns behov och till att göra uteverksamheten utvecklande ochstimulerande. Kommittén behandlar sålunda bl. a. frågor om fysisk planering ochmarkanvändning, fritidspedagogisk verksamhet, belåningsregler förmarkanläggningar och olycksförcbyggande åtgärder. Det övervägande flertalet avremissinstanserna intar en positiv inställning till de flesta av kommitténssynpunkter och förslag till åtgärder på olika områden. 1 likhet med mångaremissinstanser finner Jag att betänkandet ger en god överblick över detsamlade kunskapsunderlag som finns tillgängligt och innehåller många värdefullapraktiska exempel på hur utemiljön I bostadsområden kan utformas. Som Jag har anfört Inledningsvis anser Jag det varaangeläget att pä grundval av kommitténs förslag åtgärder vidtas för attförbättra förutsättningarna för en god utformning av miljön i bostadsområdena.Jag vill emellertid Innan Jag närmare behandlar dessa frågor något beröra vissaav kommitténs förslag och rekommendationer i övrigt. Som Jag har anfört anser Jag att en prövning avvissa av kommitténs förslag bör samordnas med behandlingen av förslag frånandra utredningar inom angränsande ämnesområden. 1 likhet med fleraremissinstanser anser Jag sålunda att ställningstagande till kommitténs förslagrörande utökad fritidspedagogisk verksamhet och statsbidrag till sådanverksamhet liksom till förslaget om utökad fritidspedagogisk utbildning ochrekommendationerna om utökad helårsanställd personal inom den öppnafritidspedagogiska verksamheten och om huvudmannaskapet för kommunernas lek-och fritidsverksamhet bör anstå till dess resultatet av barnstugeutredningföreligger. Kommitténs förslag kan då prövas med utgångspunkt i en samladöverblick över åtgärder ägnade att bredda och fördjupa samhällets insatser inombarn- och ungdomsvården och får då med hänsyn till kostnadskonsekvenserna förstat och kommun vägas mot andra angelägna samhällsinsatser inom detta område. 1dessa frågor har Jag samrått med statsrådet . Jag villemellertid I detta sammanhang erinra om att vissa åtgärder som nära anslutertill kommitténs nyssnämnda förslag redan har vidtagits. Maj:t haruppdragit åt att i samråd med vissa andra myndigheter ochorganisationer upprätta förslag till program för en försöksverksamhet med ökadefritidsaktiviteter för barn, företrädesvis i åldrarna 1- . Åtgärderna ärett led i den utveckling inom den öppna fritidspedagogiska verksamheten, somkommitténs förslag avser att befrämja. Kommittén finner det angeläget att bl. a. behovet ochplaceringen av gemensamma lokaler m. m. inom bostadsområdena övervägs redan vidden översiktliga planeringen. Jag förutsätter att kommitténs synpunkter m. m. idenna del beaktas av servicekommittén. 1 fråga omkommitténs synpunkter och förslag beträffande belånings-regler förmarkanläggningar får Jag anföra att Kungl. MaJ:t tidigare denna dag på förslagav chefen för har beslutat om vissa ändringar av Kungl. Maj:tsbestämmelser till 19 och 27 §§ bostadslånekungörelsen. Ändringarna Innebär attgränsen i belåningshänseende mellan markkostnader och byggnadskostnader draspå ett sätt som bättre än tidigare ansluter till nuvarande planläggningspraxisoch exploaterings-teknik. Beloppet för markkostnader kommer att Innefatta bl.a. nuvarande belopp för öppna bilplatser och de delar av nuvarande belopp förfinplanering som avser vissa ledningar för vatten och elektrisk ström samtvissa vägar. Vidare föreslås ett nytt tillägg i låneunderlaget för vissaanordningar, bl. a. lekanordningar, på kvartersmark. Detta tillägg svarar ihuvudsak mot de delar av nuvarande tillägg för finplanering som ingåttendast i pantvärdet. Dessaändringar ansluter till kommitténs krav på yttre anordningar och tillgodoser iväsentlig omfattning kommitténs önskemål beträffande belåningsreglerna. Jagvill särskilt framhålla att överförandet till låneunderlaget av kostnadernaför lekplatser och andra anordningar på kvartersmark gör att dessa anordningari belåningshänseende blir jämställda med bostäder. När det gäller olycksfallsförebyggande åtgärder harkommittén föreslagit att får huvudansvaret för granskning avlekutrustning från pedagogisk synpunkt och säkerhetssynpunkt och attarbetarskyddsstyrelsen anlitas för granskning av lekredskapens tekniskakvalitet. Vidare rekommenderar kommittén att byggnads- och hälsovårdsnämndernages möjligheter att bevaka elementära krav på säkerhet och hygien I lekmiljönsamt att barnavårdsnämnderna följer utvecklingen vad gäller åtgärder som ärägnade att förebygga barnolycksfall och registrerar svårare sådana olycksfall.Uppgifter som sålunda registreras bör enligt kommittén insamlas och bearbetasav . Det är av stor vikt att säkerhetsfrågorna i samband medbarns lek och utomhusverksamhet i övrigt noga uppmärksammas för att det skallbli möjligt att minska riskerna för olycksfall och skador. Jag delar såledeskommitténs uppfattning vad avser behovet av säkerhetsåtgärder och betydelsen avatt detta beaktas. Emellertid har ett organ redan skapats för central bevakningav bl. a. säkerhetsfrågor vid lek. Jag syftar här på Kungl. MaJ:ts beslut atthos Inrätta ett lekmiljöråd som bl. a. skall ha till uppgiftatt verka för att skydds- och säkerhetssynpunkterna beaktas. Kommittén behandlar också riskerna för barnolycksfall itrafiken och föreslår en översyn av planverkets och anvisningarangående trafiksäkerhetsfrågor vid stadsplanering för att förbättratrafiksäkerheten i småhusområden. Remissopinionen är beträffande dessa förslagdelvis splittrad. Hithörande frågor beaktas redan av flera myndigheter, bl. a.planverket och , som har att utfärda vissa anvisningar i ämnet. Eftersamråd med chefen för finner Jag därför framförallt mot bakgrund av vad SCAFT anför i sitt yttrande över kommlttd'ns förslag Inte skäl att ta något initiativ till särskilda åtgärder i anledning avkommitténs förslag i denna del. Jag övergår nu till att redovisa mina ställningstagandentill kommitténs övriga förslag och synpunkter rörande fysisk planläggning ochmarkplanering. De faktorer som är av betydelse för en god bostadsmiljöskall beaktas såväl vid översiktlig planläggning som vid detaljplanläggning. 1den översiktliga planeringen bestäms I grova drag var trafikleder skall gå framoch var bebyggelse skall ske. Den översiktliga planeringen har under senare tidtillmätts allt större betydelse. I detta planeringsskede skapas degrundläggande förutsättningarna för en god miljö. I översiktsplaner reglerasemellertid i regel inte den särskilt för barnen betydelsefulla närmiljön inombostadsområdena, dvs. hur byggnader skall placeras inom de för bebyggelseavsedda områdena och hur lekplatser och friytor skall förläggas. Detta sker vidden efterföljande detaljplanering då stadsplan eller byggnadsplan upprättas.Det är i denna planeringsfas som friytorna avgränsas och de yttre betingelsernaför barns uteverksamhet binds . Vissa typer av detaljplaner, de s.k. elastiska eller rörliga planerna, reglerar emellertid inte byggnadernasplacering utan anger endast ett högsta tillätet exploateringstal. Den slutligaprövningen av ett bostadsområdes utformning sker i samband medbyggnadslovsprövningen. Särskilt inom områden med rörlig stadsplan är detdärför angeläget att närmiljön beaktas vid byggnadslovsprövningen. Det ankommerpå kommunerna att beakta att utemiljön och friytorna i bostadsområdena får enutformning som motsvarar barns behov och kan stimulera barnens utveckling ifysiskt och psykiskt avseende. Vissa regler om hur tomt skall vara ordnad finns i 53 § BS.Sålunda föreskrivs att tomt beträffande bl. a. lutning, höjdläge ochplanteringar skall vara anordnad på lämpligt sätt med hänsyn till särskiltljustillförseln och stads- eller landskapsbilden. Dessutom skall på tomt finnastillräckligt utrymme till parkering, lastning och lossning av fordon för demsom bor eller vistas på tomten samt för verksamhet som bedrivs där. Kommittén anför att granskningen i dessa hänseenden vidbyggnadslovsprövningen sker på ett mycket varierande sätt och att markplaneringenskvalitet vanligtvis inte har någon inverkan på byggnadslovsgiv-ningen.Kommittén anser att nu gällande bestämmelser som reglerar utemiljön på tomtmarkär otillräckliga för att garantera en god miljö för barn och andra och att debör ändras så, att samma krav ställs på utemiljön som på den inre bostaden.Kommittén föreslår därför att för alla tomter, som skall bebyggas medbostadshus innehållande mer än två lägenheter, huvudritningar för mark likavälsom huvudritningar för hus skall ingå i byggnadslovshandlingarna och granskaspå likvärdigt sätt. Kommittén påtalar vidare att fastighetsägaren när somhelst sedan byggnadslov meddelats och slutbesiktning ägt rum kan ändrafriytornas användning utan att någon form av tillstånd av byggnadsnämndenbehövs. Yta som är värdefull för lek och annan rekreation kan alltså tas ianspråk för parkeringsändamål e. d. utan att får tillfälle attpröva om det ändrade ändamålet är lämpligt. För att förhindra detta föreslårkommittén att bestämmelser om byggnadslovsprövning för varje förändring avmarkplaneringen som väsentligt påverkar friytans funktion eller utseende införsi vad avser tomter till hus med mer än två lägenheter. Kommitténs förslag i dessa delar har i remissbehandlingenfått ett övervägande positivt gensvar. Från flera håll har dock framhållits attförslagen kan komma att medföra kostnadsstegringar. Några kommuner har dessutominvänt att personella resurser f. n. saknas för en utvidgadbyggnadslovsprövning av den typ kommittén föreslagit. Vissa remissinstanserhar framfört kritik mot att de föreslagna bestämmelserna endast skall avsetomter till hus med mer än två lägenheter. Man har därvid hävdat att sammabehov av granskning av utemiljöns utformning även föreligger i vad avser gruppbyggdasmåhus m. m. Några remissinstanser anser å andra sidan att förslaget är alltförlångtgående och att de föreslagna bestämmelserna bör begränsas till att avse nyexploaterings-områden. Jag delar kommitténs åsikt att man i princip bör ställasamma krav på den yttre miljöns standard kring bostäderna som man ställer påbostadens Reglerna i 53 § BS kan i sin nuvarandelydelse inte anses tillräckligt effektiva för att säkerställa att de krav somsamhället kan ställa på hur tomt skall ordnas verkligen blir uppfyllda.Eftersom byggnadslov inte behövs för ändring av tomts markplanering, blir ensådan åtgärd inte föremål för kontroll av . En mer genomgripandeöversyn av dessa regler bör ske i samband med bygglagutredningens pågåendearbete med översyn av byggnadslagstiftningen. Jag anser emellertid att det ärmöjligt att redan nu genomföra vissa förbättringar med utgångspunkt Ikommitténs förslag.