prop · FU03107 · 1971-12-31 00:00:00 — Vid beräkningen av lönens storlekskall man först ulgå från den lön arbetstagaren faktiskt erhållit under kvalifikationsåret.I ui-korastunderlaget skall inräknas annan privilegierad frånvaro än semesterpå samma sätt som sker vid tillämpning av nioprocentregeln i seraeslerlagen(se prop. 1963: 68 s. 56 ff). Å andra sidan skall i överensstämmelse med vadsom gäller enligl semeslerlagen från inkomslunderlaget undantas semesterlön, övertidstiUäggoch sjuklön. Sedan inkorastunderlaget har uträknats i enlighet härraed, skallför varje vardag under uppsägnings- eller perraitteringsliden beräknas etlbelopp raotsvarande fyra tiondels procent av inkomstunderlaget. Begränsningentill vardagar står i överensstämmelse med regeln i 8 § första stycket seraeslerlagenalt inte inräknas i semestern. För sedvanliga fridagar skall dock, liksoraockså för helgdagar, lön beräknas. Iandra punkten anges alt ora arbetstagaren inle har varit anställd hosarbetsgivaren under hela kvalifikationsåret, skall för , sora arbetstagarenliU följd därav inle har deltagit i arbetet, arbetsinkoraslen ökas med eltbelopp motsvarande arbetstagarens genomsnittUga dags-inkomst hos arbetsgivarenunder kvalifikationsåret. Bestämmelsen har kommenterats tidigare. Underremissbehandlingen har frågan väckts huravida pennillerings-lön som utgåttunder kvalifikationsåret på grand av denna lag skall inräknas i inkorastunderlaget.Enligl rain åsikt raåste sådan lön anses vara »arbetsinkomst» och skall därförinräknas i inkomslunderlaget. Det bör också anraärkas att förraån av fri bostadoch löneförmån som är avsedd atl utgöra ersältning för särskUda kostnader inleinräknas i inkomslunderlaget (jfr 12 § fjärde stycket semeslerlagen). Besläraraelsemai denna paragraf innebär i fråga om s. k. okontrollerade arbetstagare att de färrätt lill lön motsvarande den särskilda semesterlön som enligl 16 § semeslerlagenskall utgå tiU sådana arbetstagare. Besläraraelsemaom löneberäkning gäUer endasl det fallet alt arbetsgivaren inle kan erbjudaarbete. I promemorian uttalas att - med hänsyn till de grander förlagstiftningen som återspeglas i bl. a. löneberäkningsreglema - arbetsgivarenvid tiUämpningen av lagen inle torde komma all medges att placera arbetstagarei arbete sora ger lägre inkorast än vad sora följer av löneberäkningsreglema, ivarje fall inle utan atl liU- Uttalandet som bara avser den lagstadgade uppsägningstidenhar under remissbehandlingen biträtts av arbetsdomstolens ordförande menkritiserats av ell par andra remissinstanser. För egen del ansluter jag migtill den uppfattning i saken varåt arbetsdomstolens ordförande har givituttryck. Slutligenkan näranas att bestämmelserna i paragrafen inte hindrar arbetsraarknadsparlemaall komma överens om andra beräkningsregler, förutsatt alt dessa inte ger ell särareresultat för berörda arbetstagare än de i lagen angivna löneberäkningsreglema. Enliglförsta punkten fär arbetsgivaren från lönen avräkna inkorast, som arbetstagarenunder den lid lönen avser förvärvat eller uppenbart borde ha förvärvat i annananställning, genom uppdrag eller genom egen förvärvsverksamhet. Utgångspunktenenligt denna paragraf är, att arbetsgivaren skall betala lön beräknad efler dei paragrafen angivna granderna. Bestämmelserna i tredje stycket har karaktärenav ell undanlag från denna huvudregel, vilket undanlag, som förut har framhåUits,lillkommil för alt arbetstagaren inle skall bli överkompenserad på etl slötandesätt. Av denna allraänna uppläggning följer all arbetsgivare sora vUl verkstäUaen avräkning enligt delta stycke raåste bevisa, att arbetstagaren har förvärvateller uppenbarligen borde ha förvärvat avräkningsbar inkomst. I det senarefallet kan bevisningen beslå i en utredning om atl del funnits gott om lämpliglarbete som arbetstagaren utan olägenhet kunde ha åtagit sig. Givetvis kan det inlefordras all en arbetstagare söker etl arbete för vilket han inle är kvalificerad.Arbetsgivaren kan inle heller lägga en högt kvalificerad arbetstagare liU last elII denne inle velat utföraokvalificerat arbete (jfr NJA 1948 s. 376 och AD 1941 nr 135). Av grandernaför bestämmelsen följer atl arbetsgivaren inte får avräkna inkomst frånbisyssla eUer Uknande som arbetstagaren skulle ha uppburit även om han hadeerbjudits arbete av arbetsgivaren. Andrapunkten innehåUer de förut behandlade reglema om avräkning av UtbUdningsbidragoch ålderspension. Som en föratsättning för avräkning gäUer alt förmånen harbeviljats efter uppsägningen eUer perrailteringen och all förraånen avsersamma lid sora lönen. Istycket föreskrivs i första punkten, atl ora arbetstagare, sora har räll lilluppsägningstid enligt 1 §, blir skild från anställningen på gmnd avarbetsbrist, arbetstagaren därefter äger företrädesrätt tiUny anställning hos samme arbetsgivare i den verksamhet där han tidigaresysselsattes, föratsatt att han kan antagas ha tiUräckliga kvalifikationer fördel nya arbetet. Tidsfristenpå sex raånader räknas frän det den tidigare anstäUningen upphörde.Företrädesrätten gäller i den verksarahet där arbetstagaren tidigaresysselsattes. Med »verksamhet» avses här vad som på den privata sektom kanbenämnas »rörelse». Om arbetstagaren har varit anställd i en verkstadsrörelse,äger han alltså företrädesrätt inora den rörelsen. Företrädesrätten gäUer däividaUa arbetsplatser inom rörelsen i fråga. För statlig verksamhet betyder bestäraraelsenall företrädesrätten gäller inom anslälUiingsmyndighetens verksarahetsoraråde.En arbetstagare som har varit anställd hos domänverket har alltsåföreträdesrätt inom alla domänverkels förvaltningar men inle inom exempelvisvägverkels verksamhetsoraråde. Medullrycket »kvalifikationer för det nya arbetet» är avsett alt markera, altarbetstagaren skall ha de allmänna kvalifikationer som normall ställs på demsom söker anställningen i fråga. Eftersom arbetssökandena ofta får genomgåviss upplämingslid, betyder delta alt en arbetsgivare i ett sådani fall inlekan vägra åleranslällning på den grunden alt arbetstagaren inle från förstadagen fuUständigt behärskar de nya arbetsuppgifterna. Företrädesrätt jiöreliggeralltså, om arbetslagaren har den korapelens sora arbetsgivare i aUraänhetfordrar av dera som söker ell sådani arbete. Dettorde vara allraänt vedertaget på arbelsraarknaden all arbetsgivaren angerskälet för en uppsägning. I allraänhel kan det därför inte antas erbjuda någrasvårigheter att konstalera huruvida grunden till en uppsägning utgörs avarbetsbrist eller arbetstagarens enskilda förhållande. Skulle arbetsgivareninte ha angivit grunden för uppsägningen, får arbetsgivaren anses habevisbördan för all uppsägningen inle har skett på grund av arbetsbrist. Jaghar därför inle funnit anledning all, sora vissa reraissinstanser har förordat,införa regler ora i vilken form uppsägning skall göras. Bestäraraelsenavser endasl rätt till åleranslällning. Förekoraraande klausuler om turordningvid uppsägning omfattas aUlså inle av bestäraraelsen. Andrapunkten innehåller regeln ora atl anställningstidens längd är avgörande vidkonkurrens mellan flera företrädesberättigade arbetstagare. Istycket återfinns bestäramelserna om att den som återansläUls enligt 6 § genastfår anställningsskydd enligt lagen. Arbetstagare som åler-anslälls tillfäUigtför begränsad tid eller för visst arbete får lUl följd av 1 § andra stycketinte sådant skydd Uksom naturUglvis inle heller arbetstagare som enligt 2 § inleorafattas av lagen. Stycketupptar bestäraraelsen om all paragrafen inte gäller arbetstagare som harålderspension enligt lagen om allmän försäkring. Vidare föreskrivs attparagrafen inte skall gälla vid anställning sora slatsljänslemän eller vid anstäUningpä vilken komraunalljänsleraannalagen är till-läraplig och för vilken avlöningsförraånernafastställs under raedverkan av Kungl. Maj:l eUer myndighet som Kungl. Enligtparagrafen fär arbetstagares förmåner enligl denna lag inle inskränkas genora avlal.Sker del är avtalet ogiltigt i den delen. Etl avtal sora ger arbetstagarenbättre förraåner än vad sora följer enligl lagen drabbas självfaUet inle avnågon ogiltighetspåföljd. Ogiltighel inträder endast i fråga ora avtalsvillkor soragäller raellan arbetsgivare och den arbetstagare eller arbetstagarorganisation soragenora villkoret ger efter pä den lagenliga rälten. Skulle arbetsgivare haåsidosatt regeln i 6 § om åleranställningsrält blir inle anställningsavtalet raellanarbetsgivaren och den arbetstagare sora felaktigt anställts ogiltigt till följdav 7 §. Medanledning av etl uttalande under reraissbehandlingen viU jag frarahålla, altförbudet i denna paragraf endast avser avlal sora träffas i förväg. Enarbetstagare sora blir uppsagd kan efter uppsägningen raed gUtig verkan avslåfrån den lagstadgade uppsägningstiden. En sådan situation kan f. ö. ses somalt arbetslagaren själv säger upp sig, och uppsägning frän arbetstagarens sidaomfattas inte av lagen. Är det frägan ora ell avslående frän rält lill lön,torde detla kunna ske bara i fråga ora förfluten tid. I den delen kan hänvisastill vad sora anförs under 9 §. Dennaparagraf innehåller skadeslåndsbeslämmelser. Paragrafen har utformats eflermönster av motsvarande bestämmelser i annan arbetsrältslig lagstiftning, t.ex. 20 § semesterlagen. Omarbetsgivaren åsidosätter sina skyldigheter enligt lagen, uppkoraraer ofta ekonoraiskskada för arbetslagaren i förra av raistad lön. Förslaget vilar alltså på deni rättspraxis antagna principen att arbetstagarens anspråk av della slag inleär all beteckna sora en lönefordran ulan sora skadestånd för raistad lön (jfrAD 1948 nr 21, 1949 nr 11 ra. Underreraissbehandlingen har frarahåUils, all det kan ställa sig svårt all bestäraraaskadeståndet vid åsidosättande av rätten till åleranslällning. Med anledninghärav vill jag frarahålla, alt delta inte är något nytt problera. Klausuler oraföreträdesrätt tiU anställning har sedan lång lid tUlbaka funnits på arbelsraarknaden. Inågot reraissyttrande har frågan berörts, ora dorastol kan förplikta arbetsgivareall återanslälla arbetstagare som enligt 6 § har rält till åleransläUning. De aUmännadoraslolama anser sig f. n. inte kunna bifaUa sådana yrkanden, under del allarbetsdomstolen åtskUliga gånger har intagit motsatt ståndpunkt (se härom iNJA 1960 s. 63). Arbetsdomstolen har emellertid framhåUit, atl den rättsligapåföljden av underlåtenhet alt följa en sådan dom i praktiken inle kan bliannan än skadestånd. Enligt svensk rätt kan näraligen arbetsgivaren inte avexekutiv myndighet tvingas att låta arbetstagaren utföra arbete. Mot dennabakgrand finner jag del inle erforderligt all ta ställning i den under remissbehandlingenväckta frågan. Tydligt är att ytterst kan det ändå inle bli frågan om annan exigibelpåföljd än skadestånd. I fråga om statstjänstemän kan dock anmärkas att det lillföljd av 28 § regeringsforraen inte är raöjligt att bifaUa ell sådant yrkande sorahär berörts. Paragrafen,som innehåller reglerna om preskription, är utformad med i första hand 25 §lagen om förenings- och förhandlingsrätt som förebild. Medanledning av elt påpekande av arbetsdomstolens ordförande vUl jag nämna altanspråk på uppsägningslön och lön vid långlidspermitte-ring preskriberassuccessivt allteftersom lönen förfaUer till belalning, Paragrafen,som utformats efter förebild bl. a. av 11 § lagen ora arbetsgivares kviltningsräll,innehåUer föreskrift ora att mål som avser tillämpningen av lagen skall prövasav arbelsdorastolen, om anstäUningsavtalel regleras av kollektivavtal, och iannat faU av allmän domstol. Rör tvisten rätt lill återanställning är det för foramfråganavgörande, ifaU det tidigare anställningsavtalet reglerades av kollektivavtaleller ej. Det har ansetts lärapligt att här särskilt ange, atl tvist på grundav lagen kan hänskjutas tUl skiljeraän (jfr 11 § andra stycket lagen ora arbelsdorastol).Vidare föreskrivs att 13 § lagen ora arbelsdorastol gäller i fråga ora talansväckande och utförande, även ora raålet inte är sådant sora avses i den lagen. Genoradenna föreskrift tiUförsäkras organisationerna rält all föra lalan i raålet.Skulle en organisation inle vilja föra en raedleras lalan, får denne självulföra sin lalan. Underremissbehandlingen har bl. a. gjort gäUande all vissa forumproblerakan uppkoraraa vid tiUämpning av 3 §. Med anledning härav vill jag anföra följande. Fråganom den ståtlige arbetsgivarens rätt all över huvud taget skrida till uppsägningav stalstjänsleman får inte regleras i avlal och prövas i sista hand avregeringsrätten. Arbetsdomstolen eller allmän doraslol kan inle avgöra en sådantvist. Frägan ora uppsägningstidens längd regleras i avlal och i den nuföreslagna lagen. Denna senare fråga kan, ora del är fråga om en organiseradarbetstagare, inle prövas av regeringsrätten utan endasl av arbetsdomstolen (eller skiljemän). Gällerdet en oorganiserad tjänsteman har denne raöjlighet all både anlitabesvärsvägen och föra talan om skadestånd vid allmän domstol. Dettaöverensstämmer med vad som eljest gäller i fråga om oorganiserad tjänstemansrätt att föra lalan i lönemäl. Lagen bör träda i kraft raöjligl, dvs. dagen efterden dag då lagen utkorarail från trycket i Svensk författningssaraUng. Det har redan framhållits, att den nu föreslagna lagen harutpräglat social och arbetsmarknadspolitisk karaktär. Mot den bakgranden föreslåsinle några generella övergångsbestäraraelser i fråga ora äldre anställningsavtal.Del betyder att lagens regler ora uppsägningstid, perraitlering och återanställningvid ikraftträdandet koraraer all gälla aUa ansläUningsförhåUanden inom lagens tiUämpningsområde.Av utformningen av 1 § och följande paragrafer följer att lagen dock inte blirtillämplig ora en uppsägning har skett före ikraftträdandet. Regeln i 1 § ora kvalifikationstid skall tiUärapas så, alläven anställningstid före lagens ikraftträdande räknas sora kvalifikalionsgran-dande.Della står i överensslämraelse raed den av arbelsdorastolen antagna tolkningenatl koUeklivavlalsbestäraraelser ora semester normalt innebär, all även arbetesom utförts innan koUeklivavlalel träffades skall grunda rätt tUl semester enliglavtalet (se AD 1964 nr 27). Beslämraelsen i 6 § ora åleranställningsrält är tillärapligendast på arbetstagare sora blivit uppsagd först efler lagens ikraftträdande. 7.2 Lagen om ändring i kommissionslagen Som förut nämnts innehåller 86 § komraissionslagen regler orauppsägningstidens längd vid uppsägning av handelsresandes anställningsavtal.I paragrafen har införts ell lUlägg i vilket erinras om alt handelsresande viduppsägning från huvudraannens sida i vissa fall åtnjuter längre uppsägningslid enligllagen ora anställningsskydd för vissa arbetstagare. Tillägget gäller även för plalsförsäljare(se 93 §). Lagändringen bör träda i kraft med lagen omanställningsskydd för vissa arbetstagare. 7.3 Lagen om ändring i lagen om stadig lönegaranti vidkonkurs I denna lag har beträffande 2 § tredje stycket gjorts denändringen att raaxiraibeloppet pä tre basbelopp höjts liU fyra basbelopp.Lagändringen bör träda i krafl raed lagen om anställningsskydd förvissa arbetstagare. Den bör dock inle tiUämpas beträffande fordran som gjortseller kunnat göras gällande i konkurs, i vUken beslut om egendomsavträdemeddelats före ikraftträdandet (jfr prop. 1970: 201 s. 95). Frågan huruvida förslagel behöver föranleda all lönegaranliavgiften höjs får bedömas i ljuset av de erfarenheter somtillämpningen av lagstiftningen om lönegaranti koraraer alt ge. 7.4 Lagen om vissa ålgärder för att främja sysselsättningav äldre arbetstagare på den öppna arbetsmarknaden Paragrafen innehåller i första stycket regler ora länsarbelsnärandsrätt att förelägga arbetsgivare att lämna vissa grundläggande uppgifter om personalslrukturenoch i andra stycket bestäraraelser om möjlighet att förena föreläggande medvite samt om skyldighet för närand all höra arbetsgivaren saral berörda arbetsgivar-och arbetslagarorganisalioner. Bestäraraelserna har behandlats i den aUraänna raotiveringen. Begreppet arbetstagare har i denna lag samraa innebörd somi lagen om anställningsskydd för vissa arbetstagare. I den i första stycket åsyftade permitteringstideninräknas, i likhet med vad fallet är i lagen ora ansläUningsskydd för vissaarbetstagare, även arbelsfria dagar. Vilka uppgifter sora arbetsgivaren skall lärana har angettsi den allraänna raotiveringen. I liUärapningen kan del sora har frarahållitsvid reraissbehandlingen visa sig ändamålsenligt atl ersätta uppgifterna omålder och kön med uppgift om personnuraraer. Bestäramelserna i denna paragrafhindrar inte all så sker. Beträffande länsarbetsnämnds befogenhet all förenaföreläggande alt lämna uppgifter med vite viU jag erinra om all del är en allraänprincip att staten inte kan föreläggas vite. Ett föreläggande som gällerstatlig myndighet bör därför inte förenas med vite. Något hinder att föreläggakommun vite föreligger däremot inle. Uttrycket berörd arbetsgivarorganisation i denna och vissaföljande paragrafer avser organisation sora arbetsgivaren tillhör. Länsarbelsnärand kan självfallet bereda även andra än de idenna paragraf uttryckligen angivna tillfälle all avge yttrande. Så t. ex. vara lärapligt atl yttrande inhäralas från vederbörande byggarbetsnärand,innan föreläggande raeddelas arbetsgivare inom byggnadsindustrin. I anslulningtill vad statens oraplaceringsnärand anfört i sill reraissyttrande vUl jagvidare nämna att länsarbetsnämnd kan ha anledning att samråda med del organ somsvarar för slallig omplaceringsverksarahel, innan nämnden infordrar uppgifterfrån slallig myndighet eller vidtar andra åtgärder sora gäller anställningarhos staten. Paragrafen anger när överläggningar bör äga rara och vilkasom får delta i överläggningarna. Vidare föreskrivs alt länsarbetsnämnd kan gearbetsgivaren anvisningar om åtgärder för all bereda äldre arbetstagare bättresysselsättningsmöjligheter, om överläggningama ger anledning till det. Vidöverläggningarna skall, sora har utvecklats i den allraänna raotiveringen, i frärastaruraraet eftersträvas geraensamt accepterade lösningar. Även sådana lösningarbör ges formen av anvisningar. I den allraännamotiveringen har sagts all nämnden bör ha fria händer i fråga ora den närraareutformningen av anvisningama. Det kan föratsättas alt det inle sällan ärändamålsenligt all näranden ger arbetsgivaren anvisning ora all närraareutreda förutsättningarna för vissa förbättringar av sysselsättningsförhällandenaför äldre arbetskraft. Utredningen kan dryftas i etl senare skede avöverläggningarna och utgöra grandvalen för anvisningar ora konkreta åtgärder.Det kan liUäggas att sådana anvisningar kan avse en gren av arbetsgivarens verksaraheteller viss del av arbetsstyrkan, t. ex. arbetstagare raed vissa arbetsuppgiftereUer vissa kvalifikationer. I likhet raed statensavtalsverk vill jag frarahålla all arbelsraarknadsrayndighel, då den utfärdaranvisningar eller raeddelar förordnande med slöd av denna lag, självfallet börbeakta vad som följer av 28 § regeringsforraen och andra förfallningsbesläraraelserora tillsättning av tjänst. Uttrycklig föreskrift härora i lagen har jag ansettkunna undvaras. Idenna paragraf regleras AMS:s raöjligheter att förordna om arbelsförraedlingstvång. Förordnandeora arbelsförraedlingstvång kan bestäraraas att gälla aU personal soraarbetsgivaren rekryterar. Förordnandet kan också begränsas lill att avse exerapelvisrekrytering av personal till visst ar-belssläUe eller arbetstagare raed vissafunktioner. I förordnandet skall anges vilket arbelsförraedlingskontorarbetsgivaren har all vända sig till för all få anvisning på eller godkännandeav arbetskraft. Förordnande ora arbelsförraedlingstvångmeddelas atl gäUa tiUs vidare eller för viss lid. Förordnande skall upphävasnär det av arbetsmarknadspolitiska skäl inte längre behövs eller det av andraskäl inle längre är lämpligt all förordnandet beslår. Paragrafeninnehåller de i den allraänna motiveringen behandlade bestämraelserna oraföreträdare för arbetstagarorganisation i frågor sora avses i denna lag. Av beslämraelsema i 8 §följer all företrädare för arbetstagarorganisation blir bunden av tystnadsplikti den utsträckning som där föreskrivs. Han får således inle för utomståendeoch inle heller för exempelvis andra på arbetsplatsen eller inomorganisationen obehörigen yppa vad han har fåll reda på under ärendets gång omförelagels affärs- eller driflförhållanden eller arbetsgivares resp.arbetstagares personliga förhållanden. Paragrafen innehåller straffbestäraraelser för brott raotförordnande ora arbelsförmedlingstvång och regler om åtalsanmälan. I fråga oratolkningen av arbetsgivarbegreppet bcir delsamma gälla som vid lillärapningenav 15 § allraänna arbetstidslagen (1970: 103; se prop. 1970: 5 s. 139). Bestäramelserna i denna paragraf ora tystnadsplikt harbehandlats i den aUraänna raotiveringen. Lagrurarael är utforraal efter raönsterav motsvarande bestämmelser i lagen (1970: 725) om lokaliseringssararåd. Denna paragraf innehåller besvärsbesläramelser. Arbetsgivaren är inle rättsligen förpliktad all följaanvisningar som länsarbetsnämnd eUer AMS raeddelar. Av aUraänna regler följerall beslut ora anvisningar sora inle har någon direkt rättsverkan inle kanöverklagas. Del har inte ansetts påkaUat all göra avsleg från dessa allmännaregler. Ärende som fullföljs lill Kungl. Maj:t prövas istatsrådet. I lagen har inte inlagils någon bestäraraelse ora attbeslut länder lUl efterrättelse oraedelbart. Härav följer atl beslut som kanöverklagas inte får verkställas mot klagandens vilja förrän del vunnit lagakraft. Arbetsraarknadsrayndigheterna behöver givelvis viss lidför att förbereda tUlärapningen av lagen. Man raåste därför räkna raed alllagen först kan få större praktisk betydelse. Med hänsyn tillalt det eraeUertid kan visa sig önskvärt i vissa fall all rayndigheterna ges raöjlighetatl oraedelbart ingripa bör lagen dock träda i krafl möjligt. Delföreslås därför all lagen fär träda i kraft dagen efter den då den uikommitfrän trycket i . 7.5 Lagen om ändring i lagen om inskränkningar i rättenatt utbekomma allmänna handlingar I denna lag har införts en ny paragraf vars innehåU harbehandlats i den allmänna motiveringen. Lagändringen bör träda i kraflsamtidigt med lagen ora vissa åtgärder för all fräraja sysselsättning av äldrearbetstagare på den öppna arbelsraarknaden. Jag heraställer alt Kungl. Maj:t föreslår allantaga förslagen tiU 1) lag om anställningsskydd för vissa arbetstagare. 2) lag om ändring i lagen(1914:45) om kommission, handelsagenlur och handelsresande, 3) lag om ändring i lagen (1970:741) om statlig lönegaranti vid konkurs, i 4) lag om vissa åtgärderför att främja sysselsättning av äldre arbetstagare på den öppna arbetsmarknaden, 5) lag om ändring i lagen(1937:249) om inskränkningar i rätten att utbekomma allmänna handlingar. Medbifall lill vad föredraganden sålunda raed insläraraande av statsrådets övrigaledaraöler herasläUt förordnar Hans Maj:t Konungen all lill skaU avlålasproposilion av den lydelse bilaga till della protokoU ulvisar. 1 Lag om anställningsskydd för vissa arbetstagare Härigenomförordnas sora följer. Arbetstagareäger vid uppsägning från anstäUning, som varat , åtnjuta enuppsägningstid av 1. minst två raånader, ora hanfyllt , 2. rainst , om hanfyllt , 3. , ora han fyUt55 år. Förstastycket gäUer icke arbetstagare, vars anställning begränsats tiU ellervisst arbete, ora begränsningen av ansläUningsavtalels giltighet föranledes avarbetsuppgifternas särskUda beskaffenhet eUer står i överenssläraraelse raedpraxis inom branschen. Vidtillämpning av första stycket raedräknas lid under vilken arbete utförts ålförelag inora koncern sora arbetsgivaren lilUiör. överlåtils,medräknas även lid under vUken arbete ulförts ål föratvarande ägare avföretaget eller ål förelag i koncem sora förutvarande ägare tillhörde. Besläraraelsemai 1 § gäUer ej i fråga ora 1. arbetstagare som är medlem avarbetsgivarens familj, 2. arbetstagare som avlönasuteslutande genora andel i vinst, 3. arbetstagare sora sysselsattesi säsongarbete, 4. arbetstagare i förelagsledandeeller därraed järaförlig ställning,