prop · FU0361 · 1971-12-31 00:00:00 — Ocksådel ekonomiska syftet med livsmedelslagstiflningen måste anses ha störrebetydelse för konsumenterna nu än förut. Livsraedlen säljs nuraera i stororafallning i förpackat skick. Förpackningarna gör det svårare förkonsumenterna all bedöma varornas verkliga kvalitet. Därtill kommer alt nyalivsraedelstyper fortlöpande introduceras på marknaden. För att kunna bedömalivsraedlen och göra ell gott val i del stora utbudet av varor fordras oftasärskild uppraärksarahet och erfarenhet. Allmänt sett får dock konsumenternainle den information ora livsraedlen sora behövs för all de skall kunna värderadera räll och välja förnuftiga kostalternativ, låt vara alt förhållandena är påväg all bli bättre. Del är här fråga ora stora ekonoraiska värden.Förbrukningen av livsraedel raotsvarar ca 30 "/o av befolkningens totalaårskonsumtion och representerar nuraera etl värde av ca . Ilikhet med LSK och flertalet reraissinstanser anser jag del därför nödvändigt atl,sora korapletlering till den gällande lagstiftningen omOliUböriig marknadsföring, skärpa kraven på bl. a. saklig konsumentupplysningi livsraedelslagstiftningen. Sorafrarahållits av både LO och näringslivels organisationer är del angelägel altkraven på bättre hygien och, högre standard på livsraedelsorarådel inleutformas så att de onödigtvis leder lill höjda livsmedelspriser.Livsmedelslagsliftningen bör, såsora NO frarahåUit, så långt det är raöjligtutforraas och tiUärapas så all den inle verkar konkurrensbegränsande. Flerareraissinstanser har understrukit behovet av s. k. konkurrensneutralitet meUanolika slags livsmedel, särskilt mellan jordbrukets och industrins produktersaml mellan svenska och importerade varor. Livsraedelslagstiftningen börgivetvis inte få hindra atl konsumenterna får etl från närings-, kvalitets- ochprissynpunkler så rikhaltigt sortiment livsraedel sora möjligt. Lagstiftningenskall inle avse alt skydda vissa varor mot konkurrens från andra produkter medsararaa användningsområde, mol vilka det inte finns några hälso- ellernäringsraässiga anraärkningar. Konsumenterna bör vidare,som jordbruksnämnden påpekat, kunna känna samma trygghet för att de importeradelivsmedlens hygieniska beskaffenhet kontrolleras och för atl informationläranas ora dessa varor sora är likvärdig raed den sora lämnas i fråga om desvenska. Å andra sidan bör inte utan starkt vägande hygieniska skäl särskildabestäraraelser raeddelas för iraporlerade livsmedel. Prop.1971: 61 181 kanskapa konstiade handelshinder och strida mol våra förpliktelser inom EFTA ochmot andra inlernalionella åtaganden. Soraflera reraissinstanser frarahållit bör livsraedelslagstiftningen i raöjUg raånanpassas lill inlernalionella förhåUanden. rekomraendationerora etl närraande av Uvsraedelslagsliflningarna i de nordiska länderna har nuresulterat i atl en särskild ämbetsmannakommitté bUdals för ändamålet. Sverigedeltar också i arbetet inora den för FAO och WHO gemensararaaCodex AUraentarius Coraraission på atl få frara internationella standards förlivsraedel och för andra förhållanden på livsraedelsorarådel. Med hänsynhärtill finner jag det angeläget att den nya livsmedelslagstiftningen kansmidigt anpassas lill della inlernalionella saraarbete. De nyalivsraedelsbeslämraelserna bör, sora LSK föreslagit, i princip bli tillärapligaockså inora krigsmakten. I likhet raed vad som redan tUlärapas raed slöd avförarbetena lill stadga bör, sora LSK föreslagit, den nyalagstiftningen inle gälla hantering av livsmedel i enskilda hushåll. De nya bestäraraelsernabör enligt nuraera tillämpade lagstiftnings-tekniska principer delas upp på enraraförfallning, benärand livsraedelslag, innehåUande huvudsakligengrundläggande föreskrifter och på en tillämpningsförfattning raed meradetaljerade regler. Eftersom dessa senare bestämmelser meddelas av Kungl. Maj:leller myndighet som Kungl. Maj:t bestämmer, kan de på ell sraidigl sattanpassas till de vid varje tid rådande förhållandena. Livsmedeldefinieras livsmedelssladga sora varje lill förtäring avsedd varasom tillför kroppen näringsärane. Bestäraraelserna om livsmedel tillämpasdessutom på liUsalsämnen, njulningsraedel avsedda för förtäring och påersättnings- och uldrygningsraedel för livsraedel. Undanlag frånlivsraedelsbegreppel görs för vissa vegetabiliska råvaror och vissa läkemedel.Enligt förarbetena är inle alt anse som livsmedel i livsmedelsstadgansraening. Bestäraraelser om vatten finns hälsovårdssladga. LSKföreslår all begreppet livsraedel inle begränsas lill varor sora tillförkroppen näringsäranen utan vidgas all orafalta alla varor sora är avsedda atlförläras av raänniskor raed undanlag av läkeraedel. Härigenom koraraer ocksådricksvatten atl anses sora livsmedel. En konsekvens härav bör enligt LSK bliatt huvuddelen av hälsovårdsstadgans föreskrifter ora flyttas över tillden nya lagstiftningen. Vidare bör undantaget för vissa vegetabiliska råvarorulgå. LSK anför också exempel på hur gränsen bör dras raellan råvaror ochlivsraedel. Remissinstansernahar, med undantag för frågan ora vatten, i princip Prop.1971: 61 182 tillstyrkteller läranal ulan erinran LSK:s förslag lill livsraedelsbegrepp. Även jagförordar att livsmedelsbegreppel utvidgas. Begreppet bör definieras ilivsmedelslagen som matvaror, dryckesvaror, njutningsmedel och andra varor somär avsedda alt förläras av raänniskor. Definitionen kommer härigenom altomfatta också vissa varor sora i dagligt tal inte brukar betecknas soralivsraedel, exerapelvis kryddor, vin och sprit, raaltdrycker, viss typ avtobak, konfektyrer, tillsatser ra. Meddenna besläraning av begreppet livsraedel koraraer även dricksvatten allbetraktas sora livsmedel. Flera remissinstanser har dock haft erinringar motatt hälsovårdsstadgans bestämmelser om vatten flyttas över tilllivsmedelslagstiflningen. a. har uttryckts farhågor för all kontrollen avvatten, som under ledning huvudsakligen handhas av länsläkarnaoch hälsovårdsnämnderna, blir alltför splittrad ora dricksvattnet dessutoraskall särskilt kontrolleras av livsraedelsmyndigheterna. Jag kan ansluta migtUl dessa synpunkter. Dricksvattnet skulle därigenom koraraa all kontrollerasav åtskilliga rayndigheter, eftersom huvuddelen av vårt hushållsvallen koramerfrån gemensamma vallenanläggningar och rinner i samraa ledningar. Bara en ringadel av della används sora dryck och för beredning av livsraedel. Delraesta används för rengöring och liknande ändaraål. Med hänsyn härtill och dånuvarande ordning för vattenkonlrollen enligt hälsovårdsstadgans regler lordevara tillfredsställande, förordar jag ingen ändring däri. Självfallet börsocialstyrelsen i frågor rörande kontrollen av vatten sararåda raed dencentrala rayndighelen på livsraedelsorarådel. De anvisningar oravattenundersökningar, sora raeddelals av förutvaranderaedicinalslyrelsen och velerinärslyrelsen, bör i fortsättningen meddelas avsocialstyrelsen och den centrala livsraedelsrayndigheten. Alten vara är avsedd att förtäras innebär sora regel att råvara faller utanförbegreppet livsraedel. I allmänhet måste råvaran på ell eller annat sätt habearbetats eller förberetts, innan den blir livsmedel, låt vara all della inlegäller vegetabilier som ju ofta är avsedda alt förtäras i obearbetat skick. Denkvarstående åtgärden skall i princip vara endast den beredning som beslår i altlivsraedlel lagas till färdig mal. Från den angivna huvudprincipen måsteemellertid vissa undantag göras. De exerapel som LSK på när några avvåra vanligaste varor skall anses som livsraedel och ej råvara har läranatsulan erinran i flertalet reraissyltranden. Några reraissinstanser anser dockpå grund av de praktiska svårigheter sora kan uppkoraraa, all en varasövergång från råvara till livsraedel bör hänföras lill ell så sent skede iberedningsproceduren sora raöjligt. Jag finner det däremot i princip angelägelatl varan blir all anse sora livsraedel på elt så tidigt stadiura i dennaprocedur sora det är livsmedelshygieniskt påkallat. Emellertid är det intemöjligt atl för varje varuslag fastställa när råvaran blir livsmedel. Delta fåröverläranas till prövning vid lillärapningen av den nya lagstiftningen. synpunkterbör därvid vara vägledande. Den ena är all strängare föreskrifter inte bör gesän vad som behövs raed hänsyn lill elt livsraedels vidare beredning förkonsumtion. Den andra synpunkten är att förvandlingen av en råvara till ettlivsraedel måste konstateras på grundval av en objektiv och realistiskbedömning av att varan verkUgen är läraplig alt förtära. Denna bedöraning börockså ske i saraband raed en viss kontroll av varan. Jag vUl här ta upp några konkretaexerapel sora kan vara ägnade all belysa denna frågeställning. Spannraål börsom LSK anfört inte betraktas som livsraedel förrän den korarait lillkvarnanläggningen och där bedörals vara kvarngill. All spannraålen i dettatillstånd fortfarande kan innehålla vissa föroreningar anser jag inte vara skälför atl bestäraraelserna ora livsmedel inte skall tillämpas. Delivsmedelshygieniska krav man bör släUa på della tidiga stadium bör emellertidanpassas till atl spannmålen skall rensas, tvättas och undergå vidarebehandling innan den blir färdig för konsumtion. Denna regel bör givetvis ocksågälla de lokaler eller ulrymraen där den kvarn-gilla men obehandlade spannmålenförvaras. För andra vegetabilier bör del nu anförda gälla i tillämpliga delar.Beträffande kött anser jag i likhet raed LSK all de köllproducerande djuren börbetraktas som livsraedel när de koramer till slakteriet och då underkastasveterinärbesiktning. Att tillämpa livsraedelslagstiftningen på de levandedjuren på ell tidigare stadium är inle nödvändigt från livsraedelshygienisk synpunkt.F. ö. slår djuren ofta redan från födseln under sakkunnig hälsokontroll avveterinär. Fisk sora rensas och bearbetas ute till havs i anslutning tillfångslen bör, som LSK föreslagit ulan erinran från remissinstanserna, ansessom livsraedel redan på näranda stadium. LSK:s förslag atl mjölk skallbetraktas sora livsmedel redan hos djurägaren efler mjölkningen har avstyrktsav vissa reraissinstanser. Inle heller jag kan biträda detta förslag ulan anser,i likhet raed lanlbruksstyrelsen och flera andra reraissinstanser och ikonsekvens med vad jag anfört ora spannraål och kött, all del liggernärmast till hands all föreskrifterna om livsmedel blir tillämpliga på mjölkförst då den kommit till mejeri. Självfalletraåste det inträffa att avsleg av livsmedelshygieniska skäl bör göras från deprinciper jag angett i det föregående. Föreskriftema om livsmedel kan sålundavisa sig nödvändiga all tillämpa i elt tidigare skede av en varasberedningsprocedur. Jag tänker då bl. a. på när kött, mjölk, vegetabUier eUerandra varor säljs eller överlämnas av producenten direkt till konsuraenl. Isådana fall är avsikten vanligtvis att varorna skall användas för förtäring,varför de bör betraktas sora livsmedel. SoraLSK föreslagit bör livsraedelsbegreppel inte orafatla varor, på vilkaläkemedelsförordningen äger tiUämpning. överensstämmer i princip med 1951års stadga. När det gäUer tUlämpningen av lake- Prop.1971: 61 184 raedelsförordningenvill jag påpeka följande. Enligt 1 § 1 raora. denna förordning förstås raedläkemedel bl. a. sådan vara sora är avsedd all vid invärtes brak förebygga,Undra eller bota sjukdom eller sjukdomssymtom hos människor. Genom 1 § 3raora. undantas eraeUertid från förordningens tUlärapning sådana raedel sorahar viss svagare effekt. Vidare undantas raineralvallen, raineralkäUsalter,fruktsalter och vissa pastiller och beredningar sora inle innehåller annat änvad sora får ingå i konfektyrer. nämnda varor faller sålunda under begreppetläkemedel raen undantas från tUlämpningen av förordningen. kanemellertid i särskUt fall beslärama annat. Dessa s. k. fria läkeraedel ellerläkemedelsliknande produkter har i praktiken även komrait alt faUautanför livsraedelsstadgans tiUärapningsoraråde, eflersora de inte ansettstUlföra kroppen näringsämne. Det föreslagna nya livsmedelsbegreppel koraraereraeUertid alt orafatla även della slags läkeraedel. har raotdetla invänt alt den farmakologiska bedöraningen av dessa produkter ofta är såbesvärlig atl den centrala livsraedelsrayndigheten knappast koraraer alt hakompelens atl göra den. Jag vill då erinra ora atl denna myndighet, såsom jagkomraer att föreslå vid rain anraälan av frågan om dess organisation, avses fåresurser för att skaffa sådan medicinsk och annan vetenskaplig expertis attrayndighelen i regel skall kunna göra även denna typ av bedöraningar. Givelvisbör sararåd i sådana frågor ske raed . Därtill kommer all socialstyrelsenju också, som jag tidigare nämnt, har möjlighet all göraläkemedelsförordningen tiUäraplig på produkten. Del väsentliga är atlprodukten kan bli sakkunnigt bedömd och kontrollerad antingen enligtlivsraedelslagstiftningen eller enligt läkeraedelsförordningen och alt deninle faller utanför båda dessa författningsoraråden. Beträffande förslagel frånvissa reraissinstanser alt livsraedelslagstiftningen även bör avse djurfödavill jag påpeka att del redan finns en viss reglering av denna fråga. Även iövrigl bör den regleras utanför livsmedelslagstiflningen. 4.3Livsmedelstillsatser m. m. Enligt1951 års livsraedelsstadga förstås raed livsraedelstillsats vara eller äranesom, utan all ingå sora råvara i livsmedel, tillförs livsmedlet för att påverkadess färg, smak, konsistens eller hållbarhet eller för annat liknande ändamål.En tUlsats får i princip inte användas i livsraedel, ora den inle blivitgodkänd av koraraerskoUegiura. Sådani godkännande behövs eraeUertid inte förtUlsatser i färdiglagad raal och inle heller för vissa i stadgan angivnanaturprodukter eller essenser. utger en förteckningöver godkända tillsatser. Tillsättning av vitaminer i livsmedel regleras i 1941års vilaraineringsförordning. Vilarainering och iraport av vilairiineradelivsmedel får ske 1971: 61 185 baraefter tillstånd av kommerskollegiura. Förutom bestämmelserna om tUlsatser ochvitarainer finns i livsraedelssladgan föreskrifter om viss högsta hall ilivsraedel av bly och bekärapningsmedel. Frågor härom prövas också avkommerskollegium. Kollegium skall i nu nämnda ärenden samråda med bl. a.social- och veterinärstyrelserna samt med statens instUul för folkh'älsan. EnligtLSK bör den nya lagstiftningen så långt del är möjligt omfatta alla ämnen soratillförs eller förekomraer i eller på livsraedel ulan all vara råvaror. LSKdelar upp ämnena i tre grupper, livsmedelstillsatser, berikningsmedel ochfrämmande ämnen. Begreppet livsmedelstiUsats föreslås omfatta inte bara ämnensora tillförs livsraedel för att påverka dess färg, smak, lukt, konsistens eUerhållbarhet ulan också ämnen som kan åstadkomma bl. a. effekt på konsumenten.Berikningsmedel är enligt LSK:s förslag vitaminer och andra näringsämnen sompå konstlad väg tillförs livsmedel enbart i syfte alt förbättra livsmedletsnäringsvärde. TUl gruppen fräramande ämnen hänför LSK bekämpningsmedel, bly,kvicksUver och andra äranen sora råkar förekoraraa i eller på livsmedel och dåförändrar livsmedlets normala beskaffenhet. Beslut i fråga om alla dessa ämnenbör enligt LSK meddelas av den centrala livsmedelsmyndigheten. För användningav liUsatser skall krävas godkännande och för användningen av berikningsmedeltillstånd. Dessutom skall rayndighelen kunna föreskriva alt livsraedel av visstslag alllid skaU vara berikat raed särskilt ärane. Beträffande främmande ämnenföreslås myndigheten kunna fastställa den högsta hall som får förekoraraa ieller på livsraedel. De flesta reraissinslanserna har tillstyrkl eller läranalutan erinran förslaget atl dela upp äranena i de näranda grupperna. LSK:sdefinition av livsmedelstillsatser har godtagits av remissinstanserna. Jag harinte heller några väsenlliga invändningar mot förslaget. Med ämne soraåsladkoraraer annan bestämd egenskap hos livsmedlet än färg, smak, etc. avsest. ex. ämnen sora tillförs i huvudsakligt syfte att påverka människors hälsaeller ha annan gynnsara effekt på konsumenten. Till följd av vad jag tidigareförordat i fråga om vatten avses emellertid tillsättningen till detta av bl.a. fluor och klor, som ju blir all anse som livsmedelstUlsatser, inle attregleras av livsmedelslagen och dess tillämpningsbestämraelser. I övrigt börlill skiUnad raot vad nu gäller inle längre fordras atl etl ärane finns kvar idel färdiga livsraedlel för att anses som lUlsals. Ifall då det kan vara svårt att avgöra om en beståndsdel i ett livsraedel, t.ex. sojaprolein, skall betraktas sora liUsats eller råvara, får del ankoraraapå den centrala livsraedelsrayndigheten all raeddela närraare bestämraelsereller anvisningar härora. Medhänsyn tiU den allmänna hälsovården och folkhälsan är det viktigt all inteandra tillsatser används än sådana som prövats enligt Prop.1971: 61 186 vetenskapUgsakkunskap och erfarenhet. Liksom hittUls bör en tillsats därför förstgodkännas av den centrala livsraedelsmyndighelen innan den får tillföras visstslags livsmedel. En fömtsättning för all elt ärane skall kunna godkännas soralivsraedelstillsats raåste vara all del inte får antas göra livsraedel otjänligttill människoföda. Vid prövningen bör beaktas inte bara mera omedelbartverkande loxiska eller andra hälsovådliga egenskaper hos ämnet ulan även dessev. genetiska eller andra långsikliga effekter. Vidare bör bestäraraas denhögsla halt av tillsatser som får förekomma i livsraedel. Viktigt är alttillsatsernas effekt bedöras även i den kombination vari de kan förekomma. Manbör allmänt sett inta en restriktiv håUning i fråga ora godkännande avlivsmedelstillsatser. Även ora ett ärane kan antas vara ofarligt, bör del inlegodkännas sora livsraedelstillsats ora del inte klart kan raotiveras av konsumentintresseteller andra särskUda skäl i fråga om livsraedels tillverkning eller hanteringi övrigl. Lika stränga krav bör uppställas på ämnen som redan är godkända. Manbör även sträva efter alt minska antalet redan godkända tillsatser. Från dessa utgångspunkterär del såsora LSK föreslagit följdriktigt att upphäva det nuvarande undantagetfrån kravet på godkännande för tillsatser i färdiglagad mat. Härigenoraundanröjs den tveksarahet sora rått, huruvida tUlsatser i livsmedel, somtillreds eller serveras i restauranger och storhushåll, måste vara godkända.Däremot bör, sora LSK också föreslagit, från kravet på godkännande fortfarandevara undantagna vissa extrakt av naturprodukter saral socker och salt, giftfriaessenser och andra äranen sora avses i 4 § 1 raora. andra stycket 1951 årslivsraedelsstadga. Godkännande bör dock liksora fordras ora en sådanvara skall användas sora färgämne i livsraedel. LSK:s förslag all vissanäringsäranen skall bilda en särskild grupp, berikningsraedel, har mötterinringar från bl. a. näringslivets organisationer. De förordar sålunda attberikningsmedlen hänförs till livsmedelstillsatser. För egen del anser jag,som också kommerskollegium anfört, all berikningsraedlen skiljer sig i sådangrad från de egentliga tillsatserna atl del kan vara praktiskt atl hålla deraskilda ål. Del enda syftet med berikningsmedlen är all de förbättrarnäringsvärdet hos Uvsmedel. De måste vidare tillföras i en beslämd hall för atlfå den avsedda näringshöjande effekten. Tillsatserna däreraot har flera olikasyften. Vilken kvantitet därav som är läraplig alt tillföra livsraedlen böravgöras från rent hälsomässiga bedömningar och tillsatserna bör i allmänhettillföras endasl i ringa mängd. Del är emellertid inle behövligt atl ilivsmedelslagen särskilja berikningsmedlen från övriga livsraedeis-lillsalser.Däreraot kan del visa sig ändaraålsenligl att göra det i lill-lämpningsbesläraraelserna.Med berikningsraedel avses vilarain, mineralämne eller annat näringsämne, sominle är råvara och som är avsett att tillföras livsmedel för alt förbättra dessnäringsvärde. Prop.1971: 61 187 påden centrala livsmedelsmyndighelen alt avgöra i vilka fall näringsämne skallutgöra berikningsmedel. All etl näringsämne anses sora berikningsmedel endaslnär det särskUl tillförs ell livsraedel raarkerar skUlnaden raot näringsämnesora av naturen redan finns i livsmedlet. Med tillföras avses även berikninggenom ultraviolett eller annan bestrålning. Enöverdosering av vitaminer, järn och liknande näringsämnen kan vara oläraplig.Jag ansluter mig därför till LSK:s förslag atl berikning av livsmedel bör fåske endast efter särskild prövning. Därvid måste bestäraraas den raängd somskall tUlsällas för att det färdiga livsmedlet skall komma all hålla angivenhalt av berikningsmedel. Hänsyn måste sålunda las lill att viss del avberikningsmedlet kan förstöras under och efter tillverkningsprocessen. Jagförordar alt för berikningsraedlen till-lämpas samma syslem som förlivsraedelslUlsatser i övrigt, nämligen alt de skall godkännas innan de fåranvändas. Därvid bör kunna föreskrivas all berikningen får utföras endasl avden som fåll godkännandet. LSK:sförslag ora obligatorisk berikning av vissa livsmedel har mött vissreraisskritik. För egen del finner jag visserligen all det kan vara av storbetydelse från folkhälsosynpunkt all förutsättningar skapas för att devanligaste livsmedlen får en lämplig och sararaansättning avv'äsentliga näringsämnen. Man kan emellertid, som bl. a. velerinärslyrelsenpåpekat, inte bortse från atl vissa människor på grund av anlag för allergiereller av andra skäl bör ha möjlighet atl få välja livsmedel utan tillsats avberikningsmedel. Härtill kommer alt man inte alltid med säkerhet vet ora etlberikningsmedel kan ha, förutora sina positiva egenskaper, skadliga effekter.Jag anser mig därför inte nu böra förorda en obligatorisk berikning. FörutomlivsmedelstUlsatser och berikningsmedel kan också andra ämnen förekomma i ellerpå livsmedel. Vissa sådana ämnen kan göra livsmedlen hälsovådliga. bly ochbekärapningsmedel finns redan nu bestämmelser i livsmedelslagstiftningen. Påsenare år har uppmärksamheten fästs på förekomsten av bl. a. kvicksilver,olika kemiska föroreningar, antibiotika och hormoner. I likhet medremissinstanserna tillstyrker jag LSK:s förslag atl sådana och liknande ämnen,sora ulan avsikt råkar förekomma i färdiga livsmedel, förs samman i ensärskild grupp, kallad fräraraande äranen. De bör i lagen definieras sora ämnensom ej är livsraedelstillsats och som om de ingår i liv.smedel kan utgörahälsorisk eUer förändra dess normala sammansättning eller beskaffenhet i övrigt.Det är självfallet inle raöjUgl förutse alla typer av fräraraande ämnen somoavsiktligt kan förekoraraa i livsmedel. Därför kan raan beträffande sådanaämnen inte tUlämpa ett liknande systera raed godkännande som i fråga oralivsmedelstillsatser. I stället bör kunna förbjudas framställning, beredning,saluhållande eller annan hantering av livsmedel sora innehåller fräramande ämneeller vari sådani ämne över- 1971: 61 188 Man bör i dessa ärenden inta samraa restriktiva hållning som ifråga om tillsatsämnen. Sålunda bör vid prövningen beaktas inle bara meraoraedelbart verkande toxiska eller andra hälsovådliga egenskaper hos äranelulan även dess ev. genetiska eller andra långsiktiga effekter. Sorafolkhälsoinstitulel föreslagit kan del vara lill fördel för konsumenterna atten s. k. kostrekommendation meddelas i anslulning lill beslut ora fräramandeämnen. Genoraden av mig förordade regleringen av användningen av livsmedelstillsatser,berikningsraedel och främmande äranen bör del bli raöjligl alt på elltiUfredsställande sätt ha kontroll över alla de äranen sora med eller ulanavsikt kan ingå i våra livsmedel. Livsmedelslagen bör innehålla definition avlivsmedelstillsats och främmande ämne. Lagen bör vidare innehålla bestämraelseora godkännande av livsraedelslillsalser och om hantering av livsmedel, sorainnehåller främmande ämnen. Det bör ankomm.a på Kungl. Maj:t atl meddelanärraare föreskrifter i nu berörda avseenden. 4.4Livsmedels beskaffenhet och livsinedelsstandard Enligt1951 års livsraedelsstadga är det grundläggande kravet på livsraedlensbeskaffenhet alt de inle får antas vara skadliga att förtära eller eljestotjänliga till människoföda. Inle heller får livsmedlen kunna antas orsakasjukdom eller överföra srailta.