prop · FU0394 · 1971-12-31 00:00:00 — Deltaförorsakar tidsödande utredningar om kommunikationsförhållanden m. m. Antaletsådana utredningar har av allt all döina ökat i takt med utvecklingen av resevolymenavseende privatbilsresor. Medden spridning privatbilismen har fått och med del försteg framför andrakommunikationsmedel privatbilen har för snabb öch bekväm transport, är del enliglsjukförsäkringsulredningens mening motiverat atl godkänna den som adekvattransportmedel vid sjukresor, där dess karakterislika - snabbheten ochbekvämligheten - gör den specieUt lämplig atl tas i anspråk. På grand härav föreslårutredningen alt personbilen i princip skaU jämställas med reguljära Irafikmedelvid bedömningen av frågan huravida bilUgasle, vanligen förekommande färdsättanvänts. Utredningen påpekar att del för den enskUde redan vidganska korta avstånd blir fördelaktigare ur ersällningssynpunkt alt begagnaegen bil än reguljära Irafikmedel. I synnerhet gäUer della i större tätorterdär avgifterna för resor med kollektiva färdmedel är låga. Det kan påstås altdel uppkommer en frestelse all använda bil enbart för att bringa uppresekostnaden till ersätlningsbarl belopp, , eller, vid längre reseavstånd,för alt komma i åtnjutande av högre ersättningsbelopp. Bilersättningen täckerdock inte mera än en del av de rena driflulgiflerna. Invändningen alt denförsäkrade skulle använda egen bil enbart för alt överskrida självriskbeloppelanser utredningen därför inle böra tillmätas någon större betydelse. Vadbeträffar användandet av egen bil vid längre reseavstånd, framhållerutredningen bl. a. att persontransporterna år avsåg resorunderstigande . Förutsätts resemönslret vara oförändrat och ha relevansäven vid sjukresor, kan man enUgt utredningens mening räkna med att skiUnaden iersättning från den aUmänna försäkringen (uppskattad till ca . vid 5 mUsoch ca . vid 10 mUs färdsträcka) inte spelar någon mer avgörande roll fördet stora flertalet sjukresor. Vid längre resor anser utredningen del realistisktatl utgå ifrån all den försäkrades val av färdsätt avgörs frän andra bevekelsegrunderän ekonomiska. Mol denna bakgrund anser utredningen inle nödvändigt allföreslå några speciella restriktioner i fråga om ersättningen från denallmänna försäkringen vid sjukresor med privatbil. Försäkringskassorna bör dockenligt utredningens mening, i synnerhet när del gäller längre bilresor, iakttaviss försiktighet vid bedömningen av ersällningsärendena och i det begränsadeantal fall som kan ge särskild anledning lill tveksamhet pröva skäligheten av atlbil använts. Som förut redovisats gäller särskildaersättningsbegränsningar i samband med återresor efter såväl öppen som slutensjukvård. För återresa efter läkarvård stadgas sålunda att ersättning i regelutgår högst för resa till den plats varifrån resan lill läkaren påbörjades.Motsvarande gäller vid återresa efter sluten vård inom främmande sjukvårdsområdedå vårdbehovet uppkommit utom hemlänel. Motivet bakom dessa begränsningar är,erinrar utredningen, att sjukförsäkringen inle bör ersätta resekostnader som denförsäkrade skulle ha fåll vidkännas även om han inle hade blivit sjuk.Utredningen anser det emellerlid rimligt atl beakta eventuella merkostnader somden försäkrade på grund av sitt tillstånd kan förorsakas därför att återresan lillbostaden måste företas med dyrare Iransportsätl än han eljest skulle ha ulnyttjat.Som exempel nämner utredningen bl. a. det fallet all en i bosall försäkradblir sjuk under semeslervistelse i och tas in på lasarett.Efler avslutad sjukhusvård bedöms han av läkare inle kunna företa en så långresa som till med låg utan ordineras flyg. Som ersällningsbar resekostnadräknas enligl nuvarande bestämmelser kostnaden för tågresa Kirana-Abisko.Utredningen föreslår sådan ändring i gällande ersättningsbestämmelser all, omresan företagits lill bostaden och den försäkrades tillstånd krävt dyrarefärdmedel, ersättning utges för den försäkrades ökade resekostnader lillbostaden. I del redovisade exemplet bör alltså enligl utredningens mening i ersällningsunderlagelingå skillnaden i kostnad mellan låg- och flygresa för färdsträckan betonar all en förutsättning för sådan ersättning bör vara attåterresan har företagits i omedelbar anslutning till och utan tidsutdräkt eflermeddelad sjukvård. Utredningen tar vidare uppfrågan om ersättning i vissa fall för kostnaden för ambulanslransporler medflygplan och helikopter. I anvisningar sägs bl. a. all flygförvallningenbestrider kostnaden för sådana transporter. Del förekommer emellertid 'all försäkradtransporteras med flyg ulan atl resan faller under bestämmelserna förambulans- och räddningsflygljänslen. EnUgt utredningens mening lalar starkaskäl för alt kostnaden för flyglransport inom rena glesbygdsområden och vissaskärgårdsområden godtas som ersätlningsbe-rälligad enligt sjukresebeslämmelserna,framför allt när elt utnyttjande av andra till buds stående transportmedelbedöms vara särskilt tidsödande ochySlrapatsrikt för den sjuke. Utredningenförordar därför alt i fall, varom här är fråga, möjlighet öppnas förförsäkringskassa all efler skälighetsprövning utge ersältning förflygtransport' som faller utanför ramen för den sedvanliga ambulans- och räddningsflygljänslen.Detla bör enligt utredningens mening lämpUgen ske genom en uppmjukning av riksförsäkringsverketsföreskrifter. I de fall då ersättningutgår för försäkrads utgifter för följeslagares förlorade arbetsförtjänst ärdenna f. n. maximerad liU . per dag, motsvarande högsla sjukpenning när ersällningsrälleninfördes. Utredningen förordar alt maximum för ersättningen höjes så all denkommer att motsvara nu gällande högsla sjukpenning, . Vid överflyttning från eltsjukhus till elt annat av patient som är intagen för sjukhusvård gäller atlsjukförsäkringen lämnar ersättning för resekostnaden endast i elt specieUtfall, nämligen när patient som lagils in för observation på sjuksluga meddeltidsanställd läkare flyttas tUl större aUmänt sjukhus inom sammasjukvårdsområde. Beträffande andra överflyttningsresor gäller enligtrekommendationer från sjukvårdshuvudmännens centrala organisationer allhuvudmannen svarar för kostnaderna. konstaterar atlden allmänna försäkringens ersättningsskyldighet numera har ell mycket litettillämpningsområde. Antalet sjukstugor med deltidsanställd läkare är ringa ochbestämmelserna medför all vid överflyttningsresor från en och samma sjuksluga svarar för kostnaderna i vissafall och sjukvårdshuvudmannen i andra fall. Utredningen föreslår att sjukvårdshuvudmännenlar ansvaret för kostnaderna även i fråga om de nu nämnda överflytlningsresorna. Utredningens förslag i storl hälsas genomgående medtillfredsställelse av remissinstanserna som anser all det innebär välmotiveradeförbättringar och förenklingar i ell komplicerat regelsystem. ger deolika detalj förslagen upphov lill delade meningar på åtskilliga punkter. Resekostnader i samband med sjukvårdande behandUngar m. m. Flera remissinstanser lar upp frågorna om räckvidden avden föreslagna utvidgningen av tillämpningsområdet för sjukresebeslämmelsernai fråga om sjukvärdande behandlingar och om ytterligare utvidgningar av detlaområde. Sociabtyrelsen förordar sålunda all reseersättning skall ges vid besökhos dislriklsbarnmorska på samma sätt som vid besök hos dislriktsskölerska.Styrelsen förutsätter vidare atl resor för provning av hjälpmedel inbegrips iförslaget. finner Ukaledes all frägan om ersältningför resa lill ortopedisk klinik i samband med utbyte och inprovning av protessynes få sin lösning, om intentionerna i utredningens förslag följs. Med hänsyntill att utredningen inle diskuterat hithörande gränsdragningsproblem villdock förbundet särskilt peka på ersätlningsbehovet i sädana fall dåhandikappade åsamkas resekostnader i samband med reparation av protes ulan allsärskild behandling meddelas och kostnaden inle ersätts enligl kungörelsen(1954: 516) angående statsbidrag lill resor för vanföra m. m. erinrar om all inprovning avhörapparat och vissa andra hörsellekniska hjälpmedel, i fråga om vilka ordi-nationsrälttillkommer överläkare eller biträdande överläkare vid öron-, näs- och halskUnikeller audiologisk avdelning, fordrar flera besök vid kliniken elleravdelningen. F. n. ersätts bara resekostnaden vid del första besöket hos öronläkaren.De följande, inte mindre nödvändiga besöken hos hörselvårdsassislenlen eller hörselvårdskonsulentenger ej rält lill reseersättning. Förbundet anser, att ersättning för resekostnaderbör utgå vid samtliga besök på hörcentral. Liknande synpunkter framförs avKronobergs läns landstings sjukvårdsstyrelse och läns landstingsförvaltningsutskott. läns landstings förvaltningsutskott förutsätteratl reseersättning skall ulgå när leg, sjuksköterska vid läkarmottagning utförsjukvårdande behandUng. föreslår rält till resekoslnadsersältningvid besök på familjerådgivningsbyrå eller aborlbyrå. länslandstings förvaltningsutskott anser atl del borde övervägas om inleresekostnadsbestämmelserna borde omfatta, resor för utredning som görs av psykolog. anför atlhälsovårdande aspekter bör beaktas vid en omändring av ersättningssystemet förresor. Föreningen anser därför att frägan om resekoslnadsersältning i sambandmed hälsokontroller, vaccinationer o. d. som ingår i den förebyggande vårdenbör las upp lill prövning. och läns landstingsförvaltningsutskott ger å sin sida uttryck för uppfattningen alt reseersättningskall utgå i alla fall där sjukförsäkringen ersätter utgiften för vården ellerbehandlingen. Utredningens förslag går ut på all patient vidsjukvårdande behandling skall få ersältning högst för resa tiU närmasieallmänna sjukhus, där vården kunnat meddelas, alternativt tilldistriktsmottagning (distriktssköterska eller distriktssjukgymnasl).Legitimerade sjukgymna.sters riksförbund uppfattar del framlagda förslaget såall patient inle har rätt till reseersättning vid behandling hosprivatpraktiserande sjukgymnast för sjukgymnaslisk behandling och påyrkar enkomplettering av förslaget i detla avseende. för reumatismanför att föreningen f, n. har 18 enheter för sjukgymnaslisk behandling iglesbygdsområden var och en bemannad med två sjukgymnaster. Patienterna viddessa mottagningar bör likaledes enligl föreningens mening få ersättning försina resekostnader. anför atl det vid barnpsykialriskakliniker förekommer 'all ell barns föräldrar kallas till samtal med läkareulan alt barnet behöver vara med. Eftersom samtalet är påkallat för behandlingenav barnet synes del verket motiverat all reseersättning utgår. Länsstyrelserna i , och Kopparbergslän, för-vahningsutskotten i , , och Norrbottensläns landsting, sjukvårdsstyrelsen i . , , Försäkringskasseförbundetoch förordar resekostnadsersällning vid mödratandvårdi enlighet med reservationen till utredningsförslaget. läns landstings förvaltningsutskott förklararsig vilja gå längre än utredningen gjort och slopa remisstvånget även vid resatill centrallasarett, dvs. för alla resor inom hela sjukvårdsområdet. Som motivhärför anger ulskotlel, förutom de av utredningen anförda i fråga om sättetför styrning av sjukvårdsefterfrågan, dels den pågående utbyggnaden ochförbättringen av den öppna läkarvården utanför sjukhusen, dels principen omdel fria läkarvalet. läns landstings förvaltningsutskott anserför sin del alt något remisskrav inte skall gälla i de fall någon sökl vård vidcentrallasarett i en specialitet som inle finns företrädd vid normallasarett. och läns landstings förvaltningsutskottanför all i en del fall anlitar konsuUläkare med privat mottagning. som efter all t. ex. ha gjorl ell operativt ingrepp på enpatient på något av sjukhus kallar denne till återbesök på sinprivata mottagning. Likaså förekommer del all vissa lasaretlskliniker harmyckel långa väntetider. Då privatpraktiserande läkare, t. ex, pensioneradeöverläkare, tar emot patienter på sin privata mottagning, innebär det en vissavlastning av sjukhusen. Utskottet konstaterar att patientens resekostnad idessa fall inle har ersatts av den allmänna försäkringen men utgårfrån att även sådana resekostnader kommer all er-sällas om utredningens förslaggenomförs. anser del för sin del självklart altersättning skall ulgå vid samtiiga vårdtillfällen oavsett huruvida den sommeddelat vården är offentligt anställd eller privatpraktiserande eftersombehovet av täckning för kostnaden i bägge fallen är detsamma för patienten. Fräganom resekoslnadsersältning i samband med den öppna vården för reumatism vid reumalikersjukhuseni Spenshull, och las upp av mot reuinalism.Föreningen erinrar om all ersältning lill följd av bestämmelsen i 5 § lillämpningskungörelsenlill sjukreseförordningen beräknas på den verkliga resekostnaden när slutenvård beretts försäkrad vid något av dessa sjukhus. Ersältning utgår däremot inleenligl sådana grunder när besöket avsett öppen vård. Antalet läkarbesök i öppenvård vid reumatikersjukhusen är i stigande och lorde f.n. inle undersliga 10000 . Föreningen anför all patienternas resor ofta blir förhåUandevislånga och all resorna på grund av sjukdomens invalidiserande karaktär intesällan måste ske med dyrbarare färdmedel, t. ex, taxi. Det föreslås alltillämpningsföreskrifterna kompletteras så atl ersättning grundad på verkligaresekostnaden kan utgå även vid läkarbesök i öppen värd. Liknande synpunkterframförs av förvaltningsutskotten i och och länslandsting. Förslaget om införande av en villkorlig självrisk harväckt erinringar från så gott som samtiiga remissinstanser som särskilt yttratsig i detla avsnitt. 'är av den åsikten alt utredningenundervärderat de tröskelproblem som uppkommer. Dessutom är det enligl verkelsmening sannolikt alt reglerna kommer att framstå som svårförståeliga för denenskilde. Som exempel nämner verket atl del torde vara lättare for en försäkradatl förslå all en annan försäkrad får tiUbaka på sin resekostnad på . än atl acceptera all denne fär hela denna resekostnad ersatt, medan hansjälv inte får någon som helst kompensation för sin egen kostnad om den uppgår lillexempelvis 5: . Särskilt om utredningens förslag om godtagande av egen bilsom billigaste färdmedel vinner bifall, kommer den villkorliga självrisken allåtminstone i storstäderna inte sällan medföra mindre tiUfredssläl- Genom atl använda den egna bilen kan denförsäkrade där uppnå all han får full ersältning för resekostnaden i fall dåhan skulle ha fåll slå för kostnaden själv om han hade använt aUmännakommunikationsmedel och likaledes om han använt taxi ulan all hans tiUståndmotiverat della färdsätt. Liknande synpunkter framförs av bl. a. och som fraktar all den villkorUgasjälvrisken kommer att uppfattas som godtycklig av allmänheten och ge upphov lilllillämpningssvårigheler. anför vidare all ingen somhelst rationaliseringsvinst uppnås genom all självrisken görs vUlkorlig. finner likaledes allkonstruktionen med villkorlig självrisk missgynnar de patienter i storstädernasom anlitar kollekliva transportmedel. Enligl förbundels mening bör man sökafinna en schablonlösning som möjliggör viss ersättning vid upprepad behandlingäven för patienter med lägre resekostnader än . En grapp förvilken en sådan lösning är särskilt påkallad utgörs av de handikappade. De av kommunemautfärdade legilimalionskorten avseende färdtjänsten för handikappade bör kunnagälla även som intyg om all dyrare färdmedel behövts vid sjukresa. Frägan omett högkoslnadsskydd las även upp av stads sjukvårdsstyrelse och förvaltningsutskotteni och . Förslaget om självriskens höjd lämnas i allmänhet utanerinran. viU för sin del ifrågasätta om inle en meromfattande höjning bör ske för all uppväga den merkostnad som uppkommer omsjälvrisken görs villkorlig. förordar en enhetiig,ovillkorlig självrisk pä . Övriga förslag avseende sjukresor Utredningens förslag att privatbil i princip skalljämställas med reguljärt Irafikmedel vid bedömning av frågan huruvidabilligaste, vanligen förekommande färdsätt använts tillstyrks av ,som också anser atl uttrycklig bestämmelse i ämnet bör las in i lillämpningskungörelsenlill sjukreseförordningen. Förslagel tillstyrks också av . ,i och förvaltningsutskottet i länslandsting. Enligt mening kan mol förslaget anföras bl. a.kravet på jämlikhet mellan olika irafikantkalegorier och ävenkommunikationsförhållandena i tätorter. Verket ifrågasätter om inle deneftersträvade förenklingen i den praktiska tillämpningen som ett alternativ kanåstadkommas genom uppmjukning av riksförsäkringsverkels anvisningar till resekoslnadsbestämmelserna. Flera remissinstanser tar upp frågan om tillämpningen av sjukresebeslämmelsernavid taxiresor. Östergöt/ands läns landstings förvaltningsutskott anför altpatienter, till följd av bestämmelsen om anlitande av bUligaslefärdmedel, kan nödgas tillbringa åtskilliga limmar i väntan på allmännakommunikationsmedel. Mycken irritation uppstår när patienten söker få läkaren atlintyga all medicinska skäl föreligger för resa med taxi i sådant fall. Enpatient som inte har tiUgång lill privatbil och som uppnår en avsevärdtidsvinst vid anlitande av taxi eller annat dyrare transportmedel bör därför enliglutskottets mening få ersättning från den allmänna försäkringen för den högreresekostnaden. 'år av samma mening men anger som en alternativlösning en omarbetning av tillämpningsanvisningar i liberaliseranderiktning. En sådan omarbetning förordas också av läns landstingssjukvårdsnämnd. Utredningensövriga förslag har i allmänhet ej gett anledning lill erinran vidremissbehandlingen. I några remissyttranden las upp andra frågor som avser lillämpningskungörelsenliU sjukreseförordningen. Frågan om reseersättningen när flera sjuka färdasmed samma bil aktualiseras sålunda av , som påpekar altavdrag för självriskbeloppet nu görs för var och en av de åkande. kanleda till all ingen som helst ersättning utgår för den totala resekostnaden.Risk kan med sådana regler föreligga för att var och en begagnar sin egen bil istället för alt de enas om atl resa tillsammans. Verket förordar att regelnändras så att endasl elt självriskbelopp dras av, i varje fall när deförsäkrade tUlhör samma hushåll. LO, som också kommer in på denna fråga,förordar efler mönster av statliga resebestämmelser en sådan lösning påproblemet all kilometerersätlningen höjs när flera sjuka begagnar samma bil. Fråganom förutsättningarna för ersältning för övernallningskoslna-der las upp avstatens handikappråd. Rådel framhåller all en lång resa lill en värdgivare ochen lika lång återresa efter behandUngen kan innebära en alllför storansträngning under en och för många sjuka och handikappade.Övernattning kan därför vara nödvändig trots all teoretiska möjligheterföreligger att återvända under behandlingsdagen. Rådet föreslår enkomplettering av 8 § kungörelsen, som skulle medge ersättning för övernattningnär den försäkrades hälsotillstånd är sådani alt vårdgivaren bedömt alt behovav övernattning föreligger. 1961års sjukförsäkringsulredning har avslutat sin översyn av den aUmännaförsäkringens sjukvårdsförmåner med en granskning av de ersättningsregler somgäller vid konvalescenlvård, s. k. sjukvårdande behandlingar och sjukresor.Jag har redan inledningsvis nämnl all del f. n. inte är möjligt alt taställning liU förslagen i de bägge förstnämnda av-snillen, som bl. a.förutsätter överläggningar med sjukvårdshuvudmännen. Den fråga jag tar upp idelta sammanhang gäller enbart utredningens förslag i fråga om sjukresor. Utredningens förslag beträffande sjukresorna hälsasöverlag med tillfredsställelse av remissinstansema, som finner alt det innebärvälmotiverade förbättringar och förenklingar i del komplicerade regelsystem sjukresebeslämmelsernabildar. ger förslaget på ålskilUga punkter upphov till kritiskasynpunkter och önskemål om ytterligare förstärkning av försäkringsskyddet. Jaganser i likhet med den remissopinion, som sålunda kommit till ullryck, allsjukförsäkringsutredningens förslag kan utgöra grundval för en reform av sjukresebeslämmelserna. Resekostnader i samband med sjukvårdande behandlingar m. m. Sjukförsäkringsulredningen har i sill belänkande försttagit upp frågan om en utvidgning av försäkringsskyddet till all gälla resor isamband med konvalescenlvård och sjukvårdande behandlingar. Utredningen konstaterar atl ett genomförande avutredningens förslag om konvalescentvården automatiskt medför en viss rälltill ersättning för resor i samband med vården. Detla förslag går nämligen utpå alt konvalescenthem som uppfyller krav på högre sjukvårdsslandard skall bliall betrakta som sjukhus genom alt de inlemmas i sjukvårdshuvudmännensorganisation eller tas upp i Kungl. Maj:ts förteckning översjukvårdsinrättningar som är all UksläUa med sjukhus. Därmed följer all denmeddelade vården blir att betrakta som sjukhusvård bl. a. när det gällerersättning för resekostnader. Beträffande övrig konvalescentvård avses rättentill vårdersätlning efter en övergångslid upphöra och utredningen säger sig idel lägel inte vara beredd att förorda införande av rätt till ersältning förresekostnader i samband med värden. Utredningen föreslår vidare att räll införs till ersältningför resekostnader i samband med sjukvårdande behandlingar. Med anknytning lillsitt förslag om vårdkoslnadsersäilning i samband med sjukvårdande behandlingförordar utredningen all resekostnadsersällning skall ulgå såväl vidbehandlingar där kostnaden för själva vården är ersättningsgill enligl nugällande bestämmelser - alltså sjukgymnaslisk behandling, viss annan fysikaliskterapi och foniatrisk behandling - som vid de behandlingsformer, för vilka rälttill ersättning för vårdkostnaden införs vid elt genomförande av utredningensförslag i den delen. Värd meddelad av distriktssköterska har utredningen lämnatutanför del föreslagna nya ersättningssystemet avseende vårdkostnader vidsjukvårdande behandlingar. Förslaget i resekostnadsdelen avser emellertid ävenresekostnader i samband med vård hos distriktssköterska i den del av hennesverksamhet som avser sjukvård. Förslaget om utvidgning av tillämpningsområdet för sjukresebeslämmelsernahar genomgående tiUslyrkts vid remissbehandlingen. Jag anser också för min delall en sådan utvidgning bör ske. Rätten lill ersältning för resekostnad förulsätler enligtutredningens förslagi princip att utgiften för själva vården är ersättningsgill. En sådanbegränsning är enligt min mening motiverad med hänsyn till behovet av atlhålla reseförmånerna inom sjukförsäkringens allmänna ram. Förslagel i fråga omreseersättning vid besök hos distriktssköterska kan förefalla att innebära ettavsteg från den princip som nämnts. Dislriklsskölerskevården är emellertidav tradition avgiftsfri för patienten. SpecieUa bedömningsgrunder måste därförtUlämpas vid bedömningen av frågan om ersältning för resekostnader i sambandmed vården. Den satsning, som f. n. görs på en utbyggnad av den öppna vårdenutanför sjukhus, utgör som utredningen anför etl starkt motiv för att stödjadistriktssköterskornas sjukvårdande verksamhet. Denna verksamhet utgör eltkomplement och i viss utsträckning ett aUemaliv till tjänsleläkarvården. Detförhållandet alt reseersättning inte kan ulgå vid besök hos distriktssköterska,i motsats tiU vad fallet är vid besök hos tjänsteläkare, är inletillfredsställande och bör ändras. Motbakgrund av vad jag nu har anfört förordar jag införande av rält tUl ersältningför resekostnader i samband med sådan vård eller behandling som avses i 2 kap.6 § AFL. Jag förordar vidare införande av sådan rätt lill ersättning förresekostnad i samband med sjukvård hos distriktssköterska. Som socialstyrelsenpåpekat bör motsvarande rätt gäUa vid sjukvård som meddelas av dislriklsbarnmorska. När delgäller den närmare utformningen av rälten tUl ersättning för resekostnader vidsjukvårdande behandUngar anför utredningen att de personer som meddelar vården,frånsett privatpraktiserande sjukgymnaster och några andra mindre grupper, är ansläUdahos offentlig sjukvårdshuvudman. Den offentliga vården meddelas i allmänhetvid sjukhus, men s. k. distriktsmottagningar förekommer också. Del senare gällervård av distriktssköterska eller dislriktsgymnasl.