prop · FU0337 · 1971-12-31 00:00:00 — Detta arbete hari stor utsträckning inriktats på alt utveckla intern TV, som hjälpmedel förfortbUdning och information lill olika personalgrupper inom sjukhusen ochlandslingen. LandstingsförbundetsfortbUdning har dubbla syften. Den skaU dels ge möjligheter tiU kontinuerliginformations- och erfarenhetsutbyte mellan landslingen och förbundet, delsvara ett viktigt led i utvecklingen av landstingens olika personalgrupper.Verksamheten kan i princip uppdelas på tre huvudområden: centrala kurser,regional och lokal ser- vicesamt samplanering och prioritering av externa arrangörers kurser. De centralakurserna ordnas och genomförs av utbildningsavdelningen. Som regel förläggsdessa till Landslingsskolan Högberga. Antalet kursveckor uppgår tilltotalt 4045. Totala antalet deltagare vid centrala kurser uppgår tillca 1 000 och vid regionala och lokala kurser tiU ca 12 000 . Anställdaerhåller i aUmänhet sin lön i vanlig ordning under den lid kurs pågår ochförtroendemän får vanligen förrältningsarvode. För båda kategorierna gäller alllandstinget betalar kostnaderna för resa och uppehäUe. Tonvikten i förbundelsforlbildningsverksamhel har i aUl högre grad lagts på regional ochlokal verksamhet utbildnings-modeller och utbildningsmateriel. Den centralakursen är ofta bara en del, om än en viktig del, av en ulbildningsmodell inomvisst funktionsområde. En central kurs måste som regel följas upp av regionalaoch lokala aktiviteter om önskad bredd och effekt skall kunna nås. Den snabbautvecklingen inom del regionala och lokala området har för förbundetsutbUdningsavdelning medfört ell aUl större förlags- och distributionsansvar.Della har blivit faUet trots all elt omfattande samarbete med bl. a. olikakorrespondensinslilul har inletts när del gäller produktion av utbildningsmaterialför större målgrupper. Ävenom landstingens och förbundels resurser och möjligheter all arrangerafortbildning för landstingspersonalen har ökat starkt under de senaste årenkvarstår enligt förbundet behovet av kurser som anordnats av externaarrangörer (personalorganisationer, statiiga myndigheter, branchföreningaretc). Om huvudmannen skall kunna stödja ekonomiskt i vissa fall helt bekosta denna verksamhet är det givelvis av största intresse alt kurserna imöjligaste mån svarar mol de behov och krav som huvudmannen har.Utbildningsavdelningens strävan är här att i så god tid som möjligt få kontaktmed de viktigaste utbildningsarrangörerna för all ur såväl innehållsmässig sompedagogisk synpunkt få tillfäUe alt bedöma planerade kurser. Aktuellaämnesområden inom landstingsförbundets fortbildningsverksamhet ärbl. a. följande: chefsutbildning, ekonomi, försvars- och kataslrofmedicin,information, kulturfrågor, omsorger, organisation och rationalisering,personalljänsl och administration, rehabi-Ulering, revision,sjukvårdsadministration, teknisk tjänst samt sjukhusplanering, byggnads- ochutrustningsfrågor. Föratl ulbUdningsavdelningens forlbildningsverksamhel skall få en så adekvat ochverklighetsnära utformning som möjligt har olika referensgrupper utsetts förutbUdningsplaneringen. I dessa referensgrupper och arbetsgrupper ingår delsföreträdare för landslingen (förtroendemän, chefsadministratörer,målgruppsrepresentanter), dels företrädare för socialvårdens och sjukvårdensplanerings- och ralionaliseringsinslilut (Spri), statliga myndigheter och personalens fackliga organisationer. Härkan nämnas att utbUdningsavdelningen har ett kontinuerligt samarbete iUlbUdningsfrågor med personalens fackUga organisationer. Som exempel kan nämnaslandslingskommunala yrkesnämnden (LYRK) som är ett samarbetsorgan iutbildningsfrågor meUan och . Referensgruppensuppgift är dels att medverka i planeringen och produktion av bestämda projekt(kurspaket, kursmodeUer), dels atl medverka i utarbetandet av långsiktigariktlinjer för utbildningsverksamheten inom vissa ämnesområden.Utbildningsavdelningen har f. n. ett 20-lal referensgrapper och arbetsgrupperaktuella inom fortbildnings-området. Antalet ledamöter i dessa grapper uppgårtill ca 150. Landstingsförbundetskostnader för fortbildningsverksamheten uppgår f. n. till ca 2 milj. kr. Härtill kommer landstingens utgifter för lönekostnader under utbUdningen,vikariekostnader i förekommande fall, resor, traktamenten m. m. i samband medutbildningsverksamheten. 2.13Utbildningen inom det privata näringslivet Enomfattande vuxenutbUdning bedrivs inom det privata näringslivet.Främst är det utbildning av de anställda för deras nuvarande eller planeradebefattningar som kommer i fråga, dvs. yrkesinriktad utbildning, saml sådannivåhöjande allmän utbUdning som behövs för vidareutbildning, omskolning etc.Utbildningsinsatserna varierar starkt meUan olika branscher men också meUanförelag i samma bransch. Något mått på all vuxenutbildning inom denna sektorfinns f. n. inte. Utbildningen sker dels inom de enskilda förelagen, dels genomalt anstäUd personal deltar i exlem utbildning. Deflesta större företag har särskilda ulbUdningsavdelningar som utarbetar ochgenomför utbildningsplaner. Utbildningen inom de små och medelstora företagendrivs ofta i samarbete med olika organisationer såsom () och dess förbund, Hantverks- och () samt (). SAF,som är den största näringslivsorganisationen med ca 24 000 delägarföretag,driver genom sill ulbildningsorgan (ALl-RATI) ca 700 kurser med omkring 17 000 deltagare.Kurserna omfattar UtbUdning i chefsarbete, personalorganisation ochproduktionsekonomi och genomförs lill ungefär lika delar vid internat och iföretagen. Kursema står öppna även för den offentliga sektorn. De olikaförbunden inom SAF ägnar sig främst åt utbildning inom arbelarområdel samt denmera branschspecifika utbUdningen. SAF,i , , och är huvudmän för Institutet förFöretagsledning (IFL) som tillkom 1968. IFLhar 46 veckors kurser i förelagsledning, ekonomi, marknadsföring, redovisningoch finansiering samt seminarier för slyrdsdedamöter ochverkställande direktörer. startade IFL-skolan, ett sammanhängandestudieprogram med internatundervisning uppdelade på 6avsnitt som skaU ge kompletterande basutbildning i ekonomiska och administrativaämnen för personer med praktisk erfarenhet. Även IFLlar emot elever från den offentliga sektom. Flera samarbetsorganmellan arbelsmarknadsparter t. ex. Arbetsmarknadens Yrkesråd (SAFLO), Rådelför TjänslemannautbUdning Lnom Industrin (SAFSIF) och SAFSALF-kommillén förarbetsledareutbildning har tUl uppgift atl främja vuxenutbildningen inom olikasektorer inom arbetsUvet. Rådel för TjänslemannautbUdning inom Industrin (RTI)utger en kursmarknadskalalog som är den mest omfattande förteckningenöver vuxenutbildningen inom Ijänstemannaområdet. Inom arbetslivets olikasamarbelsområden anordnas dessutom särskild vuxenutbildning. (samarbelsorgan inom förelagsnämndsom-rådet meUan SAFLOTCO) bedriver t. ex.en omfattande kursverksamhet främst för förelagsnämndsledamöler. Under 1970presenterades sålunda ett ulbildningspakel i personaladministration »Personal»,vilket utarbetats av de tre organisationerna. Gemensam utbildning ordnas vidarebl. a. inom ajbelarskyddsområdel. UtbUdningeninom näringslivet för invandrare kommer också all intensifieras bl. a. tillföljd av den överenskommelse som träffats mellan SAF och LO ominvandraralbildningen. 3 Vuxenutbildningen och forskningen Utbyggnadenav vuxenutbildningen har följts av elt ökat intresse av att belysa olikaföreteelser och problem inom vuxenutbildningen. har enrad undersökningar avslutats eller påbörjats. I många faU har della arbete ägtrum i anslulning lill statligt utredningsarbete. Jag har funnit del lämpligtall redovisa en del av del befintliga materialet i förevarande proposilion.Redogörelsen har sin tyngdpunkt på de studerande inom vuxenutbildningen, vilkahar studerats med avseende på ålder, kön, förutbildning, yrke, studieresultatoch -inriktning m. m. Jag vill i detta sammanhang nämna atlpedagogikulredningen väntas lägga fram en rapport om utbildning ipedagogik för dem som ar verksamma som lärare m. m. inom VuxenutbUdningen samlom forsknings- och utvecklingsarbete inom vuxenpedagogik. Statistiskacentralbyrån redovisar /69 uppgifter om eleverna ide kommunala vuxenskolornas ämneskurser. I avsnillet 5.1 ges en sammanfattningav dessa uppgifter. I della avsnUl redovisas även vissa andra undersökningarom eleverna vid vuxenutbildning. Urstatistiska centralbyråns material 1970 kan man, när det gällerkönsfördelningen, utiäsa all kvinnorna utgör den största andelen, men mindremarkerat i åldersgrupperna . Ändelen kvinnor är störst i åldrarna och (). Dekommunala vuxenskolorna tillkom . fanns s. k.kvällsgymnasier med i stort sett liknande uppgifter. Vissa undersökningar hargjorts om eleverna i dessa skolor. Även här har andelen kvinnor varitnågot större än männens andel, vilket är mest markant i åldersgruppen under 20år och . Statistiskacentralbyråns material visar, när det gäUer elevernas åldersfördelning, altandelen elever 1968 var och . Hösten1969 var under , meUan 21 och , knappt 20 %2630 år, 31 och . Totalt i denkommunala vuxenutbildningens ämneskurser utgjorde andelen eleveröver medan andelen i endasl den gymnasiala utbUdningen utgjorde . Enundersökning vid kommunala vuxenskolor belyser bl. a.förekomsten av studieavbrott. Undersökningen visar atl medianåldern för dem somavbrutit studierna var omkring jämfört med för övriga elever. Avdem som avbrutit studierna är eUer yngre jämfört av deelever som går kvar. Avundersökningar som gjorts beträffande elever i s. k. kvällsgymnasier, somfanns före , framgår alt medianåldern för vuxenstuderande idessa skolor är omkring . I oUka undersökningar uppges här varaunder . Dessatidigare undersökningar bland kvällsgymnasiels elever visar all drygt hälftenhar yrkesarbete på heltid vid sidan av studierna samt deltidsarbeteoch/eller förvärvsarbetande make/maka. gäller för tre fjärdedelar avmännen och knappt hälften av kvinnorna. Iundersökningen från angående bl. a. studieavbrott framgår att av dem som avbrutit studierna hade yrkesarbete. Av dessa har uppgettarbetsskäl som den främsta orsaken till all de slutat. På den direkta frågan omhur del gick all kombinera arbetet och studierna svarade atl det medförtproblem. av dessa uppgav arbetsskäl som orsak lill bortfallet. De somansåg att del gick dåligt alt arbeta och studera fick precisera vaddel framför allt var som gjordedenna kombination svår. angav brist på lid. I lidsbrist låg oftaövertidsarbete, skiftarbete och tjänsteresor. Den högt uppdrivna takten pålektionerna kan medföra alt elever som är frånvarande ofta får svårt alt följamed. Kvinnorhar i större utsträckning än män deltidsarbete eller sköter hemmet vid sidan avstudierna, medan män i högre grad heltidsarbetar än kvinnor. Elever som enbartstuderar är förhållandevis få, uppskattningsvis var tionde elev. I fråga om den sociala bakgrundenvisade det sig all eleverna vid kvällsgymnasier (års reforrn) komfrån hem där faderns utbUdning till var folkskola. Detta samband ärtydligare ju äldre eleven är. De vuxenstuderande kommer i hög utsträckning frånmiljöer där familjefäderna av elevema redovisas som lågutbildade. Faderns yrkeeller sysselsättning vid slutet av elevernas folkskole- eller grundskoletidvisar sig i första hand ha agrar eller industriell/hantverksmässig anknytning. Statistiska centralbyrånsmaterial visar beträffande elevernas utbildningsbakgrund att hade 25 %folkskola som utbildning och en utbildning motsvarande grundskola,folkhögskola, yrkesskola, flickskola eller realskola. Äv dem som deltog igymnasiekurser hade tidigare genomgått gymnasial utbildning och ca 6 %bedrivit gymnasiestudier som inte slutförts. av gymnasieelevernahade som tidigare utbildning folkskola eller grundskola. Stockholmsundersökningenår 1969 om bl. a. studieavbrott visar att den vanligaste utbildningsbakgrundenär real-, fack- eller yrkesskola. Denna utbildning var vanligare bland eleversom var kvar i utbildningen jämfört med studieavbrytarna medan förhåUandet vardet motsatta för studerande med folk- och grundskola. Folk- och grundskola varden näst vanligaste utbildningsbakgranden. Urmaterialet om elever i kvällsgymnasier framgår att kvinnor i störreutsträckning än män hade längre utbUdning än folkskola. Framför allt gäUde attmånga kvinnor var gifta med män som har längre utbildning. Ungefär var femteelev har folkskola som tidigare utbildning, vilket i högre utsträckning ärfaUet för män. Andelen elever med folkskola som utbildningsbakgrand ökar medstigande ålder. Stockholmsundersökningenfrån visar samband mellan studieförutsättning och studieavbrott. Somorsak tUl studieavbrott angavs oftast () skäl som hade med förvärvsarbeteatt göra och skäl med anknytning lill studiesituationen (). En fjärdedel avdem som avbröt studierna upplevde sina förkunskaper som dåliga och över hälftenhade önskat få en kurs i studieteknik före kursens början. Cirka hälften av demsom avbrutit studierna fann hemarbetet alltför arbetsamt och cirka tvåtredjedelar ansåg att det innebar svårigheter all kombinera förvärvsarbete ochstudier. Bland dem som avbrutit studierna anser sig äldre eleveri större utsträckning än yngre ha alltför dåliga förkunskaper. Språk ochmatematik är de ämnen där eleverna främst fann kravet på goda förkunskaper ejuppfyllt. En jämförelse mellan dem som hade tiUräckliga förkunskaper och demsom inle ansåg sig ha det visar alt flera i den senare gruppen tyckte althemarbetet var för arbetsamt. I den senare gruppen fanns det också fler som varmissbelåtna med stu-dielakten. Förkunskaperna bidrar också till önskemål omstödundervisning. med otillräckUga förkunskaper ville hastödundervisning mot i den andra gruppen. Desom ingick i denna undersökning studerar vid sidan av sin vanUgasysselsättning, vilket medför all en stor del av fritiden måste avsällas förstudier om de studerande skall nå de uppsatta studiemålen. Delta kan innebärastora påfrestningar för den studerandes familj, då den fritid man fårtillsammans minskas betydligt. Det har visat sig all del är väsentligt för denstuderande all känna all han har familjens slöd. De allra flesta (72 i%) ansågalt de fått slöd och uppmuntran från familjen. Vad gäller den övrigaomgivningens inställning upplevdes även den av de flesta som positiv. En faktoranalys avelevernas begåvningsvariabler utfördes inom projektet ,vilken genom begåvningsprov undersökte elever i kväUsgymnasier, statensgymnasier för vuxna, folkhögskolor och korrespondensinslilul våren 1968.Vuxenelever har på begåvningsprov presterat resultat som ligger något övernormgruppemas resultat i de faU där normgrupperna i åldershänseende ärjämförbara (). Den kategori elever som har 6- eller 7-årig folkskola somsludiebakgrand presterar resultat som ligger betydligt över motsvarande kategorierinom normgrapperna. Detta tolkas på oUka sätt. Man kan säga atl vuxenstuderandemed folkskola är en välbalanserad gmpp, som har begåvningsmässigaföratsättningar men som tidigare av skilda anledningar inte haft möjlighet allbedriva studier. Man kan även dra den slutsatsen att undersökta former avvuxenutbildning endasl attraherar sådana bland de lågutbildade, som känner sigsäkra på att de verkligen kan klara av studier och som har motivation ochkaraktär all fuUfölja vuxenstudier. Sammaundersökning konstaterar även att elevema på real- och gmndskolenivå bl. a.strävar efter en förbättrad skolunderbyggnad och tycks utgöra en grapp, somhaft vissa svårigheter alt anpassa sig eller kunna konkurrera i dentradilioneUa skolform som de lämnat. I den yngsta kategorin vuxenelever finnsstuderande som visar tecken på brister i den personliga anpassningen. Avundersökningen Vuxenstuderande 1968 framgår alt de elever som anger att deavbrutit sina studier har erhålUt goda resultat i begåvningsproven, varförorsaken lill deras tidigare studieavbrott inle lorde ha varit bristandebegåvning. Stockholmsundersökningenangående studieavbrott visar all kvinnor i mindre utsträckning än män avbryterstudierna. Av de elever som avbrutit sina studier ansåg all de blivitplacerade i lämplig kurs med avseende på formell kompelens och önskemål. Avdessa angav missnöje med studieförhållanden som skäl till avbrott och 25 %ansåg atl de hade för lång resväg. av de elever som av något skälslutat log kontakt med skolan för att meddela sitt beslut. 3.3Elever i annan vuxenutbildning Är1969 fanns ca 12 800 elever i folkhögskolorna. Något mer än hälften varkvinnor. av eleverna är enligt SCB:s material ochdrygt eller äldre. Elevernas utbildningsbakgrand är enligt»Vuxenstuderande 1968» lill folkskola, medan endast har realexamen.Eleverna rekryteras i hög grad från hem där faderns utbildning är folkskola. I folkhögskolorna finansieras,enligt »Vuxenstuderande 1968», studierna utöver statiiga studiebidrag ochtUlägg i myckel stor utsträckning () av elevernas föräldrar och ennästan lika stor del av eleverna använder sparmedel eller erhållerarbelsmarknadsutbild-ningsbidrag. Cirka var fjärde elev finansierar sinastudier huvudsakligen med studielån. Folkhögskolanselever rekryteras lill från landsbygden. Folkhögskoldeverna har iförhållandevis liten omfattning etablerat sig i något yrke före studietiden.Elever i folkhögskolan bedriver studier i syfte att byta yrke, förberedayrkesutbildning eller förbättra kunskaperna inom sill nuvarande yrkesområde.Mycket få avser bedriva högre teoretiska studier efter studierna vidfolkhögskolan. Elevernai korrespondensimdervisningen vid är något oftare män än kvinnor ochförhållandevis unga (medianålder ). Enbart folkskola somutbildningsbakgrund har ungefär var fjärde elev och ungefär Uka många harrealexamen. Männen har bättre utbildningsbakgrund än kvinnoma. Olikaundersökningar visar atl Hermodseleven har högre grundutbildning än den totalabefolkningen i genomsnitt. Varannanelev finansierar sludiema genom heltidsarbete, medan ungefär var sjätte elevfår studierna bekostade av föräldrarna. I övrigt finansieras studiernahuvudsakligen genom make/makas inkomster eUer deltidsarbete. Före studiernasbörjan saknar ungefär var femte elev anställning, medan drygt hälftenförvärvsarbetade och de återstående antingen var hemmafruar ellerdeltidsarbetande. av eleverna bor i föräldrahemmet. studerarför att senare bedriva akademiska studier eller tillfredsställastudieintresse. En stor del av eleverna haravbrutna realskole- eller gymnasiestudier bakom sig eller slutbetyg frångrund-, real- eller flickskola. Studieavbrottensomfattning och orsaker kartlades i en undersökning inom 1968. Andelenelever som avbröt studier var av 952 elever som anmält studier lillfullständig gymnasiekompetens. Nära61 % (154 st.) av dessa studieavbrott utgjorde annulleringar avkursbeslällningar. av avbrotten utgjordes av elever som avkortade sinakursprogram. påbörjade aldrig sludiema eUer läste inle aktivt på ettår. Avbrottsanledningama uppgavs vara bl. a. lidsbrist, ekonomiskasvårigheter, personlig problem, koncentrationssvårigheter, militärtjänst,sjukdom, övergång tiU annan skolform eller verksamhet, övergång tUl annanHermodsulbildning, dåliga förkunskaper och brister i material och rådgivning. Eleveri exlem eftergymnasial utbildning beskrivs i SAMSUS-rappor-len (1969) och enundersökning inom TBV (1964). I eftergymnasiala studiecirklar är elevernasgenomsnittsålder i bägge undersökningarna . Andelen män dominerar iåldersgrupper under , varefter en successiv utjämning vidtar. Totaltdeltar här så många män som kvinnor. Drygt varannan deltagare harutbildningsbakgrand med studentexamen eUer motsvarande och hartidigare avlagt akademisk examen. De övriga dellagarna, vilka således utgörcirka en tredjedel, har någon form av förgymnasial utbildning som i så fallendast är folkskola eller motsvarande. En myckel stor del av elevernaförvärvsarbetar (enligt SAMSUS) och de flesta har en avsevärdyrkeserfarenhet (). är studiesyftet förkovran inom yrketeller komplettering och sammanfattning av tidigare kunskaper. Studieresultatenkan mycket generellt sägas vara alt cirka vardera en tredjedel av deltagarnaavlägger examen i resp. avbryter studiekursen medan de återstående klararnågon eller några deltentamina eller bedriver studierna under avsevärt längrelid än studieplanen avser. Enannan form av eftergymnasial utbildning är den inom ramen för vidgat tillträdelill högre utbildning för personer med minst fem års yrkesverksamhet och som är25 år. Undersökningar genom bl. a. kompetensutredningen och uppsats vidsociologiska institutionen i visar alt drygt var Iredje studerande ärunder . Kvinnorna är genomsnillUgt äldre än männen. Cirka var femte elevär eller äldre. Knappt hälften av eleverna har högre utbildning än realexamen,vilket är vanligare bland kvinnorna. har realexamen eUer motsvarandemedan endasl var åttonde elev har lägre utbildning än realexamen. De äldre() manliga eleverna har kortare utbildning än de yngre, men de äldrekvinnUga eleverna har längre utbildning än de yngre. Tre av fyra elever harnågon form av yrkesutbildning utöver sin grundutbUdning, varvid lärarutbUdningär vanUgast. Varfemte person var lärare av något slag, varav en större andel var kvinnor.Bland männen var del största yrkesområdet tekniskt (, ingenjörer,programmerare e. Var femte studerande hade konlors-eller affärsbetonadeyrken. Cirka var tionde person kan hänföras liU yrkeskategorin medicinskteller socialt arbete. Ungefär hälften av de studerande har varityrkesverksamma än , en fjärdedel av 1014år och en fjärdedel eller längre. Socialhärkomst fördelar sig bland eleverna enUgt följande: i socialgrupp I, 58 %i socialgrupp II och i socialgrapp III. Den sociala mobilitetenbland elevema med utgångspunkt från elevemas första resp. senare yrken ger vidhanden att socialgrapp III är starkt mobil räknat både enligt egen socialgruppoch härkomst. De flesta kvinnorna tillhörde från början (första yrket)socialgrapp II och de flesta männen socialgrapp III. Socialgrupp II äröverrepresenterad i alla avseenden. Drygt40 % studerar på heltid, de övriga på deltid. Kvinnorna studerar i störreutsträckning på deltid (resp. för männen). Lärarna studerar mindrepå och mera på deltid än övriga studerande. Ungefär40 % finansierar sina studier med studiemedel, av männen exakt hälften ochbland kvinnorna knappt en tredjedel. förväntar sig ekonomiska fördelarav sina studier främst genom bjte av yrke. Drygthälften avser studera vid sidan av parallell sysselsättning ellerförvärvsarbete, medan de övriga studerar på heltid. Studieresultaten är ungefärlika för hel- och deltidsstuderande. Personer med högst formell utbildning harnått de sämsta studieresultaten medan personer med lägst formell utbildning harnått de bästa studieresultaten. rapport från arbetsgrupp för vuxenutbildningsfrågor(LOVUX) avhandlas bl. a. de vuxna LO-medlemmar-nas studiehinder, vilka grovtindelas i sociala, ekonomiska och geografiska hinder. Studiebenägenhetensvariation med inkomstens storlek belyses därvid. Andelen sludieverksammauppges till i gmpper med en månadsinkomst . Den ökar däreftertill studieverksamma bland dem som har inkomster om . Åldersfaktorn belyses likaledes i förhållande tillsludiebenägenhe-ten. Andelen kursdeltagare är högst i 2125-årsåldem (),för all därefter successivt avla () och därefter hastigtkrympa till . Överhälften visar positivt intresse på frågan huravida de skuUe önska della istudier om av inkomstbortfallet ersattes. Den andel som är intresserad avjfllerligare utbildning sjunker snabbt . LOVUX uppger medstöd av vissa jämförelser i della sammanhang all LO-medlemmarna sannoUkt inlehar skäl att räkna en stor lönemässig fördel (s. k. ulbildningsvinst) avytteriigare yrkesutbildning, varför de ekonomiska motiven för studier får ansessvaga. Manfäster således uppmärksamheten på andra sludiemoliv än de ekonomiska, såsom yrkesbyleeller bättre yrkesskicklighet genom studier, personkonlaktbebov ochfritidssysselsättning. Studiemotivationen synes ej vara olika mellan yngre ochäldre medlemmar, dock åberopar de äldre mer säUan hobbymoliv eller »alt kunnasköta jobbet bättre».