prop · FU03147 · 1971-12-31 00:00:00 — Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 Prop. Kungl.Maj:ts proposition angående ändrad regional organisation av SJ; givenStockholms slott . Kungl.Maj:t vill härmed, under åberopande av biJagda utdrag av statsrådsprotokolletöver kommunikationsärenden , föreslå att bifalla detförslag, om vars avlåtande till föredragande departementschefenhemställt. UnderHans Maj:ts Min allernådigste Konungs och frånvaro: Ipropositionen läggs fram förslag till ändringar i nuvarande regionala organisationav SJ, Förslaget innebär i viss mån ett fullföljande av 1963 årsomorganisation. Nuvarandeelva driftdistrikt och elva bandistrikt föreslås ersättas av åttatrafikdistrikt och lika många bandistrikt. De geografiska gränserna för trafik-och bandistrikten förutsattes sammanfalla. Till skiUnad mot tidigare föreslåsgränserna för de nya distrikten vara i huvudsak läns-anpassade. Minskningen avantalet distrikt innebär att de nuvarande distriktsexpeditionerna i ,och dras in. n. tiU driftdistrikten hörande driftverkstäderna och de tiU maskinavdelningenhörande huvudverkstäderna föreslås sammanförda i sex verkstadsregioner undermaskinavdelningen. I fråga om förrådsverksamheten föreslås viss organisatoriskomläggning. Dennya organisationen avses börja genomföras fr, o, m, den .1 juli 1972, Utdragav protokoUet över kommunikationsärenden, hållet inför Hans Kungl. Höghet Kronprinsen-Regenteni statsrådet på Närvarande:Statsministern , ministern för utrikes ärendena , statsrådenANDERSSON, , , , , , GEUER, ODHNOFF,, , , , , , Chefenför , statsrådet , anmäler efter gemensamberedning med statsrådets övriga ledamöter fråga om ändrad regionalorganisation av SJ och anför. Iskrivelse har SJ på grand val av en utredning, somverkställts av en särskild organisationsgrapp inom verket; framlagt förslag tiUändringar av SJ:s regionala organisation. I gruppen har ingått experter inom SJoch representanter för de personalorganisationer som ingår i . Förslaget syftar till att skapa en organisation, som bättre änden nuvarande svarar mot dagens verksamhet och den tekniska utvecklingens krav.Det kännetecknas av en strävan att skapa föratsättningar för en längre gående delegeringav befogenheter samt att utforma organisationen på ett sätt som medger en effektivareoch mindre kostnadskrävande administration, I fråga om den regionalaförvaltningen förordas bl, a, en minskning av antalet drift-och bandistriktfrån elva till åtta. Med hänsyn tiU marknadsföringens och trafikens samband medsamhällsplaneringen föreslås vidare att distrikten i princip anpassas tilllänsgränserna. Utöverde framställningar m, m, som gjorts till SJ i anslutning till organisationsgrappensarbete har ytterligare ett antal myndigheter och organisationer beretts tillfäUeatt yttra sig över SJ:s organisationsförslag. Följande instanser har till Kungl.Maj:t inkommit med yttranden n'åmligen överbefälhavaren (), postverket,transportnämnden, statskontoret, , kommerskollegium,(), civilbefälhavarna i samtiiga civilområden,länsstyrelserna i , , , , ,, , , , , , , ,, , och l', Näringslivetstrafikdelegation, akademikers centralorganisation (),() - som hänvisat till yttrande av ,avd. ST järnväg i (LO) som åberopat yttrandeav - och () - somhänvisat tUl yttranden av och . Kommerskollegiumoch vissa länsstyrelser har bifogat yttranden från handelskamrar resp, vissaberörda kommuner och företag. Dessutomhar yttranden inkommit från de tre hallandskommunerna , ochHalmstad (gemensamt). Ange kommun samt personalen vid bandistriktsexpedition. Pågrundval av skrivelsen och i anslutning därtill framtaget kompletterandeutredningsmaterial lämnas i det följande en närmare redogörelse för innebördenav SJ:s förslag, . m. m. Statensjärnvägar är ett affärsdrivande verk. Enligt instruktionen (1965: 843) förstatens järnvägar (ändrad : 326) skall SJ driva järnvägs-, färje-och biltrafik samt därmed sammanhängande rörelse. Denhögsta ledningen inom verket utövas av en kollegial styrelse bestående avgeneraldirektören och fem andra ledamöter som Kungl, Maj:t utser särskilt. Deunder chefen för stäUda huvudenheterna (avdelningarna) består av centralaförvaltningsorgan samt inom vissa avdelningar regionala och lokalaförvaltningsorgan, ' Dencentrala organisationen omfattar åtta avdelningar, vardera under ledning av enavdelningschef, I fråga om arbetsuppgifterna för de olika organen inom dencentrala förvaltningen gäller i huvudsak följande. Driftavdelningensvarar för produktionen av transporttjänstema -driften - inom järnvägs-, buss-och färjetrafiken samt för den regionala och lokala transportförsäljningen utomresebyråverksamheten. Vidare svarar avdelningen i viss utsträckning för teknisktunderhåU av raUande materiel. Under chefen för driftavdelningen lyder elvaregionala enheter - driftdistrikt. Kommersiellaavdelningen svarar för den allmänna marknadsbedömningen och taxefrågorna samtför den centrala transportförsäljnings-funktionen och för resebyråverksamheten, Banavdelningensvarar för underhåU, konstraktion och byggande av företagets fastaanläggningar, såväl de han- och byggnadstekniska soin de elektrotekniska, samtför företagets fastighetsregister och elkraftförsörjningen. Under chefen för banavdelningenlyder elva regionala enheter - bandistrikt. Maskinavdelningensvarar - med undantag för visst driftunderhåU - för underhåll, konstruktion ochbyggande/upphandling av spårbunden rullande materiel. Under chefen för maskinavdelningenlyder sju regio- nalaenheter - huvudverkstäder. Ekonomiavdelningensvarar för den centrala ekonomifunktionen inkl, redovisning m, m,, förföretagets centrala ADB-frågor samt för inköps-och förrådsverksamheten. Underchefen för ekonomiavdelningen lyder fyra regionala enheter huvudförråd. Administrativaavdelningen svarar för den centrala personaladministrativa ochallmänadministrativa funktionen inkl. försvarsfrågor. Internrevisionenoch PR-funktionen, vilka reellt lyder direkt under chefen för , äradministrativt placerade inom administrativa avdelningen. Juridiskaavdelningen svarar för juridiska och vissa internationella frågor samt förföretagets förvaltningssekretariat. Utvecklingsavdelningensvarar för bevakning och uppföljning av utvecklingen inom företrädesvistekniska områden samt för administration av sådana övergripande eller speciellaprojekt, som enligt företagsledningens beslut uppdras åt avdelningen. Direktionenbestår av chefen för och de åtta avdelningscheferna. Den har tiU uppgift attvara informerande och samrådande kring frågor av väsentiig betydelse förverksamheten. - Antalet anst'ällda i centralförvaltningen, utom resebyråerna,är ca 2 100, Denregionala verksamheten är uppdelad på elva driftdistrikt, elva bandistrikt, sjuhuvudverkstäder och fyra huvudförråd. Drift- och ban-distriktens geografiskaomfattning sammanfaller. Huvudorter för distrikten är , , ,, , , , , , och Luleå.Huvudverkstäderna är belägna i , , , , ,och . Huvudförråden finns i , , ochGävle. Driftdistriktetsförvaltningsorgan utgörs av driftdistriktsexpeditionen. Expeditionenshuvuduppgift är att som stabsorgan biträda driftdistrikts-chefen med att inomdistriktet planera, samordna och leda samt utveckla och kontrolleraverksamheten, som i första hand avser produktion och försäljning avtransporttjänster. Driftdistriktsexpeditionerna är indelade i fyra sektioner allmän sektion, trafiksektion, maskinsektion och försäljningssektion. Denallmänna sektionen är distriktskonsult i gemensamma funktioner, dvs.organisations-, personal- och ekonomifrågor. Sektionen svarar också förövergripande planering, arbetsstudier och kontorsservice. Trafiksektionen ärkonsult för trafikfunktionen, dvs. har hand om trafikplanering,transportledning och tågledning samt svarar för frågor som rör det stationäraarbetets organisation. Maskinsektionen är konsult för maskintjänsten, dvs.handlägger ärenden som rör lok- och vagntjänsten inkl. driftunderhåUet samtsvarar för bedömningen av resursbehoven vid lokstationerna och planeringen avlokpersonalens turlistor. Försäljningssektionén är konsult för transportförsäljningsfunktio-nen,dvs. har hand om den regionala marknadsbevakningen och försäljningen avgodstransporter och resor. Antalet anställda inom driftdistrikten uppgårtill ca 29 500. Bandistrikicts förvaltningsorgan utgörs av bandistriktsexpeditionen.Expeditionens huvuduppgift är att som stabsorgan biträda bandistrUcts-chefenatt inom distriktet planera, samordna och leda samt utveckla och kontrolleraverksamheten, som i första hand avser byggande och underhåll av fastaanläggningar. Bandistriktsexpeditionerna är indelade i fyra sektioner allmänsektion, bansektion, dsektion och signalsektion. Den alimänn.n sektionen ärdistriktskonsult i gemensamma funktioner, dvs. organisations-, personal- ochekonomifrågor. Sektionen svarar också för gemensamma planeringsfrågor,allmänna tekniska frågor och kontorsservice. Bansektionen är konsult i bantekniskafrågor, dvs. i frågor som rör underhåll och byggande av spår- ochbangårdsanläggningar, hus och bangårdsmaskinerier liksom i frågor som rörarbetsmetoder och arbetsorganisation inom bantjänsten. Elsektionen är konsulti frågor som rör fasta elektriska anläggningar, dvs. byggande och underhåll avdriftcentraler, omformarstationer m. m., kontaktledningsnätet samt ohka dinstallationeri hus m. m. Sektionen svarar också för kraftförsörjningsfrågor samt frågor somrör arbetsmetoder eller arbetsorganisation inom eltjänsten. Signalsektionen ärkonsult i frågor som rör signal- och teleanläggningar, dvs. byggande ochunderhåll av signaltekniska och teletekniska anläggningar. - Antalet anställdainom bandistrikten uppgår till ca 9 000. Maskinavdelningens regionala för\'altningsorgan utgörs avhuvudverkstäderna, vilka har som huvudsaklig uppgift att svara för det tungaverkstadsunderhållet och eventuella ombyggnader av spårbunden raUandemateriel. Till resp. huvudverkstad hör ett antal filialverkstäder som alltsåingår i de regionala organen. - Maskinavdelningen har regionalt ca 3 300anställda. Ekonomiavdelningens regionala enheter är huvudförråden.Huvudförråd är egentUgen en administrativ benämning för en förrådsregion. Detfysiska förrådet på regionens hu-mdort benämns centralförråd. Till resp.huvudförråd hör vissa filialförråd, som aUtså ingår i de regionala organen. Ihuvudsak svarar huvudförråden för driften av de fysiska förråden samt förregionala/lokala inköp och avrop på avtal för direktleverans till förbrukareinom regionen. Ekonomiavdelningen har regionalt ca 300 anställda. Till drift- och bandistrikten hör också särskilda lokalaförvaltningsorgan. Inom driftdistrikten finns tre olika slags lokala enheter -stationer med tillhörande trafikområde och därinom belägna järnvägs-anstaher,lokstationer/vagnstationer samt busslinjegrupper. Inom ett av distrikten finnsdessutom en lokal enhet för färjedriften. Den lokala organisationen inom bandistriktenbestår av fyra olika enheter - ban-undsrhållsområden, elunderhållsområden, signalunderhållsområdenoch tdeunderhällsområden, I fråga om de lokala förvaltningsorganens uppgifter gälleri huvudsak 1* 1971. Varjechef för lokalt förvaltningsorgan är ansvarig för all verksamhet och allaresurser inom sitt område. Verksamheten inom en station består bl, a, av lokalmarknadsbevakning, förs'äljning av godstransporter och resor, godshantering imagasin o, dyl,, godsforsling, tillhandahållande av godsvagnar förvagnslasttrafik, tågbildning, växling och tågexpediering. Verksamheteninom en lokstation/vagnstation består bl, a. av tiUsyn och driftunderhåll avdragfordon samt gods- och personvagnar ävensom tillhandahåUande av dragfordonoch lokpersonal, TiUen busslinjegrapps uppgifter hör bl. a. försäljning av busstrans-porttjänster,busstransporter, transport och hantering av styckegods samt tillsyn, vård och underhåUav bussar, BanunderhåUsområdetsvarar för bl, a, teknisk inspektion, underhåll och byggande av SJ:sspåranläggningar, broar och bangårdsanordningar samt husbyggnader. Vidare harområdet hand om snöröjning i spår m, m,, aU tillsyn och vård av banan samtvissa byggnader, TUl elunderhållsområdetsverksamhet hör bl, a, teknisk inspektion, underhåU och byggande av högspänningsledningarför tågdriften samt av kraft- och bdysningsanVäggningar i SJ:s byggnader.Vidare svarar området för driften av kraftförsörjningsanläggningarna, dvs.driftcentraler och kopplingscentraler. Verksamheteninom signalunderhållsområdet består bl. a. av teknisk inspektion, underhåU ochbyggande av SJ:s signalsäkerhetsanläggningar, vägskyddsaiUäggningar, fjärrblockeringsanläggningarm. TdeunderhåUsområdetsvarar för bl, a, teknisk inspektion, underhåll och byggande av televäxlar, etapptdenät,fjärrtdenät, bärfrekvensanläggningar, radioanVäggningar, fjärrskrifts- och bokningsterminalerm, m. Sammanlagtbestår den lokala organisationen av 98 stationer, 36 lokstationer/vagnstationer,22 busslinjegrupper, 103 banunderhållsom-råden, 38 elunderhållsområden, 36 signalunderhållsområdenoch 29 tele-underhåUsområden, Entablå över SJ:s nuvarande organisation torde få fogas tiU statsrådsprotokolletsom bilaga 1. Den nuvarande gränsdragningen mellan distrikten framgår av denkarta, vilken torde få fogas tiU statsrådsprotokoUet som bilaga 2. 1.Allmänt om behovet av och principerna för en ändrad organisation Tekniskaoch ekonomiska krav på järnvägsdriften SJ framhåUeratt dagens höga krav på transportservice och effektivitet i transportarbetetmåste mötas med en fortlöpande rationalisering av verksamheten. En sådan harockså skett, framför allt på lokal nivå. av de mest utmärkande dragen i de senaste årens rationaliseringsarbetehar varit minskningen av personalantalet trots en samtidig ökning av SJ:sgodstrafikarbete. Sålunda har antalet anställda sedan den nuvarandeorganisationen genomfördes kunnat minskas med ca 10 000 eller medtotalt . Ökningen av godstrafikarbetet sedan detta år uppgår tUl . SJ har relativt stora möjligheter till ytterligarerationaliseringar. av driftkostnaderna inkl. avskrivningar ärpersonalkostnader. Detta innebär att SJ fortfarande har en mycket personaUntensivverksamhet, vUket måste uppmärksammas inte minst med hänsyn tiU att kunderna isin mera långsiktiga planering av naturUga skäl beaktar personalkostnadsutvecklingenvid sin bedömning av olika transportmedel och transportföretag. Järnvägsdriften förutsätter rent transporttekniskt enomfattande och v'äl integrerad transportorganisation, och som transportföretagbehöver SJ vidare en effektiv organisation för marknadsföring. Detta betyder,att organisationen i olika avseenden måste anpassas till den allmännautvecklingen så att den blir en positiv faktor i strävandena att hävda SJ:sställning som transportföretag. Funktionella samband .m. Frågan om de funktionella sambanden ochansvarsfördelningen inom verket berör i hög grad den principiella grunden förhela SJ-organisa-tionen. I korthet gäller härvidlag följande. Ändamålet med SJ:s verksamhet är i första hand produktionoch försäljning av transporttjänster. Omkring dessa huvudfunktioner bör SJorganiseras. Vid sidan härav framträder, i en anläggningskrävande verksamhetav SJ:s natur och med dess geografiska spridning, funktionerna underhåll ochbyggande/konstruktion av fasta anläggningar resp, rullande materiel. Dessafunktioner ger service och föratsättningar för produktionen och försäljningen.Övriga funktioner, t, ex, ekonomi och administration, är övergripande ochdärmed sammanhängande arbetsuppgifter återspeglas inom alla linjefunktionerna. Sambandet meUan funktionerna produktion och försäljning äruppenbart för SJ:s del. Detta samband bör organisatoriskt inte brjtas. Ur tekniskoch ekonomisk synpunkt är också sambandet mellan underhåll ochbyggande/konstruktion uppenbart, SJ konstaterar att styrkan i och betydelsen avsambanden mellan produktion och försäljning är starkare än mdlan produktion ochunderhåll. Sambandet mellan underhåU och byggande är också klart starkare änmellan underhåll och produktion, I den nuvarande organisationen har följande huvudsakligagränsdragning meUan de olika linjeavddningarna gjorts. Driftavdelningen svarar för all produktion avtransporttjänster samt för all försäljning utom den som sker centralt och genomresebyråer. Avdelningendisponerar alla nödvändiga resurser för denna produktion, dvs, personal, fastaanläggningar och rullande materiel m. m, Banavdelningen svarar förkonstruktion/byggande och underhåll av alla fasta anläggningar spår, hus,el-, signal- och teleanläggningar samt disponerar för denna verksamhetnödvändiga resurser. Detsamma gäller maskinavdelningen, som svarar förkonstruktion, ändring och underhåll av spårbunden ruUande materiel. Endastansvaret för det tyngre underhållet ligger emeUertid inom maskinavdelningen,medan det löpande underhållet ombesörjs inom driftavdelningen. Denväsentliga förändring av som skedde hänförde sigframför allt tiU den uppdelning av distrikten som då gjordes. För att få enkoncentrerad insats på produktions- och försäljningsområdet och för attundvika en ur kompetenssynpunkt alltför splittrad distriktsledning delades deäldre distrikten upp på två regionala organ - bandistrikt och driftdistrikt.Samtidigt fick man klara och väl av-gr'änsade ansvarsområden för resp. chefinför egen central avdelningschef. Det kan utan vidare konstateras, att dennadelning frigjorde resurser och åstadkom en intensifierad utvecklings- ochrationaliseringsverksamhet. Frånde grimdläggande principerna gjordes några väsentliga undantag. Ansvaret förförsäljningsfunktionen på central nivå delades upp mellan driftavdelningen ochden kommersiella avdelningen. Den senare kom att svara för all centralförsäljning samt blev konsult till den centrala driftavdelningen i fråga omförsäljningsverksamheten inom distrikten. Den centrala verksamhetens omfattningmotiverade detta liksom kravet på att låta produktions- ochförsäljningsaspekter bryta sig mot varandra på högsta nivå. Vidare deladesansvaret för underhåU av spårbunden rullande materiel som nämnts mellandriftavdelningen och maskinavdelningen pä så sätt att det lättare driftunderhåUetbehölls inom driftavdelningen, medan det mera industriella och tyngreunderhållet inordnades i maskinavddningen. Motivet för detta var i första handsvårigheten att på lokal nivå på lämpligt sätt ombilda en fungerande organisation.Denna uppdelning av underhållsansvaret avsåg man vid omorganisationatt senare ta upp tiU omprövning, när organisationen i övrigt hunnitstabiliseras. Ifråga om principerna för befogenhetsfördelningen gäller i huvudsak följande. Beslutskall fattas på lägsta möjliga nivå. Största möjliga delegering skall sålundaeftersträvas i syfte att avlasta ledningen löpande beslut till gagn förplanering och samordning av olika utvecklingsaktiviteter. De övergripanderiktlinjerna och planerna skall utformas centralt. Av löpande beslut skaUendast de som har principiell eller ekonomiskt större betydelse fattas på dennanivå. Olägenhetermed nuvarande regionala och lokala organisation Redanvid omorganisationen förutsågs vissa olägenheter med nuvarandeorganisation. På grund av den då mycket stora förändringen bedömdes det dockinte möjligt att göra alla i och för sig motiverade förändringar på en gång, särskUd slutrapport från den då fungerande organisationsgruppen redovisadesvissa behövliga förändringar och naturliga utvecklingssteg, bl, a, ivad avsåg anpassning av distriktsgränserna och i fråga om antalet distrikt.Vidare angavs maskintjänstens organisation vara ett provisorium, Kungl, Maj:tuppdrog också åt SJ att utreda frågan om maskintjänstens definitiva placering iden regionala organisationen. Sedan omorganisationen år1963 har antalet lokala enheter kunnat minskas. Exempelvis har inomdriftorganisationen antalet lokala enheter - stationer, lok- och vagnstationersamt busslinjegrapper -tiU minskat från ca 185 tUl ca 155,dvs, med ett trettiotal. En ytterligare minskning kan påräknas . Utvecklingen får ses mot bakgrund av bl, a, den fortgående förändringenav trafikstrukturen mot allt större koncentration genom knutpunktstrafik, regionforsling,minskning av antalet regionala tåg etc. Vidare får beaktas det successivainförandet av fjärrblockering på allt fler linjer, tiUämpningen av meraavancerade tekniska lösningar särskilt inom de dtekniska facken, automatiseringav redovisningsarbetet och bokföring, kraven på en ökad specialisering ocheffektivare administration med därav följande krav på större enheter osv. Utvecklingenunder senare år har för distriktscheferna medfört att antalet direkt understäUdachefer minskat. Med större verksamhetsområden och större trafikunderlag pålokal nivå har förutsättningar skapats för kvalitativ förstärkning ochdärigenom ökade möjligheter till delegering av befogenheter. Den fortgående stmkturrationaliseringenoch minskningen av antalet lokala enheter - särskilt under driftdistrikten -har gjort en översyn av distriktsorganisationen alltmer angelägen. Bl, a, gäUeratt distrikten i vissa faU måste geografiskt utvidgas för att distriktsexpeditionernasadministrativa resurser och specialfunktioner skall kunna utnyttjas på etteffektivt sätt. Olägenheternamed den nuvarande maskintjänstens organisation är i och för sig inte enbart ettregionalt problem. Den på maskinavdelningen resp, driftavdelningen uppdeladeunderhållstjänsten har skapat oklarheter i ansvarshänseende på alla nivåer.Särskilt på regional nivå har det delade underhåUsansvaret medfört en onödigtstor personalorganisation. Dennuvarande uppdelningen av verkstadsfunktionerna på två avdelningar innebärsålunda bl, a,, att verket på sju orter i landet har olikaverkstadsorganisationer för raUande materiel med likartade arbetsuppgifter.Uppdelningen på två avdelningar innebär också, att ut- nyttjandet i maskinavdelningens konstruktionsverksamhet averfarenheter från driftunderhållet försvåras. Genom uppdelningen begränsasvidare möjligheten att samordna och rationellt utnyttja de samladeverkstads-resurserna. För driftdistriktschefen, liksom för vissa administrativaenheter inom driftdistrikten, har underhållsansvaret dessutom inneburit enbelastning och delvis försvårat en koncentration på de viktigatrafikplanerings- och marknadsföringsuppgifterna. Distriktsgränserna har vidare i flera hänseenden varitotillfredsställande. Gränserna har dragits med hänsyn till näringsgeografiska förhåUandenmen också med beaktande av vissa interna organisatoriska föratsättningar avtransport- och trafikteknisk art. Det önskvärda sambandet mellandistriktsgränser och länsgränser har därmed inte kunnat hållas. Detta harmedfört nackdelar i planeringshänseende. SJ:s trafikplanering har sålunda intei tillräcklig utsträckning kunnat samordnas med den planering som sker pålänsplanet. Detta har varit ett problem främst ur central och regionalsynpunkt. Den stora skiUnaden i storlek mellan olika distrikt harvidare försvårat en delegering och decentralisering från central till regionalnivå, då de mindre distrikten inte varit administrativt rustade härför. Enökad delegering från regional till lokal nivå har också tidigare försvårats pågrand av de lokala enheternas olika storlek. Vissa lokala enheter, t. ex.stationer, har sålunda varit för små för att hålla en tillräckligt utbyggdadministration. Uppdelningen på lokstationer och vanliga stationer inomden lokala organisationen har också i sidled försvårat ett effektivtsamutnyttjande av personal och olika administrativa resurser. På regional ochcentral nivå har detta medfört en långtgående detaljstyrning för aU få tillstånd den önskvärda samordningen på lokal nivå. Med en mera en-hetiig lokalorganisation kan dessa problem mera naturligt lösas på denna nivå utan onödigautrednings- och beslutsomgångar högre upp i organisationen. Huvudprinciper för utformningen av en ändrad organisation SJ understryker angelägenheten av att organisationenanpassas såväl tiU nuvarande verksamhet som till den väntade utvecklingen. Detär således inte endast fråga om att ta hänsyn tiU utvecklingen sedan föregåendeomorganisation utan kanske främst att försöka bedöma vilken organisation börha för att fungera effektivt fem tiU .