prop · FU0330 · 1971-12-31 00:00:00 — Enligt 2 § 17:o fjärde ledetregeringsrättslagen har regeringsrätten att pröva mål om disciplinärbestraffning, om avstängning från tjänstgöring samt om skiljande från allmäntjänst eller därmed järaförligt uppdrag annorledes än i samband medförflyttning. Kommittén föreslår att nuangivna typer av mål även i fortsättningen skall handläggas av administrativdomstol och att de skall prövas av kammarrätt. Enligt kommitténs förslag skallvidare kammarrätt handlägga också mål om förordnande angående läkarundersökning,varvid kommittén i första hand åsyftar sådana beslut rörande befattningshavarei allmän tjänst. Kommittén förklarar att det är vanligt att Kungl. Maj:t istatsrådet inhämtar regeringsrättens yttrande i besvärsärenden av detta slag.Enligt kommitténs raening talar övervägande skäl för att det ytterligare stegettas att ärendena förs över till förvaltningsdorastols kompetensområde. Kommitténs förslag rörande mål omdisciplinär bestraffning, avstängning från tjänstgöring och skiljande frånallmän tjänst m. m. tillstyrks eller lämnas utan erinran av JK,, kammarkollegiet, ,universitetskanslersåmbetet, , ,samt och stiftsnåmnden i . I fråga ombesvär över beslut om tvångsent-ledigande utan samband med disciplinärbestraffning anför postverket och domänstyrelsen vissa betänkligheter motkoramitténs förslag. vill emellertid inte motsätta sig förslaget medhänsyn till de önskemål som partema på arbetsmarknaden har uttalat rörandeinstansordningen i dessa mål. Förslaget rörande mål om förordnande angåendeläkarundersökning av befattningshavare i allmän tjänst lämnas utan erinran avkriminalvårdsstyrelsen, arbetarskyddsstyrelsen, medicinalstyrelsen,, universitetskanslersämbetet, ocharbetsmarknadsstyrelsen. Jag ansluter mig lill kommitténsförslag att kammarrätt skall pröva mål om förordnande angåendeläkarundersökning av befattningshavare i allmän tjänst, mål om disciplinärbestraffning, mål om avstängning från tjänstgöring samt mål ora skiljande frånallraän tjänst eller därmed jämförligt uppdrag annorledes än i samband medförflyttning. Maj:ts proposition nr 1971 131 Vad särskilt angår det sistnämnda slaget av mål vill jagframhåUa att de enskildas intresse av anställningstrygghet talar för attadministrativa besvärsmål om tvångsentledigande hänförs tillförvaltningsdomstols kompetensområde. Detta intresse synes vara så starkt attdet bör få väga över de synpunkter som kan åberopas till förmån för att Kungl.Maj:t i statsrådet bör få pröva sådana besvärsmål. Enligt 2 § 17:o nionde ledetregeringsrättslagen ankommer det på regeringsrätten att pröva mål omföreläggande vid vite och mål om utdömande av vite utom i vissa i lagrummetangivna undantagsfall. Undantagsfallen behandlas i det följande vid genomgångenav materiella författningar på skilda förvaltningsområden. Framställningen bäravser den supplerande huvudregel som bör gälla för vitesmålen när inte annat ärföreskrivet i specialförfattning. Förvaltningsdomstolskommittén.Kommittén anser att huvudregeln fortfarande bör vara att mål ora föreläggandevid vite skall avgöras av förvaltningsdomstol och föreslår att målen skallprövas av kammarrätt. Från huvudregeln gör kommittén ett allraänt undantag förfall där vitesföreläggandet avser att framtvinga fullgörandet av en skyldighetsom åligger kommun, landstingskommun eller annan, borgerlig eller kyrklig,förvaltningsenhet på grund av dess speciella ställning. Som skäl förundantaget anför kommittén att i ärenden av ifrågavarande slag hänsyn oftamåste tas till vad som är ändamålsenligt beträffande den kommunalaverksamheten. I en del fall måste föreläggandefrågan avgöras på grundval avöverväganden om vad som är lämpligl med tanke på hela landets intressen. Undersådana förhållanden anser komraittén att övervägande skäl talar för attöverprövningen av vitesförelägganden mot kommun eller annan enhethandhas av Kungl. Maj:t i statsrådet. Undantaget är inte avsett att omfattavitesförelägganden som riktar sig mot en enhet i dess egenskap avfastighetsägare e. d. I ärenden av sistnämnda typ är nämUgen kommunen attlikställa med en enskild, och i sådana ärenden skall enligt kommitténs förslagöverprövningen i enlighet med huvudregeln ankomma på administrativ domstol. Kommittén föreslår att administrativa besvärsmål omutdömande av vite undantagslöst skall avgöras av förvaltningsdomstol. Som skälhärför åberopas den utpräglat rättsliga karaktär som denna typ av mål har. Kommitténs förslag till suppleranderegler rörande mål om föreläggande vid vite tillstyrks eller lämnas utanerinran av , och Sverigesadvokatsamfund. i anser sig inte kunna tiUstyrkaundantaget att mål om vitesföreläggande mot kommun m. fl, skall avgöras avKungl, Maj:t i statsrådet. Samtliga vitesförelägganden bör enligtlänsstyrelsens mening prövas av administrativ domstol, åt vilken tryggt börkunna överlämnas att beakta de förhållanden under vilka kommunala myndigheterhar att arbeta. 132 Kungl Maj:ts proposition nr 1971 Även i lån ifrågasätterlämpligheten av nyssnämnda särregel. Förslaget rörande mål om utdömande av vite lämnas utanerinran av kammarkollegiet och . I likhet med kommittén föreslår jagatt huvudregeln skall vara att mål om föreläggande vid vite skall prövas avkammarrätt. De av kommittén anförda skälen för att i sammanhanget undanta målom sådana vitesförelägganden, som avser att framtvinga att komraun eller annankommunal enhet fullgör sina offentligrättsliga skyldigheter, synes mig bärande.Jag förordar därför i linje med vad jag har föreslagit i andra sammanhang att från den angivna huvudregeln görs undantag för fall där fråga är oraskyldighet som enligt författning åvilar kommun eller annan kommunalförvaltningsenhet. Sistnämnda begrepp bar också här den innebörd som angettsunder 4. Jag ansluter mig också till kommitténs förslag att mål omuldömande av vite undantagslöst skall prövas av förvaltningsdomstol. Enligt 2 § 17 :o tionde och tolfteleden regeringsrättslagen tillkommer det regeringsrätten att pröva mål om häktadsvård och behandling, mål om verkställande av straff eller annan brottspåföljdoch mål om verkställande av intagning i arbetsanstalt. Förraltningsdomstolskommittén.Kommittén anser att rättssäkerheten kräver att mål om beslut sora i särskiltfall har meddelats angående behandling av häktad eller den sora anhållitseller gripits för brott eller på annan grund tillfälligt hålls i förvar ellerangående verkställighet av straff eller annan brottspåföljd eller av intagningi arbetsanstalt prövas av administrativ domstol och inte av Kungl. Målen skall enligt kommitténs förslag handläggas av kammarrätt.Sådana beslut om behandlingen av häktade m. fl. eller angående verkställighetav straff m, ra,, vilka är av generell natur, har enligt kommitténs uppfattningen annan karaktär än beslut som meddelas i särskUda fall. Som exempel på beslutav generell natur nämner kommittén bl. a. av med stöd avlagen (1964: 541) om behandling i fångvårdsanstalt meddelade bestämmelser omintagens rätt att köpa varor, som tillhandahålls vid anstalt, och om grunderför fördelningen av intagens inkomster av arbete. Beslut av denna typ är avförfattningsliknande natur och bör enligt kommitténs mening i sista hand prövasav Kungl. Maj:t i statsrådet. I överensstämmelse med kommitténsförslag förordar jag att kammarrätt skall pröva mål om beslut som för sårskiltfall har meddelats angående behandlingen av häktad eller den som har anhållitseller gripits för brott eller som av annat skäl hålls i förvar tillfälligteller angående verkställighet av straff eller annan brottspåföljd eller avintagning i arbetsanstalt. Kungl Maj:ts proposition nr 1971 133 Enligt 2 § 18:o regeringsrättslagenankommer det på regeringsrätten att pröva händräckningsmål. Kommittén anser att sådanamål även i fortsättningen bör prövas av administrativ domstol och föreslår attmålen skall handläggas av kammarrätt. På grund av handräckningsmålensutpräglat rättsliga karaktär är det lämpligt att besvär i sådana raål prövasav förvaltningsdomstol. Jag föreslår att en allmän regel om kararaarrättsbehörighet i sådana mål tas in i förevarande lag. Det kan befaras att bestämmelsernai denna lag om att besvär skall anföras hos kammarrätt i stället för hos Kungl.Maj:t inte uppmärksammas i en del fall. Det skulle på grund av lagstiftningens tekniskakonstruktion vara stötande om en klagande, som anför besvär hos Kungl. Maj:t ifall som avses i 1 §, skulle kunna lida rättsförlust därigenom. Jag förordaratt i lagen föreskrivs att, ora i mål som avses i 1 § besvärshandling harkomrait in lill statsdeparteraenten inora föreskriven besvärstid, talan skallanses fullföljd i rätt tid till kammarrätt. Förslaget till lag om ändring i giftermälsbalken Enligt 2 kap. 1 § giftermälsbalken får densom är inte ingå äktenskap utan tillstånd av i detlän där den underårige har silt hemvist. Enligt 2 kap. 5 § får den som ärsinnessjuk eller sinnesslö ingå äktenskap endast om finnerskäligt tillåla äktenskapet. Besvär över beslut av länsstyrelse ellersocialstyrelsen i dessa ärenden prövas f. n. av Kungl. Maj :t i statsrådet. Det skall tilläggas atl den som är och inteförut har varit gift ej får ingå äktenskap utan föräldrarnas samtycke. Vägrassamtycke kan allmän domstol på ansökan tillåta äktenskapet, ora skäl tillvägran prövas ej vara för handen. Tillstånd av Kungl. Maj:t krävs för äktenskapmellan ett syskon och det andras avkomling och för äktenskap mellan dem, avvilka den ene har varit gift med den andres släkting i rätt upp- eller nedstigandeled (2 kap. 2, 4, 8 och 9 §§ giftermälsbalken). Enligt koramitténs förslagskall besvär över länsstyrelses beslut enligt 2 kap. 1 § gifiermålsbalken ochbesvär över beslut enligt 2 kap. 5 § handläggas av kammarrätt.Såsom skäl för denna ändring av kompetensfördelningen åberopar kommittén, attredan dispensärendenas personrättsliga konsekvenser talar för en prövning avadministrativ domslol. Härtill kommer enligt koramittén att den lämplighetsprövning,som skall göras i dessa ärenden, är av den natur att den Maj:ts proposition nr 30 år1971 väl lämpar sig för förvaltningsdomstol.Lämplighetsprövningar av besläktad nalur görs i andra sammanhang både avadministrativ domstol och av allmän domstol. Såvitt angår åldershindreterinras om att en liknande prövning görs av allmän domstol, när i anledning avföräldrarnas vägran att lämna samtycke till underårigs giftermål ansökan hargjorts om allmän domstols tillåtelse till äktenskapet. Kommitténs förslag biträds avregeringsrättens ledamöter och stiftsnämnden i . Dåvarandesocialstyrelsen tillstyrkte förslaget under förutsättning att i bl. a. dessamål kammarrätt får den av styrelsen föreslagna sammansättningen. Medicinalstyrelsenanser i likhet med kommittén alt målen enligt 2 kap. 5 § gifiermålsbalken börprövas av administrativ domstol. Länsstyrelserna i och länsamt i uttalar sig däremot för bibehållande av nuvarandeinstansordning. Detsamma gör i län såvitt gäller målenenligt 2 kap. 1 § giftermälsbalken. haranfört vägande skäl för en överflyttning till administrativ domstol avprövningen av besvär över länsstyrelses beslut enligt 2 kap. 1 §gifiermålsbalken och beslut enligt 2 kap, 5 § samma balk. Åandra sidan kan skäl också åberopas för att besvärsärendena får ligga kvar hosKungl, Maj :t i statsrådet. Då jag skall ta stäUning i dennakompetensfördelningsfråga lägger jag stor vikt vid att förvaltningsdomstol ärväl skickad att pröva ärenden av denna arl och att det på flera andra områdenankomraer på domslol att göra lämplighetsprövningar av liknande art. Enöverflyttning ligger vidare i linje med nu rådande strävanden att befria Kungl,Maj:t i statsrådet från avgörandet av individuella besvärsärenden som inte ärav den natur att de behöver förbehållas regeringsmakten därför alt ärendenasavgörande ingår som ett led i bevakandet av det allraännas intressen. Enligtmin mening talar övervägande skäl för att Kungl, Maj:t i statsrådet befriasfrån handläggningen av nu ifrågavarande besvärsärenden. Jag föreslår därför attärendenas prövning flyttas över till kammarrätt. Bestämmelser om kammarrättsbehörighet i dessa mål har tagits in i ändringsförslaget. Förslaget till lag om ändring i lagen (1915:434) omfullföljd av talan mot beslut i vissa ärenden rörande äktenskaps ingående Enligt 2 § 15:o andra ledet regeringsrättslagentillkommer det regeringsrätten att pröva besvärsmål om utfärdande av intygenligt .' kap. 3 § gifiermålsbalken och äktenskapscertifikat samt besvärsmål omföretagande av vigsel. Bestämmelser om fullföljdsordningen i sådana mål finns ilagen om fullföljd av talan mot beslut i vissa ärenden rörande äktenskapsingående. Kungt, Maj.-ts proposition nr 30 dr 1971 135 och remissyttrandena.Kommittén föreslår att mål om lysning eller ahnat kungörande till äktenskap,utfärdande av äktenskapscertifikat samt företagande av vigsel skall handläggasav karamarrätt. Domkapitlen och stiftsnämnderna i och förklararalt de inte har något att erinra mot förslaget. Departementschefen.Jag föreslår att den nu på regeringsrätten ankommande prövningen av mål omutfärdande av intyg enligt 3 kap. 3 § gifiermålsbalken ochäktenskapscertifikat och om företagande av vigsel skall flyttas över påkammarrätt. Bestämraelser om kammarrätts behörighet i dessa mål har tagits in iändringsförslaget. I detta sammanhang synes det lämpligt att upphäva densärskilda besvärstidsbestämmelsen i den lag som ändras. Förslaget till lag om ändring i I enlighet med vadförvaltningsdomstolskoramittén har förordat föreslår jag att besvär överlänsstyrelses beslut enligt 8 kap. om barnavårdsman skall prövasav kammarrätt i stället för, såsom f. n. är fallet med stöd av 2 § 2:o femteledet regeringsrättslagen, av regeringsrätten. EnUgt 2 §2:o femte ledet regeringsrättslagen ankommer det också på regeringsrätten atlpröva mål enligt 21 kap. om verkställighet av dom eller beslutrörande vårdnad m. m. Detta kapitel i tiUkom (1967:712)och kommittén har följaktiigen inte kunnat behandla frågan omkompetensfördelningen i dessa mål. Det är emellertid uppenbart att målen är avden art att de bör avgöras av förvaltningsdomstol. Målen bör prövas avkammarrätt. Bestämmelser i överensstämmelse med det sagda har tagits in iändringsförslaget. Förslaget till lag om ändring i jordförvärvslagen(1965:290) Frågor om förvärvstillstånd enligt dennalag handläggs av lantbruksnämnd, lantbruksstyrelsen och Kungl. Talan motbeslut av lantbruksnämnd föres hos lantbruksstyrelsen, över lantbruksstyrelsensbeslut får besvär anföras hos Kungl. Maj:t (15 §). Har någon förvärvat egendom genom inrop på exekutivauktion under sådana förhållanden att förvärvstillstånd skulle ha krävts vidvanligt köp, skall han som regel åter försälja egendomen. Ominropet har skett för att skydda någon inroparens fordran eller rättighet, kanlänsstyrelsen på ansökan medge skäligt anstånd med egendomens avyttrande omsannolika skäl visas att i annat fall förlust skulle uppkomma för inroparen. Maj:ts proposition nr 1971 Avyttrasej egendomen inom föreskriven tid skall på framställning avlantbruksnämnden förordna all egendomen skall säljas på offentiig auktion(12§). Samtiigabesvärsmål enligt denna lag torde i sista instans avgöras av Kungl. Förvaltningsdomstolskommittén.Kommittén anser att mål om förordnande om försäljning på offentlig auktionsåsom rättsärende bör handläggas av administrativ domstol. Sak samma föreslåsi fråga om mål om anstånd med avyttring av egendom som har inropats på exekutivauktion. övrigamål bör enligt komraitténs mening även i fortsättningen avgöras i konselj.Kommittén erinrar i detla sammanhang om att enligt 7 § i vissa fall i tillslåndsbeslutskall utsättas vite för underlåtenhet att infria gjord utfästelse. Kommitténförklarar att elt sådant vitesbeslut äger så nära samband medtillståndsfrågan, att besvär rörande vilesbeslutet bör prövas av Kungl. Maj:t istatsrådet i egenskap av högsta tillståndsmyndighet enligt jordförvärvslagen.Vilesbeslutet bör betraktas såsom en del av tillstånds-beslutet. Remissyttrandena.Lantbruksstyrelsen förklarar sig inte ha något alt erinra mot kommitténsförslag. anser däremot all mål enligt jordförvärvslagenbör avgöras av administrativ domstol i alla fall där inte enligtjordförvärvskungörelsen avgörandet har förbehållits Kungl. Maj:t elleröverlämnats till Kungl. Maj:t av lantbruksstyrelsen. Även om det kan förefallaegendomligt att ärenden enligt jordförvärvslagen ibland hänförs tilladministrativ dorastol och ibland till Kungl. Maj:t i statsrådet, får det ändåenligt samfundets mening anses vara av värde att i möjligaste män beredamedborgarna rättsskydd. Departementschefen.Jag anser i likhet med kommittén starka skäl tala för att alla mål om tUlståndenligt jordförvärvslagen även i fortsättningen prövas i konselj. I motsats tillkommittén anser jag att samma besvärsordning bör gälla även för mål om anståndenligt 12 § och om förordnande att egendom skall säljas på offentlig auktion.De olika frågornas samband med varandra kan medföra komplikationer om vissa målhänvisas till prövning av administrativ domstol. Bestämmelser omkompetensfördelningen i enlighel med det sagda har tagits in iändringsförslaget. Förslaget tm lag om ändring i lagen (1916:156) om vissa inskränkningar irätten att förvärva fast egendom eller gruva eller aktier i vissa Enligt 2 § ll:o fjärde ledet regeringsrättslagen ankommer det påregeringsrätten att pröva mål, huruvida faslighet är av beskaffenhet att denfår förvärvas av bolag eller förening. Sådana mål kan uppkomma i Maj.-ts proposition nr 1971 137 anledning av länsstyrelses prövning av frågan om rätl förbolag eller förening att förvärva fastighet raed stöd av 4 § i förevarandelag. övriga mål enligt lagen avgörs i konselj. Kommittén föreslår alt målom prövning enligt 4 § skall föras lill kammarrätt. Då prövningen avser egendomensbeskaffenhet och behovet av densamma för bolaget eller föreningen, kanprövningen anses vara av rättslig karaktär. Samma besvärsordning föreslås ifråga om mål om förordnande om atl fastighet, som har förvärvals genom inroppå exekutiv auktion under sådana förhållanden att tillstånd skulle ha krävtsvid vanligt köp, skall försäljas på offentlig auktion (7 §). Enligt 17 § skallutländsk medborgare, som har förvärvat fast egendom, inmutat mineralfyndighetm. m. här i riket men ej är bosatt i , ha ett i orten bosatt ombud ochgöra anmälan härom hos . Har han försummat det kan länsslyrelsen iförekommande fall utse ombud (17 §). Besvär över länsstyrelses beslut i sådantfall bör enligt kommitténs mening handläggas av administrativ domstol medhänsyn till ärendets likhet med de till allmän domstols kompetensorarådehörande ärendena om förordnande av god man för bortovarande. övriga målenligt denna lag bör enligt kommittén även i fortsättningen avgöras i konselj.Anmärkas bör alt då kommitténs betänkande avgavs ansökan om anstånd medavyttring enligt denna lag skulle göras direkt hos Kungl. Lantmäteristyrelsen anser alt mål omprövning enligt 4 § i huvudsak rymmer lämpUghelsfrågor och därför bör handläggasi konselj. Styrelsen erinrar om att beslut enligt jordförvärvslagen (1965: 290)inte prövas av administrativ domstol. Jag ansluler mig till kommitténsförslag att mål om prövning enligt 4 § och raål ora utseende av ombud förutländsk medborgare skall prövas av kammarrätt. Även om, somlantmäteristyrelsen säger, prövningen enligt 4 § rymmer lämplighetsfrågor, ärdock dessa frågor av annat slag än frågorna i tiUståndsärenden enligt 1 och 2§§. övriga ärenden enligt lagen, däribland ärenden angående anstånd medavyttring och ärenden angående förordnande om försäljning på offentUg auktion,bör lämpligen handläggas av Kungl. Maj:t i statsrådet. Bestämmelser i ämnet i överensstämmelse med del sagda hartagits in i ändringsförslaget. Förslaget till lag om ändring i lagen (1933:269) omägofred Lagen om ägofred behandlar frågor om vårdav hemdjur, om stängselskyldighel, om rätt till gemensamt bete och ombetesreglering. Väcks fråga om stängselskyldighet eller betesreglering skallsaken prövas vid syneförrättning, om inte sakägarna kan enas på annat i lagennärmare Maj.ts proposition nr 1971 angivet sätt (21 §). beslutar omsyneförrättning och förordnar förrättningsman (23 §). Inträder efter det attstängselskyldighet eUer betesreglering har blivit i laga ordning bestämdändrade förhållanden, kan fråga uppkomma om att pröva saken vid särskildsyneförrättning. Om förordnande till sådan gäller vad i 23 § är föreskrivet (40§). Då i laga ordning bestämts att vissa sakägare gemensamt skall hållastängsel eller utföra arbete för betesmarks inhägnande och anordnande förbelesbruk och sakägarna är fler än två, anses dessa bilda en stängsel- ellerbelessamfällighet, som skall ha en styrelse (41 §). har attfastställa stadgar för stängsel- eller belessamfällighet, om sakägarna antarsådana (41 §). får vidare i vissa fall utse syssloman att handhasamfällighetens angelägenheter och företräda sakägarna samt bestämmer arvode åtsysslomannen (42 och 43 §§). Enligt 2§ 13:o första ledet regeringsrättslagen har regeringsrätten att pröva mål omlänsstyrelses beslut angående förordnande till syn rörande dikning,vattenavledning eller flottning eller till annan dyUk förrättning. Med stöd avdenna föreskrift skall mål enligt 23 och 40 §§ lagen om ägofred avgöras avregeringsrätten. Enligt 2§ 4:o första ledet regeringsrättslagen skall regeringsrätten avgöra bl. a. målom ersättning för visst uppdrag. Med stöd av denna bestämmelse harregeringsrätten att pröva mål om ersättning till syssloman enligt 42 och 43 §§lagen om ägofred. övriga mål enligt denna lag torde prövas av Kungl. Förvaltningsdomstolskommittén.Kommittén föreslår alt mål som ankommer på regeringsrätten även ifortsättningen skall prövas av administrativ domstol, i första handkammarrätt. Samma besvärsordning föreslås också, för alt få överensstämmelsemed andra likartade mål, för mål ora fastslällelse av stadgar för stängsel-eller belessamfällighet enligt 41 § och mål om förordnande eller entledigandeav syssloman enligt 42 ocb 43 §§. övriga administrativa besvärsmål enligtlagen om ägofred, vilka kan fullföljas lill Kungl. Maj:t, bör enligt kommitténsmening även i fortsättningen prövas av Kungl. Maj:t i statsrådet. Jag ansluter mig till kommitténsförslag, som har lämnats utan erinran i remissyttrandena. Föreskrifter ombesvär i överensstämmelse härmed har tagits in i ändringsförslaget. 9 och 10. Förslagen tUI lag om ändring i lagen (1952:166)om häradsall-männingar och till lag om ändring i lagen (1952:167) omallmänningsskogar Vad angår lagen om bäradsallmänningargäller följande kompetensfördelning. På regeringsrätten ankommer att avgöraraål om be- Maj.-ts proposition nr 1971 139 svär över beslut på delägar- eller allmänningsstämma (2 §2:o första ledet regeringsrätlslagen), mål om beslut av länsstyrelse rörandeutlysande av delägar- eller allmänningsstämma enligt 37 eller 38 § (2 § 3:o),mål om avlösning av rätt till delaktighet i häradsallmänning enligt 8 § (2 §10 :o tredje ledet) och mål om vitesföreläggande enligt 17 § (2 § 17:o niondeledet), övriga mål enligt denna lag prövas i konselj. I fråga om lagen om allmänningsskogar gäller motsvarandekompetensfördelning. Mål om beslut på delägar- eller allmänningsstämma, mål ombeslut av länsstyrelse rörande utlysande av sådan stämma enligt 36 eller 37 §,mål om avlösning av rätl till delaktighet i allmänningsskog enligt 7 a § ochraål om vitesföreläggande enligt 16 § prövas av regeringsrätten, övriga målavgörs i konselj. Kommittén föreslår alt demål, som prövas av regeringsrätten i sista instans, även i fortsättningenförs till förvaltningsdomstol, i första hand kammarrätt. Samma instansordningföreslås för mål om länsstyrelses beslut i anledning av ansökan ominförlivande av mark med häradsallmänning eller allmänningsskog (13 § lagen ombäradsallmänningar och 12 § lagen om allmänningsskogar). I övrigt föreslåsinte någon ändring i gällande kompetensfördelning.