prop · FU03107 · 1971-12-31 00:00:00 — SärskUt bör undersökas i vilkenutsträckning det är raöjligl alt vidta sådana ålgärder beträffandearbetsplatsernas utforraning och fördelningen av arbelsuppgiftema iverksarahelen alt sysselsättningsmöjligheterna för äldre arbetskraftförbättras. Förbättringarna bör ta sikte på såväl de redan anställdas förhållandensom möjligheterna lill rekrytering av äldre arbetskraft. Härigenom ansluterraan bl. a. lill försöksverksarahelen raed s. k. anpassningslag. Arbetsgivarenkan i del sararaanhangel väntas redovisa bl. a. vUka produktionstekniska ellerförelagsekonoraiska faktorer som påverkar hans personalpolitik och raöjUgheteratt göra sädana ändringar. MöjligheternalUl förbättrad anpassning av arbetsplatserna tiU den äldre arbetskraftensförutsättningar är en av de frågor i vilka del är särskilt viktigt alt fä delav synpunkter från de anställdas representanter. De anställdas raedverkan vidöverläggningarna har vidare betydelse för bl. a. raöjlighelema för nyanställdaäldre alt snabbt bli förtrogna raed arbetsförhållandena och insatta iarbetsprocesserna. Formernaför överläggningarna bör inte regleras närmare. Målet för överläggningama börvara atl i första hand nå fram lill geraensarat accepterade lösningar sora kangenomföras i samförstånd raellan främst arbetsgivaren och de anställda. Pågrundval av vad som förekoraraer vid överläggningarna bör länsarbetsnärandenbUda sig en uppfattning i frågan huruvida arbetsgivaren kan vidta ålgärder förall förbättra den äldre arbetskraftens sysselsätl-ningsförhällanden.Överläggningarna kan ge vid handen all del av olika skäl inle finns ulryraraeför konkreta ålgärder beträffande förhåUandena på arbetsplatsen eller ökadrekrytering av äldre arbetstagare. däremot finner atl arbetsgivarenriraliglvis bör kunna förbättra anslällningsförhåUandena så all möjlighetemablir större all sysselsätta äldre arbetskraft, bör nämnden som nämnts söka iförsta hand komraa frara tiU en lösning i saraförstånd raed arbetsgivaren ochberörda arbetstagarorganisationer. Kan en samförslåndslösninginte nås, bör näranden kunna ge anvisningar om lämpliga ålgärder frånarbetsgivarens sida. I fråga om åtgärdernas karaktär kan rent aUmänt påpekasatt önskemålet all bereda friställd äldre arbetskraft sysselsättning givelvisinle får gå ul över de redan anställdas trygghet i anställningen. därförkunna avse dels vilka åtgärder som behövs för all redan anstäUda äldre skallkunna behålla sina anställningar, dels vad som bör iakttas vid nyrekrytering avarbetskraft. Eftersom behovet att bereda lUlgänglig äldre arbetskraftsysselsättning varierar efter skilda omständigheter och från lid till annanoch då olika arbetsgivares föratsättningar alt bereda nyasysselsällningstillfäUen åt äldre kan vara skiftande, bör länsarbetsnämnd fåfria händer all utforraa anvisningamas närraare innehåll raed beaktande avomständigheterna i varje särskilt fall. En annan sak är all en anvisning börvara så preciserad, all del klart framgår vUka länsarbetsnämndens önskemål är.Dessa kan komraa lill uttryck bl. a. genom all mål beträffande arbetsstyrkansålderssamraansältning anges och en lidsgräns närans när raålet bör varauppnått. Föreskrifter ora arbetsstyrkans åldersraässiga sararaansättning kan redannu raeddelas inora byggnadstillslåndslagstiflningens ram. Med della somförebild föreslås atl länsarbetsnämnd skall kunna rekoraraendera arbetsgivarenalt i saraband raed nyanställningar öka andelen äldre arbetstagare iarbetsstyrkan enligt vad näranden säger. Omarbetsgivare vägrar all medverka vid begärda överläggningar eller alt följalänsarbetsnärandens anvisningar, bör näranden genora anraälan hänskjuta frågantUl AMS för närraare utredning och avgörande. AMSskaU alltså kunna avgöra ärenden, sora länsarbetsnämnd har anhängiggjort. AMSkan emellerlid vid kontakter raed arbetsgivare i andra frågor eller på annatsätt få uppraärksamheten riktad på arbetsgivare som bör ha föratsättningar allöka rekryteringen av äldre arbetstagare. AMS föreslås därför få befogenhet atlbesluta ora direkta överläggningar mellan AMS och arbetsgivare omsysselsättning av äldre arbetstagare. Det får anses självklart atl AMS ierforderlig utsträckning inhämtar de regionala organens och de fackligaorganisationemas synpunkter på frågan om sädana överläggningar bör koraraalill slånd eller ej. Iärende sora länsarbetsnämnd har hänskjutit tUl AMS får AMS givetvis denutredning som har förelegal i nämnden. Emellertid skall hänskjutande ske ocksåi fall då arbetsgivare har undandragit sig all raedverka i överläggningar mednämnden. Man måste därför räkna raed atl utredningen ibland är knapphändig. Iandra fall gäUer del all klarlägga anledningen lill all länsarbelsnärandsanvisningar inle har följts. Det synes därför nödvändigt alt AMS får särskildabefogenheter all föranstalta om utredning i ärendet. Iförsta hand bör AMS ha möjlighet alt kalla arbetsgivare lill överläggningar ifrågan om sysselsättning av iildre arbetstagare. Som nämnts koramersararaanlräden i en del fall all ske raed arbetsgivaresora har visat tredska. Det kan knappast anses betänkligt, ora AMS fårraöjlighet att bl. a. i sådana fall använda tvångsmedel för atl få till slåndöverläggning. AMS föreslås därför kunna vid vite kalla arbetsgivare tillöverläggning. Säsom förfarandet hos länsarbetsnämnd har skisserats beror det väsentligen påarbetsgivarens raedverkan i vad mån näranden får närmare insyn ipersonalslrukturen och personalpolitiken vid företaget och om andra förhåUandenav betydelse för bedömningen av möjlighetema att sysselsätta äldre arbetskraft.I detla sammanhang kan erinras om att arbetsgivare enligl företagsnämndsavlaleni princip är skyldig alt lämna de anställdas representanter i företagsnämndenomfattande och förhållandevis detaljerade informationer i frågor som gäUerpersonalpolitiken och personalförhållandena. AMS bör utrustas med befogenheterall av arbetsgivaren få inforraationer av väsentligen samma karaktär och omfattningsom han i princip är skyldig all lärana i förelagsnärandcn. AMS föreslås fåbefogenhet att vid vite ålägga arbetsgivare att förete de skriftliga handlingarsora kan antas ha betydelse för bedöraningen av arbetsgivarens personalpolitik. Föralt utredningen hos AMS skall bli fullständig bör de synpunkter soraföreträdare för arbetstagarsidan kan ha tillföras utredningen. Det bör skegenora all de anställdas organisationer bereds tillfälle atl delta iöverläggningssaramanträdena. En uttrycklig föreskrift härora bör tas in ilagen. Arbetsgivarenär självfaUet oförhindrad att vid överläggningarna låta sig biträdas av sinorganisation. Föreskrifter härora behövs inle. Vidare kan AMS ulan uttryckligtslöd i lagbestämmelse bereda arbetsgivarens organisation tillfälle atl yttrasig. Det kan las för givet alt yttrande kommer atl inhämtas i de fall då delkan antas tillföra ärendet synpunkter av betydelse. Liksomvid länsarbetsnämnds handläggning kan utredningen hos AMS tänkas ge vid handenall arbetsgivaren har vidtagit vad sora är riraligt för att möjliggöra föräldre alt sysselsättas i arbetsgivarens verksamhet och att så raånga äldrearbetstagare sysselsätts som raed hänsyn tiU orasländigheterna kan begäras. Ärdetta inle fallet, bör AMS liksora länsarbetsnäranden i första hand söka koramafrara till en saraförslånds-lösning om vUka ålgärder som skall vidtas frånarbetsgivarens sida eller, om en sådan lösning inle nås, ge anvisningar omåtgärder för att anpassa arbetet till den äldre arbetskraftens förutsättningaroch/eller ora ökad andel äldre arbetstagare i arbetsstyrkan. Oraarbetsgivare uppenbart nonchalerar anvisningar från AMS, behövs emellerlid isista hand kraftigare raedel för all få till stånd rättelse. Ett medel som haravigsidor men kan vara verksamt som yttersta korrektiv är en direkt kontrollfrån arbetsförmedlingens sida över arbetsgivarens rekrytering av arbets- 1971: 107 73 krafl.Del kan erinras ora atl enligl den byggnadsreglering sora grandades på lagenora lillsländslvång för byggnadsarbeten kunde tillstånd förenas med föreskriftora att byggherren eller entreprenören skulle ta kontakt med vissarbetsförmedling, innan arbetare sysselsattes i byggnadsarbetet. Arbetskraftlill arbetet kunde antingen anvisas av förmedlingen eller redovisas avföretagaren på särskild förteckning som skulle granskas av förmedlingen innandäri upptagna arbetare fick sysselsättas. Efler mönster härav föreslås atl AMSfår rätt all i åsyftade faU förordna att arbetsgivare inte får anstäUaandra arbetstagare än sådana som den offentliga arbetsförmedlingen har anvisateller eljest godtagit för anställning hos arbetsgivaren. Det har framgått avvad sora redan sagls alt raöjligheten lill sådani förordnande bör begagnasraed yttersta varsarahet. Man raåste i varje särskilt fall beakta de risker förnegativa verkningar för arbetstagare sora kan följa av alt arbetsgivare tvingasanställa andra än dera han i första hand vill ha. 1 fall där del är uppenbartall ingenting annat hjälper raåste eraeUertid del korrektiv som ligger i ellförordnande om arbelsförmedlingstvång kunna tiUgripas. Innanarbelsförraedlingstvång åläggs arbetsgivaren skall AMS självfallet alllidbereda både arbetsgivaren och de anställdas organisationer tillfälle att yttrasig. Förslagelbygger på all ell sararåd skall komma lill slånd mellan arbetsgivare,arbetstagare och samhällets organ i frågan om sysselsättning av äldrearbetskraft på den öppna arbetsmarknaden. I enlighet härmed är systeraelutforraal så att åtgärder av raera ingripande karaktär kan vidtas förststegvis och sedan del har visat sig raöta svårigheter all på annat sätttillgodose den äldre arbetskraftens intressen. Sora redan har fraragålt kaneraeUertid vissa Ivångsraedel och sanktioner inte undvaras. Denyttersta åtgärd sora kan koraraa i fråga enligl del föregående är alt AMSförordnar ora arbetsförraedUngslvång. Förordnandet raåste förses raedsanktioner raot överträdelser. Sanktionen bör utforraas så alt den intepåverkar den i strid raot förordnandet anställda arbetskraftens trygghet ianställningen. Vite är därför inte lämpligt. Det föreslås därför allöverträdelse av förordnandet skall kunna föranleda straffansvar. Straffsatsenkan lämpligen bestäraraas till böter eller fängelse i högst elt år. Ätal bör fåväckas endast efter raedgivande av AMS. Deuppgifter sora arbetsgivare och andra kan koraraa alt lärana i ärenden enligtden föreslagna lagstiftningen kan korama atl gälla förhållanden som av olikaanlednmgar inle bör komraa lill uloraslåendes kännedora. För all ett öppetmeningsutbyte skall komma till stånd raeUan arbelsraarknadsrayndighel,arbetsgivare och företrädare för fackorganisation i de konkreta frågor sorahar saraband med nyanställning av äldre arbetskraft, är del nödvändigt atlhandlingar som rör enskUt företags affärs- eller driftförhållanden ellerarbetstagares och arbetssökandes personliga förhåUanden kan bli föremål försekretesskydd. I lagen (1937: 249) om inskränkningar i rätten atl utbekommaaUraänna handlingar (sekretesslagen) finns f. n. besläramelser som ger skyddför sådana uppgifter om enskilt företags affärs- eller driftförhållanden somlämnas i handlingar som gäller slallig utredning ra. raed avseende pånäringslivet (21 §). Vidare finns bestäraraelser ora skydd för handlingar iärenden rörande offentlig arbelsförraedling (25 §). Varken de berördabeslämraelsema eUer annan besläramelse i sekretesslagen synes bli tUl-lärapligapå handlingar i ärenden enligl den föreslagna lagstiftningen. Det behövs därfören särskild bestäraraelse i sekretesslagen ora inskränkningar i rälten atlulbekoraraa handling i sådani ärende, i den mån handlingen innehåller uppgiftom enskilt förelags affärs- eller drift-förhållanden eUer enskUds persoiUigaförhållanden. Sekrelessbeslärarael-sen bör korapletteras raed motsvarandelystnadspliklsbeslämmelser i den nu aktuella lagen. Iårets stalsverksproposilion (bil. 13 s. 51) har beräknats raedel förförstärkning av länsarbetsnärandernas kanslier och förraedlingsorgani-salionenraed 25 tjänster för kontakter raed företagare i syfte att undersöka vilkaförändringar som kan vidtas för alt bl. a. fler äldre skall kunna anstäUaseller behälla sina anställningar. Vinner detla förslag bifaU, finns vissaresurser för del här förordade systemet. SkuUe ytterligare resurser behövasläUas till förfogande för all täcka de behov som systerael kan ge upphov till,bör Kungl. Maj:t vara oförhindrad alt lärana raedgivande lill erforderligaanslagsöverskridanden. På kan systerael raedföra behov avanslagsförslärkningar. Bedömningeni proraeraorian alt 'sysselsättningsproblemen för de äldre arbetstagarna ärbekymmersararaa delas i allmänhet av remissinstanserna. Enligl AMS finns delflera orsaker liU all svårigheterna för de äldre att behålla eller få anställningarökat . Slmkturrationaliseringarna har lett lUl all de äldre harfått större problera än de yngre att komma in i produktionen. Detla har varitfallet även när efterfrågan på arbetskraft har varit aU- De äldre har helt naturligt svårare för oraslällning i; arbetslivet, ochhärtill kommer atl man på den öppna arbetsmarknaden i viss utsträckning harhaft en negaliv attityd till nyanställning av även medelålders arbetskraft.Antalet äldre arbetslösa har därför relativt sett ökat väsentligt mera änantalet yngre arbetslösa och arbelslöshetsliderna för de äldre har väsentiigtförlängts. De arbetsraarknadspoliliska ålgärder som vidlagils harenligt AMS visat sig otillräckliga. Enligt LO är stmkturförändringarnai näringslivet, jämsides raed den tekniska och organisatoriska utvecklingeninora förelagen, väsenlliga orsaker till de allt mer uttalade svårigheterna förden äldre arbetskraften. Det är enligt LO inte tillfredsställande all den äldrearbetskraften i ökande utsträckning raåste sysselsättas genora samhällets försorg.Priset för den snabba strukturomvandlingen skall inte ensidigt betalas av denäldre arbetskraften. Arbetsgivarna måste la på sig elt ökat ansvar för altförbättra de äldres sysselsättningsmöjligheter på den öppna marknaden. Molbakgrund av det allvarliga lägel för de äldre är det nödvändigt raed snabbainsatser. Det är riktigt alt raed förtur behandla frågan ora de äldresansläUningslrygghet och nödvändigt all bryta ut den ur det större pågåendeutredningsarbetet. TCO påpekar all arbetslösheten bland raedleraraarna itjänsleraannens arbetslöshetskassor har stigit påtagligt de senaste åren.Risken för långtidsarbetslöshet är störst för de äldre och gäller Ijänsteraänbåde i privat och i offentiig tjänst. Svenska kommunförbundetanser del angeläget alt åtgärder vidtas för att hindra ulslarapning av äldre urarbetslivet och ansluter sig i allt väsentligt lill de raoliv för förslagen somangivils i proraeraorian. Förbundet vUl dock frarahålla all de föreslagnabestäraraelserna inte fär leda till all arbetskraften uppdelas så all inora denprivata sektorn sysselsätts väsentligen unga och starka arbetstagare raedanäldre och handikappade huvudsakligen sysselsätts inora den offentliga sektorn.Liknande synpunkter anförs av . Enligl statenshandikappråd föreligger de svårigheter, sora utgör raotiven för lagförslagen,för ytterligare stora grupper arbetstagare, näraligen de sora ulan alt varaäldre Uder av fysiska eller psykiska handikapp. Rådel ställer sig därförtveksarat inför lagförslag sora åsyftar all förbättra vUlkoren för endast en avdessa grupper. Rådel understryker slutligen att förslagen endasl utgör ettprovisoriura. Enligt SAF visar tillgängligstatistik inle procentuellt högre arbetslöshetssiffror för äldre arbetstagareän för yngre. De äldre arbetslösa finns i stor orafallning i de delar av landetsom har påverkals särskilt neealivl av strakturomvandlingen. Den höga takten istrukturförändringarna beror bl.a. på utvecklingen av inlernalionellakonkurrensförhållanden och den svenska ekonomiska politiken. EnUgt SAF:smening är den officiella näringspolitiken och fackföreningarnas lönepolitik,som syftar till ökad ekonoraisk tillväxt genom snabbstrukturomvandling, de primära orsakerna lill de aktuellasysselsällningssvårigheterna. Del bör därför i första hand ankomma på samhälletall råda bot på dessa svårigheter. Del är orikligt atl hävda attarbetsgivarsidan har brustit i ansvar vad gäller den äldre arbetskraftenssysselsältningsproblera. Åtskilliga insatser i syfte all fräraja de äldressysselsättning och ekonoraiska trygghet har gjorts av arbelsraarknadensorganisationer, t. ex. raedverkan i information och aktiviletsåtgärder,överenskomraelser ora AGB och och varsel lill arbetsmarknadsverket, denförebyggande företagshälsovården och insatser på vuxenutbildningens oraråde.SAF framhåller vidare all man måste undvika all man får en vaneraässig benägenhetalt indela de på arbelsraarknaden aktiva i olika åldersgrupper. En sådanindelning skulle enligt SAF vara ägnad all skärpa generations-raolsätlningarnaoch leda lill en olyckUg kategoriindelning på arbelsraarknaden. Frågan om deäldres sysselsältningsproblera bör lösas på frivillighetens väg genora aktivtsaraarbele mellan förelagen, de anställda, arbetsmarknadens organisationer ochrayndigheterna. Del geraensamraa arbete sora nu pågår för all förbättra deäldres ställning bör intensifieras. SAF föreslår alt överläggningar tas uppmellan myndigheter och arbetsmarknadsparterna i syfte alt komma fram lillåtgärder som ökar de äldres sysselsätlningsmöjUgheter. Förslagen innebär dessutoraingrepp på oniråden sora tidigare förbehållils den fria förhandlingsrätten ochdella sker ulan närraare belysning av förslagens verkningar. SAF finner dettabetänkligt. Föreningen särat insläraraer i SAF:s yttrande. 5.2 Förslaget till lag om anställningsskydd för vissaarbetstagare Förslaget har i sina huvuddrag tUlstyrkts av bl. a. AMS(raajoritelen), SAV, statens omplaceringsnämnd, Svenska kommunförbundet.Svenska landstingsförbundet, LO och TCO. Sålunda anser LO alt det första steg raot ökad trygghet ianställningen sora tas genom lagen bör bli riklgivande för kommande reformer.AMS understryker all lagen för arbelsraarknadsverkets del innebär attarbetsförraedlingen får bättre tillfälle all planera nya sysselsätlningsmöjUgheterför den frisläUda äldre arbetskraften och att i samråd raed den övervägalärapliga arbetsmarknadspolitiska ålgärder. Liknande synpunkter anförs avstatens omplaceringsnämnd och . TCO å sin sida framhåller dock all man i första hand börförbättra personalplaneringen inora företagen och därigenora skapa en situationdär ansvaret för de äldre raed lång anställningstid blir så stort atl uppsägningi princip inle skall behöva ske. Negativa till förslaget är bl. a. SAF, BFO, Föreningen.skogsbrukets EnUgt utredningen rörandeökad anställningstrygghet m. m. innebär uppsägning ett slåndpunklslagande oraavbrytande av anstäUningsför-hållande och försvårar därför liU sin natur oftaövervägande om alternativa lösningar. Ett alternativ som i lika hög grad soraförlängda uppsägningslider kan garantera arbetstagaren rådrara, löneskydd, ra.ra. är regler ora varsel. Möjligheterna all inora ell varselsyslera koraraafram tiU för arbetstagaren bättre lösningar är större än om arbetsgivaren hartagit stäUning genora uppsägning. DärliU komraer alt varselregler inle isararaa raån som uppsägningsregler skulle hindra utredningen i dess fortsallaöverväganden. EnUgl torde del inle föreUgga svårigheter alt snabbt träffaöverenskommelser om uppsägningstidernas längd för äldre arbetstagare. SAFframhåUer att den föreslagna lagen på väsenlliga punkter rubbarförutsältningarna för det syslem som genom lagstiftning och kollektivavtal harbyggts upp för all fräraja anställningstryggheten ra. Föreningen har fleragånger föreslagit LO förlängning av den personUga uppsägningstiden raenförslagen har i del stora hela tiUbakavisals. Frågan har eraeUertid nyligenäter aktualiserats. SAF anser alt man bör avvakta parternas överenskoraraelseoch tillägger alt ora lagstiftning trots det anförda anses böra koraraa tillstånd skulle syftet all skydda de äldre bättre nås och en koraraande definitivlösning i raindre raän föregripas genora ell syslera raed förlängda varsellideroch skadestånds-skyldighet i händelse varsel inle iakttas. TiU varselreglemakan knytas etl förfarande för sararåd sora kan påkallas avarbelsraarknadsmyndighelerna eller arbetstagarens organisation. Även KFOföredrar i första hand regler om varsel. EnliglSPF bör de äldres sysselsältningsproblera i första hand lösas genom avlal ochsamråd mellan arbetsmarknadens parter. SPF understryker i samband härmedbetydelsen av en systematisk långsiktig personalplanering inom förelagen såall möjligheter lill omplaceringar inora dessa skapas. Proraeraoriansförslag i fråga ora åldersgränserna för de arbetstagare sora skall orafallasav anställningsskyddet läranas ulan erinran av flertalet reraissinstanser. Bl.a. LO förordar dock all åldersgränserna sänks, raedan SAF och KFO föreslårhögre gränser. Flera instanser är av den menmgen att en högsla åldersgräns börfaststäUas med hänsyn tdl arbetstagarnas inträde i pensionsåldern. LOframhåUer alt skyddet bör sättas in . Erfarenheterna talar för all arbetslöshetensomfattning och arbelslöshelstidemas längd inle skiljer sig på ell avgörandesätt för personer i är jämfört med den i 55-årsåldem ellerhögre. I branscher med stor andel kvinnlig arbetskraft inträdersysselsättningssvårigheter vid ännu lägre ålder. Del är också viktigt allbegränsa arbetsgivarnas möjligheter all styra översin arbelskraflsefterfrågan lill arbetstagare raed kortare uppsägningslider.Med hänsyn lill del sagda förordar LO all sex raånaders uppsägningstid skallföreligga . LO delar proraeraorians synpunkter påavtrappningsregler för atl undvika tröskeleffekter och vill i enlighet därraedall åldersgränsen för fyra raånaders uppsägningslid sänks till och förtvå månaders uppsägningstid lill . Förslag om sänkning av åldersgränsema ienlighet härraed fraraförs också av Svenska fabriksarbelareförbundel. och saralSvenska byggnadsarbetareförbundet. understryker också debesvärande sysselsältningsproblera, sora är förenade raed tilltagande ålder förarbetstagare raed fysiskt ansträngande arbete, t. ex. byggnadsarbetare. Förbundetanser också all den lagstiftning sora skall ersätta provisoriet bör eftersträvaen sraidigare avtrappning av uppsägningstidernas längd. KSA-utredningenupplyser att det förslag ora kontant arbetsraarknadsslöd som utredningen ämnarlägga frara den närraasle tiden koraraer all innehålla bl. a. bestämmelser oraförlängd ersällningslid för arbetslösa sora har fyllt . Det förslagelstår väl samraan raed promeraorieförslagen om åldersgräns för den längstauppsägningstiden. För yngre personer saknas motsvarigheter i utredningensförslag i fråga ora ersält-ningslidens längd. Utredningen säger alt en vissökning av risken för arbetslöshet och längre arbelslöshelslider inträder redanvid orakring . Det kan därför finnas skäl till en lägre åldersgräns än 45år. EnligtSACO inträffar en kraftig Iröskeleffekl . Skyddet kan inträdavid och då med minst en månads uppsägningslid. I övrigl godtas deföreslagna tiderna. Del förordas all kollektivavtal träffas därom. SAFoch KFO anser att i en lagstiftning bör åldersintervallerna vara 50, 55 och 60år. SAF säger vidare alt föreningen inle kan ansluta sig tillpromemorieutlalandet att del statistiska raaterialel tyder på all svårigheteralt få ny anstäUning uppkoraraer redan . Eu differentiering avuppsägningstiderna efler ålder kan medföra komplikationer genora alt denavviker från den på flera oraråden accepterade principen ora differentieringefler anstäUningstidens längd. Fråganom behovet av övre åldersgränser behandlas av bl. a. arbetsdomstolensordförande sora anser all det inle fullt tydligt framgår vad sora är avsettbeträffande de allra äldsta arbelslagama. Del är enligt arbelsdorastolensordförande i och för sig fullt länkbart atl regler ora lagstadgaduppsägningstid och rält till lön under perraitteringstid skall gäUa även densora är verksara efler pensionsåldern.