prop · FU0322 · 1971-12-31 00:00:00 — Folkpensioneringsfonden,riks- Folkpensioneringsfonden, yrkes försäkringsverkets yrkesskadeför- skadeförsäkringsfonden, särskilda säkringsfond samt den fond, som yrkesskadefonden, fonden för fri- avses i lagen om frivillig statlig villig yrkesskadeförsäkring saml pensionsförsäkring, skola på sätt den fond, som avses i 22 kap. la- nedan stadgas förvaltas av fond- gen om allmän försäkring, skola fullmäktige. på sätt nedan stadgas förvallas av 2 § Yrkesskadeförsäkringsfondens inkomster utgöras av avgifterför försäkringar enligt försäkringsavgifter enligt 38 och lagenom försäkring för olycksfall 39 §§ lagen om yrkesskadeförsäk- i arbete, lagen om krigsförsäk- ring samt tilläggsom föranledas ring för ombord å fartygtjänst- av tillämpningen av lagen om görande personer, lagen omyrkes- krigsförsäkring för sjömän m. ; skadeförsäkring samt lagen om krigsförsäkring för sjömän m. återbetaldabelopp enligt 12 § andra stycket lagen om försäkring för olycksfall i arbeteoch 51 § andra stycket lagen om yrkesskadeförsäkring; bötesmedelenligt 34 § lagen om försäkring för olycksfall i arbete; kapitalbelopp,som inflyta vid inköp i av hvrän-tor enligt 10 § lagenangående ersättning för skada till följd av olycksfall i arbete eller på grundav verkets övertagande jämlikt 35 § lagen om försäkring för olycksfall i arbetesamt 54 och 55 § § lagen om yrkesskadeförsäkring av annan åvilande skyldighetatt utgiva ersättning i anledning av olycksfall eller sjukdom; samt räntoroch annan avkastning. Yrkesskadeförsäkringsfondens utgifter utgöras av ersättningar och andra kostnader, som i anledning av inträffade skadefall skola utbetalas av enligt förenämnda lagar och enligt lagen om fcir-säkring för vissa yrkessjukdomar; ersättningaroch andra kostnader, som i anledning av inträffade skadefall skola utbetalasav på gnmd av obligatorisk försäkring enligt lagen omförsäkring för olycksfall i arbete, lagen om försäkring för vissa yrkessjukdomar, lagen om krigsförsäkring för ombord å fartyg tjänstgörande personer, lagen omyrkesskadeförsäkring och lagen om krigsförsäkring för sjömän m. fl.,ävensom kostnader för omreglering, förhöjning och värdesäkring aversättningar enligt dessa lagar; ersättningar, som skola utbetalas avriksförsäkringsverket på grund av övertagande jämlikt 10 § lagen angåendeersättning för skada till följd av olycksfall i arbete, 35 § lagen omförsäkring för olycksfall i arbete samt 54 och 55 §§ lagen omyrkesskadeförsäkring av aiman åvUande ersättningsskyldighet; belopp,som av eller eljest återbetalas på grund av att för mycketinflutit lill verket i avgifter för försäkringar enligt de i första stycket omförmäldalagarna; samt belopp, som utbetalas till följd av vad nedan i 3 eller stadgas. belopp,som av eller eljest återbetalas på grund av alt förmycket influtit lill verket i försäkringsavgift eller Ull-lägg som i förstastycket sägs; belopp, som skola utbetalas för bestridande avförvaltningskostnader enligt 39 § andra stycket lagen omyrkesskadeförsäkring; saml belopp, som utbetalas till följd av vad nedan i 3 §stadgas. Denna lag träder i kraft . Dock fåröverföring av tillgångar från yrkesskadeförsäkringsfonden till särskildayrkesskadefonden och fonden för frivillig yrkesskadeförsäkring ske vid senaretidpunkt som Konungen bestämmer. Utdragav protokollet över socialärenden, hållet inför Hans Majrt Konungen istatsrådet på Stockholnis slott . Närvarande:statsministern , statsråden , , , ,, , , , , , , ,, , . Chefenför , statsrådet , anmäler efter gemensam beredningmed statsrådets övriga ledamöter fråga om ändrade regler föryrkesskadeförsäkringens finansiering m. m. och anför. Utredningenangående yrkesskadeförsäkringens finansiering m. m. har avlämnat ett betänkandekallat Yrkesskadeförsäkringens finansiering (SOU 1970: 49). I betänkandetföreslås att reglerna för finansieringen av yrkesskadeförsäkringen ändras samlalt via yrkesskadeförsäkringen medel ställs lill förfogande för ökade åtgärderi syfte all förebygga yrkesskador och annan av arbetsmiljön betingad ohälsa. Efterremiss har yttranden över betänkandet avgelts av , arbelarskyddsstyrelsen,, , arbetsmedicinskainstitutet, statskontoret, , försäkringsinspeklionen, ,centrala folkbokförings- och uppbördsnämnden, universitetskanslersämbetet, arbelsmiljöulredningen.Svenska kommunförbundet. iSverige (LO), (), akademikerscentralorganisation (), (), (), (), . , industriförbundoch hantverks-och industriorganisation (SHIO). Därjämte har och Kommunemas pensionsanstalt inkommit med yttranden över betänkandet. Enligtlagen (1954: 243) om yrkesskadeförsäkring - i fortsättningen benämnd YFL - skeryrkesskadeförsäkring i (1 §). Kostnaderna för denobligatoriska yrkesskadeförsäkringen skall bestridas genom försäkringsavgifter,som erläggs av arbetsgivaren, och med bidrag, av statsmedel till omkostnaderna(3 §). Staten, som själv svarar för ersättningar enligt YFL vid yrkesskada istatstjänst, betalar dock inte några avgifter för statligt anställda arbestagare[5 § och 3 § kungörelsen (1954:670) med särskilda bestämmelser om tillämpning av lagen om yrkesskadeförsäkringpå arbetstagare i statens tjänst]. Avgiften skall avriksförsäkringsverket bestämmas till belopp, som med hänsyn lill arbetetsfarlighet i allmänhet och till de särskilda förhållanden, under vilka det bedi-ivs,efter försäkringstekniska grunder prövas vara erforderligt för atl läcka denrisk som försäkringen avser (38 § första stycket). Kravet på hänsyn tillarbetets farlighet i allmänhet anses tillgodosett genom att avgiftens storlekgörs beroende av vilken näringsgren ell förelag tillhör. Företagensklassificering efter näringsgren är sålunda av fundamental betydelse för avgifternasavvägning. Den nu tillämpade näringsgrensindelningen omfattar totalt 135 olikanäringsgrensrubriker och utgör en på vissa punkter modifierad version av den av.Förenta Nationerna fastställda och reviderade internationellanäringsgrensindelningen, International Standard Induslrial Classification ofAll Economic Activities (ISIC). Alltsedan år 1960 använder sig riksförsäkringsverketav ett schablonmässigt förfaringssätt vid indelningens praktiska tillämpning.Sålunda betraktas vid avgiftsberäkningen en arbetsgivares hela verksamhet i regelsom en enhet. Verksamheten uppdelas alltså inle på de skildaverksamhetsgrenar, som kan finnas representerade, utan hänförs lill en endanäringsgren. Därvid blir den huvudsakliga inriktningen av verksamhetenbestämmande. För åtskilliga olika näringsgrenar kan, med hänsyn lillföreliggande yrkesskaderisk, premiesatsen vara densamma. Sammanlagt förekomför 41 olika premiesalser. Dessa varierade från 0,05 till av eltavgiftsunderlag, som beräknas på sätt som beskri's i det följande. Vid avgiftens bestämmandeskall hänsyn tas tiD de särskilda förhållanden under vilka arbetet bediivs.Detta sker genom att de företag, hos vilka riskförhållandena bedöms varaannorlunda än de för näringsgrenen normala, vid premiebeslämning behandlasfristående från näringsgrenen i övrigt. Vid denna s. k. specialtarifferingbeaktas framför allt sådana avvikande riskförhållanden som kunnat konstaleraspå statistisk väg. Detta förutsätter, att arbetsgivarens verksamhet är såstor, att slumpartade kastningar i en specialstatistik för hans förelag kan ansesnöjaktigt utjämnade. - särskilt under - har specialtarifferingenalltmer avtagit. har endast ca 50 arbetsgivare en från sinnäringsgren avvikande premiesats. Deras sammanlagda avgift utgör i runt tal av den totala nettoavgiften lill yrkesskadeförsäkringen. Avgiften skall även bestämmasefter försäkringsmässiga grunder, så atl den täcker den risk som försäkringenavser. Detta innebär bl. a. att avgifterna för visst är skall tillsammansmotsvara ersällningskostnadema för under just det året inträffade skador,oavsett om ersättningarna utbetalas under det året eller . Avgiften skallsåledes bl. kapitalavsältningarsom behövs för atl utge sådana framlida ersättningar som kan grundas påskadan. Grundernaför beräkning av försäkringsavgifter och premiereserv fastställs enligt 41 §första stycket YFL av Kungl. Så har skett genom kungl. brev av den 21januari 1955. Storleken av premieutlagel beror bl. a. av hur nära deförsäkringstekniska grundema för beräkning av yrkesskadelivränlornaskapitalvärden (anlaganden om dödlighet, reakli-veringssannolikhel för invalideroch omgiflesfrekvens för änkor samt om kapitalförräntning) överensstämmer medfaktiska förhållanden. Enligt38 § andra stycket YFL föreligger under vissa villkor möjlighet för enarbetsgivare all erhålla s. k. lindring i försäkringsavgiften. För närvarandefinns ell mindre antal arbetsgivare, som på grund av egen utfästelse att vidyrkesskada utge understöd, motsvarande i lagen angivna ersättningar, har medgettssådan lindring. Därvid har de helt befriats från avgiften, om utfästelsen avserall ersättning. Sådan total självrisk har ett 20-lal städer och ett mindreantal andra stora arbetsgivare. PartieU självrisk, avseende läkarvård m. m.,som berättigar lill en viss nedsättning av avgiften, förekommer likaså endastför ett fåtal arbetsgivare. Arbetsgivare,som önskar avgiftslindring, skall ställa av godkändsäkerhet för utgivande av det understöd varmed lindringen motiveras.Bestämmelsen tillämpas så, att vid total självrisk fordras deposition avvärdehandlingar till ett belopp, motsvarande dels kapitalvärdet av tillerkändalivräntor och dels försäkringsavgifter. Kommunala enheter har dockbefriats från deposilionsskyldighel, och deposition anses ej heller behövligvid partiell självrisk. För varje arbetsgivare, som på grund av självriskutger livräntor, vare sig hans självriskförpliktelse för nytillkommande fallupphört eller ej, revideras förekommande deposilionsbelopp vid varje årsskiftemed hänsyn lill de förändringar (dödsfall, reaktivering, åldersförskjulningar m.m.) som under det senast förflutna året inträffat bland hans livränlelagare. Utöverden avgift som enligt 38 § första stycket YFL skall uttas av arbetsgivare - ifortsättningen benämnd grundavgift - skall enligt 39 § såsom bidrag tillbestridande av omkostnaderna för försäkringsrådets och riksförsäkringsverkelsverksamhet lill statsverket erläggas en lill-läggsavgift, motsvarande avgrundavgiften beräknad ulan hänsyn till avdrag föranledda av särskildaförsäkringsvillkor. Föruppräkning och förstärkning av äldre yrkesskadelivränlor samt värdesäkringsåväl av dessa som nyare sådana m.m. har arbetsgivarna vidare alt erläggasärskilda s. k. avgiftstillägg på grund av lagen (1955: 469) angående omregleringav vissa ersättningar enligt lagen (nr 235) om försäkring förolycksfall i arbete m. m., lagen (1962: 303) om förhöjning av vissaersättningar i anledning av yrkesskada m. m. och lagen (1967:919) omvärdesäkring av yrkesskadelivräntor m. m. Avgiftstilläggen påförs med en förvarje år enhedigl be- stämdprocentsats av den sammanlagda grund- och tilläggsavgift, som för året skallberäknas för arbetsgivaren. utgjorde procentsatsen föravgiftstillägget 28. Deredovisade reglema för föriiäkringsavgiftemas bestämmande gäller enligt 48 § YFLi tillämpliga delar också beträffande den frivilliga yrkesskadeförsäkringen. Angåendedebitering och uppbörd av de för yrkesskadeförsäkringen utgående avgiftema ochtilläggen bestämmer Kungl. Maj:t med (41 § tredje stycket YFL).Gällande regler finns i förordningen (1959: 552) angående uppbörd a' vissaavgifter enligt lagen om allmän försäkring m. m. Beträffande denobligatoriska yrkesskadeförsäkringen föreskrivs i förordningen atlarbetsgivare, som utgett lön till någon hos honom anställdarbetstagare med , är skyldig all nästföljande år före januarimånads utgång eller, i fråga om redare som har att redovisa sjömansskatt, förefebruari månads utgång lämna uppgift (arbelsgivaruppgift) till ledning forberäkning av avgiftsunderlag varpå avgift skall beräknas för honom. Uppgiflenskall normalt lämnas lill den lokala skattemyndighet inom vars tjänstgöringsområdearbetsgivaren skall taxeras till statlig inkomstslcatt. Då arbetsgivaren ärredare, som redovisar sjömansskatt, skall uppgiften avlämnas till sjömansskattekontoret.Sedan uppgiften förberedande granskats och kontrollerats hos skaltemyndigheten,översänds den till för vidare bearbetning. Grundavgiften beräknas iproportion täl av arbetsgivaren utgiven avlöningssumma efter evemluellaavdrag för arbetstagarens kostnader i anställningen. Lönesumman reduceras omlönen för en arbetstagare, som arbetat , skulle överstiga 7 Va gångerdet vid årets ingång gällande basbeloppet. Då medräknas ej det överskjutandebeloppet. För arbetstagare, som enbart arbetat viss del av året beräknas löneni förhållande till den arbetade tiden. Om någon arbetstagare uppburit lägrelön än , medräknas ej heller denna. Den på nu angivet sättreducerade avlöningssumman bildar det s. k. avgiftsunderlaget. Sedanarbetsgivaren näringsgrensklassificerats och i förekommande fall åsatts enpremiesats anpassad lill hans riskförhållanden (special-tarifferats), sker på datamaskinellväg uträkningen av såväl grundavgiften som tilläggsavgift och avgiftstillägg. Avgiftentill den obligatoriska yrkesskadeförsäkringen ingår som en del i den s. k.arbetsgivaravgift som arbetsgivare har alt erlägga för Arbetsgivaravgiften innefattar även tilläggspensionsavgift, arbetsgivarbidragtill sjukförsäkringen, lönegarantiavgift och - i förekommande fall - byggnadsforskningsavgift.Om arbetsgivaravgiften uppgår till högst , påförs arbetsgivarenavgiften i samband med slutlig skatt. lämnar månad året näst efter ulgiflsåret vederbörande länsdatakontor uppgiftom de arbetsgivaravgifter, som skall påföras, i form av datamaskinelltframställt magnetband. Verket äger från vederbörlig inkomsttitel iriksslaten tillgodoföra sig ett belopp, som motsvarar arbetsgivaravgifternassumma minskad med vad som enligt av Kungl. Maj:t fastställda grunder kanberäknas bli avskrivet på grund av bristande betalning. De skattedebiteradearbetsgivaravgifterna ställs till verkets förfogande ungefär efter utgiflsåretsutgång. Omarbetsgivaravgiften överstiger , debiteras och utkrävs den genomriksförsäkringsverkets försorg. Arbetsgivaren tillställs särskild räkning påvilken de i arbetsgivaravgiften ingående avgifterna till de olikasocialförsäkringarna är särskilt specificerade. påförs arbetsgivarenautomatiskt för löpande utgiftsår en preliminär arbetsgivaravgift, vilken iallmänhet grundar sig på samma avgiftsunderlag som legat till gmnd för densenaste slutliga arbetsgivaravgiften. Hänsyn tas dock tUl den allmännalöneutvecklingen och arbetsgivarens egna uppgifter. Enligt41 § fjärde stycket YFL skall grundavgifterna för yrkesskadeförsäkringen ingåtill en fond, som förvaltas enligt grunder som bestäms av Kungl. Fonden benämns riksförsäkringsverkels yrkesskadeförsäkringsfond. Idetta hänseende gällande bestämmelser finns i reglementet (1961: 265) angåendeförvaltningen av fonder. Här anges bl. a. i vilka slagav tillgångar fondmedel får placeras. Över yrkesskadeförsäkringsfondensräkenskaper upprättas för varje kalenderår ett försäkringstekniskt bokslut.Till yrkesskadeförsäkringsfonden ingår också grundavgifterna för frivillig yrkesskadeförsäkring(48 § YFL). Dessa medel förvallas gemensamt med medlen från den obligatoriskaförsäkringen. Fr. o. m. föreligger särskild redovisning beträffandefrivillig försäkring, ehuru de medel som härrör därifrån inte direkt kanidentifieras. Frivillig försäkring saknar även bokföringsmässig särredovisning.Enligt balansräkning per uppgick yrkesskadeförsäkringsfondenstillgångar till omkring 895 milj. kr. Reglementetlämnar utrymme för att fonden tas i anspråk även för att bekosta åtgärder inomdet förebyggande arbetarskyddet. Maj:t besluta alt - om fondens tillgångar vid för-säkringslekniskutredning medger det med hänsyn täl de förpliktelser som åligger fonden - vissmindre del av denna används för atl bekosta åtgärder, ägnade att iyrkesskadeförsäkringens intresse förebygga förlust eller nedsättning avarbetsförmågan eller höja arbetsförmågan hos de försäkrade. Med stöd av dettabemyndigande har Kungl. Maj:t vid skilda tillfällen ställt medel lillförfogande för olika arbetarskyddsändamål. Av medlen i yrkesskadeförsältringsfondenhar i enlighet med kungl. brev reserverats ell belopp av 5milj. kr., vars avkastning skall användas för utbetalning av ersättning enligtföreskrifter som Kungl. Maj:t meddelar för varje särskilt fall. Härmed avsesexceptionella och ömmande fall av personskada, som av någon anledning bedömtsinle kunna inrangeras under gällande ersättningsbestämmelser om yrkesskada mensom ändå skäligen bör ersättas efter liknande grunder. Denna fond, kalladsärskilda yrkesskadefonden, har inga från yrkesskadeförsäkringsfonden avskildatillgångar ulan förvallas tillsammans med denna och tillförs ränta motsvarandegenomsnittsavkastningen på de gemensamma tUlgångarna. Den har därigenom vuxitoch uppgick vid utgången av 1969 tiU omkring 7 milj. kr. Från fonden har hittillsskett en utbetalning. De avgiftstiUägg som arbetsjnvarehar alt erlägga för uppräkning och förstärkning samt värdesäkring av livräntorinflyter till en särskUd kassa benämnd omregleringskassan. Bestämmelser häromfinns i kungörelsen (1955: 596) med vissa föreskrifter i anledning av lagenden (nr 469) angående omreglering av vissa ersättningar enligt lagenden (nr 235) om försäkring för olycksfaU i arbete m. m. Omregleringskassanär helt fristående från yrkesskadeförsäkringsfonden och förvaltas av riksförsäkringsverket.Behovet av alt hålla dess medel avskilda har närmast betingats av att de ömsesidigasocialförsäkringsbolagen har haft rätt atl meddelayrkesskadeförsäkring. Denfemprocenliga tilläggsavgiften för bestridande av omkostnaderna förförsäkringsrådets och riksföirsäkringsverkets verksamhet inlevereras avriksförsäkringsverket till statsverket och redovisas under inkomsttiteln . Utredningensbetänkande omfattar två av de tre huvudfrågor som ingår i utredningensuppdrag, nämligen frågan om metoderna för yrkesskadeförsäkringens finansieringoch frågan om en i samband med yrkesskadeförsäkringsavgiften utgående särskUdarbetsgivaravgift för arbetarskyddsändamål. Den återstående uppgiften, altpröva hur yrkes- skadestatistikeni framtiden bör utformas och vilken myndighet som bör svara för slatislikproduklionenavser utredningen att återkomma tiU i ett senare belänkande. Enligt utredningenkan de båda förstnämnda frågorna lösas för sig i en första etapp. Utredningenbehandlar först frågan om den obligatoriska yrkesskade-försäkrmgen skallfinansieras enligt kapilalläckningssystem eller enligt fördelningsmelod.Utredningen konstaterar atl den lagstiftning, som i vårt land genomförts isyfte alt skydda arbetstagarna och deras anhöriga mot de ekonomiska följdernaav skador i arbetet, ända tiU utgången av haft drag av frivUlighet. Dellängst kvarstående inslaget av frivUlighet var arbetsgivarnas rätt att välja försäkringsinrällning,eUer något av de enskilda ömsesidiga socialförsäkringsbolagen.Draget av frivillighet nödvändiggjorde ett finansieringssystem som garanteradeatt det vid varje tUlfäUe fanns medel avsatta tiU infriande av försäkringensförpliktelser. Avgifterna måste således räcka till behövlig fondering. Iöverensstämmelse härmed har försäkringen finansierats enligt den för frivilligförsäkring traditionella kapitaltäcknings-principen. Sedan 1967 års riksdagbeslutat atl de ömsesidiga socialförsäkringsbolagens rätt alt meddelayrkesskadeförsäkring skulle upphöra och attsocialförsäkringsbolagens försäkringsstock skulle föras över tillriksförsäkringsverket , har enligt utredningen huvudmotivet för attbibehålla kapitalläckningssyslemet bortfallit. När försäkringen koncentrerats tiUriksförsäkringsverket för hela näringslivet får nämligen det framlidaekonomiska underlaget för livräntornas utbetalning även utan särskild kapitalbUdningsamma bärkraft som näringslivet i dess helhet. Utredningenpekar vidare på att yrkesskadeförsäkringen numera förlorat sin tidigaredominerande ställning inom socialförsäkringssystemet genom utbyggnaden av deallmänna Irygghelsanordningarna med skydd för den enskilde mot de ekonomiskaföljderna av sjukdom eller skada. Till belysning härav nämner utredningen altunder arbetsgivar nas samlade avgifter tiU yrkesskadeförsäkringenuppgick lill knappt 200 milj. kr. under det alt arbetsgivarnas avgifter tillallmänna sjukförsäkringen och den allmänna försäkringens tiUäggspensioneringutgjorde i runt tal sammanlagt 7 600 milj. kr. Omräknat i procent motsvarar avgiftenlill yrkesskadeförsäkringen av arbetsgivarnas totala avgifter tiUsocialförsäkringen. Utredningenframhåller alt en fördelningsmelod gäller i fråga om den allmännatilläggspensioneringens finansiering. Kostnaderna för tilläggspensionerna uttas i princip från det årets arbetsgivare; Emellertidhar en riss fondbUdning ansetts önskvärd för att möta katastrofsituationer ochåstadkomma en viss utjämning mellan olika årsklasser av arbetsgivare. Det är m.a. o. fråga om en modifierad fördelningsmetod. Av samhällsekonomiska skäl haromfattningen av fondbUd-ningen getts långt större proportioner än som varitbehövligt vid en jämförelsevis renodlad fördelningsmetod. Närdel gäUer att säkerställa livräntornas värdebeständighet anser utredningen attdet nu inom yrkesskadeförsäkringen tiUämpade kapital-täckningssystemet ejhåller måttet. Prisutvecklingen har framtvingat upprepadelagstiftningar om tUlägg till yrkesskadelivräntorna för att upprätthåUa derasköpkraft. Här har man frångått kapitaltäck-ningsprincipen i det att de årliga kostnademaför de beslutade tilläggen uttas av varje års arbetsgivare jnligtfördelningsmetod. Detta innebär således att vi inom yrkesskadeförsäkringen intetiUämpar elt renodlat kapilalläckningssystem ulan har ett syslem, därgrundersättningen enligt YFL enligt kapilalläckningssystem ochförhöjningen av ersättningen enligt fördelningsmetod. Ett renodlat kapitaltäckningssystemkan inte heller i fortsättningen bli genomförbart med hänsyn tiU tidigare genomfördaengångsuppräkningar och den numera lagstadgade värdesäkringen av utgåendeförmåner. Utredningen framhåller attpremieuttagets storlek med kapilalläckningssystem blir beroende bl. a. sv hurnära de försäkringstekniska grunderna för beräkning av livräntomaskapitalvärden - dvs. antaganden om dödlighet och reaktivering för invalider, omgiflesfrekvensför änkor samt kapitalförräntning - överensstämmer med faktiskt rådande förhållanden.En revision av försäkringstekniska grunder har längevarit av behovet påkaUad. Men även om nya grunder faststäUs, måste utvecklingenföljas och gjorda antaganden gång efter annan prövas, om de ej skaU bli föråldrade.Sådana anlaganden beträffande åtskilliga faktorer i fråga om förhållandenlångt fram i liden blir obehövliga vid en fördelningsmetod. Utredningens slutsats bliratl det inte finns några mera vägande skäl att bibehåUa det nuvarande kapitalläckningssyslemetinom den obligatoriska yrkesskadeförsäkringen. Pn;miema inom försäkringen bördärför, i likhet med vad som är fallet inom den allmänna tiUäggspensioncringen,i fortsättningen uttas enligt fördelningsmetod. I detta sammanhang framhåUerutredningen att man i , där utvecklingen på ifrågavarande område varit istort sett densamma som i , beslutat sig för atl i fråga omyrkesskadeförsäkringen överge kapitalläckningssyslemet till förmån för en på fördi;lningsmetodbaserad finansieringsprincip. Enövergång tiU fördelningsmetod innebär enligt utredningen finan-sieUt ingasvårigheter, eftersom det i princip finns täckning för de inträffade livräntefaUen.Inte heUer bör en sådan övergång utgöra hinder förett inlemmande av yrkesskadeförsäkringen i den allmänna försäkringen, ettspörsmål som utredningen förmodar ej kan anses ha förlorat sin aktualitet. Utredningenrill emellertid inte förorda en strikt övergång tiU en fördelningsmelod.Visserligen bortfaUer i sådant fall de praktiska problemen beträffandegrundavgift och avgiftstillägg, eftersom man då med hjälp av faktiska kostnaderoch eventueUa överskott från yrkesskadeförsäkringsfonden kan styraavgiftskurvan.