prop · FU0315 · 1971-12-31 00:00:00 — Föreliggersärskilda skäl kan raarknadsrådet meddela interimistiskt vitesförbud. Talanvid allmän domstol om utdömande av vite skall föras av åklagare. Sådan lalanfår väckas endasl efter anraälan av konsumentombudsmannen eller av annan sorahos marknadsrådel har ansökt ora förbudet. Under reraissbehandlingenhar promeraorieförslagels regler i fråga om förfarandet i huvudsak fått ellpositivt mottagande. Vissa förslag lill ändringar framförs emellertid. Frånnäringslivels sida ifrågasätts sålunda om inte förhandlingar för all få tillstånd en frivUlig uppgörelse bör kunna ske inför raarknadsrådet. Vidareförordas att en näringsidkare skall kunna föra fastsläUelsetalan om alt ett avhonora använt avtalsvillkor inte är otUlbörligl. Del föreslås också att beslutmed anledning av sådan talan liksora beslut, varigenom förbudstalan ogillas,skall kunna ändras bara om nya omständigheter har inträffat. Föregen del anser jag i likhet med majoriteten av remissinstanserna altreglerna om förfarandet i ärenden enligt raarknadsföringslagen i sina huvuddragär väl lärapade också för ärenden enligt den nu aktuella lagen. Beträffande deönskeraål om. avvikelser från dessa regler som har förts frara under reraissbehandlingenvill jag anföra följande. Som jag harframhållit skall konsuraenlorabudsraannen i första hand försöka få tUl ståndrättelse på frivUlig väg. Hans verksarahet bör inle begränsas lill alt avseundanröjande av enskilda avtalsvillkor, vilka är alt anse sora otUlbörliga.Han bör utnyttja raöjlighelema att inleda brett upplagda överläggningar raedrepresentanter för näringslivet i syfte atl genora frivilliga uppgörelser få lillstånd en utforraning av forraulärrälten sora innefattar en för både konsuraenteroch näringsidkare godtagbar avvägning av de motstående inti-essena. Bedrivs konsuraentorabudsraannensverksamhet på detta sätt synes del knappast finnas behov av särskilda regler omförhandlingar inför raarknadsrådet i syfte alt få lill stånd frivilligauppgörelser. Några sådana regler har inle heller lagils upp imarknadsföringslagen och jag kan inle finna några bärande skäl alt inom ramenför elt i övrigl ensarlal syslera införa en annan ordning på det nu aktuella orarådet.I praktiken lorde f. ö. ändamålet raed sådana förhandlingar inför raarknadsrådetsora näringslivet åsyftar kunna tillgodoses utan alt man inför några särskildaregler härora. Jag förutsätter näraligen atl konsuraenlorabudsraannen i deundantagsfall, då hans motpart först under förhandlingarna i marknadsrådetförklarar sig beredd alt godta konsuraentorabudsraannens ståndpunkt, låter signöja därmed och återkallar sin lalan. I de fall då konsuraenlombudsmannenväckt en förbudsialan i direkt avsikt atl få lill stånd ell auktoritativtprincipavgörande bör motpartens ståndpunkt dock inle tillmätas avgörandebetydelse. Motsvarande gäller i de fall där konsumentombudsmannen anser siginte kunna förlila sig på att hans motpart eller andra näringsidkare i saramabransch koramer atl lojall foga sig efter en frivillig uppgörelse. Pånu anförda skäl anser jag det inte nödvändigt eller ens lämpligt att särskildaföreskrifter meddelas om förhandlingar inför marknadsrådet raed syfte atl få lillstånd frivUliga uppgörelser. Önskemålet från näringsidkarnassida all kunna på förhand få elt auktoritativt besked om elt visstavtalsvillkor är otillbörligt eller inle är i och för sig förståeligt. Iprincip skulle detta behov kunna tUlgodoses på två sätt, näraligen genom altnäringsidkare ges möjUghet atl föra sådan fastslällelsetalan som åsyftas inäringslivets remissyttrande eller genom alt konsuraenlorabudsraannen tilläggsbefogenhet atl ge bindande förhandsbesked ora alt han inle avser att föraförbudstalan med avseende på ell underställt avtalsvillkor. Jagvill lill en början erinra om att ingen av dessa möjligheter står öppen enligtmarknadsföringslagen, när det gäller planerade reklam-eller andramarknadsföringsåtgärder (frågan ora förhandsbesked av kon- sumentombudsmannendiskuterades i prop. 1970: 58 s. 16). Detta gäller trots alt kostnaderna fören brett upplagd reklamkarapanj ofta är. betydande och all ett förbud raot enredan påbörjad karapanj därför kan leda till avsevärda förluster förvederbörande näringsidkare. På det nu aktuella orarådet lorde de ekonoraiskakonsekvenserna av ett förbud i regel vara mindre kännbara, och behovet av altkunna få förhands-godkännande framträder därför mindre starkt. Redan dessaförhållanden talar mot att man här inför en ordning som saknar motsvarighet på raarknadsföringensoraråde. För denna ståndpunkt talar också det nära saraband sora enligt vad jagtidigare har påpekat i vissa fall råder raellan de båda lagarna och som raedföratt det ibland kan bli aktuellt att bedöraa elt avtalsvillkor enligt både raarknadsföringslagenoch den nya lagstiftningen. Det är elt självklart önskeraål all i sådana fallärendena enligt de båda lagarna så långt raöjligt handläggs enUgt samma förfaranderegler. Nuanförda synpunkter föranleder mig atl avvisa tanken på förhandsgranskning avavtalsvillkor, vare sig i förra av en prövning av raarknadsrådet med anledningav fastställelselalan från en näringsidkares sida eller i form av bindandeförhandsbesked från konsuraenlorabudsraannen. Mittställningslagande i denna fråga torde i praktiken inte få näran-värt ogynnsammakonsekvenser för näringsidkarna. Av vad jag tidigare anfört rörande konsuraentorabudsraannensverksamhet fraragår alt jag förutsätter all han skall vara beredd alt påbegäran ta upp diskussioner med företrädare för näringslivet ora lUlbörlighelenav avtalsvUlkor sora näringsidkarna önskar tiUämpa. Även om de underhandsbeskedsora konsumentombudsmannen därvid lämnar inte blir på något sätt bindande förhonom, lär man kunna utgå från alt han knappast i något fall koramer alt frångåsitt besked ulan all sådana ändrade förhållanden inträtt eller nyaomständigheter lillkorarail som rubbat föratsättningama för hans tidigareställningslagande. Genora konsultationer och överläggningar med konsumenlorabudsraannentorde därför näringsidkarna i realiteten kunna nå väsentligen sararaa resultatoch sararaa raått av trygghet som en lagreglerad ordning om bindandeförhandsprövning av konsuraenlorabudsraannen eller raarknadsrådet skulleinnebära. Detråder enighet om alt det bör finnas möjligheter lill oraprövning av såväl raarknadsrådelsbeslut raed anledning av en förbudslalan vare sig beslutet innebär ett förbudeller talan har ogillats sora avgöranden vUka har forraen av godkäntförbudsföreläggande. Förutsättningarna för en sådan oraprövning skall enligt promeraorieförslagetvara desamma som har föreskrivits för motsvarande fall i marknadsföringslagen,dvs. alt ändrade förhållanden har inträtt eller att annat särsldlt skälföranleder en omprövning. Från näringslivels sida har föreslagits attmöjligheterna att ompröva raarknadsrådels beslut att ogilla en för- budslalaninskränks till all avse endast fall då nya orasländigheier har inträffat.Enligt rain raening kan det eraeUertid inle helt uteslutas all en oraprövningav rådets beslut framstår sora påkallad även i andra situationer. Jag anserdärför alt raöjlighelema lill oraprövning i den nu aktuella lagen bör vara desararaasorn enligt raarknadsföringslagen. Slutligen bör här beröras eltav näringsfrihelsrådel i dess reraissyltrande väckt förslag ora att lagen(1956: 245) ora uppgiftsskyldighel rörande pris- och konkurrensförhållandenutvidgas lill alt orafatla även sådana avtalsformulär på vilka den nyalagstiftningen blir tillämplig. Syftet raed detta förslag är att skapagarantier för att konsuraenlorabudsraannen får tillgång till de på raarknaden förekoraraandeavlalsforraulären. Det är givelvis angelägel atlinle avlalsforraulär raot vilkas innehåll del kan bli aktuellt all ingripa med slödav den nya lagen kan undanhållas konsumenlorabudsraannen i dennes övervakande verksarahet.En förutsättning för all ingripande mot ell avlalsforraulär överhuvudtagetskall kunna ske är eraeUertid i enlighet raed vad jag har sagt i det föregåendealt vederbörande näringsidkare faktiskt har riktat ell försäljningserbjudandetill åtminstone någon konsument och därraed påkaUat tillärapning av forraulärvillkoren.Men det innebär all forrauläret åtrainstone i någon utsträckning har gjortskänt. Några svårigheter för konsuraenlorabudsraannen alt i delta läge fåtillgång lill forrauläret torde knappast uppkorama. Jag anser därför atl del f.n. inte föreligger något behov av särskilda regler om. uppgiftsskyldighel ifråga ora avtalsformulär. Somhar framhåUits under reraissbehandlingen kan det vara lämpligt att konsuraenlorabudsraannenges raöjlighet alt få biträde i sin ulred-ningsverksarahet av statens pris- ochkarlellnärand. Besläramelse härom lorde kunna meddelas av Kungl. Den nya lagen föranledervissa smärre ändringar av närmast teknisk natur i lagen ora raarknadsråd.Härtill ålerkoraraer jag i specialraotiveringen, där jag också kommer attbehandla vissa delaljspörsraål rörande förfarandet vid handläggning av raål ochärenden enligt den nya lagen ora förbud raot otillbörliga avtalsvillkor. Ienlighet raed vad jag har anfört i del föregående har inom justiliedeparlemenletupprättats förslag till 1) lag ora förbud raototillbörliga avtalsvillkor, 2) lag om ändring i lagen (1970:417) om raarknadsråd ra. Förslagen torde få fogas lill statsrådsprotokolleti delta ärende som Rörandede enskilda bestämraelserna i lagförslagen vill jag ytterligare anföraföljande. 8.1Förslaget till lag om förbud mot otillbörliga avtalsvillkor Dennaparagraf innehåller den i det föregående berörda generalklausulen. Sorajag har anfört i den allmänna motiveringen skall den nya lagen vara tillämpligi fråga om avtal som avser näringsidkares försäljning av varor ellertillhandahållande av tjänster lill konsuraenl för privat konsuralion. I proraeraorieförslagethar denna avgränsning av lillämp-ningsorarådet laglekniskt uttryckts genom atldär talas ora erbjudande sora näringsidkare lämnar konsument atl förvärva varaeller tjänst. Under remissbehandlingen har förslaget inle föranlett annanerinran än alt del från vissa håll ifrågasatts om uttrycket konsument på elt tUlräckligtlydUgl sätt anger den grupp adressater för erbjudandena sora del är fråga ora. Jag är medveten om alltermen konsument är vag. Termen lorde emellertid i stort sett förmedla enkorrekt uppfattning om lagens innebörd och del är under alla förhåUanden svårtall finna något bättre och mera precist uttryckssätt. För alt markera alt häråsyftas en snävare begränsning av kretsen av adressater än sora ligger enbarti begreppet konsument förordar jag emellertid atl lagtexten kompletteras med ellrekvisit sora ryraraer en karaktäristik av den typ av avtal som lagen bör tasikte på. Lagen bör sålunda avse endast avtal om förvärv av vara eller tjänst"för privat bruk". Generalklausulen skall somjag har nämnt medge ingripan de raed förbud raot otillbörliga avtalsvillkor. I promemorieförsiaget talas om "villkor som------- måste anses otillbörligen gynna nä ringsidkaren ----- ". Enligt rain raening bör det komma tydligare tilluttryck all lillbörlighetsbedömningen i första hand bör ske ur konsuraentenssynvinkel och raindre utifrån synpunkten i vad raån näringsidkaren drar fördelav avtalsvillkoret. Jag förordar därför alt lagtexten järakas så att den istället i nära överensstämmelse raed uttrycks-saltet i 1 § raarknadsföringslagen tar direkt sikte på villkor sora är otillbörligt raot konsuraenlen. I näringslivels reraissyltrandehar förordats att förutsättningarna för ingripande raot elt avtalsvillkorskärps genom alt i lagtexten anges att förbud skall kunna meddelas endast oravillkoret är "uppenbart" otillbörligt. Sora skäl för ändringenåberopas bl. a. all raan härigenora skulle uppnå överensslämraelse med vad soraf. n. gäller enligt de förraögenhetsrällsliga generalklausulerna, enligt vUkaett avtalsvillkor kan jämkaseller helt åsidosättas endast om dess tillämpning skulle vara uppenbartotillbörlig. Av skäl som jag harutvecklat i det föregående anser jag det inte vara något oeftergivligt krav altdet råder full överensstämmelse mellan de berörda civUrällsliga bestämmelsernaoch den nu aktuella näringsrättsliga generalklausulen i fråga oraförutsättningarna för reglernas tillärapning. Sakliga skäl talar i självaverket mol alt en sådan överensslämraelse eftersträvas. Den hittillsvarandetillärapningen av de förmögenhetsrältsliga generalklausulerna har varitrestriktiv. Syftet raed den nu ifrågavarande lagstiftningen sträcker siglängre. Avsikten är alt ingripande skall kunna ske även i fall sora med denuttolkning domstolarna hittUls har gett de motsvarande civilrättsliga reglemainte skulle omfattas av dessa. Del är angeläget atl denna skillnad markerasredan i utforraningen av generalklausulen i den nya lagen och jag kan därförinte biträda näringslivels förslag. Jag vill i sammanhanget erinra om att del idirektiven för den nya utredningen för översyn av de förmögenhetsrältsligageneralklausulerna klart utsagts att dessa bör få ett vidsträcktaretillämpningsområde än de här f. n. Enligt promemorieförslagetskall bedömningen av ett viUkors tUlbör-lighel ske under hänsynstagande tiU"vederlaget och övriga omständigheter". Syftet med del särskilda omnäranandetav vederlaget är att markera å ena sidan alt generalklausulen inte skall kunnaanvändas i pris-kontrollerande syfte men å andra sidan också alt priset påvaran måste las i betraktande vid bedömningen av övriga villkor. Under reraissbehandlingenhar fraraförls önskemål om ett förtydligande av lagtexten på denna punkt såatt del angivna syftet framträder klarare. För egen del kan jag emellertid inlefinna något sådant förtydligande behövligt och jag anser därför all den i proraeraorianföreslagna forraule-ringen bör godtas. Enligtvad jag har frarahållit i den allmänna raotiveringen skall den nya lagen iförsta hand ta sikte på vUlkor i forraulärrättens standardavtal raen ocksåvara tillämplig i fråga om avtal som inle har mass-karaklär ulan utformatsseparat för enskUda fall. Det är å andra sidan tydligt att i dessa senaresituationer elt ingripande med stöd av lagen är påkallat endast under föratsättningatt ett avgörande av marknadsrådet kan väntas få prejudicerande betydelse ellerpå annat sätt kan få verkningar för konsumenterna i ett stort antal fall, t.ex. när det kan antas att ett visst avtal eller ell visst vUlkor koramer altsystematiskt användas under Uknande omständigheter också mot andra konsuraenter.Atl ingripande inle bör ske i enstaka fall utan principiell betydelse börenligt rain raening komma lUl uttryck i lagtexten, lämpligen genom att det däranges att förbud kan meddelas bara om det finnes påkallat från allmänsynpunkt. förbud av marknadsrådel skall enligt promeraorieförslagetgå ut på all näringsidkaren fraradeles inle får begära all "sararaa ellerliknande villkor" skall gälla i motsvarande sararaanhang. Tanken är att ellförbud skall anses överträtt, även ora raindre justeringar i villkorets forrauleringhar skett. I sak har denna ståndpunkt inte föranlett några erinringar underremissbehandlingen. Mol lagtextens formulering har eraeUertid bl. a.näringslivet invänt all uttrycket "sararaa eller liknande" vUlkor inleär tillräckligt preciserat. Näringslivet föreslår i stället uttrycket "sararaaeller väsentiigen samma" viUkor. Detta förmedlar också enligt rain raeningpå ett bättre och lydUgare sätt vad som åsyftas, och jag förordar därför enjämkning av lagtexten i enlighet med förslaget. Sora fraragår av vad jag har anfört i del föregående börpå sätt som har föreslagils i proraeraorian och i överenssläraraelse med vadsom gäller enligt 1 § raarknadsföringslagen ett förbud enligt den nya lagennorraall förenas med vite. Enligt promemorieförslaget kan förbud endast riktas motden näringsidkare som har lämnat konsumenten erbjudandet i fråga. Ingripandeskall emellertid kunna ske mol villkor som otillbörligen gynnar näringsidkaren"eller någon i vars ställe denne är". Med detta tillägg åsyftas enligtpromemorian närmast sådana situationer då en näringsidkare i förhållande tillfabrikanten av de varor som han saluför har förbundit sig alt tillämpa vissavillkor i sina avtal med konsumentcina. Del praktiskt mest betydelsefullaexemplet torde vara alt fabrikanten under namn av "garanti" direktgentemot konsumenten och genom detaljistens förmedling ikläder sig vissa ofta på skUda sätt begränsade förpliktelser raed avseende pä fel ellerbrister i den försålda produkten. Utställandet av sådana "garantier"förknippas regelmässigt med vUlkor i detaljistens avtal med konsuraenlen enligtvilka detaljisten, inte sällan i överenssläramelse raed åtaganden som han hargjort i förhållande till fabrikanten, helt eller delvis friskriver sig frånansvar för fel i godset. Enligt min mening är det inte helt korrekt atl här tala omvillkor som gynnar någon i vars ställe näringsidkaren är. MeUan fabrikanten ochkonsumenten uppkommer inte något annat avtalsförhållande än det som består iett ensidigt åtagande från fabrikantens sida alt i viss omfattning svara förkonsekvenserna av att varan är bristfällig. Även om detta åtagande har raycketbegränsad räckvidd kan det, sett isolerat, inle i något fall betecknas sora otUlbörligl,eftersom det inle motsvaras av några sora helst förpliktelser för konsumentengentemot fabrikanten. Delta hindrar inte atl situationen som helhet kan varasådan att konsuraenlen raåste anses behandlad på ett otillbörligt sätt. otillbörliga Ugger då inte i själva "garanti"-villkoren ulan iden friskrivningsklausul som, låt vara ibland på fabrikantens tillskyn- dan,har tagits in i konsumentens avtal med detaljisten. Det är alltså denna klausulsom kan behöva föranleda ingripande med slöd av den nya lagen. Klausulen gynnaremellertid inte direkt fabrikanten ulan bereder detaljisten själv, alltsåkonsumentens motpart i avtalet, en förmån på konsumentens bekostnad och kan påden grunden vara att anse som otillbörlig mot konsumenten. Skulle fabrikantenförbättra garantivillkoren kan naturligtvis situationen förändras så all friskriv-ningsklausuleninle längre bör föranleda ingripande. Del kanmöjligen ifrågasättas ora ett ingripande raot de villkor detaljisten påkallari förhållande till konsumenterna bereder dessa elt tiUräckligt effektivt skyddi nu åsyftade fall, eflersora dessa villkor i praktiken dikteras avfabrikanterna. Från den synpunkten kunde det vara önskvärt all kunna rikta ettförbud raot fabrikanterna all i sina avtal raed näringsidkare i senare led lain föreskrifter sora binder dessa näringsidkare att i förhållande tillkonsumenterna begära tillärapning av villkor sora är all anse sora otUlböriiga.Förslag i den riktningen har förts frara bl. a. i näringsfrihelsrådels reraissyltrande.Enligt rain raening är eraeUertid en sådan utvidgning av lagens lillärapningsorarådeinle påkallad. Man lär näraligen kunna räkna raed all ett förbud sora raeddelalsraot den näringsidkare som är konsuraentens motpart i praktiken komraer atl haen omedelbar effekt på innehållet i motsvarande hänseende i producentens avtalmed såväl den näringsidkare sora utsatts för förbudet sora dennes konkurrenter.I stor utsträckning torde man under alla förhållanden få förlila sig på ensådan indirekt effekt, eftersom va-rasorliraentel på den svenska raarknaden lillavsevärd del utgörs av iraporlerade produkter sora tillverkals uloralands oeh ellvitesförbud raot en utländsk lUlverkare endasl undantagsvis komraer alt bliverkningsfullt. Till det anförda koraraer att del skulle bereda vissa laglekniskasvårigheter att avgränsa de fall i vilka ingripanden undanlagsvis skall kunnaske mol villkor i avtal raeUan näringsidkare i skilda led. Jag har därförstannat för att en strikt begränsning av tillärapningsorarådet lill avtal soraingås mellan näringsidkare och konsumenter bör upprällhållas- Detlainnebär inle all konsumentombudsraannen och raarknadsrådet bör avstå från atli ell fall sora det beskrivna inhämta fabrikantens uppfattning i fråga omvillkorels tillbörlighel. Alt så sker lorde tvärtom ofta vara nära nognödvändigt för all en tillfredsställande utredning skall kunna erhållas. Detsamraagäller i fråga om branschorganisation eller förelag sora tillhandahållitåterförsäljare avlalsforraulär sora en serviceålgärd. Frågan blir eraeUertid ivilken ordning upplysningar skall kunna inhäralas från näringsidkare itidigare försäljningsled eller från branschorganisationer. Enligt näringslivetsraening bör den sora författat avtalsformulär beredas ställning sora part iärenden sora rör formuläret. Näringslivet gör därvid en jämförelse med reglernai lagen om arbetsdomstol rörande organisations partsställning. försraot raedlem i avtalsslutande organisation, skall enligt dessa regler ävenorganisationen instäraraas, trots atl något yrkande inle fraraslälls raotorganisationen. Denna jämförelse har dock enligt rain raening inle någonbärkraft, eflersora reglerna i lagen om arbetsdomstol rörande organisationspartsställning hänger sararaan med de särpräglade bestämmelsema i lagen om kollektivavtalora kollektivavtalets rättsverkningar för avtalsslulande organisation och dess raedleraraar.En järaförelse med förhållandena vid arbetsdomstolen är emellertid av intressefrån en annan synpunkt. Det förekoraraer ibland raål vid arbelsdorastolen sorarör s. k. hängavtal, dvs. kollektivavtal som lånar sitt innehåll från annatkollektivavtal. I sådana mål har arbetsdomstolen sedan gamraall alltidförfarit så, atl organisation sora slutit del senare avtalet bereds tillfällealt yttra sig i raålet och närvara vid förhandlingar, även ora organisationeni fråga inte är part i del kollektivavtal tvisten rör. Några speciellabestämmelser härom finns dock inle utan arbetsdomstolen förfar på detta sätt raedslöd av regeln i 21 § lagen ora arbelsdorastol ora att doraslolen självmant kanföranstalta om bevisning. Av 18 § lagen ora raarknadsråd fraragår all raarknadsrådethar raotsvarande befogenheter. Jag anser mig kunna förutsätta, attmarknadsrådet liksom även konsumenlorabudsraannen i nu åsyftade fall alllidkoraraer all söka inhärala upplysningar från den som författat ett avlalsforraulär.Marknadsrådet bör också underrätta "avlalsförfallaren" ora närförhandling i ärendet skall äga rura. Denne koraraer därraed atl få tUlfällealt frara-föra sina synpunkter. Mol den bakgranden har jag stannat för alt inleföreslå några särskilda bestäraraelser ora atl företagare i tidigare försäljningsledeller branschorganisation som författat ell avtalsformulär skall beredasställning sora part eller få tillfälle att intervenera när förbudstalan förs raotnäringsidkare, som använt formuläret i förhållande lill konsument. Ienlighet med vad jag nu har anfört föreskrivs i första stycket första punktenav förevarande paragraf, att om näringsidkare erbjuder konsument alt motvederlag förvärva vara eller tjänst på villkor som med hänsyn lill vederlagetoch övriga omständigheter måste anses otillbörligt mot konsumenten, raarknadsrådetkan, ora det finnes påkallat från allmän synpunkt, meddela näringsidkarenförbud alt begära, att sararaa eller väsentligen sararaa villkorskall gälla i raotsvarande sararaanhang. Enligt andra punkten skall förbudförenas raed vite, ora inle delta av särskilda skäl är obehövligt. Ifråga ora bestämmelsens tiUärapning vUl jag anföra följande. Terraennäringsidkare har här sararaa innebörd som i marknadsföringslagen (prop.1970:57 s. 90). Med näringsidkare avses sålunda fysisk eller juridisk personsom yrkesmässigt driver verksamhet av ekonomisk natur. 6 1971.1 saml. Medkonsument åsyftas den sora förvärvar vara eller tjänst för slul-Ug konsuration.Bestäramelsen är dock inte tilläraplig på varje försäljningserbjudande tillkonsumenter i denna mening. Det skall vara fråga om ett erbjudande sora avserförvärv för privat bruk. Avlalsforraulär som används uteslutande vidförsäljning av varor som förvärvaren skall använda i sin yrkes- eller näringsverksarahelorafattas alltså inte. När det gäller forraulär till avtal ora köp av varor somanvänds såväl för privat brak som i yrkesmässig verksarahet t. ex. skrivraaskiner,bilar, verktyg osv.