prop · FU0362 · 1971-12-31 00:00:00 — Liknande synpunkter anförs av länsstyrelserna iKronobergs, , , och , länsläkarna iGöteborgs och saral , länsveterinärerna i , ,och saral olika hälsovårdsnämnder. 1971: 62 30 Dessaremissinstanser är raera uttalat negativa lill alt länsstyrelserna blir direkt livsraedelskontroUeranderayndigheter och förordar all den lokala kontrollen fortfarande skall ligga på hälsovårdsnäranderna.Ora länsstyrelserna får räll alt överta dessa uppgifter i de fall då en närandinle har tUlräckliga resurser, finns risk för all vissa kommuner förlitar sigpå en sådan ordning raed den påföljden alt får sköta den lokalakontrollen och all kostnaderna härför överförs från koraraunen lill staten. ställer sig också avvisande till förslagel all länsstyrelsernablir direkt utövande konttollrayndigheter på livsraedelsorarådel. Även orabrister i livsraedelskonlrollen finns har förbundet svårt alt se atl dessaskulle vara av den orafallning all den föreslagna förstärkningen på länsstyrelseplanelskulle vara raotiverad fullt ul. Förslagetall kan ta över hälsovårdsnärandernas tillsynsfunktioner kansynas förmånligt ur komraunal synpunkt, eflersora kostnaden härför i så fallöverläs av staten. Arrangeraanget lorde emellertid i praktiken le sig tämligenorealistiskt och synes i vart fall inte kunna genomföras på grundval av LSK:suttalanden. Bristen på klara kompetensgränser raellan länsstyrelse och hälsovårdsnärandinnebär risk för dubbelkonlroll saral intresse- och ålgärdskolUsioner. Överhuvud tagel raåste raan räkna raed möjligheten av läraligen godtyckliga bedöraningarav frågan när en hälsovårdsnärand inte skall anses ha egna resurser. Förbundetanser sig pä grund av denna oraständighel och förslagels administrativaoklarhet inte berett atl tillstyrka förslagel i föreliggande skick. SACOfinner inle förslagel all länsstyrelserna bör bli direkt utövande kontrollorganändaraålsenligl. Därigenora komraer nämligen hälsovårdsnämnderna i vissa korarauneralt få sina befogenheter beskurna raedan de i andra fortfarande får agerasjälvständigt. Ocksåi flera andra remissyttranden framförs erinringar mot förslaget lill regionaladministration för livsraedelsfrågor. Därvid föreslås olika alternativa lösningar. Enförstärkning av länsvelerinärorganisalionen föreslås av veterinärslyrelsen. Oralänsstyrelserna fär livsraedelsrayndighets ställning med direkt utövandefunktioner är det enligt veterinärslyrelsen ofrånkomligt att i länsstyrelseorganisationenplacera in länsveterinären. Denne har nämligen hittUls hafl huvudansvaret förden regionala livsmedelskontrollen och i första hand anlitats sora sakkunnigvid handläggning av livsraedelsfrågor. Del är uteslutet alt inoralänet ha både och länsveterinären sora livsmedelsmyndigheler. Enligtveterinärstyrelsen har den hittillsvarande organisationsformen raed skyldighetför länsveterinären atl sora expert biträda och hälsovårdsnämndernai livsraedelsfrågor fungerat smidigt och utan onödig oragång. Velerinärstyreisenhar därför den uppfattningen all Prop.1971: 62 31 verksarahet fortfarande frärast endaslskall avse raedverkan i övervakningen av hälsovårdsnärandernas arbete på livsraedelsorarådel.Ingenting hindrar atl centralrayndigheten delegerar kontrollen av riksorafaltandeUvsraedelsförelag lill länsveterinärorganisationen i dess egenskap avmyndighetens regionala organ. I övrigl bör ansvaret för livsmedelskontrollenstrikt ligga på hälsovårdsnäranderna. Uppfattningen atl inle bör vara direktutövande kontrollmyndighet i livsraedelsfrågor ulan alt aktiviteten pä detregionala planet i stället skall åsladkoramas genom att förslärkalänsveterinärorganisationen med tekniker och hälsovårdskonsulenler delas av deflesta länsveterinärer och några hälsovårdsnämnder. I flera av dessa yttrandenframhålls också behovet av biträdande länsveterinärer. Liknande synpunkterframförs av , och i Stockholmslän. I andra remissyttranden fraraförs tanken på någon form avregional hälsovårdsorganisation. Frågan om en samlad regional hälsovårdsorganisation medlänsläkare, länsveterinärer, livsmedelstekniker och hälsovårdskonsulenler, soraslår under ledning, behandlas i yttrandena från ,länsläkarna i och län och . Även andra remissinstanser betonar viklen av en fastaresamordning mellan länsläkarorganisationen och länsveterinären bl. a. när det gäUerarbetsuppgifter på livsmedelshygienens oraråde. Denna uppfattning ullrycks avstatens konsumentråd, länsläkarna i , , ,, och saml . I fråga ora behovet av nya tjänster på det regionalaplanet har de flesta remissinstanser som yttrat sig i denna fråga antingentillstyrkt eller lämnat utan erinran LSK:s förslag ora tjänster soralivsmedelstekniker i tio län och ytterligare en hälsovårdskonsulent i varjelän. Vissa remissorgan är emellertid tveksararaa i fråga ombehovet av livsmedelstekniker. Sålunda anser veterinärstyrelsen alt del tillsvidare är tiUräckligt med fem sådana leknikertjänster stationerade i ,, , och Umeä. Länsveterinärerna i ochKronobergs län särat hälsovårdsnämnderna i , , ochÖrebro finner behovet av Uvsraedelslekniker på länsplanet inle vara särskiltstort ulan föreslår all del i stället tillgodoses raed hjälp av den tekniskaexpertisen hos livsraedelsslyrelsen. Några länsläkare ifrågasätter behovet av Uvsraedelsleknikeröver huvud taget. Några remissorgan är mera negativt inställda lill personalförstärkning-enpå länsplanel. hälsovård anser sålunda all denföreslagna regionala organisationen ter sig överdimensionerad. Prop.1971: 62 32 styrelsen i har inle kunnat finna all behovfinns av den föreslagna personalförslärkningen pä del regionala planet. Enliknande uppfattning ullrycks av länsläkarna i och . tillstyrker enbetydande personell upprustning av de lokala livsraedelsrayndighelerna. Länsstyrelserna i och länförklarar all det är nödvändigt för den lokala livsraedelskonlrollen all hälsovårdsnärandernai erforderlig utsträckning får korapetenl personal för dilhörande uppgifter.Länsstyrelsen i län är raera tveksara och anser atl näranderna kananlita utorastående expertis och få råd från experter ora de inlehar erforderlig sakkunskap. i har inle funnit något klartuttalat behov av ökade resurser hos hälsovårdsnämnderna enbart förlivsmedelshygieniska frågor. Med hänsyn härtill och då de flesta koraraunerhar kost-sararaa prograra fraraför sig inora t. ex. vattenvård och andra vårdområden,kan inle ansluta sig lill förslagel ora ell minsta antal tjänsterför livsmedelskontroll. I stället måste utbyggnaden ske genom en avvägningmellan olika behov och den enskilda koraraunens resurser. En eventuellresursökning bör inle enbart koraraa livsraedelshygienen till del utantillföras den allraänna hälsovården. ställer sig raer negativt ochavstyrker LSK:s förslag lill utbyggnad av hälsovårdsnämndernaspersonalresurser. Förbundet ullalar att koraraunerna givelvis är beredda attinom rimliga gränser engagera sig för en effektivare livsraedelslillsyn.Resurserna för denna specialuppgifl raåste eraeUertid vägas raot resurserna förandra angelägna behov. a. har koraraunerna genora miljövårdsdeballenställts inför stora krav på oragivningshygienens oraråde. Koraraunerna raåstela hänsyn till de krav och det ansvar de skall uppfylla inora ora-givningshygienenöver huvud taget. Alt därvid prioritera livsraedelsfrågorna är enligtförbundet inte realistiskt och för övrigl inle raotiveral. Även ora det ilandet finns vissa livsmedelshygieniska brister, är sålunda situationen påintet sätt alarmerande. Komraunförbundel föreslår atl frågan om organisationenför den lokala livsraedelskonlrollen utreds på nytt. Övriga reraissorgan sora yttrat sig omhälsovårdsnämndernas organisation för lokal livsraedelskontroU är i princippositivt insläUda till förslaget om en personalförslärkning. Olika raeningargör sig eraeUertid gällande hur långt raan därvid skall gå bl. a. i fråga orahälsovårdsinspektörer och livsraedelshygieniker. I fråga ora antalet hälsovårdsinspektörer tUlstyrksförslaget ora rainst två sådana tjänster i varje koramun av länsläkaren iGävleborgs län och . Ocksåveterinärstyrelsen finner del i princip riktigt atl koramun skall vara skyldig atlanställa minst två hälsovårdsinspektörer. Dispens frän della krav böremellertid kunna lämnas tills slorkoraraunreforraen genoraförts.Länsstyrelserna i , , , , Värmlandsoch samt länsveterinären i är av liknandeuppfattning. Eltstort antal remissinstanser avstyrker eller är negativt inställda till förslagelora minst två hälsovårdsinspektörer i varje komraun. I dessa yttranden föreslåsi stället alt raan behåller den nuvarande föreskriften i hälsovårdsstadgan att hälsovårdsnärandensora biträde skall ha "en eller flera" h"älsovårdsinspeklörer. Någraav de reraissinstanser sora vill begränsa kravet på antalet hälsovårdsinspektörerlill en eller flera i varje koraraun anser all raan också bör behålla dennuvarande raöjligheten all ha en geraensara inspektör för flera korarauner.Sålunda frarahåller i all flera kommuner ilänet ännu inte har någon utbUdad eller heltidsanställd inspektör och atl del lordebli svårt att få sådana tjänstemän, särskilt i små koramuner. Länsstyrelsenifrågasätter också om en heltidsanställd inspektör är behövUg på sådana orter.Möjlighet bör därför finnas all två korarauner enar sig ora en geraensamhälsovårdsinspektör eller tvä inspektörer med olika kompelens. Liknandesynpunkter lUl förraån för alt flera korarauner skall kunna ha en geraensarahälsovårdsinspektör läggs frara av vissa reraissinstanser som särskilt påpekarglesbygdens problem. De ifrågasätter behovet av heltidsanställda inspektörer i koraraunerulan livsraedelsindustri eller annan mera komplicerad livsraedelshantering. Vissareraissinstanser berör vidare frågan ora förstärkning av hälsovårdsinspektörernasUtbUdning. Närdel gäller förslagel atl i större korarauner skall finnas anställda särskUda livsraedelshygienikerhar från flera håll anraärkls all korapetensen för dessa befattningshavare böranges på etl bättre sätt än bara raed all de skall ha "högreutbildning". Endastelt begränsat antal reraissinstanser har yttrat sig ora förslagel allprovinsialläkare och sladsdistriklsläkare saral distriktsveterinärer i ökadutsträckning skall della i hälsovårdsnärands sararaanlräden och efler anraodanav länsläkare resp. länsveterinär raedverka i den lokala livsraedelskonlrollengenom besiktning och inspektion. Förslagel tillstyrks av länsläkaren iKopparbergs län och länsveterinären i . Ifråga om ökade insatser av tjänsteläkarna förklarar sig iprincip inte ha någon invändning mol alt dessa befattningshavare skall kunnaanvändas för besiktning eller inspektion i ärenden om livsmedelshygien.Förbundet understryker emellertid att dessa nya uppgifter för de flestatjänsteläkare innebär ell ökat arbete 3 1971.1 saml. 1971: 62 34 sorade svårligen kan hinna med. Dessutom saknar flertalet läkare erforderligutbildning i livsmedelshygien. är väl raedvelel om atl humanraedicinsk sakkunskap inle kanundvaras i del oragivningshygieniska arbetet, ora della skall bli effektivt.Med hänvisning till alt provinsial- och stads-distriktsläkarnas arbetsuppgifterinora bl. a. oragivningshygienen är under utredning anser sig emellertidförbundet inte kunna tillstyrka en utökning av dessa tjänsteläkares åliggandeninom livsmedelskontrollen. De bör sålunda sora hillills endast ha en allraän observalionsljänslpå livsraedelsorarådel. Däreraot har landstingsförbundet i princip ingen invändningraot all tjänsteläkarna blir direkt skyldiga att delta i hälsovårdsnärands sararaanlrädenrörande livsraedelsfrågor. Behovet av ytterligare humanraedicinsk kunskap inoralivsmedelshygienen bör enligt förbundet tillgodoses genora att länsläkarorganisationenges ökade resurser. Ocksålänsläkaren i är negativt inställd till att provinsial- och sladsdistriklsläkaredirekt skall medverka inom livsmedelskontrollen. Tjänsteläkarna lorde sålundai mycket begränsad utsträckning ha möjlighet att fullgöra dessaarbetsuppgifter. Direktavstyrkande yttranden i fråga om förslagel atl provinsial- och sladsdistriklsläkareskall kunna åläggas inspektionsskyldighet i livsmedelsfrågor har avgetls av länsstyrebeni , länsläkaren i saml länsveterinärerna iBlekinge, och . Därvid påpekas särskilt tjänsteläkarnasbristande lid för dessa uppgifter och alt de inle har tillräckligaspecialkunskaper i livsmedelshygien. Närdet gäller medverkan i livsraedelskonlrollen av distriktsveterinärerna uttalarveterinärväsendeutredningen all dessa befattningshavares kapacitet på livsraedelshygienensområde bör las lill vara på elt bättre sätt än f. n. De bör därför som LSKföreslagit både kallas till och vara skyldiga atl della i hälsovårdsnämnds sararaanträdesom rör livsmedelsfrågor. Dislriklsvelerinärerna bör däremot inle få ställningsom självständig rayndighel inora livsraedelskonlrollen utan på della oraråde sorahillills endasl fullgöra en allmän observalionsljänsl. Olikafrågor om livsmedlens beskaffenhet har tUldragit sig ökatintresse. Orsakerna härtUl är flera. En snabb teknisk utveckling i fråga omförpackning och distribution av livsmedel har gjorl alt det blivit svårare äntidigare för konsumenterna alt bedöma livsmedlens hygieniska kvalitet. En alltstörre del av livsmedlen undergår vidare industriell behandling och förädling.Den tid som står tUl förfogande för alt bereda och tillaga livsraedlen i heraraenhar minskat lill följd av det ökade förvärvsarbetet utora hemrael.Konsumenterna vill ha livsraedel 1971: 62 35 sorakräver en liten arbetsinsats. Den industriella förädlingen av livsmedlen harmedfört ökad användning av olika kemiska tillsatser i livsmedlen för atlförbättra t. ex. hållbarheten eller smaken hos varan. Vidsidan ora de kemikalier som medvetet tillsätts livsraedlen kan raan konstateraförekomst av främmande icke avsiktligt tillsatta ämnen i livsmedlen. Ämnen somtillförs vår miljö och som i en del fall är giftiga har via näringskedjan lufl-vallen-växler-djurkommit in i livsraedlen. har konstaterats förekorasl av olika bekärapningsraedelsresleroch även andra främmande ämnen i vissa livsmedel. Konsumenternahar givelvis räll all kräva alt livsmedlen inle skall innehålla tillsatsereller fräraraande äranen ora delta gör livsraedlen mindre tjänliga till raänniskoföda.Det är vidare befogat med normer för en högre standard när del gäller livsraedlensvärde ur närings- och hälsosynpunkt. Både enskilda och storhushåll bör ha raöjlighetall få närings-riktig kost. Denutveckling sora jag nu något berört nödvändiggör en förstärkning av samhälletsinsatser på livsmedelshygienens och livsraedelskontrollens oraråde. Jag hartidigare anmält frågan ora att ersätta livsraedelsstadga raeden livsraedelslag sora skall möjliggöra en större trygghet för konsumenterna ifråga om livsraedlens beskaffenhet. I den nya lagen skärps kraven på denhygieniska kvaliteten hos de saluhåUna livsraedlen. Vidare raeddelasföreskrifter i syfte att tUlgodose konsuraenlintressen och atl genora bättreinformation om varorna öka konsuraenlernas raöjligheter atl välja bra livsraedel. Föralt syftet med den nya livsmedelslagen skall kunna fullföljas krävs en välfungerande konlroUorganisalion. Sora jag redogjort för i det föregående har livsraedelssladgekorarailtén(LSK) sett över den nuvarande organisationen och funnit all den splittring soraf. n. råder i fråga ora prövningen av olika livsraedelsfrågor inle ärtillfredsställande. Kommittén har med hänsyn härtUl funnit all den centralaadministrationen bör koncentreras lill en rayndighel. har vunnit stor anslulningvid reraissbehandlingen. LSKdiskuterar möjligheterna att föra över alla livsraedelsfrågor till någon av deredan ansvariga myndigheterna, nämligen veterinärslyrelsen, socialstyrelseneller statens inslilul för folkhälsan. LSK finner emellertid all inte någon avdessa i sin nuvarande förra är helt läraplig för uppgiften. LSK anser i ställetatl en särskUd rayndighel bör inrättas för ändaraålet. Större delen av den nya rayndighelenförutsätts eraeUertid utgöras av delar från de rayndigheter som haransvaret för livsmedelsfrågorna. Jagdelar LSK:s uppfattning att en särskUd myndighet bör inrättas som helt kankoncentrera sig på de olika arbetsuppgifter sora den nya livsraedelslagen medför.Flertalet remissinstanser som uttalat sig i frågan ora den centrala statligaorganisationen för livsmedelsfrågor har också i 3t 1971.1 saml. Prop.1971: 62 36 principställt sig positiva lill alt en särskild myndighet bildas härför. En delremissinstanser föreslår dock att skall ha hand ora ledningenav livsmedelskontrollen. Som skäl anförs att frågor ora livsraedelshygien,näringsinnehåll och näringsriklighel är väsenlliga för folkhälsan och har ettnära samband med verksamhet med förebyggande hälsovård.Emellertid har själv anfört skäl sora talar raot en sådanintegration. Dessa skäl är frärast atl verket, sora redan är mycket stort,skulle bli alltför tungrott och få svårigheter atl med sararaa engageraang ochkunskaper företräda alla de verksarahels-fäll del skulle få ansvaret för. Jagdelar denna uppfattning. Jag vill betona att jag anser att frågorna om livsmedelskontrollenär så väsenlliga att de bör föras sararaan och alt en särskUd central myndighetbör få ansvaret för dem. Men självklart måste den nya myndigheten ha ell raycketnära samarbete med och andra verk och institutioner som berörsav frågor ora livsmedel. Jag ålerkoraraer senare lill forraerna för ell sådanisamarbete. Någrareraissinstanser har förordai en ny utredning ora den centrala organisationenav livsraedelskonlrollen. Enligt rain raening ger del, föreliggande ulredningsraalerialeloch reraissyttrandena häröver tillräckligt underlag för elt beslut ora dencentrala organisationen. En ny utredning skulle raedföra onödigt dröjsraål raedall få till stånd en effektiv och saralad organisation. skulle ocksåkunna medföra all den nya livsmedelslagen fick uppskjutas i avvaktan härpå. LSK lägger fram tvåförslag lill organisation av del nya verket. Kommitténs ena förslag betecknat sora Alternativ I innebär att nuvarande velerinärslyrelsen raedundantag av de båda byråer sora handlägger ärenden om djursjukdomar, djurskyddra. och raed viss utbyggnad i övrigt utgör det nya verket. De, bådaundantagna byråerna fömtsatts saratidigt föras över till lanlbruksstyrelsen.Kommitténs andra förslag Alternativ II innebär alt hela velerinärslyrelseningår i del nya verket. Koraraittén förordar alt Alternativ II genomförsprovisoriskt samt alt del nya verket i sararåd raed berörda rayndighetersnarast möjligt utreder och lägger fram förslag lill slutgiltig organisation. Ibåda fallen bör enligt LSK bestå som friståendeorgan tills vidare. Koraraittén anför dock atl det vid den förordade utredningenkan bli aktuellt alt överväga fraratida ställning. I etl särskilt yttrandeframhåller tvä av LSK:s ledaraöler atl de anser alt de båda avdelningar vid folkhälsoinslilutelvUka handlägger livsraedelsfrågor födoäraneshygieniska avdelningen och vilarainavdelningen bör läggas samman raed del nya verket. De föreslår också all inslilulels oragivningshygieniskaavdelning förs lill . Reraissinslansernaavvisar förslagel all ha en provisorisk organisation Prop.1971: 62 37 ochlåta det nya verket utreda sin egen definitiva organisation. Jag anser inleheller atl en provisorisk organisation bör genoraföras. Enligt rain raening börden nya organisationen få en sä definitiv utforraning som möjligt och genomförassamtidigt sora den nya livsmedelslagen träder i krafl. Ifråga om valet raellan de olika förslagen lill organisation är meningarnadelade bland remissinstanserna. Alternativ I stöds av etl ljugotal instanseroch Alternativ II av ungefär lika många. Avgörande för vilket organisationsalternalivsora är del raesl ändaraålsenliga är vilka arbetsuppgifter sora del nya verketbör ha. Enligt rain raening är del viktigt all den nya centrala organisationen färkoncentrera sig pä de egentliga livsraedelsfrågorna såsom fömtsatts i AlternativI. En sådan avgränsning av det nya verkets arbetsområde ansluter till den nyalivsmedelslagens definition av vad sora bör räknas som livsraedel. Sora livsraedelräknas därvid inle levande djur eller växande gröda. Avgörande för alt en varaskall betraktas som livsraedel är att den är avsedd all förläras av människoroch alt den är läraplig för della ändaraål. Del sistnämnda innebär atl råvaranför livsmedlet inte får vara av sådan beskaffenhet all det färdiga livsraedlelkan antas bli skadligt all förtära, sraitlförande eller eljest otjänligt lill raänniskoföda.Ansvaret för en kontroll av råvarorna i della avseende bör åvila del nyaverket. Däreraot finner jag del inle nödvändigt att del i verkels arbetsuppgifteringär frågor ora hälso- och sjukvård av djur, ladugårdshygien ra. Även oraell saraband finns raellan dessa arbetsuppgifter och de renodlade livsraedelsfrågornaär sarabandel större raed de arbetsuppgifter på djurhållningens oraråde sorafullgörs av lanlbruksstyrelsen. Jag förordar därför att de arbetsuppgifter soraf. n. fullgörs av veterinärslyrelsens allraänna byrå och hälsokonlroUbyrå försöver lill lantbruksslyrelsen, sora då blir central förvallningsrayndighel förärenden ora hälso- och sjukvård av husdjur och ora djurskydd saral huvudraanför velerinärväsendet i allraänhel och distriklsvelerinärorganisa-tionen. Till lantbruksslyrelsenbör också knytas veterin"ärstyrelsens di-sciplinnärand och näranden för veterinärraedicinskrådgivning och inforraation. Däreraot bör besiktningsveterinärorganisalionenlyda under livsraedelsverkel. Jag har inh'äralal all lanlbruksstyrelsen avseralt begära atl statskontoret ser över styrelsens organisation. De veterinärabyråerna bör föras över till lantbmksstyrelsen och organisatoriskt få en relativtfristående ställning genora all en särskUd avdelning inrättas lUls vidare. Tillstyrelsen bör även föras över de adrainistraliva resurser som f. n. utnyttjasav de två byråerna. Jag förutsätter alt ett nära samarbete koraraer alt äga ruramellan livsmedelsverket och lantbruksslyrelsen i hygienfrågor och andra frågorsora berör både de levande djuren och livsraedelsråvaran. En rad former finnsför samverkan mellan rayndigheter med angränsande arbetsområden, t. ex. samrådvid ulfär- 1971: 62 38 dandelav föreskrifter, kontakter mellan tjänstemännen och remissförfarande. Vilkenförra sora är raesl effektiv fär besläramas i del enskilda fallet. VadLSK i övrigl anfört om det nya verkets arbetsuppgifter kan jag i principbiträda. Verkels främsta uppgift bör vara atl leda, saraordna och övervaka det livsraedelshygieniskaarbetet saral vidare all vara central rayndighel för ärenden, vilka kanaktualiseras genora den nya livsraedelslagen. Delnya verkels arbete bör i första hand inriktas på övervakning av hygienen hos livsraedelfrån råvaruproduktion och iraport saral tillverkning, vidareberedning,förpackning, lagring, transport, saluhållande och annan hantering frara lilldess livsraedlen når konsuraenlen. Föratt kunna leda kontrollarbetet och för alt kunna la initiativ och görautredningar på det livsraedelshygieniska orarådet krävs tillgång lill forsknings-och undersökningsresurser. Hillills har frärast statens institut förfolkhälsan biträtt raed sådana resurser. Födoäraneshygieniska avdelningen och vilarainavdelningenhar biträtt raed sakkunskap i fråga om födoämnens hygieniska beskaffenhet, Uvsraedelskerai,livsraedels-loxikologi, näringsvärde, koslinforraalion och vilarainundersökningar. LSKföreslår alt statens inslilul för folkhälsan byggs ul för all kunna göraundersökningar och utredningar åt i första hand del nya verket raen anser atlinstitutet bör vara fristående frän verket. Två ledaraöler av koraraittén anföreraeUertid alt fördelar slår alt vinna ora folkhälsoinstitulel läggs sararaan raeddel nya verket. Av de reraissinstanser som yttrat sig i frågan har flertaletanslutit sig till LSK:s förslag och ansett bl.