prop · FU03179 · 1971-12-31 00:00:00 — 1. inventarier, varor eller andra lösören, dock ejfartyg som kan in-tecknas för fordran eller luftfartyg eller sådan reservdel tiUluftfartyg som kan omfattas av inteckning i luftfartyg, 2. byggnad eller anläggning 2.byggnad eller annan anlägg-som icke bör till tomträtt eller ningsom icke hör till tomträtt, vattenfallsrätt, 3. arrenderätt, hyresrätt, rät- 3.arrenderätt, hyresrätt, rättighet som avses i 1 kap. 7 § la- tighetsom avses i 7 kap. 3 § (nr 36 s. 1) dabalken,bostadsrätt eller rätt om nyttjanderätt till fast egen- tillgruva eller annan gruvegen-dom, bostadsrätt eller rätt till dom,om rättigheten kan utmä-gruva eller annan gruvegendom, tas, omrättigheten kan utmätas, 4. nyttjanderätt till inventarier eller andra lösören,om rättigheten kan utmätas, 5. patent, upphovsrätt, eller annan rättighet avimmateriell art, om rättigheten kan utmätas, 6. fordran pä vederlag för överlåtelse ellerupplåtelse av egendom av sådant slag, som avses under 15, eller på ersättningmed anledning av att sådan egendom skadats eller gått förlorad eller tagits ianspråk genom expropriation eller liknande förfarande, 7. fordran på vederlag för arbete. Överlåtesverksamheten, g'äller inteckningen i överlåtarens fordran pä vederlag, i vaddetta avser egendom som vid överlåtelsen omfattades av inteckningen. Ärende om företagsinteckning Ärende om företagsinteckning upptages av inskrivningsdomaren upptages av inskrivningsmyndig- för stad som är s'äte för Tänssty- heten för kommun som är säte relsen i det län därverksamheten för i det län där bedriveseller, om näringsidkaren verksamheten bedrives eller, om är aktiebolag, bolagets styrelse näringsidkaren är aktiebolag, bo- har sitt säte. lagets styrelse har sitt säte. Överärenden om företagsinteckning föres särskild inskrivningsbok. 3.Bestämmelserna i den nya lagen skola tillämpas på meddelad eUer sökt förlagsintecknmgeller inteckning i jordbruksinventarier, om annat ej framgår av bestämmelseunder a)f) i det följande. a) Är egendom, i vilken förlagsinteckning ellerinteckning i jordbruksinventarier gäller, utmätt vid lagens ikraftträdandeeller är näringsidkaren försatt i konkurs på grand av ansökan som gjorts föreikraftträdandet, skall i stället för bestämmelserna i 4, 13 och 14 §§, 15 §andra stycket, 32 § samt 4 nedan äldre lag gäUa beträffande utmätningen eller konkm-sen. b) Är vid lagens ikraftträdande fartyg som kan intecknasför fordran eUer luftfartyg eller sådan reservdel till luftfartyg som kanomfattas av inteckning i luftfartyg föremål för beviljad eUer sökt förlagsinteckning,omfattar inteckningen utan hinder av bestämmelsema i 4 § alltjämt egendomeneller utestående köpeskilling för denna. Detta gäller dock icke i konkurs sominträder på grand av ansökan som göres senare än efter lagens ikraftträdande.Bestämmelsen om förmånsrätt vid utmätning i 13 § skall ej tillämpas på sådanegendom som avses här. c) Den nya lagen medför icke någon inskränkning i inteckningsha-varesrätt att erhålla ränta som belöper på tid före lagens ikraftträdande. d) Bestämmelseni 12 § skall ej tillämpas, om köpeavhandlingen upp rättats innan lagen trädde i kraft. e) Inteckningsärendesom ej avgjorts vid lagens ikraftträdande skaU prövas enligt äldre lag men handläggas enligt den nya lagen. f) Bestämmelseni 2 § lagen f) Bestämmelsen i 2 § lagen om förlagsinteckning i vissa olje- om förlagsinteckning i vissa olje lager skall aUtjämt tiUämpas på lager skall alltjämt tiUämpas på förlagsinteckning i oljelager som förlagsinteckning i oljelager som beviljats eller sökts före den nya beviljats eller sökts före den nya lagens ikraftträdande. Avser så- lagens ikraftträdande. Avser så dan inteckning lager som tillhör dan inteckning lager som tiUhör annan än aktiebolag, skall ärende annan än aktiebolag, skall ärende angående inteckningen även efter angående inteckningen upptagas den nya lagens ikraftträdande av inskrivningsmyndigheten i upptagas av inskrivningsdomaren domsaga. Föreskriftom företagsinteckning i atman författning skall tiUämpas även påförlagsinteckning eller inteckning i jordbraksinventarier, om annat ej föreskrives. Deimalag träder i kraft . VidtiUämpning av 4 § första stycket 2 skall vattenfallsrätt anses likställd medtomträtt. Utdragav protokollet över justitieärenden, hållet inför Hans Kimgl. Höghet Kronprinsen-Regenteni statsrådet på . Närvarande:Statsministern , statsråden , , , ,, , , , , , , , ,, . StatsrådetLidbom anmäler efter gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter frågaom ändring i jordabalken, m. m. och anför. Dennya jordabalken (JB) utfärdades (1970: 994). Enligt 1 §lagen (1970: 995) om införande av nya jordabalken (JP) träder JB i kraft den 1januari 1972. träder fastighetsbildningslagen (1970:988) och lagen(1971:494) om exekutiv för-s'äljning av fast egendom (försäljningslagen) jämte tUldenna anslutande följdändringar (SFS 1971: 495) i utsökningslagen (1877: 31 s.1) (UL) i kraft. Detsamma gäller en omfattande följdlagstiftning till de nunämnda lagkomplexen. skrivelse till chefen för har Föreiungenmellan ombudsmännen hos landshypoteksinstitution, KonungariketSveriges stadshypotekskassa, , , Allmänna Hypoteksbank och (i fortsättningen kaUade kreditorganisationerna) anfört att vissa av besfämmelsernai JB om panträtt i fast egendom kommer att medföra betydande problem i denpraktiska tUlämpningen. Dessa problem skulle kunna övervinnas genom någramycket begränsade ändringar av bestämmelserna. Medanledning av kreditorganisationernas skrivelse har överläggningar ägt rum medföreträdare för dessa. På grundval av de synpunkter som därvid har kommit framhar inom utarbetats förslag till vissa ändringar i JB, UL,lagen (1971:495) om ändring i utsökningslagen (1877: 31 s. 1) ochförsäljningslagen. Inom departementet har också utarbetats förslag tilländring i JP, inneb'ärande attikraftträdandet av bestämmelserna i om beräkning av besvärstiden vid vissabeslut i inskrivningsärenden senardäggs. Medstöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande tiUkaUa-de chefen förjordbruksdepartementet en sakkunnig, hovrättsrådet , för attse över bestämmelserna om utarrendering av publik jord. Den sakkunnige, somför utredningsverksamheten antog beteckningen publika arrendeutredningen,avlämnade promemorian (Ds Jo 1971: 4) Publika arrenden vidövergången till nya jordabalken. Promemorian innehåller förslag till ändring i41 § JP. Publika arrendeutredningens förslag har remissbehandlats och därefterbearbetats inom . Samråd har därvid skett med chefen förjordbruksdepartementet. Slutligenhar inom utarbetats förslag tUl ändring i lagen (1946:807) om handläggning av domstolsärenden (ärendelagen) och i lagen (1966: 454)om företagsinteckning (FL). Ändringarna innebär en anpassning av bestämmelsernatill JB. Denföreslagna lagstiftningen är avsedd att träda i kraft som JB, dvs.den 1 januari 1972. Enligt18 § 1 mom. förordningen (1875: 42 s. 12) angående inteckning i fast egendom(IF) medför inteckning för fordran rätt att i den ordning som UL bestämmer urden intecknade egendomen fä ut vad som blivit intecknat. Beträffande intecknadränta görs dock en begränsning. Inteckningshavaren har inte rätt att få utränta före den dag utmätning sker eller konkurs inleds än tvåår. Av 25 § andra stycket IF följer att, om inteckningen innehas av fastighetsägarensj'älv, denne inträder i den rätt som annars skulle ha tillkommit borgenär.Fastighetsägaren är alltså berättigad att vid utsökning eller när medel iannat faU av myndighet fördelas mellan rättsägare i fastigheten uppbära påinteckningen utfallande belopp. Inteck-rungen sägs tillkomma fastighetsägarensom ägarhypotek. Han får dock inte tillgodogöra sig ränta. Vadsom sagts nu gäller enligt 25 § tredje stycket IF också n'är inteckningeninnehas av borgenär men, exempelvis pä grund av att avbetalning skett, endast tUlen del får göras gällande mot fastighetsägaren. Borgenären har dock företrädeför sin fordran. Om borge-n"ärens anspråk grundas uteslutande päinteckningshandlingen, föreligger alltså ett fastighetsägaren tUlkommande ägarhypoteki den män borgen'ärens kapitalfordran understiger inteckningens kapitalbelopp.Har ränta utfästs i inteckningshandlingen, får borgenären ur fastighe- tenuppbära också ogulden ränta men även i detta fall med den begränsning somföljer av den fömt angivna tväärsregdn. Ominteckningshandlingen har lämnats som säkerhet för en borgenärs fordran vanligen en omslagsrevers eller således den situation som man i praktiken haratt räkna med blir rättsläget betydligt mera komplicerat. På grund avomslagsreversen har borgenären i detta fall som regel dels en kapitalfordran,dels en räntefordran. I rättspraxis anses hans möjligheter att tainteckningshandlingen i anspråk för dessa fordringar vara mycket stora.Kapitalbelopp behöver inte avräknas mot kapitalbelopp och inte heller räntamot ränta. Borge-n'ären kan alltså ta ut sin räntefordran urinteckningshandlingens kapitalbelopp med undanträngande av ett annarsuppkommande överhy-potek likaväl som det 'är möjligt att ta utkapitalfordringen ur inteckningsräntan med den begränsning som följer av tvåårsregeln.Med en sådan ordning blir fastighetsägarens rätt till ägarhypotek svävande. Isjälva verket föreligger normalt inte något ägarhypotek aUs. Detta beror på attborgenärens räntefordran i princip är till sitt belopp obestämd. Först iexekutionsögonblicket visar det sig hur stor räntefordringen verkligen är, ochden kan dä med undanträngande av överhy-poteket ta hela inteckrungshandlingens kapitalbeloppi anspråk. Fastighetsägarens rätt till ägarhypotek kan också vara utesluten avden orsaken att borgenärens kapitalfordran är obestämd. Inteckningshandlingenkan exempelvis ligga som säkerhet för ett byggnadskreditiv eller ettgarantiåtagande. Vadsom har sagts om borgenärs rätt att ta ut betalning ur fastighet på grund avinteckning gäller givetvis också i fall då inteckningshandling har länmats somsäkerhet för flera borgenärers fordran. I det vanliga fallet attinteckningshandlingen har pantsatts för en borgenärs fordran och i andra handför annan borgenärs fordran står sålunda för andra-handspanthavarens räkning tiUförfogande vad som återstår av inteckningens kapitalbelopp och maximalräntasedan förstabandspantbavaren fått hela sin fordran täckt. Panträttenär enligt JB uppbyggd pä ett annat sätt än enligt gäUande rätt. Den nuvarande konstmktionenmed ett skriftligt fordringsbevis, på vilket fastighetsägaren tecknarmedgivande till inteckning och på grund av vilket inteckning sedan meddelas ifastigheten, har övergivits. I det intecknade skuldebrevets ställe träder en handUng pantbrevet som utfärdas av inskrivningsmyndigheten som bevis om attinteckning har beviljats (jfr 6: 1 JB). Äveninnebörden' av panträtten har ändrats väsentligt i JB. Av största betydelse iförevarande h'änseende 'är att inteckningsräntan genom be- stämmelsernai 6: 3 JB ersatts av ett tUlägg. Borgenärens rätt till betalning urfastigheten med stöd av panträtt är sålunda inte begränsad till pantbrevetsbelopp. Säkerheten består dessutom av ett särskilt tUlägg som uppgår till högst15 "fo av nämnda belopp. Tillägget är avsett att täcka borgenärens anspråkpå ränta och hans krav på ersättning för kostnader som föranleds av fordringsförhällandet.Härutöver får borgenären tillgodogöra sig ränta efter 6 "fo förtiden efter det att fastigheten utmättes eller efter motsvarande tidpunkt iandra fall av medelsfördelning. DetsärskUda tiUägget fär tas i anspråk bara vissa s'ärskilt angivnaförutsättningar. Avsikten är att rätten att utnyttja tUlägget skall varabegränsad enbart till vad som fordras för att det primära syftet med tiUäggetskall komma till sin rätt, nämligen att ge parterna möjlighet att i normalafall utnyttja hela pantbrevets belopp som säkerhet för kapitalfordringen (jfr prop.1970: 20 del B s. 308). För det första får tillägget tas i anspråk bara ompantbrevets belopp inte förslår. För det andra får tiUägget utnyttjas endastför betalning av ränta på fordringens kapitalbelopp i den män detta inteöverstiger pantbrevets belopp, av skadestånd på grund av förtida betalning eUerav ersättning för indrivningskostnad eller annan kostnad som föranleds av fordrmgsförhållandet.Borgenären har alltså inte rätt att få betalning för sin kapitalfordran urtillägget. Inte heller får han, oni fordringen överstiger pantbrevets belopp,uppbära betalning för den ränta som hänför sig till det överskjutande beloppet. Debestämmelser som begränsar borgenärs rätt att utnyttja tiUägget fär särskildbetydelse för andrahandspanthavare. Andrahandspantsätt-ning uppkommer genom attfastighetsägare, som lämnat pantbrev som pant till borgenär, pantförskriverpantbrevet även till annan borgenär. Denne senare får på grand av sådanpantförskrivning utnyttja det överhypotek som föreligger eller kan uppkomma. Deförut angivna begränsningarna i möjligheten att utnyttja tillägget medför, atten andrahandspanthavare får betalning ur fastigheten endast om första-handspanthavarenstotala anspråk således även utm'ätningsräntan understiger pantbrevetskapitalbelopp. Andrahandspanthavaren har vidare rätt att ta ut ränta ochkostnader ur tUlägget bara i den mån anspråken hänför sig till den del av hansfordran som ryms inom pantbrevets belopp och inom ramen för ett procentuellttillägg som beräknas på samma del av fordringen (jfr prop. 1970: 20 del B s.309). Närpantbrev inte alls eller bara delvis har utnyttjats för pantsättning, utgörpantbrevet eller den outnyttjade delen därav ägarhypotek. Innebörden härav ärenligt 6: 9 JB att om pantbrev inte överlämnats som pant för fordran,fastighetsägaren är berättigad att när myndighet vid utsökning eller i annatfall fördelar medel meUan rättsägare i fastigheten med den företrädesrättinteckningen medför enligt lag er- 2 1971.1 saml. häUatUldelning ur medlen med pantbrevets belopp. Har pantbrev överlämnats som pantför fordran men understiger fordringen pantbrevets belopp, harfastighetsägaren rätt att ur medlen erhålla skillnaden. Ägarhypotekkan utmätas för fastighetsägarens skuld. Den nya lagstiftningen om exekution ifast egendom anvisar två möjligheter när det g'äUer att realisera v'ärdet av utm'ättägarhypotek. Den ena innebär att borgenär för vars fordran ägarhypotek harblivit utmätt skall kunna begära att fastigheten tas i anspråk och den andraatt borgenären kan få det utmätta ägarhypoteket pantförskrivet till sig. Omborgenären väljer att fastigheten skall tas i anspråk, anses beslut om dettainnebära att fastigheten är utmätt (91 a § andra stycket UL). Det vanligaförfarandet vid realisation av utmätt fastighet vidtar därefter och borgenärenåtnjuter då den förmänsrätt som följer med ägarhypoteket. Borgenärens fordranblir jämställd med fordran som är förenad med panträtt i fastigheten. Väljerborgenären i stället att få det utmätta ägarhypoteket genom utmätningsmannensförsorg pantförskrivet för sin fordran (91 b § UL), får borgenären ställningsom fordringsägare med förmånsrätt på grand av panträtt. Kreditorganisationemahar i sin skrivelse och vid överläggningama anfört, att skUlnaden i andrahandspanthavarenssfällning enligt JB:s ordning blir betydande i jämförelse med situationen f. n.,eftersom borgenären enligt gällande rätt kan fritt utnyttja den intecknade räntani den mån den inte tas i anspråk av förstabandspantbavaren. Försämringen av andrahandspanthavarensställning är betänklig med h'änsyn till att pantsättning i andra hand 'ärvanligt förekommande inom den institutionella kreditgivningen. I vissutsträckning torde man kunna lösa problemen genom att överhypotek bryts utgenom utbyte av ett pantbrev mot flera. AUdeles oavsett att utbyte medförextra kostnader och besvär inte minst för inskrivningsmyndigheterna ärdenna väg inte alltid framkomlig. Utbyte kräver nämligen medverkan av förstabandspantbavarenoch ofta kan denne ha anledning motsätta sig att överhypoteket bryts ut,exempelvis därför att det behövs som säkerhet vid checkräkningskredit i h"ändelseav övertrasse-ring. Kreditorganisationernaförordar att bestämmelserna om tillägget "ändras så att borgen'är gesmöjlighet att ta ut såv'äl kapitalfordran som ränta och kostnader också urtillägget. En andrahandspanthavare skulle då kunna utnyttja skUlnaden mellanden förste panthavarens hela fordran och ett belopp, motsvarande pantbrevets bdoppjämte tUlägget i dess helhet. Enligtkreditorganisationernas mening är den räntesats som har fastställtsför utmätningsräntan för låg med hänsyn till rådande räntenivå. Den lågautmätningsräntan medför att kreditgivarna nödgas inskrida motbetalningsförsumliga gäldenärer pä ett tidigare stadium än om utmätningsräntansattes tUl förslagvis . 3Panträttsupplåtelsen 3.1 Bestämmelserna i Avgrundläggande betydelse för panträttsbestämmelserna i är att panträttsupplätelsen,dvs. förfogandet över pantbrevet genom pantsättning, alltid måste göras avfastighetsägaren (jfr 6: 2 första stycket JB). Upplåtelsen blir annars utanverkan. av pantbrevet legitimerar således inte innehavaren. Enborgenär kan i princip inte göra godtrosförvärv, om panträttsupplätelsen hargjorts av annan än fastighetens ägare (jfr prop. 1970: 20 del B s. 300). Harfastigheten överlåtits och har förre ägaren upplåtit panträtt innan nye ägarenhar sökt lagfart, gäUer dock upplåtelsen, om borgenären vid tiden förupplåtelsen eller, om fordringen därefter överlåtits till annan, denne vid sittförvärv varken ägde eller bort äga kännedom om äganderättsöverlåtelsen (6:7första stycket första punkten JB). Den nu angivna godtrosregeln gäller ocksåvid förvärv genom bodelning, arv, testamente eller bolagsskifte eller liknandeförvärv (6: 7 andra stycket JB). Även i fall av tvesala äger den senareförvärvarens borgenärer godtrosskydd i fräga om panträttsupplåtelse som skettinnan den förste förvärvaren sökt lagfart (6: 7 första stycket andra punkten JB). Avbetydelse i detta sammanhang är också bestämmelserna i 18 kap. JB om godtrosförvärvpå grund av inskrivning m. m. Om den som upplåter panträtt kan åberopa sig pålagfart eller lagfart för honom senare beviljas och borgenären är i godtro, kan panträttsupplåtelsen bli gällande oavsett att annan än upplåtarenvisar sig ha varit ägare till fastigheten (18: 2, jfr 18: 3 JB). Bestämmelsernai 18 kap. om godtrosförvärv kompletteras av regler om ersättning av staten åtden vars rätt fär vika på grund av godtrosreglerna, antingen det är den rätteägaren eller den åt vilken rättigheten har upplåtits (18: 4 JB). I 18: 8 JB gesregler av innehåU att vissa slags anteckningar i fastighetsboken medför att förvärvareav egendomen eller rättighet i den inte får åberopa god tro beträffandeomständighet, som avses med anteckningen, vare sig till stöd för beståndet avförvärvet eller till stöd för rätten till ersättning av aUmänna medel enligt18: 4 JB. De anteckningar som avses är anteckning om äganderättstvist eller om förfoganderätisinskränkningeller enligt 7 § förköpslagen (1967: 868)om att kommun beslutat utöva förköpsrätt. Den avgörande tidpunkten dåanteckningen hindrar god tro är den dag då anteckningsärendet har tagits upppå inskrivningsdag. Bestämmelsernai JB i denna del innebär således att en panthavare för att vara skyddad av singoda tro måste vid upplåtelsen förvissa sig om inte bara att innehavaren avpantbrevet har lagfart pä fastigheten utan även att annan än den som upplåterpanträtten inte har sökt lagfart på fastigheten eller del av denna och attnågon sådan anteckning som avses i 18: 8 JB inte har gjorts i fastighetsboken. Defordringsförhållanden för vUka panträtt i fast egendom kan utgöra säkerhet beskrivsinte närmare i JB. I 6: 1 JB sägs att fastighetsägare, som vill upplåtapanträtt i sin fastighet "till säkerhet för fordran" har rätt att fäfastigheten intecknad och i 6: 2 JB föreskrivs att panträtten upplåts genom attpantbrevet överlämnas "som pant för fordringen". Den närmareinnebörden av uttrycket fordran belyses i motiven (prop. 1970: 20 del B s.298) bl. a. genom att det uttalas att lagtexten i 6: 2 JB inte är avsedd attlägga hinder i vägen för att fastighetsägaren lämnar pantbrevet som säkerhetför en villkorlig fordran, exempelvis för fordringsanspräk som kan uppkomma urnågot rättsförhållande som anges i pantavtalet. Vidupplåtelse av panträtt spelar som framgår av det förut anfördapantförskrivningen en central roll. Av pantförskrivningen måste i princip framgåvilket eller vilka pantbrev som skall utgöra säkerhet för fordringen. Vidaremåste pantförskrivningen innehålla uppgift om den fordran for vUket det ellerde i förskrivningen omnämnda pantbreven skall tjäna som säkerhet. I motivenframhålls att borgenären kan göra anspråk på panträtt bara för sådantfordringsanspråk som har angetts i pantförskrivningen (prop. 1970: 20 del B s.300). JBinnehåller regler som gör det möjligt att också i fortsättningen låta två ellerflera fastigheter svara gemensamt för inteckning. Liksom f. n. skall gemensamtinteckningsansvar uppkomma dels när inteckning från början har beviljats iflera fastigheter, dels när intecknad fastighet delas. Möjlighetema att fåtill stånd gemensam inteckning har emellertid begränsats i JB. Ansökan ominteckning får sår lunda avse flera fastigheter gemensamt endast om de är i enägares hand och belägna inom samma inskrivningsmyndighets område. Angåransökan om gemensam inteckning fastighet som svarar för beviljad eller sökt intecknmg,måste ansöknmgen avse samma fasta egendom som den sökta eUer beviljadeinteckningen och får ej d'ärjämte avse fastighet som inte svarar förinteckningen (22: 2 andra stycket JB). Ansökan som strider mot dessabestämmelser skall avslås (22: 3 punkt 1 JB). Reglerna syftar tUl att såvittmöjligt begränsa förekomsten av gemensamma inteckningar tUl fastighetskomplexsom är i en ägares hand och likformigt besvärade av inteckningar. Pä grund aven särskild övergångsbestämmelse(62 § JP) skall under en övergångstid av vid tiUämpningen av JB:sbestämmelser om ansökan om gemensam inteckning hänsyn inte tas tUl inteckningarsom har bevUjats eller sökts före JB:s ikraftträdande. Gemensamtinteckningsansvar uppkommer som n'ämnts också enligt JB pä samma sätt sömenligt gällande rätt när intecknad fastighet delas. Inteckning som harbeviljats i en fastighet gäller således enligt JB i område som efterinteckningsbeslutet har avstyckats från fastigheten. Båda fastigheterna svararprimärt för inteckningen så länge fastigheterna är i samme ägares hand. Harfastigheterna olika ägare, är styckningslottens ansvar för inteckningen istället subsidiärt i förhåUande till stamfastighetens (6: 11 JB). Särskildabestämmelser har meddelats om det inbördes ansvaret mellan flera styckningslotter. Som har framhållits i detföregående upplåts panträtt i fastighet genom att fastighetens ägare lämnaröver pantbrevet som säkerhet för fordran. Häri ligger att, om en inteckninggäller både i en stamfastighet och i en avstyckad fastighet som överlåtitstill annan, en pantförskrivning som görs bara av stamfastighetens ägare iprincip inte medför någon panträtt i styckningslotten. Dennas ägare har juinte upplåtit panträtt i sin fastighet. I den nu angivna situationen svararstamfastigheten visserligen primärt för hela inteckningens belopp men bristkan inte tas ut ur styckningslotten. Underlaget för inteckningsrätten ochpanträtten är således inte detsamma. Svarartvå gemensamt intecknade fastigheter primärt för var sin del av inteckningenoch avstyckas och överlåts ett område från den ena av dem, torde en brist somuppkommer i stamfastigheten inte kunna föras över från denna tiU den andraprimärt ansvariga fastigheten vid senare exekutivt förfarande, närstyckningslottens ägare inte medverkat vid pantförskrivningen (jfr prop. 1970:20 del B s. 303 samt del A s. 235). JB:s ordning kan således leda till attborgenären inte får fullt betalt trots att den sammanlagda köpeskillingen förde primäransvariga fastigheterna skulle förslå till det. Panträttsupplåtelsengäller dock i styckningslotten, om upplåtelsen kan anses omfatta denna och görsinnan den avstyckade fastighetens ägare har sökt lagfart, förutsatt dock attborgenären är i god tro. Detta följer av 6: 7 JB.