prop · FU0361 · 1971-12-31 00:00:00 — I fråga om vegelabila livsmedelsråvaror erinrar LSK omall dessa enligt gällande bestämmelser inte är atl hänföra till livsraedel, omde inle brakar förläras i obearbetat skick eller användas bara vidfabriksraässig eller liknande fraraslällning av livsmedel. Exerapelvis omalenspannraål, sockerbetor och potatis faUer utanför de stränga bestäraraelser somgäller för hantering av livsmedel och för Uvsraedelslokaler. Enligt LSK kan deteraeUertid hända att sådana vegetabilier faktiskt används sora livsmedel,varför det nuvarande genereUa undanlaget föreslås upphävt. Ifall föreskrifternaom Uvsmedel skall gälla dessa råvaror är det eraeUertid angeläget atl mansamtidigt åsladkoraraer en så rimlig rätlstiUämpning som möjligt. Denna avsiktatt förtära får inte vara endasl ett löst gmndal önskemål ulan måste varaförenad med en realistisk bedömning av alt varan verkligen är i sådani skickalt den lärapar sig tUl förtäring av människor, antingen varan först raåstebearbetas eller inle. En sådan bedöraning kan enligt LSK inle ske annat än isaraband raed en viss kontroll av varan. Del stadiura då en vara på så sättbesläras alt bli livsraedel infaller av naturliga skäl vid skilda tillfällenför olika slags varor. Beträffandespannraål anses det i regel inle möjligt för odlaren själv atl bedöma om denlämpar sig som livsmedel. Först när spannmålen koramer lUl kvarnanläggningenoch där underkastas kontroll om den är läraplig för framstäUning av rajöl, dvs.kvarngill, kan den anses sora livsraedel. Spannraål sora förvaras t. ex. i enlantbmkares spannmålsraagasin är inle alt betrakta sora livsraedel.Spannraålsraa-gasin kan därför inte heller anses sora livsmedelslokal. Avsockerbetan är del endasl en viss del som ger socker. För all utvinna detlakrävs en genomgripande teknisk och kemisk bearbetning. Resten blir betraassaoch melass sora brukas till kreatursfoder. Den ursprungliga råvaran kan därförinle anses avsedd lill livsmedel. Avsikten att potatisen skall förtäras avmänniskor kan inte anses inträda förrän åtgärder vidlagils för att göra denanvändbar som livsmedel. Beträffandeaniraaliska livsraedelsråvaror anser LSK all avsikten alt kött skall förtäras,varigenora del blir all anse som livsmedel, inle inträder förrän del levandedjuret i samband med slakten genora veterinärbesiklning eller på annat sättbedöras lärapligt för den bearbel-ningsprocess som tar direkt sikte på altanvända köttet lUl människoföda. Fisk blir på motsvarande vis att anse somlivsmedel först då den sorleras till försäljning eller börjar bearbetas. Del ärnuraera vanligt alt 1971: 61 32 fiskeni direkt anslutning tUl själva fångslen rensas, isas eller saltas redan ute påfartygen. Räkor avsedda för direkt försäljning lUl konsument färdigkokas ocksåvanligen ute lill sjöss. Redan då bör föreskrifterna om livsraedel blitillämpliga. Bestämmelsema om Uvsraedelslokaler bör därför vid behov kunnaavse bl. a. fiskefartyg. Mjölk anses sora födoärane medan den ännu är kvar iladugården. Också i livsraedelsstadgans mening måste enligt LSK mjölkenbetraktas som livsmedel när producenten bedömer mjölken användbar för konsumtionoch avser alt överlämna den till annan för sådan användning. Denna avsikt anserLSK finnas redan när mjölken förvaras i tank, Iransportkärl, ulminuteringskärlo. d. i avvaktan på leverans till mejeri eller annan för atl beredas tUl elleranvändas som livsmedel. LSK föreslår i konsekvens härmed all mjölkmra iladugård skall betraktas som livsmedelslokal. Spritdrycker,vin och starköl saral raall- och läskedrycker är livsraedel stadgasraening. Undanlag gäller dock från stadgans märkningsbestämraelser. Vid sidanav livsraedelssladgan finns eraeUertid specialförfatlningar ora tUlstånd förtiUverkning och försäljning m. ra. Dessa bestämraelser har emellertidtiUkorarait i första hand för atl hindra missbruk av sprit och öl samt ibeskallningssyfle och tar inte direkt sikte på den hygieniska övervakning soraär grundtanken bakom livsraedelssladgan. Del finns inle heller nu något skälatl undanta dem från de allraänna föreskrifter sora gäller andra varor sora äravsedda att förtäras. LSK föreslår dock all nuvarande undanlag från livsraedelsstadgansmärkningsbestämmelser slopas. a. och ärUvsraedelslagsliflning tiUämplig på tobaksvaror. Även stadga ärtilläraplig på tobak som är avsedd all förläras, t. ex. snus och tuggtobak,eflersora sådan vara är etl njutningsmedel. LSK föreslår inle någon ändring pådenna punkt. Förslagetalt inle uppställa en särskild definition på livsmedel ulan alt i stället angealt föreskrift ora livsraedel skall gälla varje vara sora är avsedd attförläras innebär enligt LSK en förenkling såliUvida alt del inte längre, sora i1951 års stadga, behöver anges alt föreskrifterna också skaU gällalivsraedelslUlsatser, njulningsraedel, ersättnings- och utdrygningsmedel.Livsmedelsstadgan kommer sålunda autoraaliskt atl bU tiUäraplig på kaffe, te,kakao, kryddor o. d. och olika slags livs-medelsersällningar, eftersom dessa uppenbarligenär avsedda alt förtäras av människor. LivsraedelstUlsatserna intar enmellanställning, eftersom de ofta är kemiska ämnen som kan användas också påhelt andra områden än inom livsraedelshanteringen. I den mån sådana äranenverkUgen brukas vid beredning av livsmedel och ingår i de färdiga produkternabör de emellertid jämställas raed livsmedel, eftersom de faktiskt kommer atlförläras. Prop.1971: 61 33 I anslulning härtUl bör uppmärksararaas alt LSK, för atttveksamhet skall kunna undvikas bl. a. om en vara är all bettakta som Uvsmedeleller inle, enligt 5 § i stadgan föreslår all livsmedelsslyrelsen fårbefogenhet atl i särskilt fall fastställa ora stadgan skall tUlämpas på en varaav visst slag. LSK behandlar i detta sammanhang frågan om foder och annandjurföda skall regleras i livsmedelssladgan. LSK framhåller alt både dengällande och föreslagna stadgan ansetts böra begränsas till varor som äravsedda all förläras av raänniskor. Om man i stadgan dessutora för inbesläramelser om djurföda skulle raan få en onödigt tillkrånglad författning.LSK framhåller atl de nuvarande specialbestäm-raelserna ora foderraedel ulannackdel fortfarande synes kunna utgöra en särskild lagstiftning. Den föreslagna utvidgningen av livsraedelsbegreppel tillatl gäUa varor som är avsedda att förfäras av människor, oavsett om deinnehåUer näringsämne, har tiUslyrkts av elt stort antal remissinstanser. Med hänsyn till den raycket aUraänna forrauleringen avlivsraedelsbegreppel i 1 § fäster jordbruksnämnden stort avseende vidlivsrae-delsstyrelsens skyldighet enligt 5 § all i särskilt fall fastställa orastadgan skall tiUärapas på visst slags vara. Gränsdragningarna blir av storpraktisk och ekonoraisk betydelse, t. ex. för jordbrukels producenter och förfiskarna i fråga om kraven på livsmedelslokaler. KF förutsätter alt livsmedelsslyrelsen i samråd raednäringsUvet utarbetar praktiskt användbara bestäraraelser om när olika vamslagär atl anse som Uvsmedel. och uttalar attgränsdragningen mellan Uvsmedel och råvaror måste bero på vad som händer medvaran innan den köps av konsumenten. Problemet blir aktuellt bl. a. då varanpasserar en förädlingsanläggning, eftersom innehavaren av denna enligt 8 § ärskyldig tUlse alt använda råvaror inte gör det färdiga livsmedlet otjänligt.Under lagring av en råvara hos tillverkaren behöver den inle bettaktas somlivsmedel förrän den undergått den särskilda råvamkonlroll soni raåste ingå itillverkarens egentillsyn. Livsmedelssladgan blir därför tillämplig först närråvaran godkänts vid en sådan kontroU. Förslaget all dricksvatten skall anses som livsmedel harkommenterats i ett stort antal remissyttranden. Meningarna går starkt isärbeträffande lämpligheten av detta förslag. I ungefär hälften av dessa yttrandentillstyrks förslaget. Så gör , förkonserveringsforskning, länsläkaren i . 2 1971.1 saml. 1971: 61 34 hälsovårdstjänstemannaförbundet,länsveterinärerna i och . Samtliga dessaremissinstanser uttrycker sig på olika sätt positivt till förslaget. Övrigareraissinstanser som tUlstyrkt detta förslag är , statenslantbrukskemiska laboratorium, i , länsläkaren iKopparbergs län, länsveterinären i , hälsovårdsnämnderna iStockholm och ,. , , , och . Någrareraissinstanser är raer tveksararaa alt låta livsmedelsbegreppet omfattaockså dricksvatten raen avstyrker inle att så sker. Naturvårdsverketerinrar om all vattenkonlrollen komraer all handhas av flera centralarayndigheter, nämligen i fråga om dricksvatten av livsmedelsstyrelsen,husdjursvallen eventuellt av lanlbruksstyrelsen, tvätt- och badvatten avsocialstyrelsen och vallenområden som tar emot avloppsvatten avnaturvårdsverket. Länsstyrelseni anraärker alt man inle kan utesluta risken för dubbelarbetevid vattenkonlrollen, eflersora föreskrifter om vatten koramer alt finnas isåväl hälsovårdsstadgan som livsmedels-stadgan. Enligt får dennuvarande utformningen av vatten-kontrollen i och för sig anses varatillfredsställande. Faranför en splittring av vallenkontrollen, om både hälsovårdsstadgan ochlivsmedelsstadgan blir tUlämpliga på , framhålls också av länsläkarna iÄlvsborgs, och samt av hälsovårdsnämnden i . Kommerskollegiumfrarahåller alt förslagel innebär all livsraedels-styrelsens tUlstånd koraraeratt krävas för att tUlsätta klor till vatten i allmän vattenledning. Vidareblir vattenverken atl betrakta som Uvsraedelslokaler. Kollegiet ifrågasätterom della är en riklig ordning. Problemeni saraband med atl vattenverken faller in under föreskrifterna oraUvsraedelslokaler uppraärksararaas också av länsveterinärerna i ochSkaraborgs län. Den förstnärande finner della dock raotiveral från vissasynpunkter, bl. a. genora all bättre möjligheter skapas all påverkavattenverkens utformning och inredning saral alt klara besläramelser fås omregelbunden läkarkontroll äv personalen. fäster uppraärksamhe-ten på alt vatten, som inomlivsmedelshanteringen används bara för rengöring eller liknande ändamål, kommeralt stå utanför själva livs-medelsbegreppel. Konsekvenserna härav blirsäkerligen svåröverskådliga. Det blir t. ex. svårt atl avgöra till vilkenkategori spolvatlnet i flaskrengöringsmaskiner skall hänföras. Övrigaremissinstanser sora yttrat sig över förslagel ora dricksvatten avstyrker. Länsstyrelseni menar att välten, även om det från Prop.1971: 61 35 vetenskapligsynpunkt betraktas som etl näringsämne, inle enligt allmänt språkbmk kanhänföras tUl livsmedel. påtalar de olägenheter, som följer bl.a. av att vattenkontroUen splittras och att man mister den hittillsvarandeenhetiigheten i fråga om föreskrifter om beskaffenheten av vatten och om detekniska anordningarna i olika vattentäkter. LUcnandenackdelar av en splittring av föreskrifterna om vatten på hälsovårds- ochlivsmedelsstadgoma påtalas av länsstyrelserna i ochVästernorrlands län. eruirar om de bestämmelser tillskydd mot förorening av vatten som finns i vattenlagen och mUjöskyddslagen. talar starka skäl för att den nuvarande regleringen avvatlenfrågoma inte rabbas så alt vallenkonttoUen onödigtvis splittras på fleraorgan. Socialstyrelsenfmner det från hälsovårdssynpunkt betydligt naturligare atl bestäraraelsernaom också i fortsättningen kvarstår i hälsovårdsstadgan. Vatten förrengöring och liknande ändamål kommer enligt förslaget atl falla utanförsjälva livsmedelsbegreppel men sådant vatten måste också vara avtUlfredsstäUande beskaffenhet inom livsmedelshanteringen. Socialstyrelsenerinrar vidare om 19 § hälsovårdsstadgan, som kräver lätt tUlgång ibosladslägenhet tiU vatten för dryck, matlagning och andra hushåUsändaraål.Avsikten därraed har varit inte bara atl förebygga eller undanröja sanitärolägenhet utan också alt höja bostadsstandarden. En mycket Uten del av detvatten som används i hushållen går emellertid åt till dricksvatten och matlagning.TiUgången på vatten av tUlfredsstäUande beskaffenhet beror bl. a. på områvaltnels kvaUtet är acceptabel. Trots all råvatlnel knappast kan anses somlivsmedel innebär förslaget atl provlagning av både detta vatten och renvattnetskall regleras i livsraedelsstadgans tillämpningskungörelse. Vid bedömning avåtgärder för atl få dricksvatten av tillfredsställande beskaffenhet fordrasdessutora en tolalbedöranmg av såväl konsurationsvattensidan som avloppssidan.Den föreslagna livsmedelslagsliftningen splittrar emellertid uppvattenkontroUen på två ansvarsområden, nämligen dricksvattnet och råvatlnel åena sidan saml avloppsföroreningarna och recipienlernas tUlstånd å den andra.Inom sistnäranda område faller sålunda kontrollen på annan myndighet änUvsraedelsslyrelsen. Liknanderaoliv för all behålla saratiiga bestämmelser om vatten och vattenkontroUen ihälsovårdsstadgan framförs av länsläkarna i , ,, och , , och Norrbottenslän. Riksförbundetför allmän hälsovård errarar också om att bestämraelserna i hälsovårdsstadganom vatten i bostadslägenhet syftar lill alt Prop.1971: 61 36 tUlgodosekraven på bostädernas hygieniska standard och varnar för en olycklig och ickeönskvärd spUttring raellan olika författningar och myndigheter. Också länsstyrelserna iÖstergötlands, och avstyrker förslaget all låtadricksvatten regleras genom livsmedels-stadgan. Frågan om när vegetabilierskall betraktas som livsmedel tas upp bl. a. av lantbruksstyrelsen, som anseralt obearbetade vegetabUiska livsraedelsråvaror i princip skall kunna ansessom livsmedel under förutsättning all varorna från fall till fall befunnitsavsedda och lämpade för förtäring. Lantbruksslyrelsen har ingen eriman motLSK:s gränsdragning raellan råvara och livsraedel. Då det gäller exerapelvisobearbetade grönsaker och bär anser styrelsen eraeUertid att föreskrifterna omlivsmedelslokal inte bör tillämpas förrän i uppsaralings- ellerförpackningsledel. Statenscentrala frökontrollanstalt förutsätter atl LSK:s tolkning all "varkengrödan eUer spannmålen i odlarens magasin betraktas som livsmedel" skalltillämpas också för andra grödor än spannraål. Vadsärskilt gäller spannraål instämraer och i LSK:suppfattning att den skaU betraktas som livsmedel först då den kommer tiUkvarnanläggning samt där bedömts vara kvarn-giU. KF anser däremot atlkvarngill spannmål inle bör anses sora livsmedel förrän spannmålen är rensad,tvättad och färdig för målning. Samma uppfattning har . handelskammarepåpekar all partier av kvarngUl spannmål regelmässigt innehåller lika mycketfräramande föreraål sora partier vUka ännu inle gått igenora en kontroll. KvarngUlapartier förvaras i regel i sararaa magasin sora övriga partier. Mot dennabakgrund förordar handelskammaren att spannmål betraktas som livsmedel förstefter rensning från främmande artiklar. Handelskammaren vänder sigockså mot LSK:s uttalande all det råsocker som bedöras lämpligt för fortsallbearbetning är alt anse som livsmedel. Föreskrifterna om Uvsraedelslokalerskulle härigenora bli lUl-lämpliga på inte bara raffineringslokalerna utanockså de s. k. socker-husen vid belbmken. Delta skuUe innebära betydandepraktiska och ekonomiska svårigheter. Enligt handelskammaren är del också tveksamtom sockersUos och bulkutryraraen bör hänföras till livsmedelslokaler. Lantbruksförbundetoch RLF förutsätter all obearbetade vegetabUier som potatis och rotfrukterbettaktas som livsmedel först sedan de införts i ett centrallager ellermotsvarande. Frågannär aniraaliska råvaror skall anses vara kött och där- 1971: 61 37 medlivsraedel har uppraärksararaats av SVA. Med anledning av LSK:s uttalande attråvara blir livsraedel när del levande djuret i saraband raed slakten genomveterinärbesiklning eller på annat sätt bedöras lärapligt för denbearbelningsprocess sora lar direkt sikte på atl använda költet tUlraänniskoföda erinrar SVA ora all i denna bedömningsprocess ingår inle bara denstrax före slakten föreskrivna besiktningen utan också många andraveterinärmedicinska åtgärder . Del är därför oklart vid vilkentidpunkt djuren bör falla inom livsraedelsbegreppel och del synes svårt altåstadkoraraa en entydig tolkning av livsraedelsbegreppel när det gällerlevande djur och deras kött. Liknandesynpunkter som närmast lyder på all livsmedelssladgan borde tUlämpas på delevande djuren tidigare än i saraband med själva slakten framförs avlänsstyreben i , länsveterinären i ochhälsovårdsnämnden i . Vissa remissinstanservänder sig mot LSK:s uttalande all mjölk bör betraktas som livsmedel redan hosdjurägaren strax efter rajölk-ningen. Sålunda frarahåUer lantbruksslyrelsen allrajölken sora producenten läranar inte är avsedd atl förtäras i obearbetatskick. Mjölken borde därför betraktas som råvara tills den nått mejeriet. Medell sådani betraktelsesätt får man också en bättre parallellitet raed t. ex. spannmålensora inte är atl anse som livsmedel förrän den komrait in tiU kvarnanläggningenoch bedöras lärapad alt konsuraeras av raänniskor. En konsekvens av LSK:suppfattning skulle bli atl rajölkrararaen hos djur-ägarna skall anses somlivsmedelslokaler, vilket lantbraksstyrelsen inte finner ändamålsenligt.Liknande synpunkter framförs av länsstyreben i , RLF och , och länshandelskammare. MC anser alt rajölken bör betraktas som livsmedel tidigast dåden på mejeriet godkänts för vidare bearbetning till konsuration. Djurägarenskulle eljest kunna avstängas från vidare leverans av mjölk, ora hansproduktion uppvisar dålig kvalitet. Några få remissinstanserhar uttalat sig om läkeraedelsliknande produkter, exerapelvis olikavitarainpreparat och halstabletter. i anser det vara väl raotiveral alt livsraedelssladgan nuföreslås bli tilläraplig på dessa varor. Socidstyrelsen har däremotannan uppfattning och hänvisar lill alt bland de läkemedelsliknande produkter,som f. n. är undantagna från läkemedelsförordningens och livsmedelsstadganstillämpning, hör bl. a. en rad homeopatiska medel, mineralkällsaller ochpaslUler. De avgöranden som måste fallas bettäffande sådana produkter är oftaav be-svärUg farmakologisk natur och torde knappast ligga inomUvsmedels-styrelsens kompetensområde. Ställningstagandet måste i stäUet ankoramapå , eflersora användningen av dessa läkemedelslik- Prop.1971: 61 38 nandevaror ofta utgör ett led i verksamheten på hälso- och sjukvårdens område.Socialstyrelsen framhåUer vidare att apoteken blir atl betrakta somlivsmedelslokaler om livsmedelssladgan skulle tillämpas på deläkemedelsliknande produlrterna. Också länsläkaren i län ifrågasätter omdet är lämpligt att räkna läkemedelsliknande produkter som livsmedel. Någrareraissinstanser är tveksamma om rusdrycker och vissa tobaksvaror bör omfattasav livsmedelsbegreppel. Sålunda StäUer sig frågande tiUförslaget i denna del. Länsläkaren i framhåUer att bruketav rasdrycker sttider mot grandregeln i livsmedelsstadgan atl som livsmedelinte får användas vara som kan antas vara skadlig. Länsläkaren i länoch hälsovårdsnämnden i ifrågasätter om det finns fog för all låta livsraedelssladganbli tUlämplig på rasdrycker och tobak. Praktiska svårigheter kan uppståbeträffande märkning och kontroll av dessa produkter. iSundsvall anser däreraot att det är väl raotiveral alt hänföra rusdryckernaunder livsmedelsbegreppel. Ivissa reraissyltranden, särskilt från velerinärraedicinskl håll, har pekats pådet samband som i första hand hund- och kallmat men också annan d j u r f ö d ahar raed livsraedelshygienen. Sålunda fäster SVA uppraärksarahelen på alt hund-och katlmal inle underkastas någon offentlig kontroll. Eftersom sådan djurfödatUlverkas, försäljs och i hushållen hanteras tillsamraans raed livsraedel ochäven kan förväxlas med sådana, finns skäl atl livsmedelsrayndighelerna utövarviss tillsyn också över ifrågavarande produkter. Veterinärstyrelsen anförliknande synpunkter och anser del raotiveral atl i livsraedelssladgan tas in bestämmelserora sådan föda sora lätt kan förväxlas med livsraedel. iStockholm frarahåller sora en parallell alt livsraedelslagsliflningen i USAockså behandlar djurföda. i anser skäl finnas allsaraordna livsraedels- och foderraedelslag-sliflningarna. a. har hund- ochkaltfoder sararaa ursprung sora livsmedel och hanleras som sådani. Därigenorakan fraraför allt salraonella-infeklioner föras in i de enskilda hushållen.Förekoraslen av salraonella-infekterad hundraal påtalas också avlänsveterinärerna i , , och saralNorrbottens län och hälsovårdsnämnden i . Enligt dessa remissinstanser ärdet inle ovanligt att särskilt hundraal inköps av vissa konsumenter för atlanvändas som livsmedel. En liknande uppfattning framförs av Veterinärförbundetoch hälsovårdsnämnderna i , , och SundsvaU. Prop.1971: 61 39 3.3Livsmedelstillsatser, berikningsmedel och främmande ämnen LivsraedelstUlsatsär enligt livsmedelssladgan vara eller ämne som inle är råvara och i allmänheti ringa mängd tillförs livsmedel för alt påverka dess färg, smak, konsistenseller hållbarhet eller för annat liknande ändamål och finns kvar i del färdigalivsmedlet. Vatten anses inte som liUsats (1 § 3 mom.). Föranvändning av tillsatser i livsmedel, med undanlag av färdiglagad mal, fordrasi princip godkännande av koraraerskoUegiura. Godkännande behövs inte för vissasärskilt angivna naturprodukter från djur och växter eller för koksall, socker,ättika, elylalkohol och giftfria essenser för lukt eUer sraaksätlning (4 § 1raora. KoraraerskoUegiuraskall i ärende ora godkännande av livsraedels-lillsals på närraare angivet sättha sararåd med bl. a. folkhälsoinstilutet. Tillförselav äranen för atl berika livsraedel, dvs. förbättra dess näringsvärde,regleras inte stadga. Bestämmelser om vitaminiserade livsmedelfinns i förordningen (1941: 268) ora fraraslällning och införsel avvitaminiserade livsmedel, den s. k. vitamineringsförord-ningen. EnUgt dennaförslås raed vilarainering en åtgärd vid vilken etl livsraedel genomlUlsättning av främmande vilaminhalligl ämne, genom ultraviolett bestrålningeller eljest på konstlad väg erhåller hall av vitaminer eller ökad sådanhalt. Vilarainering och import av vitaminerade livsraedel för avsalu får skeendast efler lillslånd av kommerskollegium. Tillstånd meddelas omvilaraineringen anses värdefull från folknäringssynpunkl och det inte finnssärskUda skäl på grund av vilka vitamineringen inle bör anförtros den som sökltillståndet: Förutombestämraelserna ora tillsatser och vitaminer, som i en bestärad avsikt tUlförslivsraedel, finns också vissa bestämraelser stadga ora ämnen soraoavsiktligt kan förekoraraa i eller på livsraedel. Sålunda förbjudssaluhållande av livsraedel, ora det innehåller raer än bly per kg, såvidainle tillstånd alt saluhålla varan meddelats av koraraerskoUegiura (7 § 2raora.). Kollegiura har vidare all fastställa den högsta kvarvarande rest avbekärapningsraedel sora får förekomma på livsraedel (7 § 3 raora.). Kollegiurahar utfärdat en särskild kungörelse angående högsta kvarvaranderest av bekämpningsmedel på färsk frukt, färska bär och grönsaker samt pårotfrukter. LSKframhåller all nuvarande bestäraraelser ora tillsatser, vitarainer, bly ochbekärapningsmedelsrester i livsmedel inle är helt tillfredsställande. Mångaämnen, som kan jämställas med dessa ämnesgrupper och som med eller utan avsiktförekommer i livsmedel, faller sålunda 1971: 61 40 I sådana fall finns bara möjlighet alt till-lämpa denallmänna regeln i stadgan all livsraedel inle får antas vara skadliga allförlära eUer eljest otjänliga lill raänniskoföda. LSK anser inle dellatiUräckligt säkert ur konsuraentskyddssynpunkl utan föreslär att möjlighetenatt i förväg bedöma risken med alt använda vissa ämnen i livsraedel börutvidgas. Därvid bör en uppdelning göras i tre olika grupper, benärandalivsraedelslUlsatser, berikningsmedel och främmande ämnen. Den vanligaste ochstörsta gruppen omfattar I i v s ra e-delslillsatser. Förutora äranen sorapåverkar livsraedels färg, smak, konsistens eller hållbarhet bör lilllivsmedelstillsats hänföras också ämnen som påverkar lukten hos ell livsmedel.Bestämningen atl en tiUsats också kan tillföras ett livsmedel "för annatliknande ändamål" har enligt LSK i praktiken framkallat tveksarahet bl. a.ora därunder kan räknas också ämnen av läkemedelskaraklär som tillsätts enbartför all påverka konsuraenlernas hälsa.