prop · FU03138 · 1971-12-31 00:00:00 — Helt allmänt kan dock sägas att det skallvara fråga om tekniska nyskapelser. I rättspraxis och doktrin har ett tämligenfast patenträttsligt uppfinningsbegrepp utbildat sig. För att en uppfinningskall föreligga anses det böra krävas att den har teknisk karaktär och tekniskeffekt och att den är reproducerbar (jfr prop. 1966: 40 s. 54). Det möterenligt min mening inte något hinder från rättssäkerhetssynpunkt att användatermen uppfinning i StraffrättsUgt sanktionerade lagbestämmelser. DärtiUkommer att det knappast är möjligt att i stället för ordet uppfinning utforma endefinition som ger större ledning vid tUlämpningen i konkreta fall.Uppfinningsbegreppet synes inte heller hittUls ha förorsakat några problem iden praktiska tillämpningen av FufL, Vadangår det av förbundet att någon i en patentansökan avseende enuppfinning som inte behöver hållas hemlig redogjort för vissa fakta, som ärutan betydelse för uppfinningen men som av militära sekretesskäl inte böroffentliggöras, bör också enligt min mening sökanden i ett sådant fall fåtillfälle att avlägsna de hemliga uppgifterna ur ansökningen. Någon särskildföreskrift härom torde dock inte vara erforderlig. Vadbeträffar det fallet att det inte föreligger en uppfinning menpatentansökningen ändå bör hemUghållas, t, ex, därför att det är olämpligt attavslöja på vUket område landets försvarsintresse är inriktat, vill jagframhålla att en föratsättning för att försvarsuppfinningslagens sekretessreglerskall tUlämpas är att det föreligger en uppfinning. Jag delar aUtså förbundetsuppfattning att ansökningen i det nämnda fallet inte kan hemlighållas med stödav försvarsuppfinningslagen. Frågan om handlingens hemlighållande får i ställetbedömas enligt sekretesslagen. Enligtandra stycket får Kungl, Maj:t meddela bestämmelser om vad som avses medkrigsmateriel i lagen. Motsvarande bestämmelse finns i FufL 1 § tredje stycket.Som framgår av den allmänna motiveringen (4,2) bör bestämmelser om vilka slagav krigsmateriel som skall omfattas av lagen även i fortsättningen meddelas iadministrativ ordning. Arbetsgrappenhar föreslagit att bestämmelserna om vad som skall anses som krigsmateriel i försvarsuppfinningslagenanknyts till kungörelse om förbud mot utförsel från riket avkrigsmateriel. Förslaget har godtagits av flertalet remissinstanser och jaganser också för egen del att en sådan lösning i princip är lämplig. Någonformell anknytning bör det dock inte vara fråga om. Jag vill nämligen inte utesluta,att det kan förekomma att också andra slag av krigsmateriel än de som avses i1949 års kungörelse bör omfattas av försvarsuppfinningslagen. Sådana behov börkunna tillgodoses inom ramen för de föreskrifter Kungl, Maj:t meddelar med stödav förevarande bestämmelse. Denna har därför getts en sådan utformning att Kungl.Maj:t står formellt helt obunden av föreskrifter i andra författningar. Idessa paragrafer, som motsvarar 23 §§ i arbetsgruppens förslag, gesbestämmelser om . Motsvarande bestämmelser finns nu ikungörelsen (1946: 764) med vissa föreskrifter angående till-lämpningen avlagen (nr 722) med särskilda bestämmelser om uppfinningarav betydelse för försvaret, Ienlighet med vad jag har anfört i det föregående (4.6) bör i lagen tas inbestämmelse om den nämnd som skall fuUgöra granskningsuppgifter enligt lagen. 12föreskrivs därför att fråga om hemUghållande av försvarsuppfinning prövas . I 3 § första stycket ges bestämmelser om nämndenssammansättning och utseende av ledamöter i nämnden. Liksom hittiUs skallnämnden bestå av sju ledamöter. I nämnden bör ingå representanter för näringslivetsamt företrädare för patent- och registreringsverket och de statligamyndigheter som besitter särskild sakkunskap rörande försvarsuppfinningar. Jaganser det inte nödvändigt att i lagen närmare reglera nämndens sammansättning.Till skUlnad från vad som gäller enligt den nuvarande tillämpningskungörelsenbör en eller flera ersättare kunna förordnas för ledamot av nämnden ochföreskrift härom har därför tagits in. Ledamöter och ersättare skall förordnasav Kungl. Bestämmelser om beslutförhet och omröstning återfinns i 3§ andra stycket. Där föreskrivs att nämnden är beslutför när ordföranden ochtre andra ledamöter är närvarande. Det är dock givetvis önskvärt att sä mångaledamöter som möjligt deltar i nämndens avgöranden, framför allt när beslutskall fattas i viktigare ärenden. Omröstningsregeln har utformats i enlighetmed vad som i allmänhet gäller för kollegiala beslut hosförvaltningsmyndigheterna. Beslut fattas med enkel majoritet och vid likaröstetal har ordföranden utslagsröst. Arbetsgruppen har i sitt förslag tagit upp en bestämmelseom att jävsregler i tillämpliga delar skall gälla förledamot av nämnden. Jag vill med anledning därav erinra om attförvaltningslagen (1971: 290), som träder i kraft , i 4 och 5§§ innehåller utförliga jävsregler. Visserligen finns enligt 1 §förvaltningslagen möjlighet att i de frågor som regleras i lagen meddelahärifrån avvikande bestämmelser men jag anser inte att något sådant behovföreligger i detta fall. Någon jävsregel har därför inte tagits upp i lagenutan förvaltningslagens bestämmelser blir automatiskt tillämpliga. Paragrafen innehåller en definition av begreppet svenskförsvarsuppfinning och ett generellt förbud att offentliggöra eller på annatsätt yppa sådan uppfinning. Motsvarande bestämmelser finns i 1 § första stycketFufL och 4 § arbetsgruppens förslag. Arbetsgruppen har i överensstämmelse med 1 § förstastycket FufL definierat svensk försvarsuppfinning som försvarsuppfinning som tUlkommiti eller tillhör någon som är bosatt i . Ett par remissinstanserhar påpekat att definitionen inte tar hänsyn till sådana uppfinningar somtillhör juridiska personer. Jag vill i detta sammanhang påpeka att departernentschefeni samband med genomförandet av lagstiftning (prop. 1942: 204 s. 32)uttalade att under uttrycket "någon som är bosatt härstädes"inbegrips även juridisk person vars styrelse har sitt säte här i riket. Jaganser emellertid att ett förtydligande på denna punkt är önskvärt. I enlighet med det anförda föreskrivs i förevarandeparagraf i de- 4 1971.1 saml. partementsförslagetatt svensk försvarsuppfinning är uppfinning som tiUhör här bosatt fysisk personeller tUlhör svensk juridisk person. Medsvensk juridisk person avses bolag, förening eller liknande vars styrelse ellerledande organ har sitt säte i . Huruvida någon är bosatt här får bedömasmed hänsyn till faktiska förhållanden och med ledning avfolkbokföringsförordningens bestämmelser, har framhållit att det vid lagens tillämpning kan uppstå vissakomplikationer såvitt gäller licensavtal mellan företag i olika länder därlicensgivare och licenstagare förbinder sig att till varandra upplåta licenspå eventuella förbättringsuppfinningar. Sådana överenskommelser kan förekommabåde i koncernförhållanden och mellan självständiga företag. Jag vill medanledning härav endast framhålla, att det torde följa av allmänna svenskarättsgrundsatser att avtal som strider mot straffsanktionerade lagregler inteär bindande. Föreligger sålunda genom avtal förpliktelse till framtidaöverlåtelse av uppfinningar, torde denna förpliktelse inte kunna görasgällande i fråga om uppfinning som skall hållas hemlig enligt försvarsuppfinningslagen. Enligtförevarande bestämmelse får svensk försvarsuppfinning inte offentliggöras ellerpå annat sätt obehörigen yppas innan gransknings-nämnden enligt vad somföreskrivs i lagen prövat om uppfinningen skall hållas hemlig. Bara sådanaformer av yppande som kan leda till att uppfinningen blir känd bör omfattas avförbudet. Det ligger i sakens natur att uppfinnaren i vissa fall måste kunna geandra personer kännedom om uppfinningen, t. ex. medarbetare eller patentombud.För att markera detta har angivits att endast sådant yppande som sker "obehörigen"är förbjudet enligt denna bestämmelse. Motsvarandebestämmelse i FufL och i arbetsgruppens förslag innehåller också förbud motatt utom riket ansöka om patent på uppfinningen. I enlighet med vad jag haranfört tidigare (4.8) bör ett sådant förbud gäUa men med möjlighet för Kungl. Maj:tatt ge dispens från förbudet. En bestämmelse i ämnet har idepartementsförslaget tagits upp i 10 §. Paragrafeninnehåller regler om hur frågan om hemlighållande av svensk försvarsuppfinningaktualiseras hos . Motsvarande bestämmelser finns i 2 §första stycket och 3 § FufL samt i 5 och 6 §§ arbetsgruppens förslag. Näransökan om patent på svensk försvarsuppfinning har gjorts åligger det enligtförsta punkten patentverket att hålla ansökan tillgänglig förgranskningsnämnden, som skall pröva om uppfinningen skall hållas hemlig.Flertalet ärenden hos nämnden torde aktualiseras på detta sätt. Förden händelse uppfinnaren inte ansöker om patent, bör det likväl finnasmöjlighet för honom att få frågan om uppfinningens hemlighål- Även en utomstående bör i sådant fall, om hans rätt är berörd, kunna fåprövning av frågan om uppfinningen skall hållas hemlig. I enlighet härmedföreskrivs i andra punkten att den som vill att en svensk försvarsuppfinning,på vilken patent inte har sökts, skall få offentiiggöras eller eljest yppasskall hos ansöka om prövning om uppfinningen skall hållashemlig. Idenna paragraf anges förutsättningarna för att , när frågaom hemlighållande av en svensk försvarsuppfinning har aktualiserats hos nämndenenligt 5 §, skall kunna förordna att uppfinningen skall hållas hemlig. EnUgt2 § andra stycket och 3 § FufL gäller att får förordna omfortsatt hemlighållande om den finner att uppfinningen är av sådan betydelseför försvaret att den alltjämt bör hållas hemlig. Arbetsgruppens förslaginnebar inte någon ändring i denna del. Som jag har anfört bör detemellertid av lagtexten klart framgå att möjligheten att hemlighålla en svenskförsvarsuppfinning skall tillgripas bara i undantagsfall och när väsentUgaförsvarsintressen påkallar det. I enlighet med dessa överväganden föreskrivs iförevarande paragraf i departementsförslaget, att , om denvid prövning som avses i 5 § finner att uppfinningen är av väsentlig betydelseför försvaret, skall förordna att uppfinningen inte får offentliggöras eller påannat sätt obehörigen yppas. Vidprövningen måste särskUt värderas vilka ölägenheter ett hemlighållande skulleinnebära för den fortsatta tekniska utvecklingen och samhällets intresse av attkunna tillgodogöra sig uppfinningen för civila ändamål. Kan dessa olägenhetereller detta intresse antas vara betydande, bör förordnande om att uppfinningenskall hållas hemlig inte meddelas annat än om det från försvarssynpunkt är ettvitalt intresse att uppfinningen hålls hemlig. Om däremot uppfinningen är av såspeciell natur att den har ringa praktisk betydelse utanför krigsmaterielområdet,behöver inte lika stränga krav uppstäUas när det gäller uppfinningens betydelseför försvaret. Även i sådant fall bör dock av hänsyn till intresset av attforskningen får tillgång till tekniska nyskapelser starka skäl föreligga föratt beslut om hemlighåUande skall få meddelas. fattar beslut av innebörd att uppfinningen inte är avväsentlig betydelse för försvaret och det därför saknas förutsättningar förfortsatt hemlighållande, upphör det förbud som föreskrivs i 4 §departementsförslaget att offentliggöra eller på annat sätt yppa uppfinningenatt gälla. Detta framgår av att förbudet i 4 § gäller endast intill dessgranskningsnämnden prövat sekretessfrågan. Enligtdenna paragraf, som motsvarar 7 § i arbetsgruppens förslag, gäller en tidsfristför prövning rörande uppfinning på vilken patent harsökts. Bestämmelsen motsvarar 7 § arbetsgrappens förslag och 2 § fjärdestycket FufL. Föratt uppfinnaren om uppfinningen inte skall håUas hemlig skall kunnaansöka om patent på uppfinningen utomlands före det s. k. prioritetsåretsutgång, är det nödvändigt att prövar frågan omuppfinningens hemlighållande inom en förhållandevis . I enlighet med deöverväganden som jag har redovisat i det föregående (4.7) anges i paragrafenatt beslut om fortsatt hemlighållande skall meddelas från den dag då beskrivning över uppfinningen med tUlhöranderitning och patentkrav på svenska har inkommit tiU patentmyndigheten. Meddenna bestämning av utgångspunkten för granskningsperiodens beräkning uppnåsöverensstämmelse med de krav på patentansökans innehåll som gäller enligt 9 §andra stycket PatL. Den nya lydelsen innebär inte någon ändring i förhållandetill vad som gäller i fråga om granskningsperiodens början, eftersom 2 §fjärde stycket FufL i praxis ansetts ha samma innebörd, Iparagrafen föreskrivs, att om inte inom den föreskrivnatiden meddelat beslut om fortsatt hemlighållande, uppfinningen upphör att varahemlig enligt försvarsuppfinningslagen. Såvitt gäller hemlighållande avansökningshandlingarna i patentärendet gäller vanliga regler. Enligt 23 §sekretesslagen får handlingarna inte utan sökandens samtycke utlämnas tillannan i vidare mån än som följer av gällande patentlagstiftning. Detta innebäratt, även efter det att uppfinningen inte längre behöver hållas hemlig enligt försvarsuppfinningslagen,handlingarna i patentärendet är hemliga till den tidpunkt när de enligt 22 § PatLskall offentliggöras. Fördet fall att frågan om hemlighållande inte aktualiseras genom en patentansökanutan genom en särskild ansökan till nämnden, föreskrivs i den gällande lageninte någon särskild tidsfrist utan endast att skall prövafrågan utan dröjsmål. Motsvarande föreskrift har tagits upp i arbetsgruppensförslag. För egen del anser jag att någon särskild regel om detta inte behövs ilagen utan att en sådan föreskrift lämpligen bör tas in i instruktionen förnämnden. Såsom tidigare framhållits följer av 4 § departementsförslaget att,om vid sin prövning av en ansökan enligt 5 § andra stycketfinner, att uppfinningen inte är av väsentlig betydelse för försvaret,uppfinningen därefter får offentliggöras. Paragrafeninnehåller regler angående nämndens skyldighet att om pröva förordnande om attuppfinning skall hållas hemlig. Motsvarande bestämmelser finns i 8 § arbetsgrappensförslag och i 2 § tUlämpningskungördsen tiU FufL. På grund av den snabbatekniska utvecklingen finns det i regel inte något behov av att hålla enförsvarsuppfinning hemlig . Rent faktiskt kan det oftaockså vara svårt att hålla uppfinningen hemlig sedan den krigsmateriel somuppfinningen avser kommit i produktion och börjat användas inom krigsmakten.Det är därför angeläget att , sedan den förordnat att en uppfinningskall hållas hemlig, med jämna mellanrum tar upp frågan om hemlighållandet tillomprövning. I enlighet med arbetsgrappens förslag har därför bestämmelserangående omprövning tagits in i lagen. Bestämmelserna innebär att omprövning avförordnandet skall ske inte bara när särskild ansökan härom har gjorts utan såsnart anledning föreligger och minst en gång . Särskild ansökan kangöras inte bara av uppfinnaren utan också t. ex. av den som fått sin ansökan ompatent vilandeförklarad därför att den kolliderar med en tidigare ingivenansökan om patent på en hemlig försvarsuppfinning. Särskild an- ledning tillomprövning kan föreligga t. ex. när ansökan om patent på uppfinningen har avskrivitseller avslagits. Om nämnden finner att uppfinningen är avväsentlig betydelse för försvaret, skall den givetvis upphäva förordnandet omatt uppfinningen skall hållas hemlig. Enligtdenna paragraf kan Kungl, Maj:t medge dispens från förbudet för annan att yppaen försvarsuppfinning. Bestämmelsen saknar motsvarighet såväl i arbetsgruppensförslag som i gällande rätt, I enlighet med de övervägandensom jag har redovisat i den allmänna motiveringen (4.8) har i paragrafentagits in en bestämmelse om att Kungl, Maj:t kan förordna, att uppfinning somomfattas av ett av meddelat förordnande om hemUghållande fåryppas för annan, under förutsättning att hemUghåUandet i övrigt inte' äventyrashärigenom. Dispensbestämmelsen bör tillämpas endast i undantagsfall och baraunder fömtsättning att betryggande garantier lämnas för att sekretessen iövrigt inte äventyras, Paragrafen,som motsvarar 10 § i arbetsgruppens förslag, innehåller bestämmelser om ansökani utlandet om patent på hemlig svensk försvarsuppfinning. Bestämmelsen har igällande rätt närmast sin motsvarighet i 1 § första stycket FufL, Lagens syften skulle uppenbarligen motverkas om det vore tUlåtetatt utom riket ansöka om patent på en hemlig försvarsuppfinning. Detsammagäller om det vore tillåtet att ansöka om sådan skyddsrätt som finns i vissaländers rättssystem och som Ugger nära patenträtten, t, ex, det tyska "Gebrauchsmuster",I överensstämmelse med gällande lag bör därför uppställas ett generellt förbudmot att i utlandet ansöka om patent eller annan skyddsrätt. Som jag harredovisat i den allmänna motiveringen (4,8) finns det emellertid i vissa fallbehov av att kunna ge dispens från förbudet under förutsättning attuppfinningen hålls hemlig också i det främmande landet. I enlighet härmedföreskrivs i första punkten att ansökan om patent eller annan skyddsrätt påsvensk försvarsuppfinning som enligt lagen skall hållas hemlig inte får göras ifrämmande stat, såvida inte Kungl. Maj:t medger det. Bestämmelsen gäller bådeuppfinningar som är hemliga enligt 4 § och uppfinningar som omfattas av ett avgranskningsnämnden enligt 6 § meddelat förordnande. I andra punkten föreskrivs att medgivande till ansökanutomlands bara får lämnas under förutsättning att uppfinningen hålls hemligockså i den främmande stat där ansökan görs. Befogenhet att meddela sådandispens har tidigare ansetts tillkomma granskningsnäranden utan en uttryckligregel. Frågan måste emellertid, som jag har nämnt, anses vara av sådanvikt att beslutanderätten bör tillkomma Kungl. I ett remissyttrande har framhållits att fullständigagarantier knappast kan lämnas för att uppfinningen hålls hemlig i denfrämmande staten. Med anledning härav vill jag framhålla att frågan huruvidagarantierna är betryggande får prövas av Kungl. Maj:t i varje särskilt fall motbakgrunden av eventuella överenskommelser om patentfrågor i samband medförsvarsleveranser och den i staten gällande lagstiftningen. I denna paragraf behandlas frågan om statens skyldighetatt på begäran överta rätten till svensk försvarsuppfinning som skall hållas hemUg.Motsvarande bestämmelser finns i 9 § arbetsgruppens förslag och i 4 § FufL. Om förordnande meddelas om att en försvarsuppfinning skallhållas hemlig har uppfinnaren inte några möjligheter att fritt exploatera uppfinningen.Såsom framgår av vad jag har anfört (4.3 och 9) bör i överensstämmelsemed gällande rätt tas in bestämmelser om att uppfinning skall upphöra att varahemlig om innehavaren har begärt att staten skall överta uppfinhingen mensådant övei-tagände inte skett inom viss . Som regeLtorde övereiiskommelseom statens övertagande av uppfinningen komma att träffas i de fall då upp- tinningenverkligen har betydelse för försvaret. Kommer sådan överenskommelse inte tillstånd är detta ett tecken på att några bärande skäl för sekretess inteföreligger. Förevarande bestämmelse blir sålunda av betydelse som en ytterstagaranti mot att uppfinningar hemlighålls i onödan. Ienlighet med det anförda föreskrivs i första stycket att, när granskningsnämndenbeslutat att en uppfinning skall hållas hemlig, uppfinnaren eller hansrättsinnehavare hos nämnden kan begära att staten övertar uppfinningen (förstapunkten), samt att, om nämnden finner att förordnandet skall bestå,handlingarna i ärendet skall överlämnas tUl Kungl. Maj:t eller myndighet som Kungl.Maj:t bestämmer (andra punkten). Enligt andra stycket första punkten upphörförordnandet om hemlighållande att gälla, om inte staten har övertagituppfinningen efter det att begäran om övertagande inkom tillgranskningsnämnden. För att prövning av frågan om hemlighåUandeinte skall ta större del av fyramånadersfristen i anspråk än som är nödvändigt,bör i instraktionen för nämnden föreskrivas att prövningen skall ske utandröjsmål. Denangivna fyramånadersfristen kan i vissa situationer visa sig vara alltför kort.Med de stränga krav som uppställs för att förordnande om hemlighållande skallfå meddelas, får det visserligen antas att staten i regel har ett starktintresse av att överta uppfinningen. Emellertid kan utredningen om vilkenersättning som skall betalas för uppfinningen visa sig vara komplicerad. Iundantagsfall bör därför såsom enligt gällande rätt fristen kunna förlängas. Iandra stycket andra punkten föreskrivs därför att Kungl. Maj:t, om särskUdaskäl föreUgger, kan förlänga fyramånadersfristen med ytterligare . I 4§ FufL anges att staten skall ha förvärvat all rätt till uppfinningen"genom expropriation eller annorledes". Enligt min mening är det dockinte nödvändigt att i lagtexten närmare ange på vilka sätt statens övertagandeav uppfinningen kan ske. Att expropriation kan tUlgripas framgår av 13 §departementsförslaget. De citerade orden har därför fått utgå. Iparagrafen, som motsvarar 11 § i arbetsgruppens förslag, meddelas bestämmelserom vilandeförklaring av ansökan om patent. Somhar anförts i den allmänna motiveringen (4.4) bör systemet med hemligt patentersättas av ett system som innebär att ansökningen om patent förklaras vilandeså länge uppfinningen hålls hemlig enligt försvarsuppfinningslagen. VUandeförklaringbör emellertid inte ske förtän ansökan har godkänts för utläggning. Genom attpatentverkets granskning av ansökningen fortsätter fram till godkännandet för utiäggningtillgodoses uppfinnarens intresse av att få kännedom om patent- verketsbedömning av nyhetskrav och patenterbarhet. Enligt vad patent- ochregistreringsverket uppgett leder de ansökningar som godkänts för utiäggning iövervägande antalet fall till patent. Detta innebär i praktiken att så gottsom samtliga icke patenterbara uppfinningar genom avslag eller avskrivning blirutmönstrade och slutligt avgjorda på detta stadium. Sedan ansökningen godkäntsför utiäggning kan sökanden inte utvidga patentkraven eller på annat sättändra ansökningen i utvidgande riktning. Efter denna tidpunkt torde därförpatentansökningen kunna läggas till grund för en överenskommelse omöverlåtelse av rätten till uppfinningen. Omen ansökan om patent avskrivs eller avslås, är detta en omständighet som börföranleda att enUgt 8 § på nytt pröva frågan omuppfinningens hemUghållande, Beror avskrivningen eller avslaget på attuppfinningen inte motsvarar patentlagens patenter-barhetskrav, torde den somregel inte heller ha den betydelse för försvarsändamål att den bör hållashemlig och förordnandet om hemlighållande bör därför upphävas. Däremot kan detfinnas skäl att låta förordnandet bestå, om avskrivningen eller avslaget berorpå formella brister i ansökningen, t. ex. att ansökningsavgift inte har erlagts.Detsamma kan vara fallet, om ansökningen har avskrivits eller avslagits därföratt den inte skiljer sig tillräckligt mycket från en uppfinning på vilkenpatent redan har meddelats. I synnerhet torde anledning kunna föreUgga att låtaförordnandet bestå, om det redan meddelade patentet är hemligt enligt äldrelag. Sedan ansökningen hargodkänts för utläggning, skall ansökningen vilandeförklaras. Utläggning ochoffentliggörande av ansökningen enligt 21 och 22 §§ PatL skall således inteske. Sökanden skall uppenbarligen inte heller på detta stadium avkrävastryckningsavgift enligt bestämmelserna i 20 § PatL, Arbetsgruppenhar föreslagit en bestämmelse av innebörd att 20 23 §§ PatL inte skalltillämpas på ansökningen så länge den är hemlig enligt lagen. Förslaget kan iprincip godtas. Någon hänvisning till 23 § PatL behöver dock inte tas in,eftersom denna bestämmelse för sin tUI-lämpning föratsätter att utläggning harskett och någon hänvisning till detta lagram torde därför inte behövas. Ienlighet med vad jag nu har anfört föreskrivs i första stycket av förevarandeparagraf i departementsförslaget att när ansökan om patent på uppfinning somavses med förordnande enligt 6 § har godkänts för utiäggning, ansökningen skallförklaras vilande i avbidan på att förordnandet upphör att gälla (förstapunkten) samt att bestämmelserna i 2022 §§ PatL ej skall tillämpas så längeförordnandet består (andra punkten).