prop · FU03137 · 1971-12-31 00:00:00 — Den har upprättatsmed den svenska miljöskyddskungörelsen (1969: 388) som förebild. Stadgan avserendast skydd mot vattenförorening, 17 §§ motsvarar med erforderligaredaktionella ändringar 17 §§ i kungörelsen. Den i 2 § i stadgan intagna uppräkningenav fabriker eller andra inrättningar för vUka föreligger tUlståndstvångmotsvarar emellertid inte endast 2 § i kungörelsen utan även 8 §, enligtvilken paragraf endast föreligger anmälningsskyldighet, I finns motsvarandebestämmelser i förordningen om förhandsåtgärder för skydd av vatten6.4.1962/283. Även de finska bestämmelserna har beaktats vid upprättandet avstadgan. Oaktat tillståndsplikt enligt stadgan föreligger i mycket storomfattning har det ansetts lämpligt med en reservbestämmelse i 5 att internanmälningsplikt skall gälla i den mån tillståndsplikt inte föreUgger enligt 27§§, Stadgan innehåller i 9 en övergångsbestämmelse som i huvudsak motsvararpunkt 2 i övergångsbestämmelserna till miljöskyddskungörelsen. Förslaget till tilläggsöverenskommelse till 1949 årsflottningsöverenskommdse Som redan angivits bör flottnmgsöverenskommelsemed tillhörande stadga få fortsätta att gälla (se i SÖ 1949: 5 och1964: 28, prop, 1949: 61 och 1964: 151 samt i prop, 1949: 34 och prop,1964: 58), Förslaget tUl tUläggsöverenskommelse innehåller fyraartiklar. Den i bilaga till tUläggsöverenskommelsen intagna tilläggsstadganinnehåller femton paragrafer. I art. I i tilläggsöverenskommelsen anges, atttilläggsstadgan innehåller bestämmelser om avveckling av den allmännaflottningen och om återställningsåtgärder, I art. II anges, att vad som är föreskrivet i stadgan omlänsstyrelse skall avse gränsälvskommissionen och att kommissionen skall trädai flottningsstyrelsens ställe, om det inte finns någon flottningsförening.Art. III motsvarar kap, 12 art, 5 tredje stycket i gränsälvskommitténs förslagtUl gränsälvsöverenskommelse och föreskriver, att avgift enligt art, V iflottningsöverenskommelsen inte längre skall utgå samt att tidigare uttagna ochej ianspråktagna avgifter skall tUlföras den i gränsälvsöverenskommelsenangivna fonden. IV gesbestämmelser om frihet och lättnader för dem som sysslar medåterställningsåtgärder att överskrida . Tilläggsöverenskommelsenskall träda i kraft med gränsälvsöverenskommelsen. I tUläggsstadgan bygger 114 §§ svenskalagstiftning om återställningsåtgärder i avlyst flottled. I tUlämpliga delarhänvisas till de svenska förarbetena (prop, 1969: 104, 3LU 43, rskr 302, SFS1969: 396399), 114 §§ motsvarar i huvudsak följande svenska lagrum: 1 § 81 §lagen (1919: 426) om flottning i allmän flottled (FL) 2 § 25 §tredje stycket och 32 § andrafemte styckena FL 4 § 6 kap. 28 § vattenlagen 5 § 82 § FL 6 § 82 a § första stycket FL 7 § 82 a § andra stycket FL samt 1 § kungörelsen (1969:399) om förvaltare för avlyst flottled (KK) 8 § 2 § KK 9 § 82 a §fjärde stycket FL 10 § 82 a § tredje stycket FL samt 3 § KK 11 § 5 § KK 12 § 82 a § femte stycket FL 13 § 6 § KK 14 § 73 § andra och tredje styckena samt 74 § tredjestycket FL 15 § i tilläggsstadgan innehåller bestämmelser för enskildflottning, när allmän flottning inte pågår. Enskild flottning får bedrivasefter anmälan till gränsälvskommissionen i enlighet med av kommissionen Om flera än en vill bedriva enskild flottning, är dessa skyldigaatt genast bilda en flottningsförening. Det åligger gränsälvskommissionen attse till att flottningsförening bildas, FöreUgger ingen beaktansvärd risk försammanblandning av olika ägares flottgods behöver dock någon flottningsföreninginte tillskapas. Närmast avsees här sådana fall då flottning bedrivs på skildaområden i älven och det är stort avstånd mellan områdena." Sedanlänge har vissa frågor som rör utnyttjandet av de finsk-svenskagränsvattendragen reglerats i överenskommelser mellan de bägge staterna. Dettagäller framför allt flottningen och fisket. I det första hänseendet föreliggeren utförlig reglering, innebärande bl. a. att flottningen skall handhas av engemensam flottningsförening. Reglerna om fisket behandlar i huvudsak laxfisketi älvarna, vilket på bägge sidor om gränsen har ansetts tUlkomma staternasjälva, men upptar även vissa föreskrifter som går utanför denna ram. Andrafrågor om nyttjandet av vattnet, t. ex. sådana som rör byggande i vatten,vattenreglering, vattentäkt och förorening, har däremot inte gjorts till föremålför konventionsreglering, utan i dessa hänseenden gäller vardera statensinterna rätt. Påinitiativ av inleddes i samarbete mellanFinland, och utredning rörande möjligheterna att gemensamtutnyttja vattenkraftsresurserna på . Detta utredningsarbeteaktualiserade frågan om en mer omfattande vattenrättslig konvention rörandenyttjandet av de finsk-svenska gränsvattendragen, och tillsattesfinsk-svenska gränsälvskommittén med uppdrag att utarbeta förslag till ensådan konvention. fullgjort sitt uppdrag och dess förslag remissbehandlats i Finlandoch har överläggningar ägt rum mellan företrädare för de båda staterna.Härvid har kommitténs förslag överarbetats på grundval av remisskritiken och medbeaktande av den utveckling som har ägt rum sedan förslaget lades fram. Detnu föreliggande förslaget till gränsälvsöverenskommelse innehåller en utförligmateriell reglering i fråga om byggande i vatten, vattenreglering, fiske ochskydd mot vattenförorening inom ett område som omfattar gränsälvarna medtillflöden, sidoflöden och särskilda utflöden samt skärgårdsområdet utanförTorne älvs mynning. Regleringen bygger på gällande fiiisk och svensk rätt. mån konventionsreglering saknas blir vardera statens interna rättsubsidiärt till-lämplig. För tiUämpning av överenskommelsen inrättas engemensam finsk-svensk gränsälvskommission. Beträffande byggande i vatten föreskrivs som huvudregelatt byggande får ske endast om det prövas från allmän eller enskild synpunktmedföra fördel som väsentligt överväger olägenheterna. Företag som är av meraingripande beskaffenhet i avseende på befolkningens lev-nadsförhåUanden eUernaturförhållandena eller eljest med hänsyn till betydande allmänt intresse fårkomma till stånd endast under förutsättning att företaget är av synnerlig viktför näringslivet eller för orten eller eljest från allmän synpunkt. Byggandefår inte ske utan tillstånd, såvida inte byggandet är av ringa omfattning ochdet är uppenbart att allmänt eller enskUt intresse inte påverkas menligt. Beträffandeföretag av större betydelse skall tillåtlighetsfrågan och frågan om de villkorsom skall gälla för företaget med hänsyn till allmänna intressen underställasbåda regeringarna. Dessa skall kunna förbehålla sig prövningsrätt även i andrafall, Bestämmelsema om byggande i vatten gäller i tillämpligadelar även för vattenreglering. Tillstånd till vattenreglering kan ges för atttillgodose vissa allmänna intressen. Rätt för annan att ansluta sig tillvattenregleringsföretag skall föreligga. Bestämmelser om tvångsdelaktighetföreslås inte, men avgiftsskyldighet skall kunna åläggas den som tUlgodogör signytta av vattenreglering. Bestämmelserna om fiske i gränsälvsöverenskommelsen avserfiskådra i älvområdet, fredningszoner i havsområdet, vissa andra fiskeförbudi havsområdet samt samfällt utnyttjande av laxfisket. Föreskrifterna omfredningszoner överensstämmer i sak med bestämmelser som togs in iTorneälvsstadgan. Beslut av gränsälvskommissionen om upplåtelse av samfälltlaxfiske skall för att bli gällande stadfästas av båda regeringarna. I bilagatill gränsälvsöverenskommelsen har intagits stadga för fisket inom älvsfiskeområde. Stadgan innehåller en rad föreskrifter om fiskets vård ochbedrivande, bl. a. rörande fisketider, redskap och minimimått på fisk som fårfångas. Bestämmelserna om skydd mot vattenförorening igränsälvsöverenskommelsen har utarbetats huvudsakligen med den svenska miljöskyddslagensom förebild. FöroreningskapiUet inleds med ett allmänt straffsanktioneratförbud mot förorening av vattenområde i vidare mån än som är tillåtligt enligtöverenskommelsen. Eftersom förbudet i motsats till de följande tiUåUighetsreglernainte innehåller någon begränsning till vad som härrör från mark, byggnad elleranläggning, är förorening som inte härrör från användningen av sådan egendomhelt förbjuden. Beträffande användning av mark, byggnad eller anläggning påsätt som medför förorening föreslås i huvudsak samma regler om förutsättningarför verksamhetens tiUåtiighet, om skyldighet att vidta skyddsåtgärder etc. somgäller enligt miljöskyddslagen. Den som använder eller ämnar använda mark,byggnad eller anläggning på sätt somkan medföra förorening av vattenområde har rätt att få verksamhetenstillåtlighet prövad av gränsälvskommissionen. TUlåtlighetsfrå-gan skallunderställas båda regeringarnas prövning när kommissionen finner det påkallateller endera regeringen har förbehållit sig prövningsrätt. I en som bilagatill överenskommelsen intagen stadga har efter mönster av den svenskamiljöskyddskungörelsen meddelats föreskrifter om obligatorisk prövningbeträffande vissa slag av verksamhet. I den mån tUlståndspUkt inte föreliggerblir interna bestämmelser om anmälningsplikt tillämpliga. Har tiUstånd intemeddelats, kan fråga om förbud mot viss verksamhet tas upp av kommissionen påbegäran av myndighet eller enskUd sakägare i någondera staten. Medhänsyn tUl att den allmänna flottningen i gränsälvarna skall upphöra efterinnevarande säsong har de av kommittén föreslagna bestämmelserna om flottninginte tagits upp i det sluUiga förslaget. I stället föreslås att den gällandeflottningsöverenskommelsen skall bibehållas och kompletteras med föreskrifterom återställningsåtgärder i flottleden efter flottningens upphörande. har utformats efter mönster av den genomförda svenskalagstiftningen härom. Denföreslagna gränsälvskommissionen skall i de nationella myndigheternas ställepröva tillstånds- och ersättningsfrågor samt handha vissa tiUsynsuppgifter ochandra administrativa funktioner, bl. a. beträffande fisket. Kommissionensbefogenheter inskränks av regler om underställning till båda regeringarna avbl. a. viktigare tUlståndsfrågor. Kommissionen skall bestå av sex ledamöter,tre från vardera staten. För gUtigt beslut krävs i princip att minst tvåledamöter från vardera staten är överens. Uppnår ingen mening sådant röstetal skalli ersättningsfrågor den mening gälla som omfattas av flertalet medlemmar frånden stat där skadan uppkommer medan annan fråga skall hänskjutas tillregeringarna för avgörande. Kommissionens beslut i ersättningsfrågor fåröverklagas hos vattenöverdomstolen i den stat där skadan uppkommer. Dess besluti andra frågor vinner laga kraft. Intern lagstiftning om särskildarättsmedel skall i tillämpliga delar lända till efterrättelse, såvitt beslutetrör intresse i den staten. Gränsälvsöverenskommelsenföreslås efter ratifikation träda i kraft . Vidden svenska remissbehandlingen av kommittéförslaget har uppfattningarna gåttisär i fråga om behovet av den föreslagna överenskommelsen. Flertaletremissinstanser har ansett att ett sådant behov föreligger. Vissaremissinstanser har dock pekat på flera olika omständigheter som föranlederatt detta behov är mindre nu än vad som gällde när kommitténs arbete inleddes.Sålunda har erinrats om att någon utbyggnad av vattenkraften i älvarna intetorde vara aktuell, att den allmänna flottningen där skall upphöra samt attsvenska statens rätt till laxfisket nu har blivit fastslagen genom dom avhögsta domstolen. Från företrädare för naturvårdsintresset har uttryckts farhågorför att den föreslagna överenskommelsen genom att tillhandahålla en rättsligreglering rörande byggande i vatten skulle underlätta en frånnaturvårdssynpunkt icke önskvärd utbyggnad av vattenkraften. Fleraremissinstanser har pekat på att tidpunkten för en överenskommelse är olämplig,eftersom den pågående översynen av den svenska vattenlagen skulleaktualisera en omarbetning av överenskommelsen. De remissinstanser som ärkritiska mot kommittéförslaget framhåller i allmänhet att det behov avsamordning som föreligger, exempelvis i föroreningsfrågorna, torde kunnatillgodoses genom samarbete mellan berörda nationella myndigheter utan stöd aven särskild internationellrättslig reglering. Den tveksamhet rörande behovet av en överenskommelse somhar yppats av vissa svenska remissinstanser har inte någon motsvarighet påfinsk sida. Vid de överläggningar som har ägt rum efter remissbehandlingen harockså från finskt håll understrukits att det är angeläget att enöverenskommelse kommer till stånd möjligt. Stor betydelse bör vidaretUlmätas det förhållandet att en sådan inställning har kommit till uttryck äveni yttranden från de svenska remissinstanser som närmast företräder de lokalaintressena i området. Erfarenheten visar också att ett inte närmare regleratsamarbete mellan nationella myndigheter på ömse sidor om gränsen stöter påsvårigheter, bl. a. därför att organisationen i vissa hänseenden inte ärparallell. Det är riktigt att någon utbyggnad av vattenkraften igränsälvarna eller i tillflödena på den svenska sidan inte är aktuell. Jag villi detta sammanhang erinra om att det i årets statsverksproposition (prop. 15 s. 154) har deklarerats att älv bör helt undantas frånutbyggnad. Upprättandet av en finsk-svensk gränsälvsöverenskommelse sominnehåller regler om byggande i vatten får inte uppfattas som någon ändradinställning härvidlag. Jag vill emellertid också peka på att det inte äruteslutet att det kan bli fråga om kraftutbyggnad i de finska tillflödena. Enöverenskommelse garanterar för ett sådant fall att svenska intressen beaktas. Ipraktiken leder överenskommelsen till att en utbyggnad inte kan komma tillstånd utan den godkännande. I övrigt vill jag särskiltframhålla att överenskommelsen öppnar möjlighet att reglera frågor om utsläppav avloppsvatten och annan förorening i älven. Dessa frågor får allt störrebetydelse även i dessa trakter. Mot bakgrund av det anförda anser jag att enöverenskommelse av föreslaget innehåll bör komma till stånd. Vad beträffarvalet av tidpunkt för överenskommelsens genomförande med hänsyn till pågåendeöversyn av den svenska vattenlagen vill jag anföra följande. En överenskommelseav detta slag måste av naturliga skäl få karaktären av en kompromiss mellan de berörda ländernas internalagstiftning. Vid den överarbetning av kommittéförslaget som har skett efter remissbehandlingenhar hänsyn kunnat tas till de senaste årens svenska lagstiftning om miljöskyddoch om återställningsåtgärder i avlyst flottled. Flera av de avvikelser frånden svenska vattenlagen som återfinns i förslaget står i god överensstämmelsemed de direktiv som gäller för vattenlagsutredningens arbete. Mot bakgrund avdet nu sagda kan jag inte se någon anledning att nu uppskjuta genomförandet aven överenskommelse. Det är f. ö. ingalunda säkert att en senare tidpunktskulle visa sig lämpligare med hänsyn till den interna rättens läge i de bådaländerna. Som kommittén har framhållit får det förutsättas att förhandlingartas upp om revision av överenskommelsen, om någondera statens internalagstiftning skulle undergå väsenUiga förändringar. Jag vill emellertidunderstryka att det knappast kan bli fråga om sådana åtgärder annat än dåändringarna är av genomgripande praktisk betydelse. Denföreslagna överenskommelsen innebär att befogenheter som tiUkommer svenskadomstolar och svenska administrativa myndigheter överförs till ett särskiltorgan, gränsälvskommissionen, i vilket ingår ledamöter från annan stat. Detskulle möjligen kunna ifrågasättas om en sådan ordning är godtagbar frånkonstitutionell synpunkt. Härvid är emellertid att märka att de föreslagnaomröstningsreglerna för kommissionen innebär dels att beslut i andra frågor änersättningsfrågor inte kan komma till stånd utan att det föreligger majoritetför beslutet i bägge de nationella grupperna bland kommissionens ledamöter,vartill kommer att åtskilliga sådana frågor skall hänskjutas till regeringarnaför avgörande, dels att avgörande för beslut i ersättningsfrågor som rörsvenska skadelidande blir den mening som omfattas av majoriteten blandkommissionens svenska ledamöter. Beslut i sistnämnda grupp av frågor kandessutom överklagas till svensk domstol. Med hänsyn till det nu sagda synesnågra konstitutionella betänkligheter inte möta mot den föreslagnaöverenskommelsen. Emellertid är överenskommelsen av sådan beskaffenhet att denkräver godkännande enligt 12 § regeringsformen. Frågan om inhämtandeav sådant godkännande torde få tas upp sedan överenskommelsen har undertecknats. I desvenska remissyttrandena över kommitténs förslag har en rad synpunkter pådettas utformning i skilda avseenden förts fram. Vid de gemensammaöverläggningar som därefter har ägt rum har dessa synpunkter i många fallkunnat tillgodoses. På åtskilliga punkter har kritiken dock lämnats obeaktad.Skälen för de ändringar i förhållande till kommittéförslaget som haröverenskommits vid överläggningarna framgår av de därvid upprättade gemensammamotiv som jag har redovisat. För min del anser jag att de förslag til!gränsälvsöverens- Kommelseoch till tUläggsöverenskommelse tiU flottningsöverenskommdse somutgör resultatet av överläggningarna är lämpligt utformade och bör godkännasfrån svensk sida. Med hänsyn till att förslagen har tiUkommit vid förhandlingarmellan finska och svenska representanter och att tiUämpningen skall ankomma påen gemensam finsk-svensk kommission anser jag mig inte böra gå in på någondetaljdiskussion av de synpunkter som har förts fram vid remissbehandlingen avkommitténs betänkande. Frånfinsk sida har meddelats, att man är beredd att underteckna förslagen. Underåberopande av det anförda hemställer jag, att Kungl. Maj:t för sin delgodkänner de föreliggande förslagen till dels gränsälvsöverenskommelse mellanSverige och , dels tUläggsöverenskommelse till överenskommelsen den 17februari 1949 mellan och om flottningen i och och beslutar, att överenskommelserna skall undertecknas. Vadföredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övriga ledamöterhemställt bifaller Hans Maj:t Konungen. överenskommelsemellan och angående gränsvattendragen Sverigesregering och har i syfte att säkerställa ett sådant nyttjandeav gränsvattendragen, som står i bästa möjliga överensstämmelse med de bådarikenas och gränsbygdens intressen, träffat följande överenskommelse förordnande av vissa vattenrättsliga och fiskerättsliga frågor beträffande dessavattendrag. Överenskommelsenäger tillämpning på följande vattenområden: Könkämä och Muonio älvar samt dendel av älv och de sjöar i vUka mellan och Sverigelöper (gränsälvarna), desjöar och vattendrag vilka utgör sidogrenar av eller tillflöden tillgränsälvarna, desärskilda utflöden som bildas av älvs skilda mynningsgrenar, den del avBottniska viken som ligger inom finska och svenska Nedertorneå socknar. Överenskommelsensbestämmelser om fiske och om flottning har särskUda tillämpningsområden enligtvad som anges i kap. 5 art. 1 och kap. 6 art 1. åtgärd,som innebär byggande i vatten enligt kap. 3, vattenreglering enligt kap. 4eller utsläppande av fast eller flytande avfall eller annat ämne enligt kap. 7,om åtgärden utföres inom gränsälv, åtgärdav samma beskaffenhet, om åtgärden eljest utföres inom till-lämpningsområdet,såsom det bestämts ovan i art. 1 första stycket, i endera staten och kanmedföra verkningar i den andra staten, fiskeoch flottning inom de i kap. 5 art. 1 och kap. 6 art. 1 angivna särskildatillämpningsområdena. Deav överenskommelsen berörda vattenområdena skall enligt de närmare grunder somanges i denna överenskommelse nyttjas så, att båda länderna får tillgodonjutafördelarna av gränsvattendragen och gränsbygdens intressen främjas på bästasätt. Vikt skall fästas vid naturvårdsintresset; såsom angelägna behov skallbeaktas, att fiskbeståndet tryggas och förorening av vattnet motverkas. Om i visst fall med anledning av byggande i vatten krävesförhållandevis omfattande åtgärder för att avhjälpa olägenhet för flottning,skall staterna gemensamt överväga om och i vad mån åtgärderna kan bekostas avallmänna medel. I gränsälvarna med sidogrenar skall lika lott ivattenmängden tillkomma vardera sidan, även om större del därav framrinnerinom den ena staten än inom den andra. Härigenom rubbas ej den rätt tillvattnet som enskild kan grunda på dom, urminnes hävd eller annan särskUdrättsgrand. Den som äger eller har nyttjanderätt till strand vidgränsälv får oavsett förfoga över annan tillhörigt vattenområdeutanför stranden för anordnande av mindre brygga, båt-, bad- eller tvätthuseller annan sådan byggnad, I gränsälv äger envar taga vatten och is tUl husbehoveller för annat likartat ändamål nyttja vattnet. Vattenområde får ej tagas i anspråk för ändamål som avsesi denna artikel, om områdets ägare tillskyndas nämnvärd olägenhet därav ellerom fiske eller flottning lider intrång. Vad i artikeln stadgas utgör ej hellergrand för att åsidosätta sådana föreskrifter angående samfärdsel överriksgränsen, som utfärdats i annan ordning. I enlighet med bestämmelser i gränsregleringstraktaten den8/, art. 4, äger innevånarna i vardera staten rätt att frittfärdas med båt å gränsälvarna samt att, om det är nödvändigt med hänsyn tillbåtfartens säkerhet eller för förhalning av båtar, lägga tUl vid denmotliggande stranden. I den mån överenskommelsen icke innefattar särskildabestämmelser skall inom vardera staten den där gällande lagstiftningentillämpas. För samverkan meUan staterna vid tillämpning avöverenskommelsen skall finnas en ständig, av staterna gemensamt tillsattkommission (finsk-svenska gränsälvskommissionen). skall bestå av sex medlemmar, avvilka regeringen i vardera staten utser tre. Av vardera statens medlemmarskall en vara lagkunnig och erfaren i domarvärv samt en vara tekniskt sakkunnig;den tredje skall vara en med gränsbygdens förhållanden väl förtrogen personsom utses, den finska medlemmen efter förslag av i länoch den svenska medlemmen efter förslag av i . Bland vardera statens medlemmar förordnar regeringen enatt växelvis staterna emellan, i sänder, vara ordförande och viceordförande i kommissionen. För varjemedlem utses i den ordning som gäller för medlemmen en eller flera ersättare,som uppfyller de för medlemmen stadgade behörighetsvillkoren. Till kommissionens förfogande skall ställas sekreterareoch den övriga personal som kommissionen behöver. föranstaltar enligt eget bestämmandeom de undersökningar och utredningar som påkallas för att den skaU kunnafullgöra sina åligganden enligt denna överenskommelse. Kommissionenkan träda i direkt förbindelse med myndigheter i vardera staten samt påkalladeras biträde för erhållande av upplysningar och för det samråd som ärbehövligt. Vid behoväger kommissionen anlita sakkunniga för särskUda utredningsuppdrag. Vardera staten avlönar de kommissionsmedlemmar som utsettsav staten. Övriga kostnader för kommissionens verksamhet, vilka icke uppenbarligenär att anse som blott endera statens utgifter, skall gäldas till lika delar avstaterna. Medlem av gränsälvskommissionen är underkastadstraffrättsUgt tjänstemannaansvar enligt lagen i den stat vars regering utsetthonom. För befattningshavare hos kommissionen skall i fråga om sådant ansvargälla vad lagen i den stat där han har sitt hemvist stadgar beträffande densom är anstäUd i allmän tjänst. Medlem av och befattningshavare hos kommissionen skallunder utövning av sin tjänst åtnjuta straffrättsUgt tjänstemannaskydd ienlighet med vad lagen i den stat där utövandet äger ram stadgar för den som äranställd i allmän tjänst. I en genom särskild överenskommelse mellan de bådastaterna fastställd stadga skall föreskrifter meddelas om kansliort förgränsälvskommissionen samt om behandlingen av mål och ärenden hos kommissionenoch kommissionens verksamhet i övrigt, i den mån bestämmelser härom ej ärupptagna i denna överenskommelse. Såsom byggande i vatten anses i denna överenskommelse:uppförande av anläggning i vattenområde, reglering av vattenstånd ellervattenavrinning, bortledande av vatten från vattenområde, vidtagandeav annan åtgärd, som kan föranleda ändring av vattenståndet ellervattenföringen eller av vattnets djup eller läge.