prop · FU031 · 1971-12-31 00:00:00 — Dedatakontor sora ingår i nuvarande uppbördssektioner föreslås vara organiseradepå samma sätt även i fortsättningen. 1971:1 Bilaga 14 13 1.3 Huvudenheten förallmän förval'.ning och förvaltningsrättskipning (förvaltningsavdelningen) Till denna avdelningkommer atl höra uppgiften all dels handlägga en stor mängd förvaltningsärenden,deis svara för kansli- och beredningsfunktioner ål länsskatterälten ochlänsrätten. Personal inom avdelningen skall också fungera som domare irätterna. Kommittén har som ellalternativ övervägt en integrering av de båda rätternas kansli- ochberedningsfunktioner genora all organisatoriskt samraanföra dessa uppgiftertill en och samma underenhet. Avdelningen skulle då bli indelad i en rättsenhetoch en eller flera enheter för förvaltningsärenden. Koraraittén har dockstannat för atl beredningsfunklio-nerna för de båda rätterna åtminstone tillsvidare bör hållas isär. Dessa funktioner bör således fördelas efterämnesoraråden och inle efter beslutsinstans. Det innebär att beredning ochföredragning i länsrätten ombesörjs av den personal sora svarar för beredningoch föredragning av förvaltningsärenden inora motsvarande ämnesområde: socialaärenden, körkorlsärenden etc. Därför föreslår kommittén all avdelningen iprincip organiseras med två underenheter, en för länsskatterätlens ärenden rättsenheten och en för allmänna förvaltningsärenden och länsrättens ärenden allmänna enheten. De egentliga kanslifunktionerna såsora diarieföring,expediering, bevakning av delgivningar och förande av register övernämndemännen bör dock, i de fall lokalmässiga förhållanden inle omöjliggör del,hållas samraan för de båda rätterna. Även om det inle ansettslämpligt att helt samordna beredningsfunk-lionerna för de båda rätterna anserkommittén det önskvärt, att i vart fall den yngre juristpersonalen gesmöjlighet all bereda ärenden ål båda rätterna. Kommittén föreslår att sådanpersonal skall vara gemensam för hela förvaltningsavdelningen. Härigenom fåravdelningens ledning raöjligheter att utjämna förekommande arbetstoppar. Enligtdepartementschefens uttalande (prop. 1970:103 s. 152) skall ordförande irättema, vilken bör utses av Kungl. Maj:t och ha ställning som doraare, kunnavara antingen chefen för avdelningen eller chefen för någon av de enheter soraraotsvarar nuvarande allraänna sektionen och prövningsnärandens kansli raed denarbetsfördelning raellan dem som bestämmer. Kommittén förutsätteratt avdelningens chef skall vara chefsdomare i båda rätterna. Hansarbetsinsatser kan emellertid beräknas bli lill stor del ianspråktagna förförvaltningsgöro-raål. De båda underenhetscheferna bör också enligt koraraitténsmening ha skyldighet all fungera som domare i båda rätterna, även om var och enav dem av naturliga skäl huvudsakligen kommer att koncentrera sig på en avrätterna. Innehavarna av de särskilda domartjänster som föreslås i vissa länavses också bU gemensamma för båda rätterna. 1971:1 Bilaga 14 Civildepartenientet 14 Kommittén harövervägt huruvida den administrativa enheten, med arbetsuppgifter som i stort anges iprincipbeslutet, skall inordnas i någon av avdelningarna närmast förvaltningsavdelningen eller vara fristående från dessa ochsortera direkt under ledning. Kommittén har, med särskiltbeaktande av enhetens karaktär av ett för hela gemensamtserviceorgan, stannat för att föreslå sistnämnda lösning. Bidragande tUl detta ställningstagande har också varit vad kommittén föreslår om ledningsfunktionerna inoralänsstyrelsen. Arbelsuppgiftema inom enheten utgörsenligt kommitténs mening av tre naturligafunktionsgrupper personal och löner, ekonomi samt administrativservice. Personal- och lönefunktionen omfattar all personaladministration inklusive utbildning ochinformation; ekonomifunktionen omfattar anordnings- ochbokföringsväsendet, kassaverksamhelen särat den ekonoraiska planeringen och denadministrativa servicefunktionen övrig verksamhet inom enheten. Till denna hörbl. a. rationaliserings- och organisationsfrågor, lokal- ochintendenturfrågor, ledningen av förlänsstyrelsen gemensara personal samt enhetens diarie- och skriv-funktioner.Koraraittén föreslår på grund härav att arbetet inora den adrainistralivaenheten i princip organiseras så atl dessa tre funktionsgrupper utgör underlagför var sin underenhet. Det förutsätts dock att personalen vid behov skallkunna utnyttjas inom alla tre underenheterna. Vissa ärendegruppersom nu tillhör aUmänna sektionen och planeringssektionen lorde i fortsättningen böra handläggas pålänspolischefens expedition. Någon förändring i länspolischefensorganisatoriska ställning uiora bör dock enligt koraraitténsmening inte ske i detta sammanhang. 1970:103 har tanken på attinrätta särskilda souschefsljänster vidlänsstyrelsema i princip avvisats. I stället sägs, att chefen för en av huvudenheterna bör förordnas av Kungl. Maj:l somlandshövdingens ställföreträdare. Del tilläggs emellertid all defortsatta övervägandena får utvisa om det är lämpligt atl i vissa län göraavsteg från denna princip och där inrätta särskild souschefstjänst. Även om det inte sägs i propositionen harkommittén utgått från att ställföreträdarskapet på samma sätt som vidcentrala myndigheter inte skall innebära endast skyldighet atl tjänstgöra ilandshövdingens ställe vid vakans, ledigheto. d. utan utgöra en möjlighet till kontinuerlig avlastning av landshövdingensarbetsbörda i dennes egenskap av chef. Däremotfinner koraraittén inle lärapligt och knappast ens möjligt 1971:1 Bilaga 14 15 alt generellt reglera en viss fördelning avledningsfunktionerna mellan landshövdingen och hans ställföreträdare, 1. ex. säatt ställföreträdaren skall svara för interna ledning. Det börfå ankoraraa på varje landshövding att själv avgöra i vilken orafallning och ivilka avseenden han behöver delegera ledningsuppgifter till ställföreträdaren.Med denna uppfattning finner koraraittén del svårt atl nu ange vissa län utöver där ställföreträdarskapet kan beräknas få sådanomfattning alt behov av särskUd tjänst finns för ändamålet. I vart fall ärkommittén övertygad om atl inte enbart invånarantalet i länen kan ligga tiUgrund för en sådan bedöraning. Koraraittén föreslår därför ingen ny särskildsouschefstjänst. 1.7 Avvikelser från normalorganisationen Koraraittén föreslåravvikelser från normalorganisalionen för endast två län, Stockholras län ochGotlands län. Dessa frågor redovisas i det följande. Koraraittén hänvisar lillatt statskontorets organisationsundersökningar vid länsstyrelserna bl. a. hargett som resultat all beslut i vissa ärende-grapper flyttats frånlänsstyrelserna till andra myndigheter. Sådana överflyttningar har skett ulanpersonalökningar hos dessa myndigheter. Andra ärendegrapper har bringats attminska i omfång genom att förutsättningarna för deras anhängiggörande ilänsstyrelse förändrats. De besparingseffekter, som på detta sätt åstadkommitsoch som genomsnittligt uppgår tiU någon årsarbetskraft per länsstyrelse, har lagilsi anspråk i första hand för all möta behovet av utvidgning på oraråden däranspråken på insatser ökat. Vissa av arbetsuppgifter haruppmätts genom arbets-studier. Så är fallet med uppgifterna inora nuvarandeallraänna sektionen inklusive socialdetaljen inora socialsektionen och inomvissa delar av planeringssektionen saml inora karaeralsektionen. De mått soraerhållits på detta sätt har använts vid beräkningen av personalbehovet förmotsvarande arbetsuppgifter inora den omorganiserade . Inom andra oraråden av länsstyrelsearbetet harsådant beräkningsunderlag inte kunnat erhållas. Del gäUer främstförvaltningsrättskipningen. På länsskatlerättens område finns ell vissterfarenhetsunderlag från de nuvarande prövningsnäranderna men när del gällerlänsrätten finns inga erfarenheter att bygga på. Kommittén har i viss raån söktmotverka osäkerheten i beräkningama genom alt så långt möjligt göra personalengemensam för de båda rätterna. Ändock kvarstår en inle obetydlig tvekan om delexakta personalbehovet. Först koraraer del att visa sig orarätternas personalbehov blivit tUlgodosett. Befinns personalen otiUräckligmåste extra åtgärder vidtas. Prop.1971:1 Bilaga 14 16 funktionsduglighet kan självfallet inte fåäventyras genom att säkert beräkningsunderlag f. n. inte går att uppbringa,framhåller koraraittén. Inleraraandet ilänsstyrelseorganisationen av länsarkilektsorganisalionen samt omfördelningenav nuvarande länsstyrelseuppgifler kommer bl. a. atl leda till att vissafunktioner och arbetsuppgifter får en rationellare utformning. Här kan raanpeka på sådana uppgifter som diarieföring, bevakning av ärenden ra . m.,formell granskning av byggnads-planeärenden, kartritning, administrativaservicefunktioner o. d. I del följande redovisaslänsvis resultatet av koraraitténs överväganden ora personalbehov ochmedelsbehov för länsstyrelseorganisationen. Koraraitténs förslag liUpersonalbemanning innebär en personalförstärkning med 420 tjänster enligtföljande fördelning. Förvaltningsavdelning(utom ) allraän enhet 35 planeringskansli 76 juridiskenhet 3 Skatteavdelning (utom ) Administrativ enhet (utom ) personal, löner 20 ekonomi 5 Kameral- och uppbördsavdelningen 7 De beräknade ökningarnaav kostnaderna som den föreslagna organisationen raedför uppgår lill ca 42,5milj. Följande synpunkter harförts fram i remissyttranden över kommitténs förslag. 2.1 Allmänt om organisationen I aUmänhet godtarremissinstansema den föreslagna organisations-ätmkluren. iNorrbottens län anser dock atl länsskalle- Prop.1971:1 Bilaga 14 17 rätten bör bilda en särskild avdelning, skildfrån förvaltningsavdelningen. I övrigl begränsar sig kritiken vanligen tillenskildheter i fråga ora underenheterna. Så gott som genomgående harlänsstyrelserna också yrkanden om mer personal än enligt förslaget. Yrkandenaorafattar behov av ca 280 tjänster utöver vad koraraittén föreslagit. Del ärfrärast förvaltningsavdelningen, försvarsenheten saml skatteavdelningen somberörs av de ökade anspråken. Några länsstyrelserunderstryker vikten av atl deras lokalfråga ordnas och ser detta som ettbetydelsefullt led i genomförandel av den nya organisationen. Uttalanden avdenna innebörd görs bl. a. av länsstyrelserna i , och Jämtlandslän. förutskickar eraeUertid att från rationella synpunkterändamålsenliga lokalförändringar och lokalanskaffningar i många fall inte kanåstadkommas lUlden 1 juh 1971. Flertalet länsstyrelseruttalar sin tUlfredsställelse med det föreslagna planeringskansliet. I några yttranden har man dock yppat farhågorför atl chefen för detta kansli skaU bli elt självständigt mellanled meUanavdelningschefen och cheferna för övriga underenheter. iKristianstads län vUl därför all del genom instruktion och arbetsordning skallslås fast, alt chefen för planeringskansliet inte skall utgöra ell sådantmellanled. , som i stort godtar koraraitténs förslag, frarahållerall del organisatoriska stegel mellan experterna och beslutsnivån bör vara såkort som möjligt. Planeringskansliet får därför inte inta en överordnadställning i förhållande lUl underenheterna. Länsstyrelserna i Kalmaroch föreslår atl chefen för planeringskansliet fungerar somställföreträdare för avdelningens chef. lurist- och samhällsvetareförbundetanser alt skäl kan anföras mot atl tjänsten organisatoriskt placeras högre äncheferna för underenheterna. Man finner det sålunda angelägel att inte en extrainstans tillskapas. Detta behöver emellertid inte bli fallet av att tjänstensframskjutna ställning betonas, och förbundet förordar atl den utformas sora enställförefrädartjänst. I fråga ora den juridiska enheten anser några länsstyrelser all enheten blir sårbar genomden ringa bemanningen. i anser all visslandskanslisl- och biträdespersonal bör flyttas över från planeringskansliettill denna enhet. iVästernorrlands län förordar en motsatt lösning. Man anser alt juristerna kanhävda sina facksynpunkter bättre, om de placeras ul och specialiserar sig pådc övriga underenheternas verksamhets-oraråden. Regionalekonomiska enheten och planenheten hari allmänhet inte föranlett några synpunkter av mer allmän räck- Prop.1971:1 Bilaga 14 18 i län anser dock atlpriskontoret och herakonsulenlen bör placeras i den regionalekonomiska enhetenoch att saraverkan dem emellan bör tryggas organisatoriskt. Nalurvårdsenhelen diskuteras i åtskilligayttranden. anser att en uppdelning på två enheter avprincipiella skäl möjligen varit atl föredra, åtrainstone i de fall dessaenheter var för sig inte är alltför små. Verket menar dock atl starka skäl haranförts för atl fortfarande hålla samraan vatten- och luftvårdsfrågorna samlallmänna naturvårdsfrågor inom en enhet och har därför ingen annan erinran änatl man måste ägna särskild uppmärksamhet åt dels de krav som ställs påenhetens chef i fråga om kunskaper och överblick, dels formerna för all beredaärenden och fatta beslut inora enhetens olika arbetsområden. Det synes verketnödvändigt atl i varje faU under en relativt lång övergångslid vissa ärendenförs upp tiU avdelningschefen för avgörande så atl specialisterna på de olikafackområdena kan lägga fram sina synpunkter på lika villkor. Liknandesynpunkter anförs av bl. a. i . Länsstyrelserna iJämtlands, och förordar att naturvårdsenhetendelas i två underenheter, varav en för vatten- och luftvård och en för allmännaturvård. Också i vUl allvarligt ifrågasätta ominte en sådan uppdelning bör göras. i Älvsborgslän föreslår en uppdelning i en enhet för miljövård och en för naturvård. Tillden förra vill föra sådana ärenden, som berör vatten- ochluftvård samt miljövård i övrigt, dvs. ärenden och åtgärder enligt vattenlagenoch därmed saraman-hängande lagstiftning samt miljöskyddslagen. Tillnalurvårdsenhelen bör föras ärenden enligt naturvårdslagen. Några remissinstanserföredrar begreppet miljövårdsenhet i stället för naturvårdsenhel. Försvarsenhetens föreslagna organisationkritiseras av överstyrelsen för ekonomiskt försvar, som avstyrker allkoraraitténs förslag i denna del läggs till grund för en proposition.Civilförsvarsstyrelsen har ingen erinran mot förslaget raen framhåller atlmaterielfrågorna bör hänföras till den enhet som handlägger organisationsärendenora det av styrelsen föreslagna systemet med koncentration av utbildnings-ochförrådsverksamhet genomförs. Länsstyrelserna har iallmänhet godtagit organisationsförsläget. i länförklarar sig i stort biträda uppdelningen i underenheter. Dock bör enligtlänsstyrelsen frågor rörande material och förrådsdrifl hänföras lillunderenheten för organisationsarbete, eftersom raaterial- och förrådsfrågornahar myckel nära samhörighet raed mobiliseringsplanläggningen förcivilförsvarets enheter. i Örebrolän anser att militärassistenten bör ha en placering som ger honom överblicköver hela verksamhetsområde och därvid främstsamhäUsplaneringen. Han bör inte låsas lill Prop.1971:1 Bilaga 14 19 hanplaceras i försvarsenheten bör han ges en friare ställning i förhållande lillenheten än enligt organisationsförslaget. vUl att hans ställningi ullrycks så, att han dels erhåller utbildning och insyn ilänsstyrelsens arbetsforraer, dels kan fullgöra sin saraordningsuppgifl raeddet mUitära försvaret. I ett av åberopatyttrande från anses det vara fel att inplaceramililäras-sislenten i försvarsenheten. Med hänsyn till sina arbetsuppgifter börhan i stället mera direkt knytas till planeringsavdelningen och organisatorisktlämpligen ingå i avdelningens stabsorgan. Förbundet åberopar också yttrandefrån civilförsvarsingenjörernas förening, som bl. a. finner del vara enadministrativt fördröjande omväg all den tekniska underenheten i storstadslänenskall inordnas under en biträdande chef för försvarsenheten. Man anser attunderenheten ansvarsraässigt bör vara direkt un-derstäUd chefen förförsvarsenheten. Ett tiotal länsstyrelseroch några personalorganisationer anser att skatteavdelningen bör ha ett kansli.Man erinrar om att avdelningen blir största och atl elt sådantkansli, låt vara under delvis andra förutsättningar, föreslogs avlandskontorsutredningen. Till kansliet skulle från taxeringsenheten förasuppgifter som inte hänger sararaan raed processföringen, såsora ärenden oraarvs- och gåvoskatt, taxerings-organisationen, anstånd och åtal. Centrala folkbokförings-och uppbördsnämnden finner att man uppnår en mer ändamålsenlig organisation omdatakonloret i alla län utom hos i utgör ensärskild underenhet till skatteavdelningen och kan därför inle biträdakoraraitténs uppfattning all datakontor som ingår i nuvarande uppbördsseklionskall vara organiserade på samraa sätt även i fortsättningen. Närandensförslag innebär all chefen för datakontoret även i , , Hallandsoch direkt underställs chefen för skatteavdelningen med egenföredragningsräll och -skyldighet. iSkaraborgs län kritiserar förslaget att taxeringsassistent-organisalionenanknyts tUl revisionsenheten. anser att organisationen i ställetbör direkt underställas avdelningschefen. i länmenar också atl denna fråga bör ytterligare övervägas. I flera yttranden betonassvårigheten att bedöma personalbehovet med hänsyn lill onnläggningen lUl eltdomslolsraässigt förfarande. Den vanliga meningen är att den föreslagnabemanningen är underdimensionerad. Organisationsstmkturen har i aUmänhet godtagils.I några yttranden Prop.1971:1 Bilaga 14 20 ifrågasätter man dock om ordföranden ilänsrätten får tillräcklig grad av självständighet. iKristianstads län anser sålunda atl det bör övervägas alt ge ordföranden ilänsrätten samraa fristående ställning som ordföranden i länsskallerätlen. Ävenandra skäl än rent principiella synes tala för en sådan ordning. Del kannämligen enligt befaras att den som är administrativ chef för enså stor enhet som allraänna enheten och sora blir bl. a. beslutande iåtskilliga löpande ärenden inte förraår koncentrera sig på de döraandeuppgifterna i tillräcklig utsträckning. i länunderstryker all förslaget fraraför allt i vad avser allraänna enheten innebärvissa organisatoriska nackdelar. Sålunda kan besvärliga jävsfrågor bli aktuellaför dera sora skall döraa i länsrätterna, eftersom de dömande juristerna ocksåhar rådgivning och tillsyn i ärenden som senare kan komraa att avgöras ilänsrätt. Enligt iHallands län bör den föreslagna anordningen med gemensam juristpersonalundvikas frärast på grund av alt arbetsuppgifterna vid länsrätten är av heltannan art än vid länsskatterälten. Erfarenheten visar att det tar lång lid, iallraänhel , atl utbilda en laxeringstjänsteraan. Del förefallerlänsstyrelsen mindre realistiskt att räkna med att de jurister, sora utbildatspå landskansliet, skall kunna på kort lid skaffa sig sådana insikter iskatteförfattningarna och deras praktiska tillärapning, att de effektivt kanmedverka vid beredningen av taxeringsmålen. Motsvarande lorde gälla för dejurister sora utbildats på landskontoret raed avseende på de ärenden som skallhandläggas i länsrätt. iVästmanlands län gör vissa invändningar raot förslaget att de egentligakanslifunktionerna, såsora diarieföring, expediering m. m., hålls samraan förde båda underenheterna. bedöraer det inte på samraa sätt som ifråga om planeringsavdelningen vara påkallat att raan för atl få överblick,ledning och bevakning håUer ihop hela avdelningens diarium och expedition.Målen i länsskatterälten är dessutom så speciella att de kräver ell egetkansli. 2.5 Administrativa enhetenOrganisationsstrukturen godtas av remissinstanserna. Länspolischeferna i någralän har lämnat särskUda yttranden eller reservationer. I dessa har bl. a.anförts, all länspolischefen liksom hittUls bör vara landshövdingensställföreträdare i fråga om länspolischefsärendena, atl länspolischefensexpedition bör räknas sora huvudenhet samt att personalärenden och anslagsfrågorsom avser den lokala polisorganisationen bör handläggas på länspolischefensexpedition. I fråga om personalärenden och anslagsfrågor gerrikspolisstyrelsen uttryck för samma uppfattning. 1971:1 Bilaga 14 21 iKopparbergs län erinrar om atl ett stabsorgan föreslås ingå iplaneringsavdelningcn och framhåller att det också finns ell stort behov avsamordning av samlade verksarahet, vUket kommittén inte synesha tagit tillräcklig hänsyn tUl. I flera yttranden tas souschefsfrågan upp.Länsstyrelsen i anser atl kommittén inte har löst denoch förordar atl frågan följs upp och övervägs för detta län. All chefen för enav avdelningarna utses tUl ställföreträdare kan innebära risk för rubbning ibalansen mellan dessa. anser alt landshövdingeärenden soralandshövdingen inte själv kan handlägga och som endast angår viss huvudenhetbör få delegeras lill avgörande av chefen för vederbörande avdelning, såledesej till stäUföreträdaren. Vidare pekar erfarenhet på attlandshövdingen behöver ha tiUgång tiU en personlig medhjälpare. i finner del inteobetingat nödvändigt, all endast en person är landshövdingens stäUföreträdare.Visserligen måste en sådan finnas som kan träda in som ordförande ilänsstyrelsens plenura. I övrigl bör landshövdingens uppgifter kunna läggas påannan avdelningschef beträffande ärenden inom dennes avdelning. I övrigt bör fördelningenav uppgifter mellan ställföreträdare och avdelningschef få bero pålandshövdingens bestämraande. En liknande mening har i Värmlandslän, som anser atl det rent principiellt bör undvikas atl en avdelningschef ipraktiken koraraer all inta överordnad ställning i förhåUande tUl övrigaavdelningschefer. Landshövdingen bör personligen besluta omanslagsframställningar och fördelningen i stort raellan enheterna av anslagnamedel. i Örebrolän menar all i landshövdingens frånvaro eller då landshövdingen inte önskarutöva beslutanderätten bör för ärenden som bara berör en avdelning ellerlänspolischefens expedition beslutanderätten inte övergå tillställföreträdaren utan utövas av chefen för avdelningen resp. av länspolischefen.I övriga ärenden bör enligt ställföreträdaren utövabeslutanderätten, när alla berörda chefer är överens. De lokalaskattemyndigheterna svarar för mantalsskrivning, fastig-hetsregislrering,röstlängder för riksdagsval och kommunalval saml har att la befattning raedlaxeringsarbete särat debitering och uppbörd av skatt. Vidare har de lokalaskatterayndighelerna vissa arbetsuppgifter för den aUmänna försäkringen. är chefsmyndighet för de lokalaskattemyndigheterna i länet. Antalet sådana myndigheter varierar från tolv iStockholms län till en i . Den lokala skattemyndighetensverksamhetsoraråde är fögderiet. Chef för lokal skattemyndighet är enfögderi- 1971:1 Bilaga 14 22 direktöreller en häradsskrivare. Antalet anställdahos landets 122 lokala skattemyndigheter uppgår lill drygt 4 100. I fögderi finnsca 700 anställda. En medelstor lokal skattemyndighet har 20 a 30 anställda. För innevarande budgetåruppgår riksstatsanslaget liU de lokala skattemyndigheternalill drygt 121 raUj. kr., varav ca 107 milj. kr. Den exekutivaverksamheten avser dels det allmännas fordringar för skatter, böter, allmänna avgifter ra. m.,dels ärenden som anhängiggörs av enskilda rättsägare. Den förra ärendegruppendominerar verksamheten. För den exekutiva verksamheten är riketindelat i kronofogdedistrikt. I varje distrikt finns en kronofogdemyndighet meden kronodirektör eller kronofogde som chef. Kronofogdemyndigheternaadministreras regionall av länsstyrelsema. För vissa rådgivande och samordnandeuppgifter inom exekutionsväsendet finnstills vidare en särskild nämnd, exekutionsväsendets organisationsnämnd(EON). Uppgifter som ankomraer på centralmyndigheten för exekutionsväsendetfullgörs också av EON. Frågan om vUkenpermanent myndighet som skaU vara centralmyndighetför exekutionsväsendet utreds av särskUt tillkallade sakkunniga. Totala antalet kronofogdedistrikt är 81.Del största antalet distrikt finns iStockholms län som har nio distrikt. I vart och ett av , ,och finns endast ell distrikt. Antalet anställda hoskronofogdemyndigheterna är ca 2 700. Endast ett fåtal myndigheter har fler än50 anställda. I ett medelstort kronofogdedistrikt uppgår personalen tUl ca 20. Förkronofogdemyndigheterna har riksstatsanslagel för innevarande budgetårberäknats till drygt 114 milj. kr., varav ca 79 mUj.