prop · FU03106 · 1971-12-31 00:00:00 — Den arbetskraft som till följd av utvecklingen blirdisponibel utnyttjas bäst inom ramen för den större, mera flexibla organisationsom de allraänna underrätterna bildar. De ändringar i fråga om Kungl. Maj:ls prövningsrättsom utredningen föreslår kan i och för sig genomföras ulan att man rubbar dennuvarande valtendomslolsorganisalionen. Denna skulle alltså övergångsvis kunnafinnas kvar. Emellertid pågår f. n. ett omfattande reformarbete på delallraänna domstolsväsendets oraråde och utredningen anser det motiverat atlöverväga om inle den avveckling av vatlendorastolarna sora förr eller senareblir nödvändig kan samordnas med delta reformarbete. Utredningen pekar i detlasammanhang på riskerna för alt en längre lids osäkerhet rörandevallendoraslolspersonalens fraralid kan få icke önskvärda effekter pådomstolarnas arbetsresultat bl. a. lill följd av omfattande personalavgångfrån domstolarna. Av olika skäl, bl. a. del förhållandet alldomsområdena bör sammanfalla med nederbördsområden, räknar utredningen med atlvallenmålen får koncentreras lill ell fåtal fastighetsdomstolar. Utrednuigenhar i första hand undersökt möjligheterna alt överföra vattenrätts- skipningenpå vissa fastighetsdomstolar. Härvid skulle emellerlidvallen-domslolsorganisalionen få behållas för handläggning av de mål som anhängiggörsinnan reformen träder i kraft, medan nytillkommande mål får behandlas vidfastighetsdomstol. En sådan ordning anses förenad med praktiska ölägenheter avolika slag. syslem med dubbla domstolar måste sålunda lesig förvillande från parissynpunkt. Vidare torde personalsvårighelerna blibetydande, även om sararaa personal i viss utsträckning kan tjänstgöra i bådevattendomstol och fastighetsdomstol. Ytterligare frarahålls all de nytillkommandevallenmålen kommer alt omfatta frågor om lillslånd och därmed förenade villkoroch att fastighetsdomstols sammansättning inte i första hand har anpassats förfrågor av detla slag. Slutligen pekas på de laglekniska svårigheter reformenskulle medföra. Utredningen anser sig mol bakgrund härav inle kunna föreslå attvattenrättsskipningen redan nu förs över till fastighetsdomstolarna. Enligl utredningens mening får man den smidigasteövergången från det garala till del nya systerael genora en reform i tvåetapper. Redan i samband med alt faslighelsdomslolsorganisationen byggs ut börman försöka bedöma lill vilka domstolar vattenrättsskipningen i framliden börförläggas. Vattendomstolarna bör därefter i en första reformelapp övergångsvisknytas till den allmänna underrätlsorganisationen på sararaa sätt somfastighetsdomstolarna. Efter denna etapp, som lämpligen bör genomföras den 1januari 1972, skulle det finnas etl mindre anlal allmänna underrätter,förslagsvis sex, vilka som fastighetsdomstol dömer i bl. a.fastighetsbildnings- och immissionsmål och som valtendoraslol i vallenraål.Vattendomstolarna upphör därmed atl vara självständiga organisatoriska enhetermen består som ett judiciellt begrepp. I en andra reformelapp, som börgenomföras som en ny vallenlag träder i krafl, förs de judiciellauppgifterna över på fastighetsdomstolarna. De ölägenheter som utredningenfunnit förenade med en omedelbar reform av den innebörden torde huvudsakUgenkunna undvikas. Den judiciella prövningen kan visserligen övergångsvis koramaatl ske dels hos valtendoraslol såvitt gäller anhängiga mål och dels hosfastighetsdomstol beträffande nya mål. Uppgifterna ankomraer emellertid medutredningens förslag då i båda fallen på samma underrätt, låt vara i olikasammansättning. Utredningens förslag genomförs laglekniskt genomett tillägg lill 11 kap. 1 § första styckel VL, där det anges alt tingsrätt somKungl. Maj:l bestämmer skall vara vattendomstol. Bemyndigandet i 11 kap. 9 §för Kungl. Maj:l alt bestämma antalet vattendomstolar blir därigenomöverflödigt och kan upphävas. Det finns enligl utredningen inte anledning atlgöra någon ändring beträffande vad som gäller om vattendomstolarnasdomsområden och kansliorternas belägenhet. Idetla sammanhang lar utredningen upp vissa frågor om vallendom- Enligt 11 kap. 2 § första styckel VL är vattendomstolbeslutför med en lagfaren vallenrällsdomare som ordförande, tvåvatlenrältsingenjörer och två valtenrätlsnämndeman. I vissa bagatellartade målär domstolen beslutför raed ordförande, nämndemän och en vattenrättsingenjör,nämligen i mål om förelag som är ulan nämnvärd inverkan på vattenförhållandenaoch som inle heller berör motstående intressen av någon betydelse. Medhänsyn till all de tekniska problemen i de större målen normalt spänner överelt stort fält kräver enligt utredningen domstolens befattning med dessa målalltjämt medverkan av två ingenjörer. a. av delta skäl kandomförhelsreglerna inle nu bringas till fullständig överensstämmelse med vadsom gäller beträffande fastighetsdomstol, dvs. två lagfarna ledamöter, entekniker och två nämndemän. Vissa ändringar kan dock övervägas beträffande detekniska ledamöterna i domstolen. Enligt 11 kap. 2 § tredje stycket skallvallenrätlsingenjör vara sakkunnig och erfaren i vallenfrågors tekniskabehandling. Av stadgan för vattendora-stolarna framgår atl ingenjörerna skaU haantingen vatlenbyggnadsleknisk eller agrikullurteknisk grundutbildning.Utredningen föreslår atl sistnämnda kompetenskrav slopas och ersätts av etlkrav på erfarenhet av fastighetsvärdering. Vad beträffar antalet tekniskaledamöter påpekar utredningen all ell förhållandevis stort anlal vallenmål ärav enkel beskaffenhet och all de tekniska frågorna i sådana raål i allmänhetinte kräver alt två ingenjörer medverkar i domstolen. Den nuvarande möjlighetenall handlägga mål med en vattenrättsingenjör utnyttjas dock ganska sällan.Della beror framför allt på all målens beskaffenhet ofta inle kan bedömas iförväg och atl målen i regel behandlas i samband med annan förrättning vidvilken två ingenjörer skall tjänstgöra. Enligl utredningens mening bör vattendomstolenssammansättning i större utsträckning än f. n. kunna anpassas lill behovet avteknisk sakkunskap i varje särskilt mål. Utredningen anser del angeläget attden högt kvalificerade sakkunskap som valtenrätlsingenjörerna representerarinle las i anspråk i onödan. Det bör kunna överlämnas lill vederbörandeordförande all bestämma om ett mål skall handläggas med en eller tvåvatlenrältsingenjörer. Skall två ingenjörer delta bör regelmässigt den enevara vatlenbyggnadsleknisk ingenjör och den andre värderingsleknisk.Ordföranden bör dock ha viss frihet atl, när målels beskaffenhet medger del,besluta atl två ingenjörer av samma slag skall tjänstgöra. I fråga om vattenrältsnämndemännen föreskrivs i 11kap. 2 § fjärde stycket VL all de bör vara allmänt betrodda och kunniga ora sinorts förhåUanden. De utses genom särskilda val i enlighet med närmare bestämmelseri bl. 11 kap. 4 §. För nämndemän i fastighetsdomstol gäller liknandekompetenskrav och även de utses genom särskilda val. Utredningen anser atl manredan nu bör kunna la elt steg mol en fullständig integration av de bådadomstolslyperna genom att låta dera som har valtstill nämndemän i fastighetsdomstol svara för lekmannainslaget också ivattendomstol. Benämningen vatlenrätlsnämndemän föreslås bU utmönstrad ur VL. Utredningens överväganden föranleder lagändringarhuvudsakligen i bestäramelserna om vattendomstol i 11 kap. 215 §§ VL. Frågornaom vattendomstols sammansättning och ora ledaraölernas allraänna kvalifikationerbör alltjämt behandlas i 2 §. Där föreskrivs i förslagel alt vattendomstol ärdomför med en vattenrätlsdomare sora ordförande, en vattenrättsingenjör och tvånäranderaän samt att ytterligare en vattenrättsingenjör får sitta i domstolen.I bestäraraelserna om ledamöternas kvalifikationer föreslås vissa smärrejämkningar. Det anses tillräckligt all föreskriva atl vattenrätlsdomare skallutses bland de lagfarna domarna i tingsrätten och all vattenrättsingenjörskall ha teknisk utbildning och erfarenhet av vattenfrågors tekniskabehandling. Beträffande närandemännen föreslås all de skall vara näranderaän ifaslighelsdoraslol inora valtendoraslolens dorasoraråde. I överensslämraelseraed lagen om fastighetsdomstol föreslås i 3 § en föreskrift att Kungl. Maj:teller myndighet sora Kungl. Maj:l besläramer utser vallenrällsdomare samlutnämner eller förordnar vallenrätlsingenjör. I 11 kap. 5§ första och andra styckena anges eflervilka grunder nämndeman skall kallas alt tjänstgöra i vattendomstolen.Utredningen föreslår att vatlenrällsdomaren skall få avgöra denna fråga merafritt och alt det efler mönster av lagen om fastighetsdomstol endasl föreskrivsall lill tjänstgöring företrädesvis bör kallas nämndemän från den domsaga lillvilken målet närmast har anknytning. Beslämraelsen i paragrafens sista styckeora vilken ingenjör sora skall tjänstgöra i mål där doraslolen är doraför medfyra ledamöter föreslås upphävd. I 11 kap. 6 § andra stycket fiims regler omtillvägagångssättet vid förfall för nämndeman. Reglerna, som i allt väsentligtöverensstäraraer raed vad sora för motsvarande situation föreskrivs i 4 kap. 10§ , anses överflödiga med hänsyn till den allraännahänvisningen till bl. a. i 11 kap. 1 § sista stycket VL.Utredningen föreslår därför att de upphävs. I 11 kap. finns vidare ett anlalbestämmelser som är av huvudsakligen administrativ natur och som i samband raedorganisationsreformen lämpligen bör ersättas raed administrativa föreskrifter.Hil hör bestämmelserna i 6 § första stycket om tillvägagångssättet vid förfallför vallenrällsdomare och vattenrättsingenjör, i 8 § ora vattenrällssekrelerare,i 15 § om mottagande av handlingar ra. m. i vatlenrätlsdomarens frånvaro saml i51 § om särskilda kallelser till vatlenrältsingenjörer ochvatlenrätlsnämndemän. Dessa bestämmelser föreslås därför ulgå ur lagen. De ökade möjligheterna all handlägga mål med fyraledaraöler i vattendomstol bör enligt utredningen kunna utnyttjas också i målsom är anhängiga hos domstolen vid ikraftträdandet. Sålunda bör t. ex. upp- skjutnaersättningsfrågor i anhängiga mål kunna las upp efler medden mindre samraansältningen, om frågornas beskaffenhet medger det. Omdomstolen i sammansättning med fem ledamöter har handlagt viss fråga vidhuvudförhandling före ikraftträdandet men fortsätter huvudförhandlingen eflerden tidpunkten bör däremot äldre bestämmelser naturligtvis alltjämt tillämpas.Delsamma gäller om huvudförhandlingen äger rum före men överläggningen lilldom efler ikraftträdandet. Utredningen föreslår en övergångsbestämmelse av innebördall äldre bestämmelser om vattendomstols sammansättning skall gälla vidhuvudförhandling som har påbörjats före de nya reglernas ikraftträdande samtvid överläggning efler ikraftträdandet rörande fråga som behandlats vid sådanhuvudförhandling. Av 4 kap. 8 och 9 §§ rältegångsbalken följer all i sådanafall de förutvarande vatlenrältsnämndemännen är skyldiga att tjänstgöra ävenefler de nya reglernas ikraftträdande. Enligl 11 § andra stycket statstjänstemannalagen ärordinarie under-rältsdoraare med undanlag av chefsdomare i tingsrätt skyldigatt tjänstgöra som ledamot i annan underrätt, om denna ligger inom samraahov-rällsoraråde och det är fråga om handläggning för vilken det krävs fleralagfarna domare än en. Sådan tjänstgöringsskyldighet åligger också ordinarievattenrätlsdomare. Utredningen föreslår alt sistnäranda regel slopas närvatlendoraslolarna införlivas raed tingsrältsorganisalionen. Deparlementspromeraorians förslag rörandeavgränsningen av faslighelsdomslolarnas korapelensoraråde i stort har raöttetl övervägande positivt gensvar vid reraissbehandlingen. Förslaget atlfastighetsdomstolarna skall överta ägodelningsrätlernas ochexproprialionsdomslolarnas nuvarande uppgifter vinner sålunda allraänlgillande. I remissyttrandena ägnas frågan om överföring av raål och ärendenfrån de allraänna dorastolarna lill faslighetsdoraslolarna del störstautrymmet. intar en avvisande hållning lill förslagetsgrundprinciper. 1969: 44 angående de allmänna underrätternasorganisation ra. anförde departeraentschefen all del inte finns någonanledning alt frångå den gällande principen om en myckel vidsträcktkompelens för de allmänna underrätterna. framhöll han atl det är avallmänt intresse all domarkårens mångsidighet bevaras. Enligl raeningär del tveksamt om departementspromemorians förslag verkligen medger alt dennamålsättning realiseras på ell nöjaktigt sätt. Förslagen i proraeraorian ochvatlenlagsutredningens förslag ora valtendoraslolarnas integrering i vissatingsrätter koramer all resultera i en uppdelning av under- rättsorganisationenså att tingsrätterna kommer att bestå av A-, B- och C-domstolar, av vilka deförstnämnda anförtros alla typer av mål och B-domstolarna alla mål utomvallenraål, medan till C-doraslolarna hänskjuts endast allmänna tvistemål ochbrottmål. kan enligt medföra svårigheter för rekryteringen lillC-domslolarna. sätt atl åtminstone delvis komrna förbi delta probleraskulle vara att tillåta atl vissa typer av mål, vilka i promemorian hänförstill fastighetsdomstolarna, också i fortsättningen behandlas vid allaunderrätter. Som exera.-pel på en sådan typ av raål nämns hyresmål. Också hovrätten för diskuterarrisken för all skillnader i underrätternas kompelens inbördes ger upphov tillolika värdering av underrätterna. Hovrätten anser emellerlid all de fördelarsom slår atl vinna med en överföring av mål om inlösen eller annattvångsförvärv av fast egendom till fastighetsdomstol är så stora all förslageti dessa delar ändå bör genomföras. Däremot ifrågasätter hovrätten ora hyres-och arrendemål är av den särskilda beskaffenhet all det är motiverat att överföradem till fastighetsdomstol. anser all i synnerhet den speciellasaramansällningen av fastighetsdomstolen i hyresmål lalar mol en sådanöverföring och påpekar all det vid tillkomsten av den nya hyreslagstiftningeninle ansågs att hyrestvister var av den speciella art all en särskilddomstolsform behövde anordnas för dera. Även lagmannen i tingsrättförordar en omprövning av förslagel alt överföra hyresmålen tillfaslighetsdomslolarna. anser starka skäl tala för atthyrestvisterna handläggs vid allmän domstol. Eventuellt kan del varaändaraålsenligl atl koncentrera mål som gäller klandertalan mol hyresnämndsbeslut till en sådan domstol för varje län. Inle heller i övrigl är föreningenövertygad ora atl alla grupper av raål som avses bli prövade avfastighetsdomstol verkligen bör hänföras dit. har inget all erinra mot all de iproraeraorian föreslagna målgrupperna överförs lill faslighelsdoraslol.Sarafundet går längre och ifrågasätter om del inte skulle vara lämpligl atl ditöverföra alla de mål för vUka reglerna om exklusivt faslighelsforum i 10 kap.10 § rältegångsbalken nu gäller. Under alla orasländigheier bör enligl sarafundetgrannelagstvisler av del slag som avses i 3 kap. 7 § JB liksom andra raål oragrannelagsrättsliga förhållanden överföras lill fastighetsdomstolarna. Samraasynpunkter fraraför lagmannen i . Ocksålanlmäteristyrelsen och Samfundet för fastighetsvärdering anser allgrannelagsrättsliga tvister bör behandlas av faslighetsdomslolarna och pekarpå del nära sambandet mellan sådana mål och miljöskyddsmål. Lantmäteristyrelsen anser vidare att tvister omservitut enligt 14 kap. JB, vilka ofta har sin tyngdpunkt i frågor avfaslighetsleknisk eller fastighetsekonomisk art, bör hänföras tUlfastighetsdomstolarnas kompetensområde. Om del behövs för atl undvikagränsdragningsproblem kan 4 1971.1 saml. man enligt styrelsen utan större olägenhet göra bådefastighetsdomstol och allmän domstol behöriga i såväl sådana mål somäganderättstvister. Enligt överlantmätaren i 'år servitutsfrågorav så väsentUg betydelse för fastighetsindelningen ochfastighetsbUdningsverksamheten alt det måste anses vara av stort intresse altmål härora hänförs till fastighetsdomstol. Överlantmälaren ifrågasätter omgränsdragningspro-blerael har så stor betydelse atl del utgör hinder för enändring av forumregeln i sådana mål. Hovrätten för anförbeträffande rältshandlingsservituten alt fastighetsdomstol myckel väl skullekunna pröva exempelvis vissa vederlagsfrågor men all också andra, för allmändomstol mera lärapade tvister kan tänkas uppstå. Eflersora del inte synesraöjligt atl finna en klar och tydlig formel för vilka servilutsmål som skulleöverföras till fastighetsdomstol torde man enligt hovrätten inte i deltahänseende böra utvidga domstolens korapelensoraråde. anför alt det inle kanvara en god ordning alt sådana äganderältstvisler parcell- och gränstvisler sora avser fastighetsindelningens beskaffenhet skall kunna ulan föregåendeutredande förrättning avgöras av allmän domstol i en sararaansättning som ärhelt skild från den som bör medverka i avgörandet av frågor om fastighetsindelningensbeskaffenhet. En sådan möjlighet kan föranleda part all t. ex. av misstro molfastighelsbildningsmyndighelen eller i kostnadsbesparande syfte förbigåförrättningsinstilulel. Enligt hovrätten bör man därför överväga en föreskriftall tvist av ifrågavarande slag alllid skall anhängiggöras genom ansökan hosfastighelsbildningsmyndighelen. Om del i något tvistemål vid allmän domstolskulle förekomma fråga vars avgörande är beroende på utgången av en parcell-eller gränslvisl något som enligt hovrätten måste vara ytterst sällsynt bördomstolen kunna hänvisa parterna all få denna tvist löstfaslighetsbeslämningsvägen. inträffar det att jakt eller fiske skerpå omtvistat område i enda syfte all ulan kostnad för den enskilde få enutredning till stånd ora fastighetsindelningens beskaffenhet. Hovrätten anserdel dock inte påkallat raed en specialreglering för sådana brollraål. Hovrättenför Nedre frarahåller all del bland äganderätlslvislerna finns engrupp som enligl gällande lag skall handläggas av ägodelningsrätt soraexklusivt forura, näraligen sådana raål ora rågång eller annan fastighetsgränssora skall anhängiggöras genom stämning (21 kap. 15 § 4 JDL). Hovrättenifrågasätter om det inle bör övervägas alt för sådana rena gränstvisler görafaslighelsdoraslol lill exklusivt forum. Överlantmälaren i länanför all frågan om forum i äganderältstvisler inte kan anses helttillfredsställande löst i promemorian. Hovrätten för ansluter sigdäremot lill vad sora i proraeraorian anförs sora skäl för att inte överförabl. a. äganderältstvisler lill fastighetsdomstol. Hovrätten framhåller dock atlspörsmålet delvis är ganska tveksamt. Hovrätten för och Industriförbundetifrågasätter om delinte skuUe vara lUlfördel om raål enligt 14 § förköpslagen (1967: 868)handlades av fastighetsdomstol. ifrågasätter vidare om delpå sikt finns skäl att behålla statens va-nämnd som specialforum för vallen-och avloppsraål och ora inle också dessa bör överläs avfastighelsdoraslolarna. och vattenlagsutredningen föreslår allfråga sora avses i 34 § andra stycket ExL, dvs. fråga ora ersältning för skadaeller intrång som har uppstått efler exproprialionsmålcts slutliga avgörandeoch inte har kunnat förutses i målet, skall prövas av fastighetsdomstol, trotsatl ExL:s bestäraraelser inle är tillärapliga i detta fall. Enligt hovrättenbör fastighetsdorastol vidare ta upp tvist om ersältning lill expropriat förkostnader som har uppkommit under behandlingen hos Kungl. Maj:t av ansökan omexpropriation. Expropriaten är berättigad lill sådan ersältning enligl 67 §första stycket sista ledet ExL men ersättningen kan inle utdöraas iexpropriationsmålel. Vidare bör enligt talan enligl 49 §första stycket lagen ora ägofred, dvs. klandertalan grundad på syn i anledningav försuraraal underhåll av stängsel, instäraraas till fastighetsdorastol raedhänsyn lill sådan talans samband med mål om stängselskyldighel. Enliglhovrätten över och bör uttrycket fastighetsdomstol förtydlighels skull införas också i 29 § tredje stycket och 31 § första styckel ilagen. Sararaa reraissinslans anser atl de nuvarande bestäramelserna i 36 och37 §§ om uppvisande vid allmän underrätt av förening lärapligen kan avse sådanallmän underrätt som är fastighetsdorastol i den ort där de fastigheter somföreningen angår är belägna. ifrågasätter om inle lalan omutdömande av vite sora har förelagts enligt 7 § jordförvärvslagen eller 3 §jordhävdslagen bör föras vid fastighetsdorastol i likhet med vad som gällerenligt 22 § lagen om arrendenämnder och hyresnämnder. Enligl hovrätten för kan deldiskuteras ora inte en föreskrift ora sådan protokoUföringsplikt som enligt 28§ ExL föreligger när enskilda ledaraöler på domstolens uppdrag verkställerundersökning på stället borde las in i 9 § FDL. Anledningen lill alt detta inleskedde vid FDL:s tillkomst kan inle utläsas av lagens förarbeten. Sådan protokoUföringspliktär föreskriven i 11 kap. 45 § 2 raora. andra stycket VL. a.rättssäkerhetsskäl talar för en sådan protokoUföringsplikt. Hovrätten för Nedre anför atl avsikten med75 § byggnadslagen inle lorde vara alt reglera skadeståndsskyldigheten vidgenomförande av stadsplan i andra än de i paragrafen uttryckligen angivnafallen. Om skada annars uppkoraraer vid stadsplans genomförande lär emellertidunder särskUda omständigheter skadeslåndsskyldighet kunna föreligga på grundav allmänna rättsregler, varvid prövningen ankomraer på allraän doraslol.Konsekvensen av förslagel i denna del blir atl likartade tvistefrågor kan bliföremål för behandling vid både fastighetsdomstol 4t 1971.1 saml. och allmän domstol beroende på ora som grund förskadeslåndsskyldighelen åberopas reglerna i 75 § byggnadslagen eller allmännarättsregler. Om fastighetsdomstolarna övertar också de mål som grundar sig påallmän skadeslåndsskyldighet, kan besvärliga gränsdragningsproblera uppstå.Hovrätten ifrågasätter därför om inle tvister enligt 75 § byggnadslagen ocksåi fortsättningen bör prövas av allmän domstol. Hovrätten kritiserar ocksåförslaget all den särskilda rältegångskoslnadsregeln i 65 § skall blitillämplig på tvister enligl 75 §. Utöver betänkligheter rörande regelnsläraplighel i sådana tvister anför hovrätten all det inte kan vara riktigt alltillämpa andra koslnadsregler i dessa mål än som gäller då i likartade målskadeslåndsskyldighelen grundas på allmänna rättsregler. Kostnadsregelnföranleder invändningar även från i ,kommunförbundet, länsavdelning av kommunförbundet och lagmannen iStockholms Ungsrätt. Som skäl för invändningarna anförs bl. a. all denenskilde måste i förhållande lill sarahället ha obeskuren möjlighet alt utaneget koslnadsullägg hävda sin rält och atl rätlegångskostnadsreglerna i 67 §ExL bör gälla i dessa fall. ansluter sig däreraot till den ipromemorian framförda uppfattningen. Hovrätten över och Blekingeanser alt mål om ersättning för kostnad eller skada sora uppkoraraer vidundersökning eller bärgning av skeppsvrak är av den arl alt de bör handläggasvid fastighetsdomstol. Hovrätten föreslår därför all etl tillägg görs till 9 a§ Iredje stycket lagen om fornminnen av innehåll som motsvarar den ipromemorian föreslagna sista punklen i 5 § Iredje styckel. Vattenlagsuiredningen tillstyrkerden föreslagna ändringen i 14 kap. 5 § 1 mom. VL men påpekar all allmändorastol allljäral koraraer alt vara behörig i liknande vanligen bagalellarladeersättningsfrågor. Med hänsyn till den pågående översynen av VL och dettroligen mycket begränsade antalet mål synes emellertid nuvarande ordningkunna behållas tills vidare för dessa fall. i länifrågasätter ora det kan anses befogat all ha kvar del särskilda mindre,domslolsliknande organ, benärant vägsynenämnd, som regleras i lagen om allmännavägar. Dess uppgifter torde utan olägenheter kunna direkt överläs avfaslighelsdoraslol. 3.3.2 Fastighetsdomstolarnas sammansättning och domförhet Remissinstansernas intresse knytersig främst lill frågan hur teknisk sakkunskap skall tillförasfaslighetsdorastolen. anser alt det börövervägas om inte tekniker också med annan erfarenhet än av fastighetsbildningeller fastighetsvärdering skall kunna fast anställas vidfaslighetsdoraslolarna. Del lorde dock enligl hovrätten inte vara raöjligl altmed fast anställda personer möta alla de behov av teknisk sakkunskap som börtillgodoses. På grund härav synes del hovrätten erforderligt all vid sidan avde fast anställda förordna elt