prop · FU0330 · 1971-12-31 00:00:00 — Enahanda komplettering börske i förslagen under 87) och 88) (angående lagen om aUmänna vallen- ochavloppsanläggningar samt lagen med vissa bestämraelser i anledning av statensöverlagande av lokalhållningen för de allraänna underrätterna), vilka förslagär grundade på vid remissen föreliggande, lill lagrådet remitterade förslag.Därjämte bör i förslagel under 87) vidtagas de övriga ändringar som föranledesav att del där avsedda, remitterade lagförslaget ändrats. I fråga om förslaget under80) lill lag ora ändring i naturvårdslagen raärkes att de av förslagel berörda24, 39 och 40 §§ naturvårdslagen delvis fått nytt innehåll genom lagen den 17december 1970 (nr 891). Enligt 24 § kan hälsovårdsnämnden förelägga den soravållat eller eljest är ansvarig för nedskräpning i naturen alt iordningställaplatsen samt vidtaga erforderliga förebyggande åtgärder för framtiden. Enligt39 § kan hälsovårdsnämnden utsätta vite vid raeddelande av sådant föreläggandeoch, om föreläggandel ej eflerkommes, låta vidtaga åtgärden på den försumligesbekostnad. Talan raot hälsovårdsnämndens beslul får enligt 40 § föras hoslänsstyrelsen genom besvär. I överensslämmelse med vad som föreslagils iremiss-protokollet i fråga om länsstyrelses motsvarande föreläggande enligtäldre lag, bör enligt lagrådels mening mål om förelägganden av hälsovårdsnämndenligt 24 och 39 §§ kunna fullföljas i förvaltningsdomstol. Detsamma bör gällai fråga om mål om tvångsutförande av hälsovårdsnämnd enligt 39 §. Lagrådet föreslåralt den föreslagna lagtexten ändras så atl i elt första stycke intagesföreskrift om alt talan mol hälsovårdsnämnds beslut föres hos länsslyrelsengenom besvär. Härefter bör följa den föreslagna laglexten raed den ändringenatt i första stycket orden »i ärende» sätts in efter »Talan mot länsstyrelsesbeslut» för all markera att länsslyrelsen inte är första instans i alla härnämnda ärenden. Kungl.Maj.-ts proposition nr 1971 681 Utdragav protokoll, hållet i lagrådet . liUhandakommet utdrag av protokoll överjuslitieärenden, hällel inför Hans Maj:t Konungen i statsrådet den 14 januari1971, hade Kungl. Maj:t förordnat, alt lagrådets utlåtande skulle inhämtas överupprättade förslag till 1) förvaltningslag, 2) förvaltningsprocesslag, 3) lag om ändring i , 4) lag om ändring i jordförvärvslagen (1965:290), 5) lag om ändring i lagen (1970:998) omarrendenämnder och hyresnämnder, 6) lag om ändring i , 7) lag om ändring i lagen (1964: 541) om behandling i fångvårdsanstalt, 8) lag om ändring i lagen (1963: 193) om samarbetemed , , och angående verkställighet av straff m.ra., 9) lag om ändring i lagen (1953:603) om motverkande ivissa fall av konkurrensbegränsning inom näringslivet, 10) lag ora ändring i lagen (1944:705) om aktiebolag, 11) lag om ändring i byggnadslagen (1947:385), 12) lag om ändring i lagen (1947:529) om allmännabarnbidrag, 13) lag om ändring i skollagen (1962:319), 14) lag om ändring i lagen (1951:308) om ekonomiskaföreningar, 15) lag om ändring i lagen (1954: 243) omyrkesskadeförsäkring, 16) lag om ändring i lagen (1961:257) om besvär överförsäkringsrådets beslul, 17) lag om ändring i allmänna förfogandelagen (1954:279), 18) lag om ändring i rekvisitionslagen (1942:583), 19) lag om ändring i allmänna ransoneringslagen (1954: 280), 20) lag om ändring i lagen (1954: 579) om nyklerhelsvård, 682 Kungl Maj:ts proposition nr 1971 21) lag om ändring i lagen (1956: 618) om allmännasammankomster, 22) lag om ändring i barnavårdslagen (1960:97), 23) lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, 24) lag om ändring i namnlagen (1963:521), 25) lag om ändring i statstjänstemannalagen (1965:274), 26) lag om ändring i lagen (1966: 293) om beredande avsluten psykiatrisk vård i vissa fall, 27) lag om ändring i lagen (1967:940) angåendeomsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda, 28) lag om ändring i palentiagen (1967:837), 29) lag om ändring i mönslerskyddslagen (1970:485), 30) lag om ändring i miljöskyddslagen (1969:387), 31) lag om ändring i lagen (1970:375) om utiämning tillDanmark, , eller för verkställighet av beslul om vårdeller behandling, 32) lag om ändring i fastighelsbildningslagen (1970:988). Förslagen,sora finns bilagda detta protokoll, hade inför lagrådet föredragits avhovrättsassessorn och förste länsassessorn Walde-raarHermanson. Förslagenföranledde följande yttranden. Däresl, såsom lagrådetföreslår, 3 § flyttas till en senare avdelning i lagen kunde de två styckena i1 § upptagas i särskilda paragrafer, 1 och 2 §§. Förslagets 2 § blir i så fall3 §. Enligt förslaget skallförvaltningslagen icke gälla ärende bos Konungen, d.v.s. ärenden som avgöres avKungl. Maj:l i statsrådet. Eftersora lag om rätt atl sända inhandUngar med poslen och besvärstidslag, vilka lagar för närvarandeäger tillämpning även i fråga ora förfarandel hos Kungl. Maj:t i statsrådet,enligt förslaget skall upphävas, läranas förfarandet i besvärsmål hos Kungl.Maj:l utan annan lagreglering än den som innefattas i regeringsforraensbestämmelser. I reraissprotokoUet uttalar departeraentschefen emellertid idetla sammanhang, all de i 12 § upptagna reglerna om besvärshandlings ingivandeoch om besvärstid på grund av lagens konstruktion kommer atl gälla också vidklagan till Kungl. Maj:l över underordnad myndighets beslut. Besvärsförfarandelinleds med att besvärshandlingen inges, och det gängse betraklelsesätlef tordevara all bestämmelser om tid och säll för ingivande Kungl.Maj.-ts proposUion nr 1971 683 avbesvärshandling är att hänföra till reglerna om förfarandet hös besvärsrayndighetend.v.s. den myndighet sora har all pröva besvären (jfr systematiken i RB).Detta betraktelsesätt ler sig i synnerhet naturligt när fullföljden såsomenligt förslaget är så anordnad att besvärsbandlingen skall inges tillbesvärsmyndighelen och all det skall ankorama på denna myndighei ensam attavgöra om de formella förutsättningarna för prövning av besvären föreligger.Del föreslagna stadgandet att förvaltningslagen icke skall gälla ärende hosKungl. Maj:t torde därför knappasl kunna ges annan innebörd än all icke hellerbeslämraelserna i 12 § om ingivande av besvärshandling och om besvärslid ärlillärapliga vid besvär hos Kungl. Då det är angelägel att beslul avKungl. Maj:t om avvisande av besvär som inkommit för sent kan grundas påtydligt stadgande i lag, bör lagtexten jämkas på sådanl sätt att åtminstonereglerna om besvärslid uttryckligen göres tillämpliga också i fråga om ärendenhos Kungl. Maj:t i statsrådet. Detla synes kunna ske enklast genom alt iförevarande paragraf efter ordet Konungen i punkt 1 tillfogas »utom i fråga ombesvärstid». Innebördenav punkten 2 i paragrafen är aft den oreglerade kommunalförvaltningen lämnashell utanför förvaltningslagens tillämpningsområde. Vad beträffar frågan omjäv innebär detta, att för ledaraöter av komraunala organ, sora hör till denoreglerade kommunalförvaltningen, alltjämt kommer att gälla endasljävsbeslämmelsen i 16 § första styckel komraunallagen eller raotsvarandestadganden i övriga kommunallagar. Allmänna jävsregler saknas för närvarandeför de kommunala tjänstemännen. Beträffande dem föreslås i remissprolokollet,all de skall omfattas av komraunallagarnas jävsregler när de handläggerärenden som hör lill den oreglerade kommunalförvaltningen. Ändringar av dennainnebörd föreslås i enlighet därmed i 37 § andra stycket komraunallagen ochraotsvarande föreskrifter i andra kommunallagar. Beträffande denspecialreglerade kommunalförvaltningen innebär remissen att förvaltningslagensjävsregler avses skola komma all gälla för såväl komraunala förtroendemän somtjänstemän i alla ärenden sora handlägges av de specialreglerade organen. Såsomanförts vid lagrådsremissen råder inga delade meningar ora värdet av alt genomgenerella jävsregler garantera alt förvaltningsmyndigheternas handlandepräglas av objektivitet och opartiskhet. Den i vårt land pågåendesararaanslagningen av sraärre koramuner lill större komraunala enheter och dentill följd av den raoderna samhällsutvecklingen på allt flera områden alltmeraomfattande komraunala förvaltningen har kommit alt medföra en avsevärd ökningav de kommunala tjänstemännens både antal och betydelse. Mol bakgrund häravfraraslår det såsora ur samhälleUg S5'npunkt lika angeläget, att de kommunalatjänstemännen iakttager objek tivitet och opartiskhet i sin Ijänst sora att destatliga förvaltningstjänstemännen gör det. 684 KungL Maj.-ts proposUion nr 30 år1971 Begränsningen av de särskilda kommunala jävsbeslämmelsematill endast de raest iögonfallande jävssituationerna har sin grund i denkommunala självstyrelsens nalur. Den ställning kommunernas fullmäktige och deoreglerade nämnderna intar gentemot den enskilde är en helt annan än den somtillkommer dorastolar och myndigheter. Fullmäktige och nämnder ärkommunmedlemmarnas organ för utövande av deras självstyrelse och deangelägenheter varmed organen lar befattning är kommunmedlemmarnas egna. Detsynes enligt lagrådets mening emellertid icke förefinnas en sådan likhetraellan den koraraunale förtroendemannens ställning, när han har atl i enkommunal nämnd besluta om kommunens angelägenheter, och den koraraunaletjänsteraännens ställning, när han i sin Ijänsl handlägger honom anförtroddauppgifter, att även för den koraraunale tjänstemannen bör gälla endast delindrigare koraraunala jävsreglerna. Anledning saknas till att det skall gällaandra regler för när en koraraunal tjänsteman, vars opartiskhet i etl ärendekan ifrågasättas, skall vara skyldig att frånträda handläggningen av ärendet,än som gäller för en statlig tjänsteman. Lagrådel vill därför göra gällande,alt det från rättssäkerhetssynpunkt är angeläget, att de strängarejävsreglerna i förvaltningslagen får lillämpning på de kommunala tjänstemännenäven då de är verksamma inom den oreglerade förvaltningen. Mot att de inom förvaltningen i allmänhet gällandejävsreglerna får gälla även för de kommunala tjänstemännen har framföralltanförts, att gränsen mellan förtroendemanna- och Ijänstemannabefaltningar påden kommunala sidan inte är helt klar, t. ex. beträffande koraraunalråd,borgarråd och landstingsråd, och att detta kan leda till att olika jävsreglerblir gällande för sådana befattningshavare under skilda stadier av ett ärendeshandläggning, beroende på om han fungerar sora ledaraot av ett kommunalt organeller beredande tjänsteman, utan att dylika skillnader i jävshänseende ärmotiverade. Vad som sålunda anförts torde icke sakna fog. Likheten mellan enhär avsedd heltidssysselsalt förtroendemans funktioner när han utförberednings- eller verkstälUghelsuppdrag, som är likställda med sådana sora kanankomma på en i kommunens tjänsl anställd befattningshavare, och när han vidhandläggning av ett visst ärende vidtager åtgärder i sin egenskap avnämndledaraot, t. ex. på grund av delegation från del koraraunala organetssida, lorde ofta göra det svårt alt avgöra om han i ett visst fall uppträdersåsom nämndledaraot eller ej. Det synes också slå väl i överensstämmelse raedgrunderna för de komraunala jävsbestämmelserna, alt en heltidssysselsalt kommunalförtroendeman, sora i denna sin egenskap även utför arbetsuppgifter sora ärlikställda raed en tjänsteraans, helt undantas från de för kommunalatjänstemän gällande strängare jävsbestämmelserna och i hela sin verksamhetendast omfattas av det kommunala jävel. Den vid remissbehandUngen antyddasvårigheten, som skulle kunna uppkomraa vid handläggningen inorakommunalförvaltningen av ärenden rö- Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 685 randeetl kommunall bolag, i vilket en koraraunal befattningshavare är verkställandedirektör, torde vid en sådan lösning också i huvudsak koraraa all undanröjas. Lagrådetvill på grund av vad sålunda anförts förorda, all förvaltningslagensjävsbestäraraelser göres tillämpliga på komraunala tjänstemän även när de handläggerärenden inom den oreglerade kommunala förvaltningen raed del undantaget, allsådana befattningshavare, som ej är i komraunens tjänsl anslällda ulan fullgörsina uppgifter i egenskap av koraraunala förtroendemän, i stället skallomfattas endasl av de kommunala jävsreglerna. Med den allmänna uppläggning somförslagel fåll synes besläramelser av angivet slag på liknande säll sora enligtdel rerailterade förslagel lärapUgen kunna införas i 37 § komraunallagen ochraotsvarande föreskrifter i andra kommunaUagar. 3§Det remitterade förslaget bygger på principen alt vissa bestäraraelser i lagenskall gälla alla lyper av ärenden medan andra bestäraraelser skall gälla endasti den mån fråga är ora rayndighetsutövning mol enskild. Principen hargenomförts så att bestämraelser av del förra slaget upptagits i 413 §§ underrubriken och bestäraraelser av det senare slaget i1420 §§ under rubriken , varvid lillämpningsorarådetför denna senare grupp angivits i en av lagens inledande bestäraraelser, 3 §.Vad till en början angår beteckningarna på de två grupperna synes rubrikenkunna godtagas. Rubriken läranar däremot ulrymrae för invändningar. I nyare lagstiftning synes dennarubrik i regel användas för ett avsnitt i slutet av lagen som upptar elt antalspecialbesiämmelser sora är raer eller mindre perifera i förhållande lilllagens huvudbestämmelser. I förevarande fall hänför den sig emellertid till denena av de båda huvudgrupper av bestämmelser som lagen upplager. Detta framgåreraellertid icke av rubriken, som alltså kan tänkas medföra risk förförbiseende. Det kan också anmärkas, att när i 3 § och i departementschefensanförande uttrycket »lagens särskilda bestämraelser» användes om förevarande avsnitt,denna syftning knappast klart fraragår, eftersom uttrycket lika väl kan läsassåsora avseende de olika bestäraraelserna i lagen i dess helhet. En lärapUgarerubrik synes vara »Särskilda besläramelser för vissa ärenden». De inledandeorden i stadgandet i 3 § ora lillämpningsorarådet för de särskildabeslämmelserna bör härvid jämkas. Del synes vidare vara att föredraga att detlastadgande införes i oraedelbar anslutning till de näranda bestäraraelserna,lärapligen närraast efler rubriken. Genomföres en sådan ändring synes lagensförsia rubrik böra få en mera allraän forraulering. 1 enlighet med det anfördaförordar lagrådel att lagens försia rubrik ändras till »Inledandebestämmelser», att rubriken ändras på angivet sällsamt all beslämmelsen i 3 § flyttas Maj:ts proposition nr 1971 paragraf som insattes efter sistnämnda rubrik, varvid deinledande orden ändras lill »Beslämmelserna i 1521 §§ gäller etc». Den ändringav paragrafnumreringen detta innebär föranleder vissa jämkningar i några avövriga lagförslag. FörtydUghetens skull synes inan i första punkten böra uttryckligen ange den enligtförslaget endasl underförstådda huvudregeln, alt handling anses ha kommit intill myndighet den dag då den anlänt lill myndigheten. Regeln är av betydelseexempelvis i fall då myndighels avdelningar är inryrada i olika lokaler ochhandUng avsedd för en avdelning inlämnas i annan avdelnings lokal. Uppenbarligenbör i detla fall, liksom , bandlingen därigenom anses hainkommit till myndigheten, oavsett all den sedermera raåste interntvidarebefordras lill rätt avdelning. Vidare bör i ullrycket »avi ompostförsändelse» ordet »betald» inskjutas före postförsändelse för all undvikaden raisslolkningen att även avi om lösenbelagd poslförsändelse skulle avses.Punkten bör alltså få följande lydelse: Handling anses ha koramit in tillmyndighet den dag, då handlingen eller avi om betald poslförsändelse, i vilkenhandlingen är innesluten, anlänt till myndigheten eller kommit behörigtjänsteman till banda. tredje stycket gjorda begränsningen till telegram eller annat fjärrskriftsmeddelandekan möjligen föranleda missförståndet alt myndighet ej skulle kunna begärasådan bekräftelse som avses i stadgandet i fråga om icke undertecknad handlingsom är av annat slag. Sladgandel bör därför utvidgas till att avse telegrameller annat meddelande som icke är underskrivet. Idenna paragraf anges vem sora är berättigad atl föra lalan mol sådana beslut avmyndighet som kan överklagas genom besvär. I förslaget användes ordet besväricke alltid i samma betydelse. Med besvär i 3 § 2 torde avses ävenkomraunalbesvär. Avsikten raåste nämligen antagas vara atl lagens »särskildabestämmelser» skall tillämpas hos länsstyrelse i ärende som gäller föreskrifttill allraän efterrättelse och som fullföljts dit genom komraunalbesvär. Äveni 4 § 3 lorde ordet besvär förslås så att del innefattar också kommunalbesvär. Däreraottorde i 11 § raed ordel besvär icke avses koraraunalbesvär. I tydlighetensinlresse synes detla böra klart fraragå av lagtexten. Lagrådet förordar därföratt paragrafen ges följande lydelse: Talan mot rayndighets beslut, sora kanöverklagas och icke är sådanl som avses i 2 § 2, får föras av den sora beslutetangår, ora det gått honom emot. om besvärshandlings ingivande och om besvärstid som upptagits idenna paragraf skall enligt den föreslagna lydelsen gäUa även KunglMaj-.ts proposition nr 1971 687 detfallet att besvär över förvaltningsmyndighets beslut anföres hos förvaltningsdomstol.Såsora lagrådet erinrat vid 2 § synes det lämpligare att bestämmelser om tidoch sätt för ingivande av besvärshandling i överensslämmelse raed gängsesystemalik upptages bland reglerna om förfarandet hos besvärsinstansen.Föreskrifter i detta ämne bör alltså för nu avsedda faU meddelas iförvaltningsprocesslagen. Om så sker kan del emellertid vara lämpligl alt iförevarande paragraf göres en hänvisning till besvärsreglerna i nämnda lag. Lagrådelförordar alt i paragrafens försia slycke orden »eller förvaltningsdomstol» fårulgå saml atl elt fjärde slycke liUfogas med följande lydelse: Om förfarandetnär besvär anföres hos skatterätt, länsrätt eller allmän förvaltningsdomstolstadgas i förvaltningsprocesslagen (1971:000). Såsomanförts i ett remissyttrande finns risk att en bestämmelse av föreslagetinnehåll kan e contrario tolkas så all förvallningsbeslut sora huvudregelbleve exigibelt innan det har vunnit laga kraft. Bestämmelsen bör förtydhgas såall det framgår atl den icke reglerar denna fråga. Den föreslagna lydelsen kanvidare ge anledning till den felaktiga tolkningen, att inhibition endast skullekunna raeddelas för liden till dess .slutligt beslut raeddelas i ärendet.Inhibition skall självfallel kunna meddelas för liden till dess slutligt beslutvunnit laga kraft. Det torde emellertid icke vara nödvändigl all i sladgandelnärmare ange för vilken tid inhibition kan meddelas, jfr RB 50: 8. Av anfördaskäl föreslår lagrådet, att beslämmelsen får denna lydelse: Myndighet, som haralt pröva besvär, kan förordna att det överklagade beslutet, om del eljestskulle lända lill efterrättelse, tills vidare icke skall gälla. Stadgandeti tredje stjcket har avseende även å upplysningar som raeddelas skriftligen.Såsom anförts i reraissprotokoUet bör i så fall vid förbehåll om tystnadspliktiakttagas 39 § andra styckel sekretesslagen. Detta bör komma till uttryck ilagtexten. Medvissa redaktionella jämkningar i övrigt synes paragrafen böra få denna lydelse: Sökande,klagande eller annan part har rätl all, med de begränsningar sora anges i andrastycket, taga del av allt sora tillförts ärendet. I fråga om allraänhandling gäller de begränsningar sora följer av 39 § andra stycket lagen(1937:249) ora inskränkningar i rällen alt utbekomma allraänna handlingar.Under sararaa förutsättningar som där anges äger myndigheien vägra utlämnaannat raalerial. Ulläranas sådanl raalerial, skall myndigheten om det behövsgöra förbehåll ora hur del får användas. ------- fått veta. Meddelas upplysning skriftligen skall dockiakttagas vad i 39 § andra styckel nämnda lag föreskrives. Maj.ts proposition nr 30 år1971 I denna paragraf föreskrives som huvudregel, att myndighetej får avgöra ärende ulan alt part underrättats om inkomraen utredning ochberetts tillfälle alt ytlra sig över den. När i lag eller annan författningstadgas skyldighel för myndighei att underrätta någon torde detla i allmänhetinnebära ett krav på atl underrättelsen verkligen når mottagaren själv. Deträcker således inte med atl myndigheien avsänder elt meddelande undermottagarens adress. A andra sidan krävs inte all någon viss form iakllages;underrättelsen kan ske på vilket säll som helst t. ex. i vanligt brev ellergenora telefonsamtal. Enligt den föreslagna paragrafens andra stycke fårunderrättelse ske genom delgivning d. v. s. med tillärapning av reglerna idelgivningslagen. I reraissprotokoUet har departeraentschefen tillfogat, atlkommunikation skall kunna ske såväl skriftligen sora muntligen. Avsikten tordevara att kravet på att underrättelsen skall ha nått mottagaren personligenskall upprätthållas utom i de fall där surrogat- eller kungörelsedelgivningenligt delgivningslagen är medgiven. Behovet att kunna styrka allunderrättelseskyldigheten fullgjorts torde ofta föra med sig alt förfarandetenligt delgivningslagen anlitas. EnUgt lagrådets mening bör i lagtexten såsomhuvudregel upptagas atl underrättelse sker genora delgivning; därutöver böruttryckligen anges att den kan ske även på annal sätt ora det finneslämpligare. Det förordas därför att andra styckel i paragrafen ges följandelydelse: Underrättelse enligt första stycket skall ske genom delgivning om ejannat sätt finnes lämpligare. Motsvarande ändring bör göras i 18 §. 17 § Såsom departementschefen anföri avser bestäraraelseni punkt 3 bl. a. situationer då det av sekretesskäl är befogal all inskränka raotiveringen.Bestämmelsen bör tillåla hänsyn till allmänna intressen även ora de icke kananses jämförbara raed i förslagel näranda privata intressen. Det föreslås allbestämmelsen får gälla fall då inskränkning är nödvändig med hänsyn tillallmänna eller enskilda intressen (jfr 39 § andra stycket sekretesslagen ochlagen 1947 om inskränkning av offentiigheten vid domstol belräffande allmännahandlingar). För att förhindra feltolkning rörande omfattningen avmyndighets rältelsemöjlighel synes paragrafen böra få följande, jämkadelydelse: beslul, som till följd av skrivfel, räknefel ellerannat sådant förbiseende innehåller uppenbar oriktighet, skall rättas avmyndigheten, skall part lämnas tillfälle att yttra sig innan rättelse sker, omdet ej är obehövligt. KungLMaj:ts proposition nr 1971 689 Iåtskilliga remissyttranden har frarahållits såsora en allvarlig brist i denföreslagna förvallningsprocessen alt denna utanför skatleorarådet ickeutformats såsora ett kontradikloriskt tvåpartsförhållande vari det allmännarepresenteras av elt allmänt ombud. Att sådanl allmänt organ icke finnes ärockså enligt lagrådets mening en väsentUg brist med hänsyn till rättskipningensenhetlighet och säkerhet. Bland annat må framhållas, alt värdel avregeringsrältens verksamhet som prejudikalinstans förringas av att del ickefinns ett sådant ombud som kan draga principiellt viktiga frågar underregeringsrättens prövning. Hur en organisation med allmänna ombud på deskiftande förvaltningsområdena bör inrättas kan icke bedömas utan särskildulredning, Lagrådel vill starkt understryka vikten av att hithörande frågorupptages lill utredning och anser atl, innan ett kontradiklorisktIvå-partsförfarande införts, förvallningsprocessen icke kan anses helltillfredsställande, 2§ Principiella skäl talar mot all Kungl, Maj:l bemyndigas att utan någrabegränsningar meddela från lagen avvikande bestämraelser. Vad departementschefenanföri innebär dock att ifrågavarande stadgande ulgör ett provisorium. Medhänsyn härtill och till svårigheten att nu överblicka de raångskiftandeförhållandena på förvallningsrättskipningens oraråde synes stadgandet kunnagodtagas, Idelta avsnitt av förslaget ges regler ora raåls anhängiggörande. Såvitt angårbesvärsraålen är beslämraelserna avsedda all lillämpas icke bloll vid besväröver beslut av skatterätt, länsrätt och kammarrätt utan även när talanfullföljes hos någon av dessa domstolar eller hos regeringsrällen raot beslul soraraeddelats av förvaltningsrayndighet. Här finns eraellertid icke nägonbestämmelse om besvärstid och ej heller återfinnes huvudregeln om varbesvärshandling skall inges.