prop · FU034 · 1971-12-31 00:00:00 — delades nämnden förbyggnadsforskning i Ivå myndigheter, statens råd för byggnadsforskning meduppgift atl kartlägga forskningsbehoven och fördela medel ur fonden samtstatens , som bedriver sådan forskning medsärskild inriktning på områden där forskningsbehoven inte tillgodoses på annatsätt. Institutets verksamhet finansieras huvudsakligen genom att rådet beviljaranslag ur byggnadsforskningsfonden. Byggnadsforskningsavgiftenutgår f. n. av den totala lönesumma som arbetsgivare har gett utunder kalenderåret inom den del av hans verksamhet som i riksförsäkringsverketsnäringsgrensindelning hänförs till undergrupperna husbyggnad ellerbyggnadshantverk m. m. inom näringsgrenen byggnadsindustri. Debiteringen grundas på arbetsgivaresuppgifter enligt lagen om yrkesskadeförsäkring. Uppbörden avbyggnadsforskningsavgifter är samordnad med uppbörden av avgifter till dennaförsäkring. Genom byggnadsforskningsavgifter jämte ett statligt anslag på 2,4milj. beräknas byggnadsforskningsfonden ha tillförts totalt ca 36,5 milj.kr. Byggnadsforskningsavgiftenstillämpningsområde är som jag har sagt begränsat till husbyggnad. Det haremellertid visat sig möta svårigheter och vara mindre ändamålsenligt att draen gräns mellan husbyggnads-och anläggningsforskning. Medel urbyggnadsforskningsfonden har sålunda Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 51 iviss omfattning tagits i anspråk också för forskning inom andra grenar avbyggnadsverksamheten än husbyggnad. Även vid avgiftsdebiteringen hargränsdragningen vållat bekymmer. År1966 föreslog yrkesskadeutredningen bl. a. atl det ekonomiska skyddet vidyrkesskada skulle infogas i den allmänna försäkringen och att man skulle övergåtill ett för samtliga näringsgrenar enhetligt premiesystem. Förutsättningarnaför anknytningen av bjggnadsforskningsavgiften till yrkesskadeförsäkringenkunde härigenom komma att ändras. Framför allt mot denna bakgrund tillsattes år1967 utredningen rörande underlaget för debitering av byggnadsforskningsavgiftför att undersöka denna fråga. I uppdraget ingick bl. a. också att överväga omavgiftsdebiteringen borde gälla även andra verksamhetsgrenar än husbyggnad. Idet betänkande som utredningen lämnade har den tagit uppfrågor om avgiftsunderlaget, utsträckning av avgiftsdebiteringen tillanläggningsverksamhet och förtillverkning av byggnadsdelar, möjligheterna altförenkla debiteringen samt avgiftens storlek och statens bidrag tillbyggnadsforskningsfonden. År1967 tillsattes en ny utredning angående yrkesskadeförsäkringens finansiering m.m.för att utreda möjligheterna att förenkla yrkesskadeförsäkringensavgiftsfinansiering genom att införa enhetliga avgifter och för alt pröva huryrkesskadestatistiken borde utformas och vem som borde svara förstatistikproduktionen. Denna utredning har föreslagit attnuvarande differentierade premiesystem för yrkesskadeförsäkringens finansieringersätts med ett enhetligt premiesystem. Förslaget övervägs f. n. inomsocialdepartementet. Om förslaget genomförs blir näringsgrensindelningenöverflödig från premiesättningssynpunkt. Eftersom den behövs för bl. a.statistikändamål föreslår utredningen emellertid att den behålls tills vidare isin nuvarande form. Utredningen avser att senare lämna närmare förslag rörandestatistikfrågans lösning. Ienlighet med sina direktiv har utredningen rörande underlaget för debiteringav byggnadsforskningsavgift utgått från att byggnadsforskningsrådetsverksamhet även skall finansieras huvudsakligen genom arbetsgivaravgifter.Vid remissbehandlingen av utredningens betänkande har denna utgångspunkt iallmänhet inte satts i fråga. Några remissinstanser förordar emellertid attandra finansieringsmöjligheter övervägs. Finansiering helt med statliga anslaganses böra komma i fråga i första hand. Också tanken på en stiftelse, tillvilken staten, kommunerna, de allmännyttiga bostadsföretagen samt byggnads-och hanlverksorganisationerna skulle ge bidrag, har förts in i diskussionen.Förutsättningar saknas emellertid att överväga ett sådant alternativ i dettasammanhang. Redannär byggnadsforskningsavgiften infördes var meningarna Maj:ts proposition nr 1971 Även i samband med de höjningar av avgiften somhar ägt rum vid olika tillfällen har frågan tagits upp. Som skäl motavgiftsfinansiering har i regel anförts att byggnadsforskningen liksom annanforskning i statlig regi bör bestridas med statsmedel och att finansiering överbudgeten skulle vara mer rationell. Till detta vill jag först säga att denforskning som stöds med medel ur byggnadsforskningsfonden till stor del bedrivsinom enskilda organ, bl. a. branschforskningsinstitut, eller av enskildaforskare och i allmänhet är direkt inriktad på produktutveckling och lösning avkonkreta tekniska branschproblem. Vidare har avgiftsfinansieringen visat sigvara en i stort sett smidig och effektiv ordning för att successivt anpassa niedelstillgängentill ett växande behov av forskningsinsatser och ökade möjligheter att fåforskningsprojekt genomförda, en synpunkt som har förts fram ifinansieringsdiskussionen i flera tidigare sammanhang. Avgiften är inte hellerså stor att den påverkar byggnadskostnaderna i märkbar mån. Av dessa skälfinns det enligt min mening inte anledning att frångå det ställningstagande somgjordes (prop. 1967: 100, SU 100, rskr 265) attbyggnadsforskningsrådets verksamhet alltjämt bör finansieras genom en särskildbyggnadsforskningsavgift. I det nuvarandeavgiftssystemet utgör den av arbetsgivare utbetalade arbetslönen underlag föravgiftsberäkningen. Som påpekades i tredje lagutskottets utlåtande : 2 kansystemet leda till att de byggnadsföretag som bäst har kunnat tillgodogöra sigforskningens resultat får lägre lönekostnader och därmed också lägre avgifter,medan de byggnadsprojekt i vilka forskningen inte alls eller endast i ringautsträckning har kommit lill nytta belastas med relativt sett högrelönekostnader och motsvarande högre avgifter. Avgiften torde emellertid somjag sade spela relativt obetydlig roll . för lönekostnadsutvecklingen iett företag. En annan följd av att avgiftsuttaget beräknas med arbetslönen somunderlag är som utredningen har påpekat att avgiftens storlek blir beroende avi vilken utsträckning förtillverkade element används vid byggandet.Utnyttjande av sådana element innebär nämligen att arbetskostnaden belastarförtillverkaren och inte byggaren. Detviktigaste skälet att överväga lämpligheten av nuvarande grunder för beräkningav byggnadsforskningsavgiflen har som jag redan har antytt varit attförutsättningarna för debitering av byggnadsforskningsavgift genom riksförsäkringsverketsförsorg kan komma att ändras. Det förslag som utredningen angåendeyrkesskadeförsäkringens finansiering nu har lagt frara innebär emellertid inte ioch för sig att sådana förutsättningar kommer att saknas. Det väsentligaste idetta sammanhang är att skall svara för den pånäringsgrensindelningen grundade yrkesskadeförsäk-ringsstatistiken i avvaktanpå utredningens förslag om statistikfrågans framtida utformning. Mötbakgrund av de pågående övervägandena angående yrkesskadeför- Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 53 säkringensfinansiering har utredningen rörande underlaget för debitering av byggnadsforskningsavgiflbedömt vilka andra möjligheter än de nuvarande som står till buds fördebitering och uppbörd av byggnadsforskningsavgift. Utgångspunkten förbedömningen bör som utredningen framhåller vara alt debiteringen och uppbördenbör knytas till något för annat ändamål anordnat debiterings- ochuppbördssystem för att administrationskostnaderna skall kunna hållas på rimhgnivå. Utredningenhar undersökt möjligheterna att knyta an byggnadsforskningsavgiften tillfastighetstaxeringen och garantibeloppet för fastighet, inkomstskattesystemeteller mervärdeskallesystemet. Efter ingående överväganden, som jag harredovisat i det föregående, har utredningen funnit sig inte kunna förordaanknytning till fastighetsskatten och garantibelopp för fastighet eller inkoinstskattesysteraet.I likhet med en praktiskt taget enhällig remissopinion anser jag utredningensställningstaganden på dessa punkter välgrundade. 1fråga om mervärdeskattesystemet delar jag utredningens och flertaletremissinstansers uppfattning atl en anknytning av byggnadsforskningsavgiftentill detta system skulle i och för sig innebära flera fördelar. a. skulledärigenom byggnadsföretagens omsättning i stället för lönekostnaden komma attläggas lill grund för avgiftsberäkningen och följaktligen tidigare framfördaönskemål i denna riktning bli tillgodosedda. Utredningens överväganden och vadsom har redovisats i remissyttrandena ger emellertid klart vid handen attanknytning till mervärdeskattesystemet inte är tekniskt möjlig att genomföra idagens läge. Den ingående bedömning som framför allt riksskattenämnden hargjort i sill remissyttrande i fråga om möjligheterna att knytabyggnadsforskningsavgiften lill mervärdeskattesystemet inger betänkligheterockså i detta avseende och visar i varje fall att man inte f. n. kan bedömadenna fråga. Jag kan därför inte förorda ens elt principiellt ställningstagandehärutinnan. Frågan får tas upp på nytt, i den mån skäl därför alltjämtanses stå kvar. Isitt remissyttrande antyder att man skulle kunna länka sigatt inom nuvarande avgiftssystem grunda byggnadsforskningsavgiflen påomsättningen i stället för lönesumman. Det skulle innebära att underlaget föravgifter lill yrkesskadeförsäkringen inte längre skulle kunna användas somunderlag för beräkningen av byggnadsforskningsavgift. Beräkningen skulle fågrundas på särskilda uppgifter från arbetsgivarna om omsättningens storlek,något som skulle medföra betydande kontrollsvårigheter. Vidare saknas grundför att närmare bedöma hur stort avgiftsuttaget skulle behöva vara för att gevisst totalbelopp. Av dessa skäl anser jag att den av riksrevisionsverketväckta tanken inte kan läggas till grund för förslag att nu göra sådanaändringar inom det gällande systemets ram. Jagförordar alltså att nuvarande system för beräkning, debitering och uppbörd avbyggnadsforskningsavgiften behålls tills vidare. Maj:ts proposition nr 1971 7.3Avgiftsskyldighetens omfattning 7.3.1. Skyldighetenatl betala byggnadsforskningsavgift är som framgår av det föregående f. n.begränsad till husbyggnadsområdel. Denna avgränsning har vid olika tillfällenkritiserats. Redan när avgiften infördes påpekades att många byggnadsprobleraär gemensamma för husbyggnad och anläggningsverksamhet, t. ex. vägbyggnad,vattenbyggnad o. d., och att forskningsresultat från det ena området ofta kanfå direkt tillämpning inom del andra. Man ansåg emellertid attforskningsverksamheten tills vidare borde inriktas på problem som hadeanknytning till husbyggnadsområdet. Därefter har även administrativa skälåberopats till stöd för vidgat tillämpningsområde förbyggnadsforskningsavgiften. Sålunda har framhållit attdet i fråga om byggnadsindustri med blandad byggnads- ochanläggnings-verksamhet är svårt att avgöra i vad mån utbetalade arbetslöner äravgiftsgrundande. Den byggnadsforskning somstöds med medel ur byggnadsforsknings-fonden har efter hand utvidgats att avseett vidare område än husbyggnadsområdet. Frågor som har samband medsamhällsplaneringen och produktionsprocessen har uppmärksammats i växandegrad. Utredningen har uppskattat att mer än hälften av byggnadsforskningsmedlenf. n. går till forskningsområden som har direkt värde föranläggningsverksamheten. Exempel härpå är samhällsplaneringsforskning och sådanbyggnadsforskning inom material- och konstruktionsorarådet som innefattargeologi, hydrologi och klimatologi. Genom att saraordna husbyggnads- och anlägg-ningsforskningenkan man dessutora som har betonats av såväl utredningen som fleraremissinstanser göra vinster i form av ökade forskningsresultat och bättreanvändning av forskningsresurserna. Det framstår också sora angeläget attanläggningsforskningen som sådan fär större resurser. Samordning avforskningen inom hela byggnadsområdel och ökning av den totala raedelstillgångenger möjligheter alt bättre utnyttja de tekniska högskolornas växandebasorganisation och att ge slöd för forskningsprojekt inom enbartanläggningsverksamheten. Utvidgning av avgiftens tillämpningsområde att gällaäven anläggningsverksamhet undanröjer vidare de administrativa problem somnuvarande gränsdragning mellan husbyggnads- och anläggningsverksamhel för medsig. Ilikhet med utredningen och en stor majoritet bland remissinstanserna föreslårjag därför att skyldighet att betala byggnadsforskningsavgift skall föreligga ocksåi fråga om anläggningsverksamhet. En naturlig konsekvens av dettaställningstagande blir att byggnadsforskningsrådets ansvarsområde vidgas imotsvarande omfattning. Statenbör även efter den nu föreslagna utvidgningen av avgiftsskyldig- Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 55 betensomfattning undantas från avgiflsskyldighel. Härför talar bl. a. det rentpraktiska skälet alt försäkringsavgifter enligt lagen om yrkesskadeförsäkringinte beräknas för arbetstagare i statens tjänst. Jag återkommer i det följande lillfrågan om statens bidrag till byggnadsforskningen. I övrigt böravgiftsskyldigheten liksom omfatta kommunalt och enskilt byggande. Desvårigheter att ta fram underlag för avgiftsberäkningen som enligt vad påpekar föreligger för kommunerna på grund av den komraunala verksarahetensmångskiftande karaktär bör kunna mildras genom schabloniserade normer förbestämmandet av avgiftsunderlaget. Denna fråga får lösas i tillämpningen. Vadsärskilt gäller kraftindustrins anläggningsverksamhet kan jag visserligen intedela den i ett remissyttrande framförda uppfattningen att den bör undantas frånavgiftsbeläggningen. Men jag anser i likhet med attsådant arbete som montage av generatorer och annan elektroteknisk utrustning, ångturbiner,pannor, kärnreaktorer och annan värraeteknisk utrustning, vattenturbiner, Iraversersaral damm- och intagningsluckor i kraftindustrins anläggningar inte är hänförligttill anläggningsarbete och alltså inte bör räknas in i underlaget förbyggnadsforskningsavgiften. Motsvarande bör gälla i fråga om arbeten på andraanläggningar i fall då hus och maskiner bildar en integrerad produktionsenhet. Jagansluter mig till utredningens förslag att avgiftsskyldigheten i fråga om anläggningsverksamhelliksom f. n. i fråga om husbyggnad knyts an lill den näringsgrensindelning somutnyttjas . Eftersom utredningen angående yrkesskadeförsäkringens finansieringra. m. har lagt fram förslag som om det genomförs skulle innebära attnäringsgrensindelningen blir överflödig från premiesättningssynpunkt, böranknytningen inte längre ske till näringsgrensindelningen iriksförsäkringsverkets premietariff för yrkesskadeförsäkringen. Hänvisning böri stället göras till den näringsgrensindelning som behövs föryrkesskadestatistiken. Det innebär att avgiftsuttaget skall grundas påårslönen för arbetstagare sora har utfört arbete som är att hänföra till utomsom f. n. husbyggnad (kodnr 401) eller byggnadshantverk m. ra. (kodnr 403) också väg-, vatten och linjebyggnad m.ra. (kodnr 402). I enlighet raednuvarande tillämpning bör avgiftsuttaget vara oberoende av vilken näringsgrenarbetstagaren hänförs till. Det är arten av det arbete som arbetstagarenverkligen har utfört sora bör vara avgörande för ora avgiftsskyldighetföreligger eller ej. Utvidgningenav byggnadsforskningsrådets ansvarsområde till att omfatta ocksåanläggningsforskningen gör att frågan om rådets sammansättning bör omprövas.Rådet består f. n av ordförande och åtta andra ledamöter. Enligt utredningenbör antalet ledamöter ökas med två och det vidgade ansvarsområdet bör dessutombeaktas vid tillsättning av nuvarande platser. I något remissyttrande föreslåsstörre ökning av ledamotsantalet. Att viss ökning av ledamotsantalet bör skefinner jag befogat. Maj:ts proposition nr 1971 tidinte bli så stort att risk uppstår att rådets arbete blir tungrott och ineffektivt.Det bör vidare beaktas att sakkunskap på anläggningsområdet redan ärrepresenterad bland nuvarande ledamöter. Jag föreslår att ökningen begränsastill två ledamöter enligt vad utredningen har förordat. Härigenom skapasutrymme för att såväl husbyggnadsforskningen som anläggningsforskningen fårtillfredsställande representation inom rådet. 7.3.2Förtillverkning m. m. Eftersombyggnadsforskningsavgiften beräknas på grundval av den byggande arbetsgivarenslönekostnader medför minskad arbetskraftsanvändning självfallet lägre avgift.Ett sätt för ett byggnadsföretag att minska arbetsinsatsen vid byggandet är attanvända förtillverkade byggnadsdelar. Den skillnad i avgiftsuttaget som på dettasätt uppstår mellan byggnadsföretag har kritiserats av utredningen medinstämmande av flertalet remissinstanser. Kritiken grundas på alt användningav förtillverkade byggnadsdelar inte behöver vara något mått på rationelltbyggande ulan bara uttryck för val av byggmetod. Jagvill inte bestrida att denna kritik har fog för sig. vill jagemellertid i likhet raed byggindustrialiseringsutredningen sätta i fråga ominte avgiftsbeläggning av förtillverkning av byggnadsdelar i viss mån kan verkahämmande på en i och för sig önskvärd utveckling mot ökad färdigställningsgradinom materialindustrin. Därtill kommer starkabetänkligheter från administrativa synpunkter mot en sådan vidgadavgiftsbeläggning. Avgifterna debileras på grundval av deklaration frånarbetsgivaren, där han anger till vilken del hans lönekostnader avser avgiftspliktigverksamhet. Härvid uppstår besvärande problem vid tillämpningen i fråga omsåväl gränsdragningen mellan avgiftspliktig och inte avgiftspliktig verksamhetsom kontrollen, när man har att göra med företag med blandad verksamhet.Utsträcks avgiftsbeläggningen till förtillverkningsinduslrin ökar antalet avgiftsbelagdaföretag med blandad verksamhet och man får nya tolknings- och kontrollproblem.Utredningen har av dessa skäl ställt sig tveksam till atl ocksåförtillverkningen avgiftsbeläggs men stannat för att föreslå sådan utvidgning.För egen del ansluter jag mig till några remissinstansers bedömning att skälenmot avgiftsbeläggning av förtillverkningen väger tyngre än skälen för. Jag förordaralltså att förtillverkningsindustrin liksom lämnas utanför det avgiftsbelagdaområdet. Ilikhet med utredningen och saratliga remissinstanser anser jag att det intefinns tillräckliga skäl att nu avgiftsbelägga fristående konsultverksamhet somavser projektering m. m. inom byggnadsområdet. Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 57 7.3.3Andra ändringar i avgiftsskyldigheten Utredningenhar övervägt om det är möjligt och lämpligt att inom ramen för nuvarandeavgiftssystem genomföra förenklingar som underlättar det administrativa arbetetmed beräkning, debitering och uppbörd av avgiften. Somen tänkbar åtgärd i detta syfte anger utredningen upphävande av gällandebegränsning av avgiftsskyldighelen till yrkesmässigt bedrivenbyggnadsverksamhet. En sådan ändring skulle innebära att såväl industrinsbyggande i egen regi som annat inte yrkesmässigt byggande skulle bli avgiftsbelagt.Som framhölls redan när byggnadsforskningsavgiften infördes skulle dettamedföra alt industrin måste specialredovisa sitt byggande. Dessutom skulleflera nya industrigrupper och ett stort antal enskilda personer som bygger iegen regi föras in under avgiftsskyldigheten. De administra tiva svårigheternaskulle som utredningen utan invändning vid remiss behandlingen har påpekat bliså stora att man bör avstå från en dylik ändring. En annan ändring somutredningen har diskuterat är att från avgiftsskyldighet undanta arbetsgivare medfå anställda. Utredningen föreslår alt arbetsgivare som har mindre äntre årsarbetare inte längre skall vara avgiftsskyldiga. Förslaget har fållpositivt mottagande av remissinstanserna. Deadministrativa vinster som kan göras genom det föreslagna undantaget synes inlevara så stora alt de bör vara avgörande för bedömningen. Däremot tordeförslaget, om det genomförs, föranleda vissa tröskelproblem, särskilt somundantaget enligt förslaget skulle av praktiska skäl uttryckas i en total lönesumma.Med hänsyn till dessa omständigheter och då den byggnadsverksamhet som dessaarbetsgivare bedriver ställer krav på byggnadsforskning är jag inle beredd altförorda utredningens förslag på denna punkt. 7.4Avgiftens storlek och statens bidrag Byggnadsforskningsavgiftenutgår f. n. av avgiftsunderlaget. För /70 beräknasbyggnadsforskningsfonden tillföras ca 34 milj. kr. Utredningenföreslår att avgiften skall utgå med oförändrad procentsats även efter utvidgningtill anläggningsområdet. Elt bifall till detta förslag tillför fondenytterligare avgiftsmedel som, om utvidgningen hade gällt /70,skulle ha uppgått till i runt tal 10 milj. kr. enligt utredningens antagande.Flertalet remissinstanser lämnar utredningsförslaget utan erinran. Somjag har sagt i det föregående las redan nu byggnadsforskningsfondens medeldelvis i anspråk för forskningsuppgifter beträffande frågor som är gemensammaför husbyggnads- och anläggningsområdena. Maj:ts proposition nr 1971 avde finansiella resurserna behövs emellertid för att ge utrymme för bådespeciell anläggningsforskning och täckning av vissa merkostnader i form avpensionskostnader som byggnadsforskningsrådet har pekat på. Byggnadsforskningsfondenbör därutöver tillföras medel som tillåter också en rimlig ökning avforskningsinsatserna. Enligt rain bedömning torde dessa medelsbehov blitillgodosedda om avgiften sätts till av avgiftsunderlaget, vilket efterutvidgningen till anläggningsområdet skulle ha ökat det årliga avgiftsbeloppet lillfonden från ca 34 till ca 37 milj. kr., om avgiftsuttaget gällt budgetåret1969/70. Med halvårseffekt för nämnda budgetår skulle beloppet ha blivit ca35,5 milj. kr. För /72 torde det komma att bli någon miljonhögre. Jag föreslår därför att avgiften efter utvidgningen tillanläggningsområdet skall utgå av avgiftsunderlaget. Närbyggnadsforskningsavgiften infördes förutsattes att det statliga bidrag sorabestämdes i samband därmed motsvarade minst vad staten skulle ha betalat i forskningsavgiflora det statliga byggandet i egen regi hade grundat avgiftsskyldighet. Dennaprincip har bekräftats i senare uttalanden (se prop. 1967: 100 s. 221).Principen bör enligt min mening gälla också fortsättningsvis och tillämpasäven i fråga om statens anläggningsverksamhet i egen regi. Omman utgår från utredningens överslagsberäkningar motiverar statens egenregibyggande(med ett avgiftsuttag av ) ett bidrag inom husbyggnadsområdel på 160 000ler. och inom anläggningsområdet på 5,84 milj. kr. Deändringar jag har föreslagit i fråga om byggnadsforskningsavgiften bör medhänsyn till avgiftssystemets administration genomföras vid kalenderårsskifte.Jag föreslår att ikraftträdandet sker . Detstatliga anslaget för liden den 1 juliden bör utgå medoförändrat belopp, dvs. med hälften av nuvarande årsanslag eller 1,2 milj. kr.För första halvåret 1972 bör statens bidrag utgöra hälften av del årligabidraget enligt vad jag har förordat, dvs. 3 milj. kr. För hela budgetåret1971/72 bör därför utgå 4,2 railj. i anslag till byggnadsforskning. Dettaanslag har tagits upp i anmälan förut av statsverksproposition (prop.1971: 1 bil. D 7). 7.5Redovisning av forskningsprogram m. m. Ianslutning till mitt förslag i det föregående att byggnadsforskningsavgiftskall utgå även inom anläggningsområdet har jag förordat att byggnadsforskningsrådetsansvarsområde skall utsträckas i motsvarande mån. I ett par remissyttrandenuttalas atl rådet bör redovisa aktuella forskningsprojekt innan medel ställstill dess förfogande. En redovisning för forskning enbart inom detnytillkommande ansvarsområdet är enligt min mening inte ändamålsenlig.Byggnadsforskningsrådet har i sin anslagsframställning för bud- Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 59