prop · FU0340 · 1971-12-31 00:00:00 — Enligt en allmän rättsgrundsats, som grundas påen analogisk tillämpning av 8 § skuldebrevslagen (1936: 81), anses näraligendomstol ha rätt atl jämka otillbörliga avtalsvillkor. villkoren kan anses innefattaen konkurrensbegränsning med skadlig verkan genoin att på ett från allmänsynpunkt otillbörligt sätt påverka prisbildningen, hämma effektiviteten inomnäringslivet eller försvåra eller hindra licenstagarens näringsutövning, kanlicenstagaren påkalla ingripande enligt konkurrensbegränsniiigslagen genomnäringsfrihelsombudsmannen. En tredje möjlighet för licenstagaren atl fåoskäliga avtalsvillkor justerade är atl han söker tvångslicens enligt nuförevarande paragraf; en frivillig licens hindrar alltså inle tillämpning avIvångslicensbestämmelser-na. Att olika möjligheter till järakning sålunda finnsbör vara ägnat atl fräraja en från allraän synpunkt lämpligmarknadsföringspolitik från sortinnehavarnas sida. 28§ I paragrafen, som motsvarar 25 § i utredningens förslag, bestäras vad soraskall fordras av Ivångslicenstagare och vilka rättigheter sortinnehavaren har,när tvångslicens upplåtits (jfr 49 § PalL och 29 § ML). Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 135 Försorlinnehavaren är del av vikt att de hos Ivångslicenshavaren uppförökadeprodukterna får en sådan standard atl hans anseende hos allmänheten inteäventyras. Tvångslicens får därför enligt detta stycke inte raeddelas annan änden som kan antas ha förutsättningar alt utnyttja växlsorten på ett godtagbartsätt och i överensslämraelse med licensen. Kravetinnebär all del förelag eller den person som söker tvångslicens skall haekonomiska resurser och förutsättningar i övrigl att sakkunnigt och effektivtuppföröka sorten och marknadsföra den i erforderlig omfattning. Hinderföreligger inle mot alt Ivångslicenshavaren anlitar kontraktsodlare föruppförökningen. Dethar ansetts all sortinnehavaren inte bör berövas raöjligheten att själv ellergenom andra utnyttja sorten. Därför stadgas i första punkten av detta styckeatt tvångslicens inle utgör hinder för sorlinnehavaren att själv utnyttjasorten eller att upplåta licens. Tvångslicens får alltså inte ges forraen avensamlicens. Enligtbestämmelsen i andra punkten får tvångslicens övergå lill annan endasttiUsammans med rörelse, vari den utnyttjas eller utnyttjandet avselts skolaske. Bestämmelsen innebär förbud inte bara mot en fullständig överlåtelse av entvångslicens utan också mot en partiell överlåtelse, t. ex. i form av underlicens. Dennaparagraf, som raotsvarar 26 § i utredningens förslag, ger vissa bestämmelserom sättet för meddelande av tvångslicens och om upphävande eller ändring avIvångslicens (jfr 50 § PatL och 30 § ML). Enligtförsta punkten meddelas tvångslicens av rätten, som också bestämmer i vilkenomfattning växlsorten får utnyttjas samt fastställer vederlaget och övTigavillkor för licensen. Vidvederlagels bestämmande skall beaktas å ena sidan intresset av att material avsorten blir tillgängligt för allmänheten lill skäligt pris och å andra sidanall sorlinnehavaren får skälig ersättning. Beror Ivångslicensen på attsortinnehavaren erbjudit eller beviljat licens på villkor som leder lill förhöga priser kräver det allmännas intresse all priserna bringas ner till skälignivå. Dock disponerar parterna över tvisteföreraålet, varför vederlaget inlekan bestämmas lill lägre belopp än sökanden har medgetl. Vederlagetkan bestäraraas till ett engångsbelopp eller till en löpande licensavgift.Andra villkor kan vara alt licenshavaren skall ställa säkerhet för vederlageteller överlämna bokföringsmaterial för kontroll av ersättningens storlek. Omtvångslicensen också innefattar skyldighet för sorlinnehavaren atl ställaförökningsmalerial fiU förfogande, kan rätten fast- Maj:ts proposition nr 1971 ställaden kvantitet som skall överlämnas och bestämma vederlaget för detta.Vederlaget kan bestämmas exempelvis per planta eller, såvitt angår utsäde,efter vikt. Iandra punkten föreskrivs att rälten på yrkande kan upphäva licensen ellerfastställa nya villkor för denna, när väsentligt ändrade förhållanden påkallardet. Talan kan föras såväl av sortinnehavaren som av licenstagaren. fallnär det kan bli aktuellt atl tillämpa denna punkt är när tvångslicens övergåttpå annan i samband med överlåtelse av rörelse. Imål om tvångsUcens torde det regelmässigt vara lämpligt alt yttrande inhämtasav växtsortnäraden. Växtförädlarrättensupphörande m. m. Paragrafen,som motsvarar 27 § i utredningens förslag, behandlar påföljd av försummelsealt betala årsavgift (jfr 51 § PalL). Erläggsinte årsavgift såsom föreskrivs i 23 § deparlementsförslaget är enligtförevarande paragraf växtförädlarrätten förfallen från och med ingången av detår för vilket avgift inte erlagts. Eftersom23 § Iredje stycket medger betalningsfrist för årsavgiften kanförst efter denna lids utgång konstateras om växtförädlarrätten förfallit. Harrätten förfallit verkar detta retroaktivt tillbaka. I vad avserårsavgifter som hänför sig till tiden före rättens registrering kanretroaklivitelen till följd av bestämmelserna i 23 § andra stycket bli längreän . Allväxtförädlarrätten förfallit konstateras ex officio av växtsortnämnden, somhar all avföra sorten ur växtsortregistret och utfärda kungörelse om åtgärden.Föreskrifter härom får meddelas i tillämpningskungörelsen. Som jag närmarekommer att utveckla i anslutning lill min behandling av 35 § deparlementsförslagetanser jag i motsats till utredningen atl föreskrift om kungörelse i detta ochvissa andra fall inte bör tas in i lagtexten. Talanom intrång på grund av handling, som begåtts under den lid växtförädlarrättensenare konstateras icke ha varit gällande, kan inte väckas efter det attklarhet vunnits om att rätten förfallit. Däremot kan intrångstalan avseendehandling som begåtts före det kalenderår från vars ingång rättenskall anses ha förfallit givelvis väckas även därefter. IPalL finns regler om återupprättande av förfallet patent , ompatenthavaren haft godtagbar ursäkt för underlåtenheten atl betala. Motsvaranderegler har inle bedömts behövliga för växtförädlarrättens del. Sverigesadvokatsamfund har under hänvisning till all bortfall av växtförädlarrätt kanha betydande ekonomiska konsekvenser för sorlinnehavaren föreslagit atl växlsortnämnden åläggs alt före såväl förfallodagen som Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 137 respittidensutgång skriftligen erinra sortinnehavaren om avgiften och påföljden förunderlåtenhet atl betala. Enligt rain mening bör man emellertid inle läggaflera administrativa uppgifter på nämnden än vad som är oundgängligennödvändigt. Då del vidare synes raig rimligt att fordra av sortinnehavare attde själva håller reda på förfallodagar för årsavgifter, anser jag atl sådanföreskrift som sarafundet föreslagit inle bör ges. Paragrafenmotsvarar 28 § i utredningens förslag och behandlar frågor om hävande avregistrering (jfr 52 § PatL och 31 § ML). Trotsall officialprövning föregår registrering av växtsort kan det naturligtvisinträffa alt registrering kan komma att ske trots atl de grundläggandeförutsättningarna rätteligen inte är för handen. I sådana fall skallregistreringen kunna hävas. Ettskäl till hävning bör till att börja med vara alt bestämmelsen i 1 §departemenlsförslaget inte iakttagits. Felet kan bestå i atl del inleföreligger någon växtsort i lagens mening eller atl sorten tillhör en växtart påvilken lagen inle äger tillämpning. Registreringbör vidare kunna hävas om växtförädlarrätt meddelats i strid mot 2 §. Ettsådant fall är att annan än den som framställt sorlen eller den lill vilkenhans rätt övergått fått ensamrätten. Elt annat fall är att sorten framställtsav utländsk förädlare utom riket och Kungl. Maj :t inte gett förordnande somberättigat denne förädlare alt få sorten registrerad här i riket. Hävningav registreringen bör vidare kunna förekomma om växtförädlarrätt registreratsi strid mot det i 3 § upptagna särskillnadskravet. Det har t. ex. framkommitalt en sorl, från vilken den skyddade sorten inle klart kan skiljas,publicerats redan innan ansökan om registrering gjordes eller att förädlareneller hans rättsinnehavare marknadsfört sorten i före dagen förregislreringsansökan eller utomlands före nämnda dag. Enförutsättning för all registreringen skall hävas bör alltid vara atl hindretmol registrering alltjämt består när frågan om hävning aktualiseras. Beslutetom hävande av registrering av växtförädlarrätt bör meddelas genom dom avdomstol. Ienlighet med dessa överväganden föreskrivs i första punkten av första stycketalt rälten på talan därom skall häva registrering om sådan skett i strid mol 1eller 2 § eller mot 3 § första stycket 1. eller Iredje stycket och hinder motregistrering alltjämt föreligger. Vadgäller frågan om vem som är berättigad till växtförädlarrätt är tidpunkten förregistreringen avgörande. Däremot saknar det betydelse om 5t 1971.1 saml. Maj:ts proposition nr 1971 rättighetenuppkommit före eller efter ansökningen om växtförädlarrätt. Alt märka äremellertid all den som anser sig ha varit berättigad till registrering normalttorde ha större intresse av atl yrka att få registreringen överförd på sig änatt begära hävning. Bestämmelse oin överföring av registrering finns i 32 §departeraentsförslagel. Enligt52 § första stycket andra punkten PalL får patent inle förklaras ogiltigt påden grunden att den sora erhållit patentet varit berättigad till blott vissandel däri. Den situationen atl annan visar sig på grund av nied-uppfinnarskapvara järate patenthavaren berättigad lill patentet, kan inle lösas genom atlpatentet förklaras delvis ogiltigt och hel ogiltigförklaring har bedöratsinnefatta mer våld än nöden kräver. Samma betraktelsesätt bör tiUämpas påmotsvarande situation inom växtförädlarrätten, raen utredningen har inleföreslagit något stadgande härora. För att undvika inotsals-sltit anser jag altväxlförädlarrättslagen i denna del bör överensstämma med PatL. Idepartemenlsförslaget anges i enlighet med del sagda i första stjeket andrapunkten av förevarande paragraf alt registrering inle får hävas på den grundatl den som fått registreringen varit berättigad till endast viss andel iväxtförädlarrätten. Somframgår av vad jag anfört i tidigare sammanhang (avsnitt 6.6) gäller i raålora hävande av registrering liksom i andra mål om växtförädlarrätträttegångsbalkens allmänna regler om forum i tvistemål. Enkorapletlerande foruinregel enligt vilken talan får väckas vid Stockholmstingsrätt, om det inle finns någon behörig domstol enligt ,har intagits i 44 § departementsförslaget. Omskyldighet atl underrätta växtsortnämnden och licenstagare angående lalan omhävande av registrering stadgas i 43 § departementsförslaget. Omdel brister i de biologiska kraven för växtförädlarrätt, dvs. i kraven påhomogenitet eller stabilitet, kan registrering inle hävas enligt denna paragraf.Däremot kan växlsorten i sådant fall avföras ur växtsortregistret. En regelhärom finns i 33 § andra stycket departementsförslaget. Jag återkommer tillfrågan vid behandlingen av sagda paragraf. Idella stycke som utformats efter förebild av 52 § Iredje stycket PalL och 31§ andra stycket ML meddelas särskilda regler om talerätl för densituationen alt talan ora hävande av registrering grundas på atl växtsortregistrerats för annan än den som är berättigad därtill enligt 2 §. Talerätl pådenna grund tillkomraer enligt första punkten endasl den som påslår sigberättigad enligt 2 §. Sådan talan bör vara tidsbegränsad och i andra punktenföreskrivs därför en preskriptionstid av elt år från det käranden fick kännedomom registreringen och de övriga omständigheter på vilka lalan grundas, dvs. deomständigheter som käranden åberopar till stöd för på- Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 139 slåendetatt han är berättigad till sorten. En särskild tidsbegränsning frånregistreringen gäller enligt tredje punkten för det fallet atl sortinnehavarenvar i god tro när växlförädlarrätlen registrerades eller övergick på honom.Motivet till denna tidsbegränsning är hänsynen till sorlinnehavaren och lillomsättningens intresse. Den goda tron skall ha förelegat när sortinnehavarenfick sorten registrerad för sig eller när han efter registreringen förvärvaderälten till sorlen. Preskiiplionsbestämmelsen gäller även 0111 sortinnehavarensenare kommit i ond tro. Idetta stycke återfinns huvudregeln om talerätl. Motsvarande regel finns i PatLi 52 § andra stycket och i ML i 31 § tredje stycket. Enligt PatL får talanföras, förutom av den som lider förfång av registreringen, av myndighet somKungl. Maj :l bestämmer. Taleregeln i ML är i princip densamma. I anslutninghärtill föreskrivs i patentkungörelsen resp. mönsterskyddskungörelsen attlalan som avses i de berörda lagreglerna föres av åklagare ora ej Kungl. Maj:lför särskilt fall förordnar annan rayndighel. Det har bedömts lämpligtatt utforma taleregeln i växlförädlarrättslagen på samma sätt sora i PatL ochML. I tredje stycket av förevarande paragraf föreskrivs följaktligen att iövriga fall, dvs. fall sora inle regleras av andra stycket, talan får föras avvar och en som lider förfång av registreringen och, om del är påkallat frånallmän synpunkt, av myndighet som Kungl. Frågan om behörigmyndighet torde komraa atl lösas på samma sätt här som i palentkungörelsen ochmönsterskyddskungörelsen. Förtalan som avses med reglerna i tredje stycket, dvs. lalan som har sin grund iannat förhållande än att växlsorl registrerats för annan än den som enligt 2 §är berättigad därtiU, gäller ingen tidsbegränsning utan lalan kan föras underhela skjddstiden. Paragrafenmotsvarar 29 § i utredningens förslag och behandlar överföring av registrering(jfr 53 § första stycket PatL och 32 § första stycket ML). I det fall alt växlsortregistrerats för annan än den berättigade, dvs. förädlaren eller den tillvilken förädlarens rält övergått, kan som framgår av 31 § första och andrastyckena den berättigade föra talan om att registreringen skall hävas. Genomsådan talan riskerar han emellertid all inte för egen del kunna förvärvaväxtförädlarrätt för Sorten. Ett nyhetshinder kan ha uppkommit efterregistreringen. Därför föreslås i första punkten av denna paragraf att omväxtsort registrerats för annan än den som är berättigad därtill enligt 2 §rätten skall på talan av den berättigade överföra registreringen på honom. Rättsverkningarnaav en överföring av växtförädlarrätt får i överensstämmelse med vad somuttalals i palentlagpropositionen (prop. 1966: 40 s. 196 f) Maj:ts proposition nr 1971 bestämmasmed principiell utgångspunkt i att rätten anses ha övergått på den nyeinnehavaren för registreringen. Äldre avtal omväxtförädlarrätten får i princip anses ogiltiga. Efter överföringen kan alltsåsådana avtal inle läggas till grund för anspråk från någondera parten. Fråganom och i vilken omfattning förhållandet kan ge upphov till skadeståndsanspråkeller krav på erlagda prestationer får lösas enligt allmänna grundsatser omverkan av avtals ogiltighet. Den nye sorlinnehavaren torde också i princip harätt alt beivra intrång sora skett från registreringen till dessbeslutet ora överförande vann laga kraft. Defrister som enligt 31 § andra styckel gäller i fråga om talan ora registreringshävande skall enligt andra punkten i paragrafen äga motsvarande tillämpning ifråga om talan om överföring. Skyldighetalt underrätta om lalan om överföring gäller enligt 43 § departementsförslagetpå samma sätt som i fråga om talan om hävande av registrering. I53 § andra stycket PalL resp. 32 § andra stycket ML finns en regel av innehållatt ora den sora frånkänns patentet resp. registrering av mönstret börjat i godtro utnyttja uppfinningen resp. mönstret yrkesraässigt han äger på vissavillkor fortsätta utnyttjandet. Motsvarighet till dessa stadganden har inteansetts behövligt i växlförädlarrättslagen. Ett visst skydd åtnjuter engodtroende sorlinnehavare genom att lalan om överföring inle får väckas mothonom senare än efter registreringen. Paragrafen,som motsvarar 30 § i utredningens förslag, behandlar två fall i vilkaväxlsorten skall avföras ur växtsortregistret. Soranärraare utvecklats vid 24 § är det som regel nödvändigt atl efler-kontrollerasorter som registrerats enligt lagen om växtförädlarrätt. En förutsättning föratt del skall vara möjligt alt göra sådan kontroll är normalt altväxtsortnämnden såsom kontrollerande organ får tillgång till förökningsmaterialav sorten och till de upplysningar och handlingar som kan behövas. Omsortinnehavaren vägrar alt trots föreläggande ställa material lill förfogandeoch om kontroll därigenom omöjliggörs bör han förlora ensamrätten till sorten.I detta stycke har därför föreskrivits att om sortinnehavaren inte efterkommitföreläggande av växtsortnämnden enligt 24 § och om underlåtenheten utgörhinder för effektiv efterkontroll av sorten växtsortnämnden skall avföra sortenur registret. Det framgår av formuleringen att påföljden inte skall inträda omeflerkontrollen kan göras trots all sortinnehavaren inte ställt sigföreläggandet till efterrättelse. Kungl.Maj:ls proposition nr 1971 141 Omdet vid efterkontroll eller i annat sanunanhang visar sig all den registreradesorten inte bibehållit de särskiljande egenskaperna fyller sorten inte längreförutsättningarna för ensamrätt. Rätten bör då i en eller annan form upphävas. Utredningen diskuterar ibetänkandet om sådant beslut som här avses skall meddelas av domstol eller avväxtsortnämnden. För det förra alternativet talar enligt utredningen alt storaekonomiska värden är förknippade med en växtförädlarrätt och atl det skulleinnebära en viss trygghet för sortinnehavaren atl en sådan rält inte mol hansvilja bringas all upphöra annat än genom dorastols dora. För alternativet attlåta beslutet ankomma på växtsortnämnden talar alt avgörandet i hithörandefrågor så gott som helt beror på en bedöraning av biologiska faktorer och attsådana bedömningar görs bäst av nämnden. Enligt utredningens förslag skallväxtsortnämnden i den angivna situationen förklara rälten förfallen. erinrar om alt ogiltigförklaring av patent, varumärkeoch mönster ulan inskränkning faller inom domstols kompetens och finner detprincipiellt otillfredsställande att den registreringsmjTi-dighel som påansökan beviljar ett rättsskydd tilläggs befogenhet alt upphävaskyddet. Föreningen framhåller att tredje man kan ha intresse av att medåberopande av bristande homogenitet eller stabilitet yrka hävning avregistreringen och att vederbörande i så fall skulle ha att föra talan införväxtsortnämnden som inte har resurser eller befogenheter att i domstolsmässigaforraer avgöra ärendet. Föreningen föreslår därför att ogiltighels-lalan i sinhelhet skall föras inför domstol. De av utredningen ochpatentombudsföreningen är beaktansvärda.Emellertid får det antagas att det typiskt sett snarare är det övervakandeorganet än enskilda personer eller företag som har anledning alt ta upp frågorom bristande stabilitet hos rättsskyddad sorl. Något behov av förhandlingarmellan enskilda parter i domstolsmässiga former torde knappast föreligga. Denbästa saldiga kompetensen alt bedöma frågor av denna art föreligger givetvishos växtsortnämnden. Jag ansluter mig därför lill utredningens förslag alt delbör ankomma på nämnden alt fatta avgörandet i här avsedda fall. Rättssäkerhetssynpunktenlorde få anses tillräckligt tillgodosedd genom möjligheten att överklagaväxtsort-nämndens beslut. Ianslulning lill dessa överväganden föreskrivs i andra stycket att omregistrerad växtsort finnes icke ha bibehållit det eller de kännetecken som vidregistreringen skilde sorten från andra sorter, växtsortnämnden skall avförasorlen ur registret. Atl klagorätt föreliggermol beslut som avses i detta lagrum framgår av 48 § deparlementsförslaget. Ombeslutet att avföra växlsorten föranletls av Maj:ts proposition nr 1971 atlsortinnehavaren inle efterkommit föreläggande enligt 24 § kan bristen avhjälpasi fidlföljdsinstansen. Sker detta skall beslutet undanröjas och ärendetåterförvisas till . Paragrafen,som motsvarar 31 § i utredningens förslag, behandlar avstående frånväxtförädlarrätt (jfr 54 § PatL och 33 § ML). Härföreslaivs all om sortinnehavaren skriftligen hos växlsortnämnden avslår frånväxtförädlarrätten nämnden skall avföra sorten ur registret. Attkrav på skriftlig form. uppställts beror på alt ett avslående från växtförädlarrätthar vikliga konsekvenser för sorlinnehavaren och atl misslag därför börförebyggas. Denende som kan med rättslig verkan avslå från växtförädlarrätt är den i registretantecknade sorlinnehavaren. Är flera saminnehavare till rätten måste ansökangöras av samtliga. Ett avstående kan återkallas ända till dess beslut meddelatsav växtsortnämnden. Finns i fall dåsorlinnehavaren avstår från växtförädlarrätt licensupplå-lelse antecknad iregistret krävs inle alt licenstagaren samtyckt till att växlsorten avförs.Licenstagaren bör dock underrättas och beredas tid all tillvarata sinaintressen. härom kommer att intas i tillämpningskungörelsen. Omavståendet strider mot de förpliktelser sortinnehavaren enligt avtal har medlicenstagaren kan han bli skadeslåndsskyldig gentemot denne. Visar det sig sedanväxlsorten avförts ur registret atl någon annan än den i registret antecknadesortinnehavaren var berättigad till växtförädlarrätten kan den berättigade haen fordran på skadestånd av sorlinnehavaren. Däremot kan han inte få rätlenåterupplivad. Om den berättigade gör invändning mol rättens avförande urregistret redan innan beslut meddelats får växtsortnämnden förfara efteromständigheterna, exempelvis hänvisa honom atl väcka talan omöverföring av växtförädlarrätten. Har sådan talan väckts, får enligt andrastycket växtförädlarrätten inle förklaras upphävd förrän tvisten avgjorts. I defall då växtförädlarrätt utmätts eller tvist om överföring av sådan rättanhängiggjorts vid domstol skulle sortinnehavaren kunna beröva utmätningssökandenresp. den berättigade hans rätt genom alt avslå från rätlen. För att förhindradetta stadgas i andra stycket alt sorten i de angivna situationerna inte fåravföras ur registret så länge utmätningen består eller tvisten inte blivitslutligt avgjord. I anslulning härtill föreslås också den ändringen i utsökningslagenatt om växtförädlarrätt utmäts ul- Kungl.Maj:ts proposition nr 40 å"" i971 143 mätningsmannengenast skall sända bevis därom till växtsortnämnden. Till delta förslagåterkommer jag i det följande (avsnitt 8.2). Paragrafenmotsvarar 32 § i utredningens förslag. I dess första stycke behandlas vissafall då registrerad sorlbenämning raåste utbytas mot ny benämning. Andrastycket föreskriver atl i dessa fall sortinnehavaren skall beredas tillfälleatl föreslå ny benämning. Enligt Iredje stycket kan i vissa undantagsfallregistrerad benämning avföras ur registret. Paragrafen saknar avnaturliga skäl motsvarighet i PalL och ML. Inle heller VniL har någon direktmotsvarighet till paragrafen. Däremot finns i VmL vissa bestämmelser om hävandeav registrering av varumärke (25 27 §§). Reglerna har emellertid utformatsannorlunda i växlförädlarrättslagen än i VmL. beror på alt varumärkethar karaktären av en privaträtt till kännetecken medan växtförädlarrätten inteavser benämningen utan sorten som sådan; sortbenämningen är en beteckning, somav allmänna hänsyn obligatoriskt skall finnas på skyddade sorter. Dennaskillnad har också föranlett att medan beslut om hävande av varumärkesrättenligt VmL fattas av domstol frågor om utbyte och avförande av registreradsortbenämning har ansetts böra avgöras i administrativ ordning. Vidregistrering av sorlbenämning sker en officialprövning, vars syfte är allförhindra benämningar som strider mot allmänna intressen eller inkräktar påannans enskilda rält. Eftersom en administrativ prövning aldrig kan bli helteffektiv har det bedörats nödvändigt alt ge raöjlighet alt byta ulregistreringar, som redan från början inle hade bort registreras eller somsedermera kommit alt bli sådana atl de strider mot de av allmänna hänsyn i 8 §uppställda förutsättningarna för registrering.