prop · FU031 · 1971-12-31 00:00:00 — Med de senare har främst i anslutning till en sänkning av den övre gränsen för tvåvaktssystemettiU bratto följt en försämrad lönsamhet för det något störretonnaget, vilket i motsvarande mån stimulerat till anskaffning av tonnagenärmast under angivna brattogräns. Långivningen har anpassats tiU dennautveclding. har sålunda av de utlämnadelånen avsett fartyg i klassen brutto, s. k. paragraffartyg. har även den övredräktighetsgränsen framstått som aUtför snäv med hänsyn tUl utvecklingen påfraktmarknaden. Den har också tett sig i hög grad konstiad. Med utnyttjande avde möjligheter, som hittillsvarandeskeppsmätningsbestämmelser inrymmer enUgt vilka dräktighetstalen bestämsgenom mätning av rymden av fartygets slutna ram, har sålunda enkonstruktionsteknik utvecklats med s. k. tonnageöppningar i översta däcket ochmellanrammen därunder. Härigenom har fartygens lastförmåga kunnat ökas upptUl 1 200 å dödvikt utan attbrattotonsgränsen överskridits. olägenheterfrån flera synpimkter, bl. a. genom att försämra fartygens stabilitetoch genom att försvåra lasthanteringen. Dessa olägenheter i förening med ett avmarknadsutvecklingen betingat behov av större tonnage har medfört att nybyggnadav paragraffartyg successivt stannat av och att en del sådana fartyg sålts tiUutiandet. I stäUet har vissa bestäUnmgar skett av fartyg i storleksldassema dödvikt motsvarande ca 1 bratto. Mot bakgrund av denangivna UtveckUngen konstaterar småskeppsfartsutredning,att en successiv ökning av fartygsstorleken har skett i takt med kraven på ökadproduktivitet inom näringen. De storleksklasser som förefaUer attraktivatorde enligt utredningen vara väl lämpadeatt med lönsamhet användas för åtskiUiga transportuppgifter i nord- ochöstersjöfart. Detta gäUer både olje- och torrlastfartygen och i den senaregrappen fartyg för såväl linje- som trampfart. Med beaktande avangivna förhållanden, näringens betydelse och kreditmöjligheterna över huvud taget harutredningen övervägt i vad mån ett särskilt kreditstöd till den mindreskeppsfarten fortsättningsvis bör utgå och om så anses vara faUet i vilka former och på vUka viUkor 8 1971. 1971:1 BUaga 8 226 det bör lämnas. Jag ansluter mig härvidlag tiUutredningens uppfattning, attvägande skäl talar för en fortsatt, på den mindre skeppsfarten inriktadlångivning. Den betydelse och de möjUgheter på fraktmarknaden, som denna näringaUtjämt har, i förenuig med de särskUda problem som näringens utövare i vissutsträckning möter då det gäUer att finansiera den successiva fömyelsen ochanpassningen av tonnaget talar härför. Jag delar också utredningensuppfattning, att en sådan långivning bör ges en i viss mån ändrad utformning,så att den på ett bättre sätt än hittiUs kompletterar det kreditstöd som lämnasskeppsfarten i andra former, och att denbyggs ut med en tiU näringens behov anpassad rådgivning ochkonsultverksamhet. I fråga om utformningen av kreditstödetär samtliga remissinstanser eniga med utredningen att ett fasthållande vid dennuvarande dräktighetsgränsen för lån ur lånefonden är motiverad.Jag viU i sammanhanget erinra om. att riksdag i enUghet med förslag iprop. 1970: 91 (SU 89, rski.216) som ett provisorium i avvaktan på ettslutligt ställningstagande tiU utredningens förslag bemyndigat Kungl. Maj:tatt vid långivning ur fonden medge undantag från gäUande dräktighetsgräns. Jagförordar, att gränsen nu definitivt slopas. IStäUet bör långivningen mera allmänt inriktas på den mindre företagsamheteninom rederinäringen, varvid avgränsningen får ske utifrån en sammanvägdbedömning av olika faktorer som motiverar ett kredit-stöd. Vägledande för enavgränsning får bl. a. vara föratom fartygets storlek och investeringens relati'a omfattning de altemativa låne-möjUghetersom står tiU buds. En utgångspunkt bör härvidlag vara, attlån ur en även fortsättningsvis bibehåUen lånefond för den mindre skeppsfarteninte bör lämnas, om kreditsökanden med hänsyn tiU säkerhetemas art har möjUghetatt erhåUa lån från annat kreditinstitut. Jag kommer här också in på förhåUandet mellan lånefonden å ena sidan och främstSvenska ochSkeppsfartens sekundärlånekassa å andra sidan. I sin hittiUsvarande verksamhet harlångivningen ur fonden avsett såväl primär- och sekundär- som tertiärkrediter.Verksamheten har dock i huvudsak varit inriktad påi primär- ochsekundärkrediter. I fråga om både nybyggen och andrahandsköp har sålunda undertiden 1968 låneandelen sällan legat av fartygspriset, ochtyngd-pimkten har legat meUan 40 ocli 60 å , trots att möjlighet i och försig förelegat att bevUja lån av priset. Lånetiderna har ocksånormalt legat under vad som med hänsyn till låneförfattningen varit möjligt.Vid nyanskaffningar har lånetidema som regel håUit sig , och i frågaom andrahandsköp har de varit anpassade härtill. Den praxis som sålundautvecklats förklaras av olika förhåUanden. Genom att den tillämpade statliganormaUåneräntan legat under marknadsräntan har lån från fonden varitattraktiva redan 1971:1 BUaga 8 227 avdetta skäl, vilket påverkat kreditefterfrågan. Genom att bästa säkerhet krävtshar lånenämnden vidare även i fall då enbart sekundär-eUer tertiärkreditbehövts för att möjliggöra ett fartygsförvärv fått ta på sig också denunderliggande primärfinansieringen. Långivningen har sålunda i huvudsak kommitatt ske i risklägen, där efter omorganisationenav och tiUkomsten av Skeppsfartenssekundärlånekassa möjligheterna till kreditgivning förbättrats ävenför den mindre skeppsfarten. Jag viU uttrycka det så att genom det förhållandetatt lånenämnden även inriktats på primärfinansiering ett kreditutrymme tagitsi anspråk, som med en annanarbetsfördelning i förhåUande tiU främst de båda kassoma bättre skulleha kunnat användas för att komplettera det slag av kreditstöd som lämnas avdessa. Med hänsyn tiU det anförda och i syfteatt uppnå en bättre ordning vUl jag förorda följande. Lånefonden skall liksomhittills i och för sig kunna lämna lån inom aUa risklägen dvs. lånen skallkunna avse såväl primär- och sekundär- som tertiärkrediter men lånebestämmelsemabör utformas så att huvudinriktningen klart blir mot de högre risklägena. a. genom att lån inte bör bevUjas, om sökanden genom säkerhetensart kan erhålla lån från annat kreditinstitut. I konsekvens med den åsyftadeinriktningen av långivningen bör krav inteheller uppställas på bästa säkerhet i de ifrågakommande fartygen. Detta iförening med den i det följande föreslagna marknadsanpassningen avlåneräntan vilket för högre risklägen naturligt innebär högre ränta kommer enligt min mening att naturligt främja den önskvärdaarbetsfördelningen i förhållande till främst de båda kassorna. Lånefondenkommer att primärt arbeta inom de risklägen, som täcks genom tertiär- och i vissutsträckning sekimdärkrediter. Primärlån bör i första hand lämnas av Svenskaskeppshjotekskassan och sekundärlån från Skeppsfartens sekundärlånekassa.Endast i den mån detta med hänsyn tUlsäkerhetemas art etc. inte låter sig göra, kommer lånefonden att tas ianspråk. I anslutning härtUlär jag beredd förorda, att lån i fortsättningen skaU ligga inom av det av nämndenuppskattade fartygsvärdet mot f. n. av fartygets pris. 1 sammanhanget harjag beaktat de svårigheter småredama i vissa faU kan ha att vid det störretonnage som ifrågakommer självasvara för av investeringen. I fråga omlåneräntan förordar jag att den f. h. genom anknytning tiU statens normaUåneränta utgåenderäntesubventionen slopas och att räntanblir marknadsanpassad och beräknas efter en med hänsyn tiU de ifrågavaranderisklägena lämplig procentsats. Detta är motiverat redan av trafikpolitiskaskäl. Det är också en föratsättning för att undvika en fortsatt snedvridning avkreditefterfrågan och för att åstadkomma den arbetsfördelning mellan berördalåneformer som åsyftas. 1971:1 Bilaga 8 228 ordning synes härvidlag vara att som utredningenföreslagit regelmässigtlåta lånefondens ränta ligga något högre än vad sekundärlånekassan vid tidenför lånebeslutet betingar sig. Utredningen har ansett den böra Ugga 0,25 %högre. Jag finner det åtminstone för mera normala förhåUanden utgöra enrimlig avvägning. Jag anser dock inte, attlånenämnden skall låsas vid en viss bestämd för .aUa lägen gällanderelativ räntestraktur. Det kan nämnas, att sekundärlånekassans ränta i sm tur enligt gäUande bestämmelser för låneverksamheten f. n. ligger högre änskcippshypotekskassans. För en sådan något högre ränta för lån ur lånefondentalar förutom de skäl som nämnts i viss mån också det förhållandet attkassomas låntagare har ett om än begränsat solidariskt ansvar för kassomasförplUctelser. Beträffande lånevUlkoren i övrigt biträder jag utredningensförslag om att i principbegränsa lånetiden tiU . Det gäUer vid förvärv av såväl nya som äldreandrahandsinköpta fartyg. I fråga om nya fartyg bör gränsen dock inte varaovUlkorUg, utan lånetiden bör då särskUda förhåUanden motiverar det kunnautsträckas ytterligare högst . Beträffande andrahandsinköpta fartyg börliksom gälla att fartygen vid förvärvet inte får vara äldre än tio år.Med en lånetid upp till även för andrahandsinköpta fartyg, innebär detatt fartyget kan vara belånat tiU dessfartyget nått en ålder (mot f. n. bör hamöjlighet att medge anstånd med amortering på sätt utredningen förordat. Någon maximigräns för lån tUl visst fartygeUer viss redare finner jag inte nödvändig vid den utformning av långivningen som jag föreslagit i det föregående,bl, a. då med hänsyn till derestriktioner som Ugger i den tänkta arbetsfördelningen meUan olika kreditinstitut.Som en mera allmän riktpunkt anser jag dock liksom utredningen, att lånnormalt inte l)ör lämnas för visst objekt med högre belopp än 1 milj. kr. Ifråga om säkerheten för lån anser jag, att i likhet med vad som gäUer för debåda angivna kassoma inteckning inte skaUbehöva vara knuten tUl. det fartyg, för vUket lån lämnas, utan kunnahänföra sig tiU annat redaren tillhörigt fartyg. Ivissa remissyttranden har betonats värdet av de s. k. villkorUga lån, somlånenämnden i viss utsträckning lämnat. Dessa har syftat tillatt i fråga om lånesökande hos de båda angivna kassorna överbrygga tidenmellan kontraktering av fartyg och den tidpunkt, då kassoma som finansierarsin kreditverksamhet genom obligationslån kan betala ut de sökta lånen. EnUgt min mening bör denna del av lånefondensverksamhet i princip upphöra. Det bör vara möjUgt att i samverkan meUan fonden, de båda kassorna och eventueUt andra kreditinstitutkomma fram tUl en ordning som gör denna typ av krediter obehövlig. Utredningen har försin del åtminstone i ett inledningsskede av verksamheten under de ändrade förutsättningarna interäknat med Prop.1971:1 Bilaga 8 229 behovav ytterUgare kapitaltiUskott till lånefonden för den mindre skeppsfarten.Lånenämnden har för nästa budgetår begärt en förstärkning av fondens kapitalmed 7 milj. kr. Nämnden synes härvid ha utgått från att verksamheten skaUbedrivas under oförändrade villkor bortsett frånavskaffandet av 500-tongränsen. I anslutning till vad som föreslagits i detföregående kan konstateras, att långivningen i fortsättningen visserligen kanavse ett större tonnage än hittUls, vUket också representerar ett ökatkreditbehov. kommer emeUertid långivningen att få en ändradinriktning, som gör att primär- och åtminstone en del av sekundärlångivningen vanUgen bortfaUer. Med hänsyn härtiU och även medbeaktande av de i viss mån ökade fölustriskeraa på utstäUda lån anser jag, att i avvaktan på närmare erfarenheter av långivningen under de ändradeförutsättningarna nuvarande kreditkapacitet tills vidare bör räcka. Dennauppgår i dagens läge med utstående lån ur fondeni storleksordningen 40 mUj. tUl ca 10 milj. kr., varav 6 å 7 milj.kr. utgörs av inflytande årUga amorteringar. Långivningen till den mindre skeppsfartenkommer med den föreslagna utformningen att i vissa hänseenden överensstämmamed det kreditstöd, som via företagarföreningarna utgår med anlitande av medelur statens hantverks- och industrilånefond. Företagarföreningarna har emeUertidutöver kreditgivningen en arman funktion, som saknar egentiig motsvarighet i lånenämndens för den mindre skeppsfarten hittUlsvarandeverksamhet. Jag tänker då på de informations-, rådgivnings- och kursaktiviteter, som ingår som en integrerad del i företagarföreningarnasverksamhet. Härvidlag har utredningen framhållit vikten av att lånenämndensverksamhet byggs ut i lämplig utsträckning.Redan i samband med prövningen av låneansökningar och genomgång avredarnas planer och kalkyler för tilltänkta fartygsförvärv kan behov föreligga av en viss rådgivning. kan det vara lämpligt att bygga ut denna rådgivning till en merarenodlad konsultverksamhet i nära överensstämmelse med vad som förekommer inomföretagarföreningarna. Behov bedöms också föreligga av en viss fortlöpande kursverksamhet i främst småskeppsfartensföretagsekonomiska frågor. Jag kan heltansluta mig till vad utredningen sålunda förordat. En rådgivnings- och konsultverksamhet mednära anknytning till långivningen kommer utan tvekan att fylla en viktiguppgift och bör också vid en lämplig utformning av nämndens kansli kunnabedrivas med relativt begränsade resurser. I fråga om en för den mindreskeppsfarten avpassad kursverksamhet bör ensådan, enligt vad jag inhämtat, kunna anordnas i nära samverkan medstatens () som svarar för enväl utvecklad kursverksamhet för olikadelar av den mindre företagsamheten och även i nära samarbete medvederbörande företagarförening. 1971:1 BUaga 8 230 består f. n av ordförande,vice ordförande och ytterUgare fyraledamöter jämte suppleanter. Med hänsyn tiU verksamhetens utvidgning tiUinformations-, rådgivnings- och kiirsverksamhet bör ytterligare enledamot jämte suppleant tillkomma, som kan tillföra nämnden erfarenhet i frågaom de nya uppgifterna. Vid valet av ledamöter i nämnden bör i övrigt tiUses attlämpUg styrelseanknytning erhåUs med de båda nämnda kreditkassorna. kansUuppgifter handhas f. n.som en deltidsuppgift. Med den ändradeinriktningen av verksamheten bör frågan om en förstärkning av kanslietsresurser övervägas. Med den förankring som den mindreskeppsfarten har i västkustområdet finnerjag vägande skäl tala för att lånenämnden och dess kansli förläggs tUlGöteborg, varigenom gynnsamma betingelser också skapas för nära samarbete medSvenska och Skeppsfartens sekundärlånekassa liksom medföretagarföreningen i och och med SIFU, som har ett avdelningskontor där. behovav lokaler och viss administrativ service synes lämp-Ugen kimna tiUgodosesgenom att nämndens kansli inryms i anslutning tiU något av de angivna organen. Jag vUI i sammanhanget erinra om attvissa remissinstanser föreslagit att det fortsatta kreditstödet tiU den mindreskeppsfarten förs in i företagarföreningamas verksamliet. HärtiU kan sägas attlånenämndens verksamhet visserligen i vissa hänseenden överensstämmer med densom bedrivs av företagarföreningama men att den också har andra anknytningar, iförsta hand då tUl de båda angivna kreditkassorna. Vidare bör konstateras atten förettigarförening har en regionalt avgränsad verksamhet, medanlånenämndens verksamhet skall täcka landet i dess helhet. har också en sammansättning som inte är lämpad för de speciellaproblem som utmärker den mindre skeppsfarten. Dessa är av den art att de påsätt jag föreslagit i det föregående bör behandlas av ett organ sammansattav personer med särskilda insikter inäringens fömtsättningar. Det torde fåankomma på Kungl. Maj:t att i huvudsaklig överensstämmelse med vad som anförts i detföregående meddela närmare föreskrifter om det fortsatta stödet tiU den mindreskeppsfarten, vUket i sin ändrade utformning bör träda i tillämpning den 1 juli1971. I sammanhanget föratsätter jag, att lånefonden även förvaltasav statskontoret. Kostnadema för lånenämndensadministration har belastat sjättehuvudtitelns kommittéanslag. I samband med omläggningen förordar jag enändring härvidlag, som irmebär att kostnadema får täckas direkt av inflytanderänteintäkter. Det torde få ankomma på Kungl. Maj:t att utfärda närmareföreskrifter även härom. 1971:1 Bilaga 8 231 Under åberopande av det anfördahemställer jag, att Kungl. 1. godkänna deriktlinjer för det framtida stödet till den mindre skeppsfarten, som jagförordat i det föregående; 2. tUl Statens lånefond för den mindreskeppsfarten anvisa ett investeringsanslag av . 1971:1 Bilaga 8 232 V FONDEN FÖR LÅNEUNDERSTÖD Garanti tiU Aktiebolaget /71 I enlighet medriksdagens bemyndigande (prop. 1970: 26, SU 57, rskr 162) har Kungl. Maj:t genom beslut den 20november 1970 godkänt en överenskommelse mellan , och omatt för perioden den 1 oktober 1970den förnya och höja den ekonomiska garanti, som läirmats tiU de ikonsortiet Scandinavian AirlinesSystem samverkande skandinaviska luftfartsbolagen, dels genom överenskommelseden , dels genom tiUäggsöverenskom-melsen tUl nämndaöverenskommelse och vilka båda genom ny överenskommelse den 31 augusti1966 förlängts att gälla intUl . överenskommelsen iimebärför del att Aktiebolaget under ifrågavarande perioderhåUer en årUg garanti intiU högst 15 milj. kr. Jaghemställer, att Kungl. att tiU Garanti till AktiebolagetAerotransport /71 för /72 anvisa ett investeringsanslagav . 1971:1 Bilaga 8 233 Balansräkningen per förvägverkets förrådsfond visar, att fondens tillgångar uppgick till sammanlagt607,1 milj.kr., varav 137,3 milj. kr. avsåg fastigheter m. m., 423,4 milj. kr.maskiner m. m., 2,2 milj. kr. reservbromateriel, 6,3 milj. kr. grustag, 1milj. förråd av väglagningsämnen samt 14,6 milj. kr. effektförråd.Återstående 22,3 milj. kr. utgjorde tillgångar av finansiell natur. Kapitalbehållningen inklusive balanserademedel uppgick till 264,6 milj. kr. Under /70 ökade behåUningenmed 5,2 milj. kr. 1 enlighet med förfonden gällande bestämmelser har avkastning på fondens kapital beräknats efter . Det sålundaberäknade överskottet har för budgetåret1969/70 uppgått tiU 16,4 milj. kr. vilka tillgodoförts driftbudgetensinkomster under posten Övriga diverse kapitalfonder. Under /70 har verketiklätt sig betalningsansvar för bestäUningar om 29,5 milj.kr. för leveransunder /71 och för beställningar om 10 mUj. för leveransunder /72. Verket anmälersin avsikt att senare begära ytterligare béställningsbemyndiganden förbudgetåren 1971/72 och 1972/73 utöver demsom erhåUits redan vid anslagstilldelningen för budgetåren 1968/69 1970/71. I skrivelse harstatens vägverk hemställt om bl. a. investeringsanslag för /72enligt följande. Vägmaskiner m. m. 1970/71 5 400 000 1971/72 verket 5 600 000 departementschefen 5 600 000 59 800 000 56 200 000 89 900 000 56 200 000 54 400 000 '56 000 000 '86 800 000 '56 200 000 ' Preliminärt belopp. Medelsförbrukningunder budgetåren 1969/701971/72 För /70 varinvesteringsramen 54,4 milj. kr. Verket har utnyttjat ramen helt och redovisaren belastning med nära 54,4 milj, kr. 8* 1971. För /71 ärinvesteringsramen 56 milj. kr. Verket räknar med att ramen kommer att utnyttjashelt. För /72 föreslår verket enmedelsförbrukning av 86,8 milj. kr. Av ökningen i förhållande till innevarandebudgetår utgör 7,8 milj. kr. pris- och löneomräkning. InvesteringsprogramInvesteringsprogrammet för förrådsfondenunder budgetåren 1969/70 1971/72 framgår av följande sammanställning (tusentalkr. maskiner m. m. Färjor m. m. Beträffandede olika objektgrupperna anför verket följande. Medelsbehovet /72 för att avsluta tidigare påbörjade byggnadsföretag beräknas till 1,9 milj.kr. Förpåbörjande av nio nya större objekt avseddaatt ersätta och komplettera äldre byggnaderberäknas 5,9 mUj. För kursgård vid Ladvik i beräknas2 milj. kr. För diverse markförvärv beräknas . och för smärre objekt samt viss projektering 800 000kr. Prisomräkning uppgår till . Motorfordonoch vägmaskiner m. m. I följande sammanställning redovisasverkets maskin- och fordonspark samt verkets anskaffningsprogram. Fordon/maskinslag Beräknat Beräknad Beräknad Beräknat Förändr. innehav ufrange- anskaff- innehav under ring ning året 1971/72 1971/72 1.71972 Prop.1971:1 BUaga 8 235 Utöver i sammanställningen redovisadefordon och maskiner, för vilka investeringsutgifterna beräknas till ca 48,5milj. kr., tar verket upp ett belopp av ca 11,5 milj.kr. för anskaffning avdiverse maskiner m. m. enUgt följande. Till gruppen övriga maskiner har hänförtsbl. a. släpvagnar, schakt-och planeringsmaskiner, bandtransportörer,elcentraler, betongmaskiner, målningsmaskiner, snöslungor, verkstadsmaskinerm. Verket finner det inte möjligt att upprätta en detaljeradinvesteringsplan för dessa maskinslag. Den faktiska resp.beräknade utvecklingen av antalet enheter inom maskincentralförrådet framgår av följande sammanställning. Undersökningar och förhandlingar pågår f.n. om möjligheterna att långtidsförhyra ett30-tal lastbilar. Även flera olika maskinslag och transportutrastningarhar visat sig möjliga att förhyra på öppna marknaden. I den mån sådanaarrangemang är ekonomiskt fördelaktiga kan antalet egna lastbUar och andraenheter på detta sätt nedbringas. Inom övrigagrupper motiverar antalet överåriga enheter en ökad ersättningsanskaffning. För prisomräkning föreslår 5,7 milj. kr. 1971:1 BUaga 8 236 Verket hemställer om bemyndigande att /75 ikläda sig betalningsansvar intill ett belopp av 52,6 milj.kr. för leveranser till maskincentralförrådet. Färj o r m.m. Verkets förslag till investeringsplan förfärjor m. m. upptar ersättnings- och nyanskaffning för 6 milj. kr., varav 3,5milj. avser färdigställande avtidigare påbörjade färjor och . Det ökade trafikunderlaget i Stockholmsoch Göteborgs skärgårdar motiverar en förstärkning av färjbeståndet på fleraleder såsom tiU Bli-dö, , och . För prisomräkning föreslår väg/erket 1 milj. kr. Verket, som ännu ejhunnit arbeta fram en långtidsplan för hamnbyggnadsverksamheten, saknar underlagför bedömning av investeringsbehovet. Verket räknar tills vidare med ettårligt medelsbehov av . Av den år 1968bestäUda materielen har under /70 leveranser skett för ca 1,1 milj. kr. Möjligheterna att iett beredskapsläge inom rimlig tid nytillverka reservbromateriel bedöms somotillräckliga. Från beredskapssynpunkt bedömer verket det därför angeläget attutöka antalet tillverkare av ifrågavarande materiel. Verket föreslår att dettaantal utökas i fredstid med i genomsnitt en tillverkare . Kostnademahärför bedöms till ca 1,5 milj. kr. för en komplett brosats. Verket hardärtill för /72 föreslagit prisomräkning med . För /72 beräknar verketatt ett belopp om . bör stå till verkets förfogande för att göra detmöjligt att möta diverse smärre kostnader som inte kan förutses. har avgett detyttrande som redovisats under rubriken (s. 48). För /72 har statensvägverk föreslagit en medelsförbrukning av 86,8 milj. kr. Som framgår avinvesteringsplanen för kom- 1971:1 BUaga 8 237 munikationsverkenhar jag förordat en investeringsram för nästa budgetår av 56,2 milj. kr.vilket innebär i huvudsak oförändrat investeringsutrymme i förhållande tillinnevarande budgetår. De ekonomiska möjligheterna att i ökadutsträckning förhyra vissa fordon ochmaskiner för att därigenom begränsa bindning av eget kapital bör tillvaratas. Den föreslagnamedelstilldelningen bör medge bl, a. ett fullföljande av pågående arbeten på olika driftanläggningar samt erforderligasuccessiva ersättningsanskaffningar och moderniseringar inom gruppenmotorfordon och vägmaskiner. Påbörjade anskaffningar av färjmaterielkan även fullföljas, I avvaktan på attvägverket lägger upp en plan för utnyttjandet av egen muddermateriel bör tills vidare inganyanskaffningar ske. Den föreslagna medelstilldelningenmedger även att en viss reserv för ofömtsedda ändamål under budgetåret1971/72 kan skapas. Av följande sammanställning framgår hurförrådsfondens investeringar under nästabudgetår i stort beräknas fördela sig på de olika tiUgångsgrapperna ijämförelse med utfallet för /70 och den beräknademedelsförbrukningen för innevarande budgetår. Beräknad tusental kr. maskiner m, m. Färjor m, m. Anslaget till vägmaskiner m. m. börberäknas med hänsyn till att en marginal utöver investeringsramen bör finnasför att möjliggöra en av konjunkturmässigaeller andra skäl påkallad ökning av medelsförbrukningen under nästabudgetår.