prop · FU0330 · 1971-12-31 00:00:00 — Lagförslaget innehåller besvärsbestämmelserrörande bl. a. sådana frågor, som är omnäranda i 2 § 9:o tredje femte ledenregeringsrättslagen. Förvaltningen av den kyrkliga egendomen är enligtförslaget uppdelad mellan i huvudsak församling, pastorat, bo-ställsnämnd ochstiftsnämnd, över beslut av församling och pastorat får talan föras enligtbestämmelserna i lagen om församlingsstyrelse. Talan mot boställsnämnds beslutförs genom besvär hos stiftsnämnden. Rätt att föra talan mot boställsnämndsbeslut tillkomraer endast den som förvaltar den kyrkliga jorden, Arrendator,hyresgäst eller innehavare av tjänstebostad anses inte beröras avboställsnämnds beslut på sådant sätt att de bör ha rätt till talan motbeslutet. Talan mot stiflsnämnds beslut förs genom besvär hos Kungl. Maj:t, beslut i fråga, som fullföljs dit, fär talan föras endast i denmån Kungl. Maj:t har förordnat om sådan rätt. Kommittén uttalar att målrörande kyrklig egendom kan vara av stor betydelse för pastoratet. I vissa fallberörs boställshavares eller arrendators rätt på ell ingripande sätl. över huvudtaget förekommer så många rättsliga frågeställningar i mål om kyrk-Ug egendomatt det synes kommittén naturligt atl besvär över administrativ myndighetsbeslut i sådana frågor i allmänhet prövas av administrativ domstol. Närpraktiska och liknande synpunkter dominerar, kan det dock enligt kommitténsmening vara motiverat att göra avsteg från huvudregeln och förlägga besvärsprövningentill Kungl. Maj:t i slatsrådet. Genom den i nyssnämnda lagrådsremissföreslagna nya lagstiftningen om förvaltning av kyrklig jord harutgångspunkterna för frågan om besvärsprövningen i högsta instans förändrats iinte obetydlig grad. Besvärsreglerna i förslaget till lag om förvaltning avkyrklig jord har utformats i överensstämmelse med grundtanken attboställsnämnds och stiflsnämnds verksamhet skall inriktas på att bidra tillförvaltningens Maj:ts proposition nr 1971 231 effektivisering och rationalisering. 1960 årsecklesiastika boställsulredning, vars belänkande (SOU 1968: 12) ligger tiUgrund för det remitterade lagförslagel, förordar reservationslöst enöverflyttning av besvärsprövningen i fråga om beslut, som stiflsnämnd harfattat som försia eller andra instans, från regeringsrätten till Kungl. Förslaget lämnas utan erinran av samtliga kyrkliga remissinstansersom har yttrat sig i frågan. Dåvarande chefen för utbildningsdepartementetförklarade också vid anmälan av lagrådsremissen att han ansåg starka skäl talaför en sådan ordning. Vidbedömningen av frågan ora korapetensfördelningen i nu ifrågavarande slag avmål utgår jag från de bestämraelser, sora finns intagna i förslaget till lagora förvaltning av kyrklig jord. Ingen ändring föreslås i nuvarande ordningenligt vilken kommunalbesvär över församlings eller pastorats beslut skaUprövas av regeringsrätten. Det raåste antas att de beslut av stiftsnämnd somkommer att överklagas i stor utsträckning avser frågor av praktisk natur medstarka inslag av ekonomiska och andra ändamålsenlighetssynpunkter. Redan pågrund härav talar starka skäl för att besvärsprövningen bör ankomma på Kungl.Maj:t i statsrådet. Såsora framgår av vad jag har anfört i det föregående anserjag att den administrativa besvärsprövningen i mål som rör komraun eller annan,kyrklig eller borgerlig, förvaltningsenhet i stor utsträckning börankomma på Kungl. Maj:t i statsrådet och att administrativ dorastol bör prövaförvaltningsbesvär huvudsakligen när fråga är ora mål vilkas avgörande kanvara av väsentlig betydelse för den enskilde. I förevarande mål kan enligtförslaget inte arrendator eller liknande enskild intressent vara part. Dennaomständighet utgör ett ytterligare skäl för att målen bör prövas av Kungl.Maj:t i statsrådet. Under åberopande av det nu anförda föreslår jag att besväröver stiflsnämnds beslut enligt den föreslagna lagen om förvaltning av kyrkligjord skall prövas av Kungl. Maj:t i statsrådet. Enligt 2 § 9:o sjunde ledet regeringsrättslagen skall regeringsrättenpröva mål om optionsrätt till arrende. Bestäraraelser om optionsrätt förarrendator förekoraraer i ett flertal författningar rörande arrende av publik jord. Förvaltningsdomstolskommittén.Kommittén förklarar att frågan huruvida arrendator äger optionsrätt tillarrende kan prövas av allraän domstol. Med hänsyn härtill ligger det enligtkomraitténs mening närmast till hands att låta den administrativa besvärsprövningenligga hos Kungl. Maj:t i statsrådet, som sålunda slutligt skall avgörajordägarsidans ståndpunkt. Remissyttrandena.Mot kommitténs förslag har domänstyrelsen intet alt erinra. Sverigesadvokatsamfund anser att frågan om optionsrätt är en rättsfråga som bör prövasav administrativ domslol. Alt frågan också kan komma under aUmän domstolsprövning behöver enligt samfundets mening inte ha avgörande betydelse. Eftersora oplionsrältsfrågorna kandras under aU- Maj:ts proposition nr 30 år1971 män domstols prövning, är det från rättssäkerhetssynpunktinte påkallat att administrativa besvär om optionsrätt prövas avförvaltningsdomstol. Några särskilda skäl som skuUe motivera en möjlighet tiUdubbel domstolsprövning synes inte föreUgga. Jag ansluter mig således tillkommitténs förslag att administrativa besvär i dessa frågor skall prövas avKungl. Maj:l i statsrådet. Jag hemställer, att lagrådets yttrande genom utdrag avprotokollet inhämtas enligt 87 § regeringsformen över de inomjustitiedeparlemenlel upprättade lagförslagen 188 (se s. 9395). Vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådetsövriga ledamöter hemställt bifaller Hans Kungl. Maj:ts proposition nr 30 är 1971 233 Maj:ts skrivelse till kyrkomötet med förslag tilllag om ändring i kyrkomötesförordningen (1949:174); given den 24 juU1970. Maj:t vill härmed, under åberopande av bilagdautdrag av statsrådsprotokollet över juslitieärenden, enligt 87 § 2 mom.regeringsformen inhämta kyrkomötets yttrande, huruvida kyrkomötet godkännerhärvid fogat förslag till lag om ändring i kyrkomötesförordningen (1949: 174). ' Förslaget, som är likalydande med det vid propositionen fogade förslaget 53, har uteslutits här. Maj:ts proposition nr 1971 Utdrag av protokollet över juslitieärenden, hållet inför Hans Maj.t Konungen istatsrådet pä . Närvarande:Ministern för utrikes ärendena ,statsråden , ,Sven-Ehic , , , , . StatsrådetMyrdal anmäler efter gemensam beredning raed statsrådets övriga ledamöterfråga om ändring i kyrkomötesförordningen (1949:174) och anför. Kungl.Maj:t har beslutat atl liU lagrådet remittera en radlagförslag, vilka innefattar en reform på förvallningsrättskipningens område.Bland förslagen ingår etl förslag lill lag om ändring i kyrkomölesförordningen,betecknat sora nr 48. Enligt detla lagförslag skall i kyrko-raötesförordningeninföras en bestämmelse om alt talan mol dorakapitels beslul om indelning idistrikt för val av elektorer skall föras hos regeringsrällen genom besvär.Vidare föreslås att den nuvarande beslämmelsen om alt klagan över val tillombud vid kyrkomöte fullföljs hos Kungl. Maj:t genora besvär, som skall ingestill för atl skyndsamt föredras och avgöras iregeringsrätten, skall ersättas med en beslämmelse om atl sådan klagan skallföras hos regeringsrätten. Lagförslaget är avsett att träda i kraft den 1januari 1972. Deföreslagna ändringarna i kyrkomölesförordningen hänger samman med den översynav kompetensfördelningen mellan Kungl. Maj:l i statsrådet och regeringsrätten,som har företagits i samband med förvaltningsdomstolsreformen, och med detförhållandet att enligt reformen den nuvarande anknylningen mellanregeringsrätten och slalsdeparlementen skall brytas. Jaghemställer, atl från kyrkomötet enligt 87 § 2 mom. regeringsformen inhämtasyttrande, huruvida kyrkomötet godkänner det den förut nämnda lagrådsremisseningående lagförslaget nr 48 om ändring i kyrkomölesförordningen. Medbifall till vad föredraganden sålunda med instämmande av stalsrådets övrigaledamöter hemställt förordnar Hans Maj:t Konungen alt lill kyrkomötet skallavlålas skrivelse av den lydelse bilaga till detta protokoll ulvisar. Kungl.Maj.-ts proposition nr 1971 235 Kyrkomötetsunderdåniga skrivelse i anledning av Kungl. Maj.ts skrivelse med förslag tilllag om ändring i kyrkomötesförordningen. (Kyrkolagsulskottetsbelänkande nr 1) Iskrivelse till kyrkomötet , nr 1, har . Maj:t, underåberopande av skrivelsen bilagt utdrag av statsrådsprotokollet överjuslitieärenden för , förklarat vilja inhämta kyrkomötets yttrandehuruvida kyrkomötet godkände vid skrivelsen fogat förslag lill lag om ändring ikyrkomölesförordningen (1949: 174). Medöverlämnande av elt tryckt exemplar av kyrkolagsulskottets i ärendet avgivnabetänkande, nr 1, får kyrkomötet i underdånighet anmäla, atl kyrkomötetgodkänt ifrågavarande lagförslag. Maj.ts proposition nr 1971 Kyrkolagsutskottetsbetänkande i anledning av Kungl. Maj.ts skrivelse med förslag till lag omändring i kyrkomötesförordningen. dagtecknad, lill kyrkolagsutskoltet hänvisad skrivelse, nr1, har Kungl. Maj:l förklarat sig vilja, under åberopande av skrivelsen bilagtutdrag av statsrådsprotokollet över juslitieärenden, enligt 87 § 2 mom,regeringsformen inhämta kyrkomötets yttrande, huruvida kyrkomötet godkännervid skrivelsen fogat förslag till lag om ändring i kyrkomötesförordningen(1949: 174), Ändringsförslagetär av följande lydelse: omändring i kyrkomötesförordningen (1949:174) Härigenomförordnas, alt 7 § 9 mom. och 10 § kyrkomötesförordningen (1949: 174) skaU hanedan angivna lydelse, (NuvarandeIgdelse) (Föreslagen lydelse) 9 mom. Angående besvär över val 9 mom. Talan mot domkapitels be- avdelegerade, elektorer och ersättare slut om indelning i distrikt för val avskall vad i lag finnes stadgal om be- elektorer föres hos regeringsrätten sväröver val av ledamöter i kyrko- genom besvär. rådäga motsvarande tillämpning. Angående besvär över val av dele- gerade,elektorer och ersättare skall vad i lag finnes stadgat om besvär över val avledamöter i kyrkoråd äga motsvarande tillämpning. 10§,1 Klagan över val till orabud vid Klagan över val till ombud vidkyrkomöte fullföljes hos Konungen kyrkomöte föres hos regeringsrättengenom besvär, som inom tre vec- genom besvär eflerkor efter valet skola hava inkom- valet. Kungl.Maj.-ts proposition nr 1971 237 (Nuvarandelydelse) (Föreslagen Igdelse) mittill för att i Konungens regeringsrätt skyndsamtföredragas och avgöras. Dennalag träder i kraft . Äldrebestämmelser gäller fortfarande i fråga om talan mot beslul som meddelals föreden .» Förevarandelagförslag ingår i ell omfattande komplex av ändringar påförvaltningsrättskipningens område, innefattande bland annat en översyn avkompetensfördelningen mellan Kungl. Maj:l i statsrådet och regeringsrätten.Lagstiftningsfrågan i dess helhet är under behandhng i lagrådet. Utskottethar icke funnit anledning till erinran mot det föreliggande förslaget utanhemställer, attkyrkomötet måtte i skrivelse till Kungl. Maj:t anmäla, alt kyrkomötet godkännerdet i Kungl. Maj:ts skrivelse framlagda förslagel lill lag om ändring ikyrkomölesförordningen (1949: 174). Vidförestående ärendes slutbehandling inom utskottet har närvarit: herrRappe, herr biskop , herrar , , ,, herr biskop , herrar , , *, Balter, fruösterlind saml herrar och . * Ej närvarande vid betänkandets justering. Maj.-ts proposition nr 30är 1971 Utdrag av protokollet över juslitieärenden, hållet införHans Maj-.t Konungen i statsrådet på . Statsministern ,ministern för utrikes ärendena ,statsråden , ,, , , , , , ,, , , , , , . Chefen för , statsrådet ,anmäler efler gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter fråga omallmänna förfaranderegler för förvaltningsmyndigheter ochförvaltningsdomstolar och anför. Prövningen av ärenden inom den offenlliga förvaltningenankomraer företrädesvis på förvaltningsmyndigheter och förvaltningsdomstolar.Allmänna författningsbestämmelser om förfarandet inom förvaltningens områdefinns f. n. bara i ringa utsträckning. 1 den mån förfaranderegler i övrigt harmeddelats, har de tagits in i specialförfattningar för olika förvaltningsgrenar. En arbetsgrupp inom ' har i betänkandetFörvaltningslag (SOU 1968: 27) lagt fram förslag lill allmännaförfarandebesläm-melser för förvaltningsmyndigheterna. över betänkandet har efter remiss avgetts yttranden avregeringsrättens ledamöter, justitiekanslern (), riksåklagaren (), Sveahovrätt, , , överbefälhavaren (),försvarets civilförvaltning, värnpUktsverket, värnpliklsnämnden,, psykiatriska nämnden, försäkringsdomstolen, försäkringsrådet,, postverket, , statens planverk,luftfartsverket, kammarkollegiet, statskontoret, kammarrätten,generaltullstyreisen, kontrollslyrelsen, riksskattenämnden, cenlralafolkbokförings- och uppbördsnämnden (CFU), universitetskanslersämbetet,, lantbruksstyrelsen, lantmäteristyrelsen, , patent- och registreringsverket, arbelsmark- Ställföreträdande justitieombudsmannen , ordförande, förste sekreteraren , landssekreterarenKarl-Gustaf Hjelraqwisl, hovrättsrådet och byråchefen . Kungl Maj.-ts proposition nr 30 är 1971 239 nadsstyrelsen, , , , länsstyrelserna i Slockholms,, , , , , ,och , , , , , ,och , och stiftsnämnden i stift,kommunalrättskommittén, , justitieombudsmannenBexelius (JO), Föreningen förvallningsjurister, . i (LO), akademikerscentralorganisation (), (), (), , Svenska landstingsförbundetoch . Yttranden har dessutom inkomrait från , arbetsgruppen för invandrarfrågor. () och . Flera av reraissinstanserna har bifogat yttranden frånandra rayndigheter och allraänna organ. I saraband raed förslagel till förvaltningslag avser jagatt behandla vissa andra förslag som gäller samma ämne. Redovisningen av dessaförslag kommer att ske i specialmoliveringen till den paragraf som resp.förslag närmast hänför sig till. I promemorian Förfarandet i förvaltningsdomstol (StencilJu 1970: 11), som upprättats inom jusiiliedepartemeniet av ,föreslås förfarandebestämmelser som skall vara gemensamma för regeringsrätten,kararaarrätt, länsrätt, länsskatieräti och mellankommunala skatterätten. över promemorian har efter remiss avgetts yttranden avregeringsrältens ledamöter, , , hovrätten över ochBlekinge, försäkringsdomstolen, kammarrätten, riksskattenämnden, CFU, samtligalänsstyrelser, trafikmålskommittén. Föreningen revisorer,, . Landsbygdens folk (RLF), , , , SRoch TCO. Förfaranderegler för förvaltningsmyndigheter ochförvaltningsdomstolar, finns f. n. bara i begränsad utsträckning. Vissaavgränsade frågor har reglerats generellt över hela fältet. Lagen (1946: 326)om rätt att i mål och ärenden som tUlhöra stats- eller koraraunalmyndighetshandläggning insända handlingar med posten ra. a. en regelom när en handling skall anses ha kommit in till myndighei. Lagen (1954: 355)om besvärstid vid talan mot förvaltande myndighets beslut (besvärstidslagen)reglerar besvärsfrislen vid klagan över förvallningsbeslut. Besvärstidslagengäller dock endast om inte annat föreskriviis i lag eller annan författning.Allmänna Maj.ts proposition nr 30 är1971 regler om hur myndighet skall förfara, när handling i ettärende skall delges någon, har meddelats i delgivningslagen (1970: 428), vilkenträtt i kraft . Även delgivningslagens tillämpning ärberoende av att inte avvikande föreskrifter meddelats i annan författning. Dessutom har vissa generella bestämmelser beslutats iadministrativ ordning. I cirkuläret (1946:680) lill samtUga tillstatsförvaltningen hörande myndigheter angående skyldighet att tillhandagåallraänhelen med översändande av expeditioner m. ra. (servicecirkulärel) gesvissa regler om statsmyndighetemas skyldighet alt lämna parter och andraintressenter upplysningar och annan service. Belräffande förfarandet närstatlig myndighet genom remiss irdiämtar yttrande från annat allmänt organeller från enskild har meddelats föreskrifter i cirkuläret (1931:213) tiUsiatens förvaltande myndigheter angående remissers verkställande ochbesvarande. Regler om förfarandet hos förvaltningsmyndighet Bestämmelser om förvaltningsrayndighets handläggning avförvaltningsärenden har huvudsakligen raeddelats områdesvis i de författningarsom innehåller den materiella regleringen av viss verksamhet. Exempelvis handläggsärenden om samhällets barnavård med iakttagande av föreskriftema ibamavårdslagen (1960:97). Härutöver förekommer också förfaranderegler iförfattningar som innehåller allmänna bestämmelser ora de ärenden som fallerinom viss myndighels verksamhetsområde. Exempel härpå erbjuder utöverallmänna verksstadgan (1965:600) de av Kungl. Maj:t utfärdadeinstruktionerna för statliga myndigheter, såsom länsstyrelseinstruktionen(1958: 333). Den förfarandereglering som finns i specialförfattningarnaär av mycket skiftande innehåll. Vissa författningar har utförliga bestämmelserom förfarandet på det område författningen avser. Här kan nämnas förutombamavårdslagen utlänningslagen (1954: 193), lagen (1954:579) om nykterhetsvård,taxeringsförordningen (1956:623) och folkbokföringsförordningen (1967:198).Flertalet specialförfattningar innehåller emellertid endast en ofullständigreglering av hur handläggningen skall gå till. De förfarandebestämmelser somhar meddelats tar främst sikte på sådana frågor som man på det speciellaområdet ansett särskilt viktigt att reglera. Eftersom specialförfattningarnahar tillkommit och med skilda syften präglas ävenprocedurregler på i och för sig likartade förvaltningsfält av bristandeenhetlighet. Frågor som har reglerats i en författning har i andra lämnatsobesvarade. Spörsmål som är av principiellt samma slag har getts i sakligthänseende skilda lösningar. Även den formella avfattningen avförfarandereglerna är i hög grad växlande. Eftersom förvaltningsförfarandet i stor utsträckning harlämnats oreglerat i specialförfattningarna, har kompletterande reglerutvecklat sig ge- Kungl.Maj.-ts proposition nr 1971 241 Den omständigheten att en författning saknar reglering av vissprocedurfråga innebär sålunda inte att det helt lagls i rayndigheternas egenhand att avgöra hur de skall förfara. Såväl genom prejudicerande avgöranden avKungl, Maj:t i statsrådet eller regeringsrällen som genom analog tillämpning avregler i andra författningar, inte minsl (RB), har föråtskilUga fall utbildats regler för myndighetemas handlande. Det torde härvara tillräckligt atl erinra om några grundläggande principer, som sålundakoramit lUl uttryck. Sedan gammalt krävs av förvaltningsmyndigheterna att deskall iaktta objektivitet vid handläggningen av sina ärenden,Objektivitelsprincipen innefattar inte bara en skyldighet för myndigheterna atlbehandla lika fall lika ulan också etl krav på att den beslutande tjänstemanneninte låter sig påverkas av ovidkommande hänsyn. Som en allmän grundsats gällervidare att > ingen skall dömas ohörd». Principen kan sägas innebära, att ettför den enskilde ofördelaktigt beslut inte får meddelas, om han inte fåtttillfälle alt framföra sina synpunkter i ärendet (den s.k.kommunikalionsprincipen). En annan faktor av grundläggande betydelse för denenskildes rättsskydd utgör besvärsrätien. Även om uttryckligabesvärsbestäramelser saknas anses gälla en allmän rätt för den som beröres avelt beslut av statlig myndighet att genom besvär få det omprövat av överordnadmyndighet och i sista hand av Kungl. Reglerom förfarandet i förvaltningsdomstol Uttryckligaregler om förfarandet i regeringsrätten saknas praktiskt taget helt. Domstolentorde i slor utsträckning analogiskl tiUämpa bestämmelserna i . Istadgan (1959: 545) för kammarrätten finns tämligen ingående bestämmelser omförfarandet i kammarrätten. Reglerna härom är intagna i 2243 §§. I 24 §fastslås den skriftUga processen som huvudprincip och ges förutsättningarna förmuntlig förhandling. Kammarrättsstadgan hänvisar i väsentliga hänseenden tillRB:s bestäraraelser ora hovrätlsprocessen. Sålunda finns hänvisning tillbestämmelserna i 9 kap. om straff och vite, i 12 kap. om rättegångsombud, i 35,36, 38, 39 och 40 kap. ora bevisning samt i 52 kap. om besvär. Förfarandeti försäkringsdomslolen regleras i 714 §§ lagen (1961: 262) omförsäkringsdomstol. Huvudprincipen är att förfarandet skall vara skriftligt,men domstolen kan förordna om muntlig handläggning, om den finner erforderligtatt part eller annan hörs muntiigen (9 §). Enligt 10 § skall domstolen verkaför att utredningen blir så fullständig som målels beskaffenhet kräver.Domstolen får enligt sararaa bestäraraelse föranstalta om bevisning. I fråga ombevisning och förfarandel i övrigi hänvisar lagen till . I 13§ föreskrivs att domstolens beslut skall grun- Maj.ts proposition nr 30 år1971 das på vad handlingarna innehåller och på vad som eljestförekommit. Bestämmelsen markerar att muntlig handläggning syftar endast tillatt fullständiga det skriftliga raaterialet. I fråga om förfarandet hos prövningsnämnd, som haråtskilliga domstolsmässiga drag, finns bestämmelser i 7792 och 94 §§taxeringsförordningen samt i 4649 §§ taxeringskungörelsen (1957:513).Förfarandet är skriftligt men med möjlighet lill muntlig förhandling. Tillskillnad från de nyssnämnda förvaltningsdomstolarna kan prövningsnämnd intehöra vittne eller sakkunnig på ed. Bakgrunden till föreliggande utredningsförslag Mot bakgrund av den offentliga förvaltningens kraftigatillväxt har uttalats önskemålom en mer fullständig, enhetlig och överskådlig reglering av förfarandet hosförvaltningsmyndigheter och förvaltningsdomstolar. Efler framslällning av 1942års riksdag (rskr 236) tiUkallades en sakkunnig* för att göra enförberedande utredning angående reglering av förvaltningsförfarandet i ärendenrörande enskild rätt och därmed sammanhängande frågor. Utredningsmannenavlämnade betänkandet Förvaltningsförfarandet (SOU 1946:69).Belänkandet, sora närmast hade karaktären av en planläggning avlagstiftningsarbetet på området, innehöll inte några författningsförslag utanutmynnade i uttalanden om önskvärdheten av lagstiftning beträffande olika tUlförvaltningsförfarandet hörande ämnen. Besvärsinslilutet betecknades som isärskilt hög grad förtjänt av närmare reglering. Sedan betänkandet remissbehandlats tillkallades år 1949tre sakkunniga för att fortsätta uiredningen rörande det administrativabesvärsinstitutet och därmed sammanhängande problem (direktiv se 1950 årsriksdagsberättelse s. 44). Efter etl delbetänkande angående besvärstiden iadministrativa mål (SOU 1953: 30) avgav utredningen, som antagit namnetbesvärssakkunniga, principbetänkandet Administrativt rättsskydd (SOU1955:19). Sedan betänkandet remissbehandlats, fick de sakkunniga i uppdrag attäven undersöka möjligheterna atl reglera förvaltningsförfarandet i förstainstans (tUläggsdirektiv se riksdagsberättelse s. 19). 1964 avgivna slutbetänkande Lag omförvaltningsförfarandet (SOU 1964: 27)* föreslog besvärssakkunniga en lag om förfarandeti förvaltningsärenden i såväl första instans som besvärsinstans. Betänkandet är undertecknat av landssekreteraren , ordförande, generaldirektören och ställföreträdandejustitieombudsmannen . Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 243 farandethos förvaltningsmyndigheter inklusive Kungl. Maj:t i statsrådet utan ocksåprocessen hos förvaltningsdomstolar inbegreps. Den föreslagna lagen skullegälla både hos statliga och hos kommunala myndigheter. I sak begränsadestillämpningsområdet för den föreslagna lagen lill vad de sakkunniga kalladeadministrativa partsärenden, dvs. förvaltningsärenden angående enskilda.Särskilda reservationer gjordes inte för enkla för-vallningsgöromål och inteheller för ärenden avseende beslut utan rättsverkningar. Intet undantagföreslogs heller för ärenden angående förvaltning av statlig eller koraraunalegendom eller för kommersiella ärenden över huvud taget. Målet för besvärssakkunnigavar att det på förfarande-lagstiftningens område i fortsättningen skulle finnastvå grundläggande lagverk, RB för rättegångsmålen och lagen omförvaltningsförfarandet för förvaltningsärenden angående enskilda. Lagförslaget innehöll 155paragrafer - uppdelade på 20 kapitel med regler om bl.