prop · FU03130 · 1971-12-31 00:00:00 — Utredningenhar funnit att aktieinnehavets storlek inte är någon säker mätare på aktieägarensinflytande över bolagets förvaltning eller hans tillgång till förtroligaupplysningar om bolagets förhållanden. Den enda avgörande omständigheten anserutredningen vara att någon äger aktier i ett bolag som han harställning som bolagsorgan (dvs. styrelseledamot, verkställande direktör,revisor eller suppleant) eller som anställd högre befattningshavare. Börskommentatoreri dagspressen och den ekonomiska fackpressen har uppmärksammatsådana förhållanden på aktiemarknaden som kan ha samband medinformationsmissbruk. För att söka få klarhet i dessa förhållanden harutredningen intervjuat ett antal personer verksamma i pressen, hos fondkommissionärerm. Av intervjuerna framgår bl. a. att börskommentatorer och anställda hos fondkommissionäreransåg sig kunna påstå att missbruk av företagsinformation förekommit och hadepersonlig kännedom om några sådana fall. Sådant missbruk ansågs varaförklaringen till att offentliggörandet av viktiga bolagsnyheter, särskiltfusioner, ofta föregås av märkbara kursrörelser hos aktierna i berörda bolag.Företrädare för olika företag framhöll att det är mycket svårt att upprätthållaen fullständig sekretess, bl. a. beroende på att man ibland behöver gå utanfören liten krets inom företaget för att konsultera specialister på olika nivåer.Detta kan medföra ryktesspridning och i sin tur ge upphov tillspekulationsaffärer. Utredningendrar den slutsatsen av intervjumaterialet att missbruk av förtroligföretagsinformation förekommit på den svenska börsmarknaden även under desenaste åren. Missbruket synes ha varit av relativt begränsad omfattning ochingenting tyder på att det skulle ha vållat aktieägarna större förluster.Enligt utredningen inser moderna företagsledare allmänt det förkastliga i attintern käimedom om företagets förhållanden utnyttjas i vinstsyfte. Utredningenanser det angeläget att det allmänna stöder en sådan hållning på olika sätt,bl, a, genom lagstiftning. En sådan kan medföra att personer verksamma inombolagen bättre kan värja sig mot misstankar om obehörigt beteende. Dentyp av värdepappersaffärer som enligt utredningen främst kräver intresse äraffärer inom fondkommissionshandeln. Enligt 11 § fondkommissionslagen får fondkommissionärinte yppa sin uppdragsgivares affärsförhållanden. Han får t. ex. i egenskap av säljarombudinte avslöja för köparen eller dennes kommissionär vem säljaren är. Det äralltså vid värdepappershandel genom förmedling av fondkommissionär somförtrolig företagsinformation kan utnyttjas av ena parten utan att hans identitet avslöjas för motparten. Utredningenbegränsar sina förslag till värdepapper för vilka det finns en reguljärmarknad. Utredningen finner att det skydd som den svenskarättsordningen ger mot olika illojala beteenden i affärslivet inte ärtillräckligt för att på ett effektivt sätt generellt motverka missbruk avförtrolig företags-information. Detta beror bl. a. på bevissvårigheter när detgäller avtalslagens sanktioner mot svikligt förledande eller dylikt ochbrottsbalkens bestämmelser om bedrägeri m. m. Aktiebolagslagens regler omupplysningsplikt för bolagsledningen gentemot aktieägarna är inte heller så utformadeatt de kan garantera att aktiemarknaden får information så snabbt ochuttömmande att missbruk kan uteslutas. De nya reglerna om aktieägarregistreringenligt lagen om förenklad aktiehantering kan ej heller tillgodose det häraktuella insynsintresset. Någon skyldighet att registrera sig finns inte och iden för allmänheten tillgängliga förteckningen finns endast uppgifter ominnehavare av mer än 500 aktier. Utredningen har övervägt olika lagstiftningsåtgärder isyfte att förebygga informationsmissbruk. Ett alternativ är att i likhet mednågra industriländer införa föreskrifter om registrering av aktieinnehavtillhörande vissa persongrupper. Ett annat alternativ är att införa engenerell, för en allmän personkrets gällande lagstiftning med särskild sanktionmot informationsmissbruk. Det finns också mycket som talar för ett tillägg tillden allmänna strafflagstiftningen, t. ex. i form av ett nytt specialfall avbedrägeri. Eftersom det här gäller ett nytt fält för lagstiftningen ochsvårigheterna att bevisa informationsmissbruk är så utpräglade beträffandebörsaffärer, anser utredningen emellertid att man bör gå fram medåterhållsamhet. Det egentliga syftet med lagförslaget blir att för allamedborgare inskärpa ett visst handlingsmönster på detta område av affärslivet.Detta syfte kan tillgodoses även om lagstiftningen kommer att omfatta blott enbegränsad personkrets. Utredningen föreslår därför regler om registrering avvissa personers aktieinnehav. På nuvarande stadium har utredningen inte funnitanledning föreslå ytterligare åtgärder, t. ex. i form av påföljder vid köpeller försäljning från registrerat aktieinnehav. Genom den offentlighet som sådanatransaktioner inom den svenska börshandeln kan väntas få anser utredningen erhåller tillräckligt korrektiv mot missbruk. Utredningen föreslår att regler om registrering av vissapersoners aktieinnehav ges i en särskild lag. bör den särskildalagen, om så anses lämpligt, kunna inarbetas i en blivande allmän aktiebolagslag. I fråga om lagens tillämpningsområde följer utredningensförslag de rikdinjer som tidigare angetts. Avgränsningen sker sålunda medhänsyn till lagens syfte att skapa insyn i omsättningen av aktier, för vilkadet finns en reguljär marknad. Lagen görs tillämplig endast på aktier somnoteras vid eller på lista ut- givenav sammanslutning av svenska fondkommissionärer. Vad i lagen sägs om aktiegäller enligt förslaget även andra aktierättsliga handlingar somteckningsrättsbevis, delbevis m. fl. samt vissa typer av skuldebrev. Depersoner som skall vara registreringsskyldiga anges i enlighet med utredningensallmänna synpunkter på lagstiftningens syfte och ändamålsenlighet.Registreringsskyldigheten skall omfatta endast sådana personer som på grund avsin ställning och nära relation till bolaget normalt sett har tillgång tillförtrolig information om bolagets förhållanden. De två huvudkategorier somavses är personer med ställning av bolagsorgan samt vissa andrabefattningshavare i bolagen. Till bolagsorganen hänförs enligtaktiebolagslagstiftningen styrelsen, verkställande direktören, revisorerna ochbolagsstämman. Utredningen inbegriper inte bolagsstämman i förslaget eftersomett aktieinnehav inte automatiskt medför att aktieägaren bara på grund däravfår tillgång till förtrolig företagsinformation. Då ledningen av ett bolag ochdess förvaltning i princip ankommer på styrelsen, kan ingen styrelseledamoteller suppleant anses utestängd från förtrolig företagsinformation. Självklartär ett bolags verkställande direktör och vice verkställande direktör i sammacentrala situation. Detsamma gäller ledamöter i t. ex. större bolagsdirektioner, som utan stöd av regler i aktiebolagslagen har till uppgift attavlasta verkställande direktören olika arbetsuppgifter. Beträffanderevisorerna följer med de åligganden som aktiebolagslagstiftningen föreskriveratt de måste ta del av förtroliga uppgifter om bolaget. Utredningenkonstaterar att det vid sidan av bolagsorganen i de större företagen finnsolika befattningshavare som ofta deltar i och påverkar sådana avgöranden sombygger på konfidentiellt material. De är i allmänhet verksamma i nivån närmastunder bolagsledningen. Såsom typexempel på sådana högre befattningshavarenämner utredningen tjänsteman som är chef för bolagets centrala bokföring ochmedelsförvaltning. Samma ställning med avseende på tillgången till förtroliginformation har en rad andra, högre tjänstemän med central placering inom ettbolags organisation, t. ex. chef för forsknings- och försäljningsverksamheten.Även chefer för lokala förvaltningar och anläggningar kan ha en sådankvalificerad tjänsteställning som generellt ger tillgång till förtroliginformation. Vidsidan av nämnda grupper bolagsorgan och chefstjänstemän finns det givetvisandra anställda i företagen som till följd av sina befattningar får del avförtrolig information. En inventering av känsliga fall inom bolagens egna ledmåste dock begränsas på ett rimligt sätt. Utredningen anser det därförriktigast att begränsa personkretsen till de förut nämnda kategorierna. För attnågon i det enskilda fallet inte skall vara osäker på om han ärregistreringsskyldig eller inte föreslår utredningen t2 1971.1 saml. attbolaget på förfrågan från den anställde skall vara skyldigt att lämna besked isaken. Om jakande besked lämnats, kommer vederbörande rimligtvis att känna ennaturlig förpliktelse att inregistrera sig. Om den anställde underlåter detta,får han enligt utredningen vara beredd att inför domstol utveckla sina skäl. Utredningenföreslår att även vissa familjemedlemmar skall ha sina aktieinnehav antecknadepå anmälan av den som har anknytning till bolaget. De familjemedlemmar somavses är make samt omyndiga barn och adoptivbarn som står under denanmälningsskyldiges vårdnad. Enannan typ av ekonomisk intressegemenskap är den som finns mellan en juridiskperson och de fysiska personer som har andelar däri eller rätt till avkastning.Ett handelsbolag eller ett dödsbo kan t. ex. bland sina tillgångar ha aktier iett bolag, om vilket handelsbolagets eller dödsboets delägare har förtroligauppgifter. För att undgå orealistiska konstruktioner bör anmälningsskyldighetenenligt utredningen begränsas till att omfatta den juridiska personensaktieinnehav i sådana fall, där den anmälningsskyldige eller hansfamiljemedlemmar har väsentlig ekonomisk gemenskap med den juridiska personen,grundad på andelsrätt eller därmed jämförligt ekonomiskt intresse, och denanmälningsskyldige har väsentligt inflytande över den juridiska personensverksamhet. En förutsättning för att det skall föreligga väsentlig ekonomisk gemenskapär t. ex. att den anmälningsskyldige äger en tredjedel av andelarna i ettbolag eller är berättigad att uppbära en tredjedel av avkastningen från enstiftelse. Med väsentligt inflytande förstås enligt utredningen att vederbörandesinflytande på verksamheten är så betydande att det ekonomiska resultatet iväsentlig mån är beroende av hans förmåga, handlande eller ståndpunktstagande. Deangivna personerna föreslås bli skyldiga att till sitt bolag eller värdepapperscentralenanmäla sitt och vissa familjemedlemmars och närstående juridiska personersinnehav av aktier i bolaget och alla ändringar i innehavet. Anmälningarnaskall införas i en särskild förteckning. Utredningen anser att syftet attinskärpa en positiv affärsmoral bäst främjas genom att den nya registreringsrutinenanknyts till en för dessa aktieägare speciellt avsedd förteckning i stället föraktieboken. En särskild förteckning blir lättare att överblicka. Anmälanskall göras skriftligen och insändas till bolaget. Om aktieboken med stöd av aktiehanteringslagenför bolagets räkning förs av värdepapperscentralen, skall anmälan sändas dit.Anmälan skall ska inom efter det aktieägare erhållit sådan ställning ibolaget som medför anmälningsskyldighet eller sådan befattningshavare förvärvateller avhänt sig aktie. Varje förändring i aktieinnehav skall sålunda anmälasmånadsvis. Dagen för anmälan skall alltid anges i förteckningen. Däremotskall enligt förslaget först på begäran av den anmälningsskyldigei förteckningen anmärkas fångets beskaffenhet och dag för förändring. Utredningenföreslår straff för den som uppsåtiigen eller av oaktsamhet bryter motföreskriven anmälningsskyldighet eller mot skyldigheten att föra förteckning m.m. Straffet föreslås bli böter eller fängelse i högst . Bankinspektionenföreslås få rätt att från bolagen infordra vissa uppgifter. Anmodan fråninspektionen skall kunna kombineras med vitesföreläggande. Denföreslagna lagen gäller innehav av aktier i f. n. ungefär 150 bolag.Uppskattningsvis uppgår kretsen av de aktieägare som blir skyldiga att anmälasina och närståendes innehav till 4 000 personer eller i medeltal åtminstone25 per bolag. Kretsen förändras till följd av aktieomsätt-njngen och växlingeni uppdrags- och anställningsförhållandena. Enreservant i utredningen, ledamoten , anser att kretsen anmälningsskyldigabör begränsas till bolagsorganen. Enligt hans mening talar rättssäkerhetsskälför att personer, som kan beröras av anmälningsskyldighet, själva lätt skallkunna avgöra om sådan skyldighet föreligger. Beträffande chef för bolagetsbokföring och medelsförvaltning m. fl. personer kan osäkerhet omanmälningsskyldigheten lätt uppstå på grund av olikheter i bolagensorganisation. Reservanten erinrar om att utredningen för att motverka dennaosäkerhet föreslagit skyldighet för bolaget att på begäran avbefattningshavare lämna besked, huruvida han anses inneha sådan befattning atthan är anmälningsskyldig. Enligt reservantens mening är rättssäkerhetskravetdock inte tillgodosett därigenom. Den situationen kan nämligen uppstå attbefattningshavaren inte kommer sig för att fråga bolaget. I stället förlagstiftning bör rekommendationer för andra befattningshavare än bolagsorganenbättre kunna tillgodose syftet att inskärpa ett önskvärt handlingsmönster. Fondbörsutredningensförslag har i stort sett fått ett positivt mottagande underremissbehandlingen. Endast några få remissinstanser avstyrker eller ställersig kritiska till lagstiftning på detta område. Övriga tillstyrker eller harinte något att invända mot en lag om registreringsskyldighet i huvudsakligöverensstämmelse med utredningens förslag. Delade meningar råder i stort settendast i fråga om vilka personer som bör vara registreringsskyldiga. Åtskilligaremissinstanser vill begränsa personkretsen till de s. k. bolagsorganen ienlighet med vad reservanten i utredningen förordat. Ifråga om förekomsten av informationsmissbruk uttalar några remissinstanser,däribland handelskammaren i , ochSparbankernas bank aktiebolag, att missbruk av förtrolig företagsinformation torde förekomma endast i begränsadomfattning och att det f, n. inte synes vara något större problem inom svenskfondhandel, I några yttranden påpekas att det inte finns klara belägg för attmissbruk förekommer. Det anses inte heller klarlagt vilka personer inom ellerutom bolagen som i så fall utnyttjar sin förtroliga information för attspekulera i aktier. delar utredningens allmännautgångspunkt att informationsmissbruk bör förhindras men anser att utredningeninte påvisat några konkreta fall av missbruk. Enligt samfundets mening harlagförslaget inte tillkommit på grund av konstaterade missbruk utan främst medtanke på den ryktesspridning som ofta föregått t. ex. fusioner, fondemissioneroch utdelningsförslag. Svenska revisorsamfundet framhåller att dendokumenteringsbara grunden för lagförslaget är ytterst svag. Samfundet anserdet tvivelaktigt om ett lagförslag skäligen skall grundas på förmodanden ochrykten om missbruk. De flesta remissinstanserna delar utredningens uppfattningatt det finns behov av en särskild lagstiftning mot missbruk av förtroligföretagsinformation. Till dem som uttalar sig för en lagstiftning eller intehar något att invända hör , bankinspektionen,försäkringsinspektionen, riksskattenämnden, kommerskoUegium, fullmäktige iriksbanken, fullmäktige i , handelskammaren i , KF,LO, , , handelskammare,styrelsen för , , , public relations förening och TCO. Fleraremissinstanser instämmer som tidigare nämnts i det yttrande som har avgett. Hit hör , , Stockholmshandelskammare. En del remissinstanser framför allmänna synpunkter på denföreslagna lagstiftningen. Riksbanksfullmäktige anser att tillräckliga skälföreligger att genom lagstiftning söka komma till rätta med risken för missbrukoch att den lösning som fondbörsutredningen föreslår är ett f. n. rimligtminimum. En mera långtgående lösning skulle vara att kriminalisera utnyttjandeav förtrolig information för egen vid aktieaffärer. Det bör inteuteslutas att utvecklingen kan gå mot en lagstiftning av dennatyp. Fullmäktige anser att utredningens förslag inte kan ge några effektivagarantier mot missbruk och än mindre mot allmänt läckage av information. a.kan rena bulvanför-hållanden förekomma. Styrelsen för fondbörsframhåller att den svenska opinionen mot insiderspekulation redan nu är välhävdad i vissa fall har det kanske förekommit att grumliga föreställningar ellerogrundade beskyllningar framförts. Ett lagförslag av den föreslagna Prop,1971:130 17 typen kan nyansera opinionen och motverka överdrivnaföreställningar om förekomsten av insiderspekulation. ansluter sig i princip tillförslaget och anför bl. a. att även enstaka missbruk av intern information kanväcka en obefogad misstro mot bolagsfunktionärers handlande i allmänhet, tillskada främst för den överväldigande majoriteten lojala funktionärer. Kommitténanser dock att ett oeftergivligt villkor är att lagstiftningen utformas så attingen som helst tvekan kan råda om vilka personer som är registreringsskyldiga. KF anför att ett utnyttjande i privatekonomiska syften avförtroliga uppgifter om förhållanden inom ett företag strider mot den allmännamoraluppfattningen och bör stävjas. Även om utredningsförslaget innehållerflera moment, vars konsekvenser inte riktigt kan överblickas, finner KF detrimligt att en lag införs som kan bidra till att minska risken för missbruk, LO anser att utredningens förslag inte utesluter attspekulation kommer att uppträda . För de personer som vill utnyttjasin kunskap om det företag de arbetar i finns möjlighet till byte av information,försäljning osv. Möjligtvis kommer förslaget att stärka den allmännarättsuppfattningen om det förkastliga i dylikt utnyttjande. En metod attlättare förhindra missbruk av förtrolig information är enligt LO att låtaregistrera allt innehav av aktier i en öppen aktiebok. LO beklagar attfondbörsutredningens tidigare förslag om en öppen, aktiebok frångåtts genomsystemet med förvaltare för mindre aktieposter. LO motsätter sig dock inte attproblemet med utnyttjande av förtrolig information löses på det sättutredningen föreslår. Det förutsattes dock att problemet förutsättningslöst tasupp till förnyad behandling vid eventuellt fortsatt missbruk, LO påpekar attutredningen inte behandlat det närliggande problemet med förtrolig informationi förvaltningen och att utredningen bör överväga ett förfarande för tjänstemäni förvaltningen i likhet med det som gäller för vissa anställda i debörsnoterade företagen. TCO framhåller att utredningens förslag inte helt kanförhindra missbruk av förtrolig företagsinformation. I den mån försäljningeller inköp av aktier sker genom bulvan kan den föreslagna lagen kringgås. Enannan metod att motarbeta bestämmelserna är t. ex. att ledande tjänstemän ger affärsbekantaeller vänner förtrolig information om viktiga förhållanden i företaget utanatt själva kräva ersättning för informationen. Bestämmelser av föreslagenkaraktär torde dock komma att dämpa missbruket. a. att den föreslagnalagen innebär att man söker genom lagregler lösa moraliska frågor. Dettakommer att möta praktiska tillämpningssvårigheter. Risken för olika bulvanför-hållandenoch dylikt får anses påfallande. Den av utredningen föreslagnaanmälningsskyldigheten kan dock fylla en viss funktion. kammare framhåller att det ingalunda är tillfyllest att hatillgång till förtrolig information för att vara säker på om man skall säljaeller köpa en viss aktie. För den initierade är det svårt attavgöra om den information han erhåller över huvud taget kommer att påverkakursläget. Det händer inte så sällan att kursutvecklingen blir en annan än vadman haft anledning förmoda. En lagstiftning som den föreslagna kan lätt missbrukastill att trakassera den angivna personkretsen. Detta kan i sin tur leda tillatt sådana personer blir mindre benägna att äga aktier i de bolag där de har enledande ställning, något som från andra synpunkter är att beklaga. Även omåtskillig kritik kan riktas mot lagförslaget, kan man hävda att det under allaomständigheter finns skäl att förebygga missbruk. Svenska revisorsamfundet och advokatsamfundavstyrker lagstiftning. Kritiska mot utredningens förslag är vidare patent-och registreringsverket. ifrågasätter om lagförslaget ärtjänligt för att tillgodose det angivna syftet att skärpa den allmännaattityden mot missbruk av förtrolig företagsinformation. Den allmänna attitydentorde i och för sig inte påverkas av att vissa personers aktieinnehav uppförspå en särskild förteckning. Risk finns däremot att en sådan förteckning kanmedföra att helt normala aktieaffärer kommer att i onödan misstänkliggöras.Den föreslagna lagstiftningen är inte ägnad att i någon högre grad motverkafaktiska missbruk. Härtill kommer att gränsdragningen mellan deregistreringsskyldiga och andra kan åstadkomma en kategoriklyvning inomföretaget. Svenska revisorsamfundet framhåller att det inte ärnödvändigt att stifta särskild lag i allmänpreventivt syfte och att gällanderegler täcker behovet av sanktioner mot informationsmissbruk. En speciallag,adresserad till några tusen människor, är ägnad att utpeka dessa som särskilt dubiösa.Registreringsförfarandet kan i åtskilliga fall tänkas påverka aktiekurserna.Det är en brist att utredningen inte redovisar eventuella utländskaerfarenheter på bl. a. denna punkt. Ett alternativ till utredningens förslagär att i en ny aktiebolagslag föreskriva att den ordinarie aktieboken, somförutsattes bli allmänt tillgänglig, skall omfatta alla aktieägare. anser att effekten av denföreslagna anmälningsskyldigheten får bedömas som mycket ringa. De som intedrar sig för att otillbörligt utnyttja förtrolig företagsinformation kommerinte heller att finna några svårigheter att kringgå den publicitet som lagförslagetsiktar till. Verket ifrågasätter om inte andra medel än lagstiftning hadevarit mera ändamålsenliga. En reservant hävdar i ett särskilt yttrande attlagstiftning bort avstyrkas. a. på attsärskild lagstiftning mot missbruk av förtrolig bolagsinformation förekommer endast i , Storbritannienoch , där förhållandena knappast torde vara helt jämförbara med Sveriges.Det kan därför ifrågasättas om den föreslagna lagstiftningen är nödvändig.Banken vill dock inte motsätta sig en lagstiftning om den utformas så atttveksamhet om lagens tillämpning inte uppstår. anser att det finns goda skäl att försöka stävja missbruk avförtrolig företagsinformation, även om missbruk synes ha förekommit sällsynt.Förslaget innebär emellertid ett intrång i den personliga integriteten av ettslag som avviker från de allmänna principer som får anses gälla i Sverige.Förbundet förordar att ett system övervägs, enligt vilket varje aktieinnehavoch förändring däri av viss storleksordning registreras. Några remissinstanser har berört frågan, om enlagstiftning bör ske på annat sätt än genom en särskild lag.Aktiebolagsutredningen framhåller att det med hänsyn till den enhetlighet somuppnåtts i de nordiska förslagen till nya aktiebolagslagar är önskvärt att deav fondbörsutredningen föreslagna reglerna ingår i en särskild lag, tillvilken endast en hänvisning intas i aktiebolagslagen. förmodar att den föreslagna lagen lämpligen börinarbetas i en ny aktiebolagslag. Förslaget rörande vilka aktier lagstiftningen bör omfattahar i allmänhet lämnats utan erinran. uttalar att deninte funnit någon reglering behövlig för andra än börsnoterade och därmedjämförliga bolag. Vid affärer med aktier i andra bolag, såsom familjebolag ochandra mindre företag, är det i regel fråga om fall när pris och villkor iövrigt bestäms i direkta förhandlingar mellan parterna. Skydd mot därvidlämnade oriktiga eller ofullständiga upplysningar kan ges av den allmännaavtalsrätten och straffrätten. påpekar attlagstiftningen bör avse aktier m. m. endast i svenska aktiebolag. Svenskarevisorsamfundet framhåller bl. a. att en speciallag, om en sådan skallinföras, bör omfatta innehav av aktier och likartade papper i alla bolag,vilkas aktier har stor spridning, oavsett om de är noterade på börsen eller fondhandlarlistan. Utredningens förslag om vilka personer som skall vara registreringsskyldigaär den mest omdiskuterade frågan under remissbehandlingen.