prop · FU0315 · 1971-12-31 00:00:00 — Fleraremissinstanser anser, all utredningsunderlaget är bristfälligt och allförslagel är ägnat att sälla rättssäkerheten i fara. Näringslivet framhåUer,att man vid tiUämpningen av den föreslagna generalklausulen inte kan fallatillbaka på ett utomrättsligl norrasy-stera. Så är däremot fallet när detgäller alt tillämpa lagen om otillbörlig marknadsföring, vilket ocksååberopades av departementschefen som elt skäl för att man inle behövde ha någrabetänkligheter från rättssäkerhetssynpunkt mot atl låta lagen ora otUlbörligraarknadsföring bygga på en generalklausul. Enligt näringsUvels mening lämnarinte raotiven till lagförslaget någon verklig ledning för de tUlärapanderayndigheterna eller för näringsidkarna. Det företas visserligen elt försöktill värdering av olika avtalsviUkor men denna diskussion anses vara raycketytlig, ofuUständig och opreciserad och kan knappast tänkas få någon betydelseför den föreslagna lagens tUlämpning. Syftet med värderingen anges i pro- memorianockså närmast vara atl tjäna lill ledning för hur den näringsrättsligalagstiftningen om otillbörliga avtalsvUlkor skall utformas, och resultatet bliralt det är mycket svårt alt ange gränsen raellan det tillåtna och delolUlålna. Vissa vUlkor kan fraraslå sora otillbörliga i ett fall eller i enbransch raen kan i andra fall eller andra branscher vara godtagbara. Denvärdering av olika avtalsvillkor som sker i motiven är således mycketsummarisk och utmynnar endast i ett anlagande att vissa vUlkor i fall, som raed visst undantag inte närmare anges, kan vara OtUlbörliga. DärlUlkoraraer alt frågeställningarna förenklats lUl atl avse en diskussion avenstaka avtalsvillkor utan all dessa ses i samband med andra villkor i sammaforraulär, trots all det direkt framgår av lagförslagets lydelse att vederlagetoch övriga omständigheter skall medtagas vid bedömningen av om visst villkorär otillbörligt. Någon komraersiellsakkunskap synes enligt näringslivet inte ha anlitats vid utredningen. Somföljd härav saknas nästan varje antydan om vad en förändring av exempelvisgaranlivUlkor och liknande till köparens förmån skulle ha för konsekvenser ifråga om prissättningen och i fråga ora konkurrensen mellan olika leverantörer.Det saknas också en redovisning av innehållet i de allmännaleveransbeslämmelser, sora till-kora efter förhandlingarraellan leverantörparlerna och företrädare för statliga verk och myndigheter.En järaförelse raellan däri förekommande klausuler av här aktuellt slag och demotsvarande vUlkor, sora behandlas i utredningen, skulle otvivelaktigt havarit av värde för bedöraandet ora och i vad raån dessa villkor kan antagasvara otillbörliga. Av intresse skulle även ha varit en sararaanställningraellan vissa typiska, på den svenska raarknaden praktiserade klausuler iköpeavtal och deras raotsvarigheter i handeln raed utlandet. Del är givet attdessa senare i skilda avseenden kan påverka utforraningen av köpevillkoren påden svenska marknaden. Den promemoria som förutsätts bli lagens förarbeten gerintryck av alt vara resultatet av en hastig genomgång av vissa formulär ochnågra funderingar kring slumpvis utvalda villkor. Utvärderingen av materialetär av sådant bristfälligt slag alt den torde ge föga ledning för lillärapningenav generalklausulen. Vad sora egentligen kvarstår är elt lagförslagbeträffande en generalklausul utan innehåll. Delta raedför atl del skallliUkoraraa den tUlärapande myndigheten, raarknadsrådet, att utbilda ävengrunderna för norrasystemet. Enligt näringslivels mening bör lagstiftningenutbilda normsystemets grunder. De rältstiUäm-pande organens uppgift bör varainskränkt till alt nyansera normsystemet och skapa förutsättningar för enfortgående rättsbUdning på området. TiU dessa principiella invändningar komraeratt hänsynen lill rättssäkerheten väger särskilt tungt i delta fall däsystemet medför atl förelagarna under lagens första tid knappast har någonledning för bedöraningen av vad sora är förenligt med lagen eller inle.Generalklausulen har inte genom motiven fått sådan stadga, att det är möjligtalt för när- varandeförutse dess lillärapning oeh betydelse, vilket uppenbarligen är lill hinderför en meningsfull bedömning av hela lagförslaget. Frågan ora vUkaavtalsvillkor sora skall anses otillbörliga är obesvarad och därraed ävenfrågan i vilken utsträckning ingripanden skall ske i formulärrätten. Sverigesadvokatsamfund, oeh har en liknande inställning. KF anser, alt raotiven lilllagförslaget är för korta och ofullständiga. De är alldeles för vaga för allkunna ge en tillfredsställande ledning för de bedöraanden marknadsrådet skallgöra. Tillärapningen av generalklausulen inryraraer dock raånga svårlöstacivilrältsliga och raarknadsrältsliga problera. Avsaknaden av grundligaförarbeten raedför därför betydande risk för alt generalklausulen blir så svårall tillärapa atl den inle får den åsyftade betydelsen. KF anser delnödvändigt att raan gör en mer fullständig och kompletterande utredning, så altklarare riktlinjer kan utarbetas beträffande de normer som skall gälla vidtillämpningen av generalklausulen. Hovrätten för och menar också, all förarbetena inle ger någon godvägledning för lillärapningen. Hovrätten anser, att lagstiftningen leder tiUökad osäkerhet om vilka kontraktsvillkor som slår sig och vilka sora komraerall underkännas. Denna synpunkt bagatelliseras på elt iögonenfallande sätt ipromemorian. I själva verket är situationen enligt hovrätten den all del ärmindre intressant för förelagaren var gränsen går, det vikliga är alt det finnsen klar gräns som gör del raöjligt för parterna all inrätta sig efter den.Hovrätten finner en raera allsidig utredning nödvändig innan lagstiftning kanske. anser att del redovisade raaterialel är alltför begränsatsom underlag för lagstiftning. Hovrätten finner ytterligare utredningerforderlig. Hovrätten för intar sararaa ståndpunkt. NO konstaterarall proraeraorian inle ger någon god vägledning för blivande rättstillämpningpå området. Förarbetena till konkurrensbegränsningslagen innehåller enförhållandevis utförlig vägledning för NO:s och näringsfrihelsrådels bedöraninghuruvida en konkurrensbegränsning skall anses raedföra en otillbörlig skadligverkan. När det gäller den nya lagen angående otillbörlig raarknadsföringkoramer raarknadsrådet all ha god ledning av ingående utredningsarbete och denpraxis som tidigare utvecklats inom näringslivels opinionsnämnd. Del ärsjälvklart all del skulle vara värdefullt om raarknadsrådet i förarbetena lillden föreslagna lagen angående förbud raot otillbörliga avtalsvillkor kundestödja sig på väl utvecklade principiella riktlinjer för lagstiftningenstillämpning. Man kan enligt NO knappast räkna med alt företagarna anser sig hagenomfört för konsumenterna från allmän synpunkt sett otillbörligaavtalsvillkor. Förhållandel liknar den situation som uppkom vidkonkurrensbegränsningslagens tillkomst, då förfaranden såsom exempelvisnyetableringskontroll och outsiderbekämpning, vilka inom resp. branschertidigare ansetts stå i överensstämmelse med god affärssed, i ställetav de rättstillämpande myndigheterna ifrågasattes raedföra skadliga verkningarfrån allraän synpunkt. Man lorde på forraulärrättens oraråde få räkna med enliknande omvärdering av inora näringslivet allmänt tillämpade och vedertagnaavtalsvillkor. kommer att genom sina avgöranden från fall lillfall utveckla en rättspraxis till ledning för forraulärrättens fortsattautveckling. Myckel talar enligt NO för all marknadsrådet kommer atl ha nytta averfarenheterna från lill-lärapningen av konkurrensbegränsningslagen när delgäller atl fraradeles bedöraa tillbörligheten i avtalsvillkor sora tiUärapas avnäringsidkare genteraot allmänheten. uttalar att delskulle ha varit värdefullt raed en raera utförlig karlläggning av vilkaforraulär sora förekoraraer. Näringslivetpåpekar i sill reraissyltrande alt proraeraorieförslaget berör lagar soralillkorarail i nordiskt saraarbete. Del gäller ell centralt rältsoraråde raedutomordentlig betydelse för näringslivet där största raöjliga rättslikhetmellan de nordiska länderna bör eftersträvas. En svensk lagstiftning avnäringsrättslig karaktär skuUe kunna lägga hinder i vägen för elt nordisktutredningsarbete på ell sätt sora kanske äventyrar tillskapandet av nordiskenhetlighet på det civilrättsliga orarådet. Näringslivet finner det uppenbart, alldet är fråga ora en lagstiftning som bör behandlas i en ingående utredning inordiskt saraarbele. Liknande synpunkter fraraförs av kommerskollegium. Förslagetatt bygga lagstiftningen på en generalklausul har genoragående godtagits ellerläranats ulan erinran. Fråganom avgränsningen av den föreslagna lagstiftningen behandlas i fleraremissyttranden. Näringsfrihetsrådel frarahåller att innebörden av termen"konsument" inle är helt klar. En företagare är i utövning av sinnäringsverksarahel i åtskilliga fall konsument i fråga om varor som inköpts avhonom. Rådel utgår emellertid från alt syftet med den föreslagna lagen endastär all möjliggöra ingripande mot otillbörliga avtalsvillkor vid försäljningtill allmänheten. Om så är fallet torde enligt rådel ell förtydligandeerfordras. Begreppet "näringsidkare" är inle heller närmaredefinierat i proraeraorian. Rådel förordar, att begreppet ges sararaa innebördsora i lagen ora otillbörlig raarknadsföring. Näringslivetanser alt den föreslagna lagen endast bör möjliggöra ingripande motOtUlbörliga avtalsvillkor vid försäljning lill allmänheten. I övrigl börbegreppen "näringsidkare" och "konsument" ges sararaainnebörd som i lagen om otillbörlig marknadsföring dock alt det med hänsyn lillderas centrala betydelse bör övervägas huruvida en precisering inle bör ske isjälva lagtexten. KF antar, atl konsumenlbegreppet skall ges den innebörden atldärraed avses i första hand privatpersoner men även andra som skall förvärvavaran eller tjänsten för slutlig konsumtion. En sådan avgränsning anses ledalill svårigheter vid tillärapningen. Hur skall man t. ex. bedöma det falletatl en droskägare köper enbil för sin rörelse och en annan bil för privat bruk? Även köplagssakkunnigaraenar, all lerraen konsuraenl är oklar. De sakkunniga ställer frågan, ora delskall vara raöjligl all inskrida raed förbud när villkor, som huvudsakligenanvänds för avtal mellan företagare, undanlagsvis begagnas vid avtal raedkonsuraenl sora köpare, och vilken effekten av ett förbud mot en särskild typav villkor kan bli för avtal raellan näringsidkare och dera sora ej ärkonsumenter. advokatsamfundkonstaterar atl konsumenlbegreppet är vidsträckt. Enligt samfundets raeningbör principen ora avtalsfrihet leda till atl sådana avlalsforraulär soragodkänts av starka och väl utvecklade organisationer för såväl näringsidkarnasora konsuraenterna i fråga, s. k. "agreed docuraenls", bör undantasfrån lagens lillärapningsoraråde. Den begränsningen bör dock inle avseprivatkonsurationen, där väl utvecklade konsuraenlorganisalioner som regelsaknas. Samfundet föreslår vidare att även för näringsidkarna ogynnsararaaavtalsvillkor i vissa fall skall kunna föranleda ingripande. I fråga om annankonsumtion än privatkonsumtionen kan näraligen mycket väl det förhållandetföreligga att konsumenten är i den förhandlingssituationen att han kan dikteraavtalsvillkoren. Som exempel anförs fall där konsumenten intar en mer ellermindre utpräglad monopolställning, t. ex. statlig upphandling för försvaret. Isådana fall anser samfundet upprätthållandet av avtalsfrihetens princip krävaatt ingripande i näringsrätlslig väg skall kunna ske mol konsumenten tillförmån för näringsidkaren under förutsättning alt fråga inte är om ettavtalsformulär, sora godkänts av för näringsidkaren representativorganisation. Liknande synpunkter fraraförs av hovrätten för utgår från all konsuraentbe-greppet även omfattardera sora förvärvar en vara för förbrakning eller annan användning iförvärvsverksarahel så att t. ex. en jordbrukare, sora köper redskap ellerråvara lill sitt jordbrak, är all anse sora konsuraenl med hänsyn tUl dettasitt förvärv. Även raed en så vid definition innebär promemorians ordval enbegränsning, som är onödig och kan leda lill en olycklig uppspaltning avrättstillämpningen raellan olika kategorier av köpare och säljare. Medproraeraorian införs nu två nya kategorier av avtalsparter, näringsidkare(företagare) och konsuraenl, ulan någon närmare motivering. Det förhållandel,att elt marknadsförande förelag ofta har ett övertag gentemot en privatpersonsom köpare och alt otillbörliga avtalsvillkor därför är särskilt vanliga vidavtal raellan dessa parter, raotiverar inte att möjligheten atl ingripa molotillbörliga avtalsvillkor begränsas tiU de fall då dessa kategorier ärparter. Det väsentliga är atl komma tUlrätla med de fall då en part utnyttjarsin starkare ställning lill att söka utverka otUlbörligl förmånliga villkor.Förbundet raenar all det kan tänkas faU då det är köparen sora har denna starkaställning. Inte någonremissinstans motsätter sig, alt lagstiftningen avgränsas så att den avserutbud av varor och tjänster samt hyra av lösöre. livetpåpekar emellertid atl promemorian inte irmehåller något exempel påavtalsformulär sora används vid utbud av tjänster. Svenska resebyråföreningenfrarahåller, atl de av föreningen utarbetade aUraänna resevillkoren tar siktepå de speciella förhållanden som utmärker sällskapsresorna. För all mycketfördelaktiga priserbjudanden skall kunna lämnas fordras, alt vissa betingelseri samband raed inbokning, förhandsbetalning, avbeställning, inställande avresa och ansvar för händelser utanför arrangörens kontroll regleras i deallmänna resevillkoren. en sådan reglering skulle priset bli raindregynnsaral för resenären. Vidare närans, alt det på initiativ av Unidroit harfraralagls en internationell konvention på detta område. Föreningen förordar,att lagen inte tillämpas mot sådana resebyråer och arrangörer som beaktar eneventuellt koramande internationell konvention. Förslagetalt lagen inle skall gälla vid rättshandlingar som avser fast egendom möterinle någon kritik. framhåller dock, altförhållandena på hyresområdet inle är tillfredsställande i de hänseenden sorabehandlas i proraeraorian. En lösning av frågan bör emellertid ske inomhyreslagstiftningens ram och förbundet avser atl senare återkomraa beträffandeden lagstiftningen. Det förordade undanlagetför bank- och försäkringsverksarahet föranleder uttalanden från en delreraissinstanser. Bankinspektionen upplyser att den inte gjort någonsystematisk genomgång av bankernas avtalsblanketter. Även ett översiktligtstudium ger dock vid handen all de standardformulär som förekoraraer påbankorarådel präglas av en viss ensidighet tUl bankernas förraån. Inspektionenär redan enligt gällande bestäraraelser behörig alt granska avlalsforraulären.Inspektionen har också bedöral det såsom en i och för sig angelägen uppgift altom raöjligl söka åstadkoraraa bättre balans raellan parternas intressen. Pågrund av begränsade resurser och brådskande åligganden av annat slag har inspektionenemellertid inle kunnat gripa sig an med denna uppgift. I samband meden föreslående omorganisation och utbyggnad av inspektionen finns dock skälantaga att möjligheterna lill en insats därvidlag skall öka. Mol bakgrund häravtillstyrker inspektionen all bl. a. den verksamhet som står under tillsyn avinspektionen undantas från den nya lagstiftningens tiUärapningsoraråde. Mednuvarande utformning av lill-synskapitlen i banklagstiftningen är det docktveksamt om inspektionen i detta sararaanhang kan förelägga vite. Dennatveksarahet anses böra undanröjas, så alt inspektionen odiskutabelt får saramamöjligheter som föreslagils gälla för raarknadsrådet all sälta kraft bakoraorden. Försäk-ringsinspeklionen godtar förslagel atl försäkringsverksamhetundantas från lagens lUlämpningoraråde. De förordade undantagen tillstyrks ävenuttryckligen av näringsfrihetsrådet. NO påpekar däremot all bank- och försäkringsverk- samhetomfattas av konkurrensbegränsningslagen och lagen om otillbörligraarknadsföring. Det förefaller därför inkonsekvenl alt välja en annan lösningpå delta oraråde. Sarama synpunkter fraraförs av Husmodersförbundel Hem ochSamhälle. Sverigesadvokatsamfund påpekar atl frågan ora lagens tUlärapning på avtal medinternationell anknytning inle behandlas i proraeraorian. Sarafundet anser altdel här föreligger svårlösta problera som måste utredas närmare. Sararaapåpekande görs av hovrätten för och näringslivet. Påflera håll behandlas frågan om den närmare innebörden av atl ett avtalsvillkorär otillbörligt. Ett par reraissinstanser lar upp påpekandet atl del inte ärfråga ora atl ingripa mol själva användningen av forraulär. anser alt del finns ett starkt praktiskt behov avstandardiserade avlalsforraulär. Del är i realiteten ogörligt atlraed en spekulant på en vara eller en tjänst laga upp diskussioner ora vilkarätlsföljder som skall inträda ora affären inle utvecklar sig på del sätt raanräknai med. Om det inte fanns tillgång lill standardiserade avlalsforraulär,skulle därför följden sannolikt bli, alt vid flertalet affärer en hel delvikliga frågor läranades oreglerade och atl parterna följaktligen försattes iett besvärande osäker-helslillslånd. Föreningen har därför raedtillfredsställelse noterat uttalandet i proraeraorian att något ingripandeinte bör ske raot själva förfarandet all använda standardiserade forraulär.Del är enligt föreningen av stor vikt alt denna grandsals upprätthålls. berör frågan ora del är önskvärt frånkonsuraenlsynpunkt all raan inora handeln arbetar med bransehvis utfärdaderekommendationer till avtalsformulär. För konsumenten är från raånga synpunkterslandard-forraulär inora varje varuoraråde med angivande av försäljningsvUlkoroch garanti värdefulla, då del därigenora är lättare all järaföra pris ochkvalitet för olika varor. Saratidigt kan det dock ifrågasättas ora inle iblandalternativa forraulär borde tillskapas för atl raöjliggöra olika pris iförhållande lill erbjudna villkor. Del kan enligt inslilulel finnas konsumentersom, om de erhöll en förmånligare garanti, skulle vara villiga betala någotraer medan andra föredrar en mindre förmånlig garanti och ett något lägre pris. Näringsfrihetsrådetunderstryker alt otillbörlighetsbedömningen av ett konkret avlalsforraulärraåste ske under hänsynstagande lill vilken bransch del är fråga om och ibelysning av övriga omständigheter. Klausulerna måste ses i sill ekonomiskasammanhang. Vissa avtalsvUlkor kan fungera som elt raedel i konkurrensenraellan företagarna. Det lorde sålunda förekoraraa, alt priserna kan hållasnere genom vissa friskrivnings-klausuler, som begränsar säljarens ansvar. Åandra sidan kan, uttalar rådel, fall förekoraraa, då företagare väljer vidgadegarantiåtaganden fraraför atl vidtaga prissänkningar sora konkurrensen eljestskulle nödvändig- göra.Näringslivet understryker alt bedömningen av avtalsvillkors god-lagbarhel inlekan ses isolerat från det erbjudna priset. Det är resultatet av ensamraanvägning av priset och övriga kontraktsvillkor sora i första hand är avintresse för konsumenten. Liknande synpunkter anförs av advokatsamfundsora frarahåller alt raan inle ulan orafaltande reservationer kan generelltstUrapla vissa villkor sora otillbörliga. Köplagssakkunniga anser deltveksarat ora del annat än i ganska begränsad utsträckning är raöjligl altgenom inskridande mot vissa sora obehöriga ansedda forraulärrällsliga klausulereffektivt uppnå vad som eftersträvas. Stundom är del säkerligen möjligt alt oraen formulärrättslig klausul fälla det omdöraet, att den alltid eller så gottsom alltid är otillbörlig, t. ex. när en köpares reklamalionstid inskränkeslill , när avgörandet i ell omtvistat hänseende enligt klausulenhänskjules liU säljaren själv eller någon av beroende person eller närvillkoret presenteras på ett för köparen vilseledande eller svårförståeligtsätt. Men oftast ligger det knappast till på detta sätt. Klausulerna måste sesi sitt samraanhang. Forraulärrällsliga klausuler kan vara fullt försvarliga,trois atl därigenora köparens rält starkt inskränks i vissa hänseenden. Med hänsynlill de skiftande förhållandena på olika områden kan del vara påkallat alt ivisst eller vissa äranen träffa en från köplagen avvikande och kanske då frånköparens synpunkt särare reglering. En för köparen ogynnsara bestämraelsekorapenseras kanske också genora atl de forraulärrällsliga reglerna i andraavseenden har ett för fördelaktigt innehåll. Vad sora däremot måstemöta betänkligheter är ora den forraulärrällsliga regleringen i sin helhet ärensidig till ena partens förraån, så att alltså hela del forraulärrällsligaregelsysterael syftar lill all kraftigt förstärka säljarens rällsslällning påbekostnad av köparens. Del är särskilt i sådana fall behovet av rättsskydd förköparen gentemot formulär-rättsliga raissbruk gör sig gällande. Detta utesluterej atl raan till grund lägger en värdering av vad som genomsnittligt ärotillbörligt eUer inle. Liknande tankegångar framförs av . Statenskonsumentråd anser alt konsuraentens svaga situation bör tjäna som enutgångspunkt för bedöraningen. Vid prövningen bör raan enligt rådet anlägga etthushållsekonoraiskl betraktelsesätt, där konsumentens bristfälliga resurser ifråga om pengar, lid oeh kunskap tillmäts avgörande betydelse. LO uttalar attnär det gäller att fastslå, ora ett visst villkor är otiUbörligt eller inte,hänsyn skall las till omständigheterna i de särskilda fallen. För attmarknadsrådels avgöranden skall få den nödvändiga prejudikatsbildande effektenpå dorastolarnas tillärapning av de förmögenhetsrättsliga generalklausulernamåste en enhetlig praxis skapas, vilket i sin tur innebär att vissa typer avviUkor nästan undantagslöst raåste stäraplas som otillbörliga. Grunden är avetisk karaktär, raen det finns för konsuraenlen en betydligt viktigare aspektän den etiska, näraligen den ekonoraiska effekt som ett avtalsvillkor har. fektensom enligt LO har den största betydelsen för konsumenten och därför måste lasmed vid de bedömningar sora raarknadsrådet gör för alt fastställa ett avtalsvillkorskaraktär. är inne på liknande tankegångar.Sveriges lantbruksförbund menar, att det av vissa uttalanden i promemorianframgår all ell otillbörlighels-rekvisil kan avse konsumentens förmåga ellerintresse all utnyttja de civilrältsliga möjligheterna. Det tycks sora ora raanavser atl skapa ett särskilt otiUbörlighetsrekvisil, som tar sikte på denförfördelade parlens intresse eUer förmåga atl hävda sin rält. Hovrättenöver och uttalar, atl raan kan komma att ställas inför entveksam gränsdragning mellan vad som är alt hänföra lill OliUböriigraarknadsföring och vad sora innebär otillbörliga avtalsvillkor. På gränsenmellan dessa områden ligger t. ex. garantiutfäslelser, som ger den fåkunnige intrycketav ett föj'delaktigt anbud men i verkligheten innebär en begränsning av deförpliktelser sora annars skulle åvila säljaren enligt köplagens regler. Delgrundläggande utredningsarbete som kan korama all åvila konsumentombudsmannenlorde i raånga faU beslå i brett upplagda branschundersökningar vid vUkaanledning kan finnas alt studera såväl marknadsföringsraetoder soraavtalsvillkor. Hovrätten går inle närraare in på de exerapel sora anges iproraeraorian på villkor som typiskt sett kan anses otillbörliga på grund avsill innehåll. Det är enligt hovrätten i varje fall uppenbart atl några förbudenligt den föreslagna lagen inte kan koraraa i fråga annat än i raycketgraverande fall. Även hovrätten för Nedre menar alt generalklausulenbör till-lämpas bara i fall när det inte råder någon tvekan om atl ett formulärvillkorär otillbörligt raot konsuraenlen. Enligt näringslivet måsteotill-börlighelsbegreppet bygga på de grundsatser som varit vägledande viddomstolarnas tillämpning av de civilrältsliga generalklausulerna. Inskridandebör därför kunna ske endasl om villkoret uppenbarligen är stridande raot gottaffärsskick. NOpåpekar, alt raarknadsrådet enligt proraeraorieförslaget skall kunna förbjudanäringsidkare atl tillärapa avtalsvUlkor sora gynnar honom eller "någon ivars ställe han är".