prop · FU0360 · 1971-12-31 00:00:00 — n. stannar i kammarrätten såsora sista instans och alltså inte fåröverklagas till regeringsrätten. Däremot föreligger rätt alt anföra besvär ifråga ora vissa rättsfrågor, t. ex. ora fastighet är skatlepliktig eller ejeller om egendom över huvud laget bör taxeras såsom fastighet. De nya regler om prövningstillstånd såsom förutsättningför regeringsrättens prövning av besvär över kamraarrätts beslut iförvaltningsmål sora föreslås i prop 1971: 30 bör enligt rain raening gällaäven i fråga ora fastighetstaxeringsmål. Jag hänvisar till vad föredragandedepartementschefen anfört i prop. 1971: 30 angående omorganisation av förvaltningsrättskipningenm. I enlighet med den uppfattning som kommit till uttryck i nämndasammanhang beträffande rälten atl anföra besvär i högsta instans föreslår jagatt de nuvarande bestämmelserna i 166 § ersätts raed en hänvisning till de avmig föreslagna bestämmelserna i 98 §. 167 § I 1 mom. andra stycket ges föreskrifter om vem somskall pröva besvär i särskild ordning. F. n. gäller all sådana besvär i förstahand skall prövas av fastighelsprövningsnämnden eller, om dess arbete har avslutats,av prövningsnämnden i länet. Eftersom faslighetsprövningsnäran-dens arbete raed1970 års allmänna fastighetstaxering har avslutats, blii det efterprövningsnämndens ombildning lill skatterätt denna domstol som skall prövadessa besvär. Som jag har framhållit i anslutning till 166 § börkammarrätten inle i fortsättningen vara sista instans i flertalet mål rörande fastighetstaxe- ring utan de allmänna fullföljdsreglema bör gälla. Deltabör också raedföra att, om kammarrätten har avgjort etl raål ora fastighetstaxering,extraordinära besvär rörande sarama taxering bör prövas av regeringsrätten. Jag förordar ändringar i 167 § första momentet iöverensstämmelse med vad jag nu har anfört. Övriga ändringsförslag är avredaktionell natur. 173 § Den förordade ändringen i 173 § 1 mom. är föranleddav mitt förslag att 129 § 8 mom. skall upphöra att gälla. Paragrafen innehåller bestämmelser om prövningsdistriktoch om prövningsnämnds åligganden med avseende på särskild fastighetstaxering.Som jag har framhållit i anslulning till 17 § bör begreppet prövningsdistriktinte finnas kvar. Några allmänna regler om skatterätts åligganden erfordrasinte heller i TF. Regler ora talan raot laxeringsnärands beslut finns i 191 §.Jag förordar därför att 175 § upphör atl gälla. 176 § Jag förordar att paragrafen får samma lydelse som 15§ och hänvisar till min motivering till de föreslagna ändringarna i dennaparagraf. 181 § På skäl som har anförts i anslutning till 51 och 53 §§anser jag alt skatterätterna icke bör ha här avsedd anmaningsrätl. Jag förordarhärav betingad ändring. 192 § Första momentet av denna paragraf innehåller enhänvisning till 160162 §§, vilka förordats skola utgå. Andra momentetmotsvarar 89 §, som enligt vad jag har anfört också bör utgå. Iöverensstämmelse härmed bör 192 § upphöra att gälla och rabriken föreparagrafen utgå. 193 och 194 §§ De ändringar som jag förordar i rubriken före 193 § och i paragra fernas text följer av vad jag har anfört i anslutning till 164 166 §§. 195 § Beträffande de ändringar som jag förordar i dennaparagraf får jag hänvisa till vad jag har anfört i anslutning till 167 §. I prop.1970: 103 beräknades att länsslyrelsereformen och därmed också inrättandet avskallerätterna skulle koraraa tiU slånd . I överenssläraraelse härraedföreslogs i prop. 1971: 14 all lagen ora skatterätt och länsrätt skulle träda ikraft näranda dag. Med ändring härav har beslutat all lagen skallträda i kraft den dag Konungen bestämmer (CU 1971: 9, rskr 51). Soraframgår av prop. 1971: 30 föreslås förvaltningslagen träda i krafl den 1januari 1972 och förvaltningsprocesslagen beträffandeskatterätt och länsrätt och i övrigt . Det får förutsättasatt förvaltningsprocesslagens ikraftträdanderegler under riksdagsbehandlingenanpassas tiU dem som skall gälla beträffande lagen ora skatterätt och länsrätt. Manfår allljäral ulgå från att länsslyrelsereforraen blir genoraförd tidigare än reforraenav regeringsrätten och kararaarrällen. Eflersora länsstyrelsemas omorganisationoch prövningsnämndernas ombUdning lill skatterätter föranleder flertalet av deändringar i TF som jag har förordat, bör lagen om ändring i TF träda i kraftden dag Konungen besläraraer. Bestäraraelsen i 89 § att prövningsnäranderna iprincip skall ha avgjort målen året efter laxeringsåret förordasbli upphävd redan dagen efter den då lagen ulkomrait från trycket i Svenskförfattningssamling. Anledningen lill delta förslag är alt prövningsnärandemasarbete lill följd av den allraänna fastighetstaxeringen och strejken vidlänsstyrelserna försenats så alt det knappast blir möjligt alt avgöra raålen inoraden angivna liden. Isaraband med lagens ikraftträdande behövs särskUda övergångsbestämmelser avteknisk natur. Maj:t bör bemyndigas raeddela sådana. Förordningen(1968: 430) om mervärdeskatt Utöverde ändringar sora raotiveras av förslagel till förvaltningslag och förvaltningsprocesslag(prop. 1971: 30) förordar jag i det följande vissa justeringar i huvudsak iförtydligande syfte. 22§ Gällande bestämmelser. Redovisning av mervärdeskatt sker i deklarationer, soraskall läranas till senast den 5 i andra månaden efter utgången avden redovisningsperiod som deklarationen avser. Deklarationen skall avfattas påblankett sora har forraen av ell hålkort och utgör en korabination av poslgiroinbetalningskortoch deklaration. Enligt 42 § skall skallen betalas genora insättning påsärskilt postgirokonto. Skatten förfaller lill betalning den dag dådeklaration senast skall lämnas enligt 22 § iredje stycket. Inbetalning avskall anses ha Prop.1971: 60 117 skettden dag inbetalningskort eller försändelse som innehåller gireringskort inkomraillill poslanslall. I praktiken innebär dessa bestämmelser altdeklarationsblankett, sora används vid inbetalning av skatt på post-anstalt dendag skallen förfaller lill betalning kan inkoraraa till först eneller efler inbetalningen. Skall skallskyldig ej betala skall förviss redovisningsperiod lämnas deklarationen direkt lill . Departementschefen.Den föreslagna utformningen av 7 § förvaltningslagen passar väl på de fall dåskallskyldig läranar deklaration direkt lill . Däreraot koraraerdeklaration sora används vid inbetalning av skatt i stadgad ordning att koraraain till i vart fall efler inbetalningen. Delta kan leda tUlall förseningsavgift enligt 64 b § mervärdeskatteförordningen påförs den skaltskyldige.För all undvika denna konsekvens bör 22 § Iredje stycket kompletteras raed en bestämraelsesora innebär, all vid inbetalning av skalt i behörig ordning, dvs. raed användandeav den särskilda blanketten, deklarationen anses ha lämnats lill länsstyrelsenvid den tidpunkt då betalningen anses ha skett. I övrigt bör gälla alldeklaration anses ha korarait in lill enligt reglerna i 7 §förvaltningslagen. 174 § finns en hänvisning lill 54 och 55 §§ TF i fråga ora delgivning avbeslut. Det räcker enligt min raening, alt här ange all beslut skalltillställas den skallskyldige. I 17§ förvaltningslagen anges, alt beslut varigenom myndighet avgör ärende, skaUinnehålla de skäl som bestämt utgången. Med hänsyn till atl beslut enligt 34 §förordningen ora raervärdeskatt är preliminära bör bestäraraelsen ommotivering av beslut kvarstå i 34 §. Avtekniska skäl bör anges all beslut i förekommande fall skall innehålla uppgiftom den skatt som skall avräknas. Förvaltningslageninnehåller bestäraraelser ora alt beslut skall tUlställas den skattskyldige,att skälen för beslut skall anges och att besvärs-hänvisning skall meddelas.Motsvarande bestäraraelser i denna paragraf kan därför utgå. I fråga omavräkning hänvisar jag till vad jag anfört vid 34 §. 39§ Ändringen är av samma slag som angivits vid 36 §. 46§ Ändringarna innebär endast all prövningsnärand byts ut raot länsskatlerättoch skalledoraslol mot kammarrätt. Vidare bör kammarrättens avgörande kallas beslut i enlighet med vad sora förordats i prop. 1971: 30. Den skatlskyldigesraolparl i raål och ärenden sora rör raervärdeskatt är del allraänna orabudeti varje län. Bestäraraelser om dennes funktion lämnas i 50 §. Allmänt ombudskall föra del allmännas talan och får föra talan enligt 51 och 54 §§ även tillskatlskyldigs förmån. Enligt 51 § har skattskyldig räll all föra lalan molslutligt beslut enligt 36 § första styckel eller mot beslut om efterbeskattning.Enligt 54 § gäller TF:s bestäraraelser ora besvär över prövningsnärandensbeslut och kammarrättens utslag i tillämpliga delar även i raål eller ärendensom rör mervärdeskall. Slutiigen har allraänna orabudet möjlighet enligt bestäramelsernai 55 § alt anföra besvär i särskUd ordning i där angivna fall. Handläggningenav mål och ärenden sora rör raervärdeskatt ankommer i första hand pålänsstyrelsen. Det allmänna ombudet inträder i handläggningen först sedanslutligt beslut om fastställelse av skall eller annat slutligt beslut meddelatsav . Utöverde ändringar i förtydligande syfte som jag i del följande förordar anser jagall bestämmelser om det allmänna ombudets korapelens bör lämnas i det kapitel soraavser besvär. Jag förordar därför att andra raeningen i 50 § första stycketutgår och atl allraänna orabudets rätt all anföra besvär lill skattskyldigs förraånregleras genora en hänvisning i 56 § till 106 § TF. Iparagrafen läranas besläramelser ora den skattskyldiges rält att anföra besvärhos prövningsnäranden. Jaghar i annat samraanhang (prop. 1968: 137 s. 36 f) framhållit all det aUmännaombudet bör inta sarama ställning i skatleprocess hos prövningsnärand eller skaltedomslolsora en taxeringsinlendent. F. n. torde det allmänna ombudet inte på egetinitiativ kunna överklaga ett slutligt beslut. Hans kompelens blir på så visbegränsad lill all vara passiv motpart tUl den skaltskyldige i andra instans. Endaslora denna instans meddelar ett beslut som går emot kan han på eget initiativföra målet lill kararaarrällen. Vissa skäl kan anföras för en sådan tUlämpning.Jag anser dock atl övervägande skäl talar för en annan tUlämpning. Såväl enligtTF som enligt förordningen ora förfarandet vid viss konsurationsbeskatlninggäller, att representanter för det allraänna kan föra lalan raot beslut iförsta instans. När det gäller förfarandeförordningen är det elt allraänl orabudsora för denna lalan. 1971: 60 119 Såbör enligt rain raening vara fallet även i fråga ora raervärdeskatt. Jagförordar därför en ändring av 51 § första styckel i avsikt all eli-rainera denbegränsning till den skaltskyldige sora nu ligger i utforraningen avparagrafen. Iparagrafen anges att liden för anförande av besvär över länsstyrelses slutiigabeslut om fastställelse av skatt är och alt besvären skall ges in lUllänsstyrelsen. I fråga om besvärstiden får jag här endasl hänvisa till vad idel följande anförs vid behandlingen av 54 §. bör bytas ut raot länsskalleräll. Iparagrafen anges alt Konungen förordnar ora prövningsnärands sammansättning i raåleller ärenden sora rör raervärdeskatt och att 77 92 §§ TF skall gäUa i tillärapligadelar. Medhänsyn till de nya bestämmelserna om länsskatterältens organisation förordarjag att 53 § första stycket utgår. Även andra stycket bör utgå eflersora jagförordat atl de angivna bestäraraelserna i TF skall upphöra alt gälla. Iparagrafen anges all bestäraraelserna i 9597 §§ och 98 § 1 raom. TF ora besväröver prövningsnärands beslut och kararaarrällens utslag i tUlärapliga delargäller i fråga ora raål eller ärenden rörande mervärdeskatt. Enligtmervärdeskatteförordningen gäller f. n. all lalan skaU föras inom två raånader raotlänsstyrelses slutliga beslut ora fastställelse av skalt och raot prövningsnärandsbeslut saral raot kararaarrällens utslag. Enligt rain uppfattning är del enavsevärd fördel ur lillärapningssyn-punkt all besvärsliden i fråga ora olikabeslut enligt sararaa författning så långt möjligt är lika. Detta gör sig fraraförallt gällande när process förs i flera instanser. Jag anser därför alt besvärslideni fråga ora nu avsedda beslut bör vara lika lång. Ifråga ora besvär enligt TF över beslut av skatterätt eller karamarrält har jagförordat att besvärstiden, som f. n. är , inle anpassas till förvaltningsprocesslagensbestämraelser. De skäl jag åberopat härför kan i viss utsträckning åberopasockså i fråga ora mervärdeskatt. Relativt ofta rör del sig ora sammabesvärsgrunder och samraa processmaterial sora åberopas vid samtidiga besväröver inkomsttaxering. Jag anser därför att det finns skäl att behålla samraabesvärslid som enligt TF. Hänvisningeni 54 § mervärdeskatteförordningen måste anpassas lill de ändringar soraföreslås i TF. 1971: 60 120 Paragrafenreglerar rätten för skallskyldig och allmänt ombud all anföra besvär i särskildordning. I TF finns raotsvarande bestäraraelserora rätt all anföra besvär i särskUd ordning i 100 och 101 §§. Dessabestämmelser är utforraade så att del aUraännas representant har sararaa rättall anföra sådana besvär lill den skatlskyldiges förraån sora denne själv. Tillden skatlskyldiges nackdel får taxeringsintendenl föra talan endast då det ärfråga ora rättelse av felräkning, raisskrivning eller annat uppenbart förbiseende.Någon anledning alt i fråga om mervärdeskatt raedge atl allraänna orabudetgenerellt får föra lalan i särskUd ordning till den skallskyldiges nackdel lordeinte föreligga. Uppkoraraer anledning all till den skattskyldiges nackdel ändralagakraflvunnel beslut ora fastställelse av skalt får della enligt min meningske enligt bestämraelserna ora efterbeskattning. Beträffande felräkningar ochandra liknande raisstag bör dock hinder inle föreligga atl rätta dessa genorabesvär i särskild ordning av allmänt orabud även ora rättelsen sker till denskallskyldiges nackdel. Jag förordar alt bestäraraelser i enlighet med vad jagnu anfört införs i paragrafen. Ändringenär betingad av atl jag förordar all 112 § TF skall ulgå och av vad jag anfört isaraband raed behandlingen av 50 § mervärdeskatteförordningen . Förordningen(1959: 92) om förfarandet vid viss konsumtionsbeskattning Förfarandeförordningenreglerar förfarandet i fråga ora elt storl antal indirekta skatter.Förordningen innehåller vissa regler om skatlskyldig, beskatlningsmyndighet,allmänt orabud m. ra. Dessa berörs inle av förvaltningslagen eller förvaltningsprocesslagen(prop. Förfarandeförordningen innehåller också en reglering avbesluts- och besvärsförfarandet. I dessa avseenden kräver däreraot de nyalagarna all förordningen ändras i vissa delar. 9§ I likhet raed vad jag förordat beträffande 56 § 4 raora. TF bör beslut omhandlings undantagande från granskning meddelas av länsskatterält. Ordet"" i tredje stycket bör därför bytas ul mot "länsskatterätten". Prop.1971: 60 121 Beskattningsmyndighetenkan f. n. i vissa fall förelägga vite och också döraa ut försuttet vite.Enligt lagen om skatterätt och länsrätt ra. m. gäller, atl vitesraål avrättssäkerhetsskäl handläggs vid domstol. pekas på kravet påsnabbhet vid handläggningen. Detla behov föreslås bli tillgodosett genom atl vilesmåli viss utsträckning skall kunna avgöras sora enraansraål. Ifråga ora flertalet av de skatter på vilka förfarandeförordningen är tillärapligär beskatlningsmyndighet. Naturlig anknytning tilllänsorganisationen saknas därför. Enligt vad jag inhämtat kommer frågan om uldöraandeav vite att handläggas av verkets rältsenhel. Det finns anledning atl anta allhandläggningen koraraer all lillfreds-slälla kraven på rättssäkerhet ochsnabbhet. Jag finner därför inte skäl all frångå den nuvarande ordningenbeträffande handläggning av vitesraål och föreslår alltså ingen ändring i 12 §. 16§ Bestämmelserna i 16 § ora all den skaltskyldige normalt skall erhållatillfälle all yttra sig över vidtagen utredning och annan handling av betydelseför beslut om skall motsvaras i sak av 15 § förvaltningslagen, och de kandärför utgå. skattskyldige skall få tillfälle all yttra sig innan beslut ora rättelsemeddelas framgår av 19 § förvaltningslagen. Motsvarande bestämmelse i 22 § förfarandeförordningenkan därför utgå, I 23§ finns bestäraraelser ora skyldighet för myndighet att ange skäl för beslutoch att, när part äger fullfölja lalan raot beslut, meddela full-följdshänvisning.Motsvarande bestäraraelser i förvaltningslagen finns i 17 och 18 §§. Dessa gäUerdock uttryckligen endasl beslut, varigenom myndighet avgör ärende. I fråga ompreliminära beslut bör särskilt anges, att förvaltningslagens bestäraraelser oraraolivering och underrättelse ora besluts innehåll skall gälla. I fråga omandra beslut gäller della utan särskilt stadgande i förfarandeförordningen. 34§ Paragrafen innehåller bl. a. en bestäraraelse om att sökande skall få tillfäUealt yttra sig över utredning sora förebragts annorledes än av . Eflersoraregeln motsvaras av 15 § förvaltningslagen kan den utgå urförfarandeförordningen. 8 1971.1 saml. 1971: 60 122 36§ Meddelat förhandsbesked bör delges den skattskyldige. I fråga om beslut oraavvisning av ansökan om förhandsbesked bör dock räcka raed en föreskrift omunderrättelse om besluts innehåll. Sådan föreskrift finns i förvaltningslagenoch behövs alltså ej här. Besväröver beskattningsrayndighels beslut skall anföras eller, ifråga om beslut om förhandsbesked eUer beslut ora utdömande av vite, inora treveckor. För skatlskyldig och för den som förpliktats utge vite räknas besvärslidenfrån det han erhållit del av beslutet. I andra fall räknas liden frånbeslutels dag. I fråga ora slutligt beslut, som enligt 19 § andra stycketanses föreligga förflutit efler utgången av del kalenderår, undervUket beskatlningsperioden gått till ända, räknas besvärstiden från den dagbeslutet anses föreligga. Besvären skall ges in till beskattningsrayndigheten. Beträffandebesvärstiden har jag i fråga om TF och förordningen om mervärdeskatt förordai atlnuvarande Ivåmånaderstid skall behållas. De skäl som jag anfört härför kaninte åberopas raed samma styrka i fråga om de skaller på vilkaförfarandeförordningen tiUämpas. Jag är därför av den uppfattningen alt någonfrån förvaltningslagen avvikande bestämraelse inte behövs iförfarandeförordningen. 41-43§§ Bestämraelserna i 4143 §§ kan, raed hänsyn tiU 4, 5, 10 och 13 §§ förvaltningsprocesslagen,enligt rain mening ulgå. Överkammarrättens utslag får part föra talan hos Kungl. Maj:t genom besvär.Besvärstiden är även i detta fall två raånader eller, när det gällerförhandsbesked och utdömande av vite, . Även den som inte varit parti kammarrätten kan i vissa faU föra lalan mol dess utslag. Besvärstiden räknasfrån det klaganden fick del av utslaget eller, när lalan förs av den som inlevarit part i kammarrätten, från utslagets dag. Ilikhet med vad jag anfört under 40 § finner jag inle skäl atl förorda annanbesvärslid än den enligt förvaltningsprocesslagen norraala. ombesluts innehåU behövs ej här. I övrigt är ändringarna i 44 § av teknisk natur. I paragrafenges part rätt all anföra anslutningsbesvär inom tid som är kortare än denvanliga besvärsliden. Eftersom besvärstiden enligt vad jag tidigare anfört komraeralt vara , bör liden för anslut- ningsbesvärförkortas tUl i fråga ora fastställande av skalt eller efterbeskattning.Den nu gällande liden för anslutningsbesvär i fråga ora förhandsbesked, envecka, bör fortfarande gälla. Förordningen(1922: 260) om automobilskatt Paragrafeninnehåller regler ora alt besvär över beslut i fråga om frihetfrån skalt och i fråga om förment oriktigt påförande av skalt föres hos kararaarrällengenora besvär. Besvären skall ges in tUl senast på den trettiondedagen efler del klaganden fått del av beslutet. Vidare lämnas i paragrafen bestäraraelserora förfaran-del då besvären ges in lill kammarrätten. Ifråga ora besvärsreglerna i TF och i förordningen ora raervärdeskatt har jagförordat att den nuvarande besvärstiden ora två raånader skall behållas. Deskäl sora åberopats härför gör sig inle gällande med samma styrka i fråga om auloraobUskatt.Med hänsyn härtill anser jag att någon särbesläraraelse inle behövs i detlaavseende. Förvaltningsprocesslagens besvärsregler koraraer då i stället atlgälla. Paragrafeninnehåller regler ora besvär över kammarrättens utslag. Besvär skall föras hos Kungl.Maj:t senast efter det klaganden fått del av utslaget.Besvären skall inges lill . Medhänsyn tUl vad jag anfört under 15 § och till att förvaltningsprocesslageninnehåller regler om besvär över kammarrättens beslut förordar jag att 16 §utgår. Reglerom att besvärshandling får insändas med poslen behövs inte. Första styckel kandärför utgå. Förordningen(1941: 416) om arvsskatt och gåvoskatt I26 § stadgas, alt intyg i vissa fall skall företes lill ledning för värderingav aktier m.m. Är det fråga om handlingar sora inte är börsnoterade skallintyget meddelas av landskamreraren i länet eller, i Stockholras län, av laxeringsdirektören.Jag vill erinra ora den oraorganisation av länsstyrelserna sora föreslår. Detsaknas anledning atl i förordningen föreskriva atl viss tjänsleraan skall utfärdaintyg av detla slag. bör fastställas i arbetsordning för . Prop.1971: 60 124 Rusdrycksförsäljningsförordningen(1954: 521) Förvaltningslagenoch förvaltningsprocesslagen innehåller bestäraraelser ora besvärslid och om besvärsförfarandet.SärskUd reglering härav behövs därför inle i msdrycksförsäljningsförordningen.Jag förordar att bestämraelserna härom utgår. I sak innebär delta atl menighelsbesvärstid förkortas från fem tUl . Förordningen(1956: 545) angående omsättningsskatt å motorfordon i vissa fall Iparagrafen hänvisas beträffande besvär över länsstyrelses beslut i fråga omåterbäring av orasällningsskatt tUl vad sora stadgas i förordningen (1922:260) ora auloraobUskatt. Jag förordar atl hänvisningen till auloraobilskalleförordningenersätts med en bestäraraelse av sararaa innebörd sora den jag förordatbeträffande 15 § förordningen ora auloraobUskatt. I sak innebär detla, alt besvärslidenförkortas och att besvärshandlingarna skall gesin till kammarrätten i stället för tUl . Förordningen(1960: 253) om tillverkning och beskattning av malt- och läskedrycker 4§ 1 mora. Innanbeslut ora indragning av tUlstånd att tUlverka öl och starköl meddelas skalltillverkaren beredas tillfälle atl yttra sig. Förvaltningslagen innehåller bestämraelserora kommunikation med part av uppgifter som tillförts ärendet av annan änparlen. Om myndighet tUlför ärende uppgifter genom utredning e. dyl. bör iprincip part få del av dessa uppgifter. Jag förordar därför alt bestämraelser orakoramunika-lion utgår ur 4 § 1 mora. och att förvaltningslagens motsvarande bestäraraelserkomraer atl gälla. Stämpelskatteförordningen(1964: 308) Bestäramelseni fjärde styckel ora alt sökande skall beredas tUlfälle alt yttra sig överutredning som förebragts annorledes än genora sökanden kan utgå eftersomerforderliga föreskrifter om kommunikation finns intagna i 15 §förvaltningslagen. 40§ Föreskrifter om att beslut skall innehålla skälen för beslutet och i vissa faUfiUlföljdshänvisning finns i 17 och 18 §§ förvaltningslagen. Motsvarandebestämmelser i stämpelskatteförordningen kan därför utgå. I övrigt hänvisar jagtill vad jag anfört i fråga om 36 § förfarandeförordningen. Kommunalskattelagen(1928: 370) Följdändringarav formeU natur bör vidtas i 49 §, 50 § 2 mom., 75 § 1 mom. och anvisningarnatill 29 § koramunalskattelagen. I samband härmed får jag även anraäla en fraraslällningfrån riksskatlenäranden ora ändring av nuvarande tidsfrist för ansökan av oskiflatdödsbo ora dispens i vissa fall. Enligt bestämmelserna ora taxering av oskiflat dödsbo i 53 § 3 raom.komraunalskallelagen skall boel efter den sora var bosatt i laxeras sorasvensk juridisk person än dödsåret. Fr. o. m. fjärde året efterdödsåret tillämpas dock bestämmelserna om handelsbolag på dödsboet om boelskulle ha en tUl statiig inkomstskatt taxerad inkomst . ellerstörre skattepliktig förmögenhet än . Om någon av dessaförutsättningar föreligger, beskattas inle dödsboet sora självständigtskattesubjekt utan dödsbodelägarna beskallas direkt för boets inkorast ochförmögenhet. Om särskilda skäl föreligger kan raedge dispensfrån regeln ora behandling av dödsbo såsom handelsbolag.