prop · FU0334 · 1971-12-31 00:00:00 — TCO, LR, SL och SFL anser alt promemoriansförslag tiU övergångsbestämmelser är vaga och att man därför inte nu kan taställning tiU dem. Personalorganisationerna bör i stället på sedvanligt sättvid överläggningar och förhandlingar få tillfäUe att närmare utveckla sinasynpunkter mot bakgrund av departementets slutliga stäUningstaganden. LR framhåUeralt alternativet för ordinarie yrkesvalslärare att uteslutande undervisa i eltläroämne, vanligen samhäUskunskap, förefaUer orealistiskt eftersom tiUräckligt timunderlagsaknas på de flesta skolenheter. Om förslaget liU organisation genomförs, böryrkesvalslärare beredas möjlighet atl, utan löneavdrag och på arbetstid som arbetsgivarenstäUer tiU förfogande, vid universitet få läsa in ytterligare ett ämne, någotsom skuUe göra yrkesvalsläraren behörig tUl ordinarie ämneslärartjänst. Studie-och yrkesorienteringen i skolan, som jag i fortsättningen kommer att kaUa för syo,sköttes från början helt av arbetsmarknadsmyndigheterna. Under 1950-talelinfördes elt system med yrkesvalslärare i försöksverksamheten med enhelsskola.Yrkesvalslärarna utförde vissa arbetsuppgifteri skolans och andra i arbetsmarknadsverkets tjänst. Eftersom den yrkesförberedandeutbildningen spelade stor roll i försöksverksamheten med enhelsskola, hade syondå en annan utformning än nu när inslagen av yrkesförberedande undervisning äravskaffade inom och högstadiet är sammanhållet. Eftersom en övervägandemajoritet av elevema går vidare tiU fortsalt utbildning efter , har studieorienleringenkommit alt spela en aUt större roll i förhållande till den enbart yrkesorienterandevägledningen. Även andra förskjutningar har skett när det gäller mål ochprogram för syo. F. n. fungerar yrkesvalslärare som samordnare för syon igrandskolan. De är i aUmänhet vidareutbildade folkskollärare med ämneslärarljänsteri samhäUskunskap och yrkesvägledning. Inomgymnasiet har () erbjudit yrkesvägledning sedanbörjan av . Genom riksdagsbeslut angående reformering av degymnasiala skoloma m. ra. 1964: 171, SäU 1964: 1 höstsessionen, rskr1964: 407) infördes en förändrad organisation i gymnasium och fackskola. Syoombesörjs där av både arbetsmarknadsverkets och skolans personal. Skolkuratornansvarar för de praktiska samordningsfrågorna och biträderarbetsmarknadsverkets yrkesvägledare vid den yrkesvalsanknutnastudieorienteringen och studievägledningen. Sommin företrädare framhöll i prop. 1968: 140 angående riktiinjer för del friviUigaskolväsendel, är studie- och yrkesvägledningen självfallet lika viktig inomyrkesutbildningen som inom nuvarande gymnasium och fackskola. I likhet medhonom anser jag därför att en gemensam syo-organisation måste skapas för hela gymnasieskolan.Den nuvarande organisationen bör omprövas med hänsyn liU de nya kraven. Del äri det sammanhanget naturligt all också organisationen för syo i grundskolanomprövas med hänsyn till de förändringar som inträffat där sedan yrkesvalslärarsystemetinfördes, och all man överväger om del är möjUgt alt ha samma organisation igrundskola och gymnasieskola. Motdenna bakgrund har inom ulbildningsdeparlemenlet upprättats en promemoria (Ds U1970: 16) om studie- och yrkesorientering i grundskola och gymnasieskola. Ipromemorian föreslås alt syo i gymnasieskolan skall förslärkas och all engemensam organisation för syo skall införas för grandskolan och gymnasieskolan.Statsbidrag skall ulgå lill kommunerna för särskilda syo-funktionärer somnormall ägnar sig uteslutande ål syo inom skolväsendel. Den nuvarandeorganisationen skall gradvis avvecklas. Promemorians förslag har tillstyrkts aven bred remissopinion. lag kommer i det följande alt förorda all förslagel förverkligas. Mångaremissinstanser har beklagat all förslagel endasl gäller ungdomsskolan. a. att den kommunala vuxenutbildningen, och vuxenutbildningenöver huvud tagel, befinner sig i stark expansionoch alt behovet av syo snarare är större för vuxna än för ungdomar. Jag ärmedveten om alt behovet av studie- och yrkesvägledning för vuxna är stort.Liksom ungdomarna har de behov av syo under utbildningen. Det största behovetav studie- och yrkesvägledning har de dock innan de börjar sina studier. Hur de studie- och yrkesvägledandeinsatserna för vuxna skall organiseras måste övervägas ytterligare. Del ärdärför inle möjligt all lösa frågan om syo för vuxenutbildningen ochungdomsskolan på en gång utan alt uppskjuta reformeringen av ungdomsskolans syo.Jag vill i delta sammanhang erinra om att kompetensutredningen i betänkandet (SOU1970: 21) Vägar liU högre utbildning föreslagit aUmänna orienteringskurser förvuxna. förslag bereds f. n. inomutbildningsdepartementet. Jag vill också erinra om alt kommittén förförsöksverksamhet med vuxenutbildning (FÖVUX) har tiU uppgift att utvecklalämpliga uppsökande åtgärder som riktar sig till de utbild-ningsmässigt sämsttillgodosedda. Den organisation för syoinom och gymnasieskolan som jag i det följande kommer atl förordablir så flexibel atl det blir möjUgt, för de kommuner som så önskar, alt anställasyo-funktionärer som kombinerar syo-uppgifter inom ungdomsskolan med syo-uppgifterinom vuxenutbildningen. Promemorianhar ingående analyserat mål och program för syo (se Ds U 1970: 16, s. 120 och6284 samt s. 78 och 1218 i denna proposilion). De remissinstanser som yttratsig i frågan har så gott som undantagslöst anslutit sig tiU promemoriansuttalanden. Ävenjag ansluter mig lill den syn på studie- och yrkesvägledningens roll i samhäUetoch på mål och program för syo som kommer till ullryck i promemorian. Jag viUi della sammanhang begränsa mig till att i likhet med remissinstansernaunderstryka vissa synpunkter. I likhet med bl. a.Landsorganisationen i (LO), akademikers centralorganisation ()och () viU jag särskUl betona all måletalt studie- och yrkesvägledningen skaU uppmuntra individens egen aktivitet ochsjälvanalys inte får innebära passivitet från studie- och yrkesvägledningenssida. Den skall bidra till all vidga kunskapen om valmöjligheter och måstedärför motverka sådana begränsningar i studie- och yrkesvalet som t. ex. berorpå den studerandes sociala bakgrand, traditionella könsroUsföresläll-ningar eUerbristande motivation all analysera sin egen situation. Syo bör utgöra enmotvikt mol sådana inflytanden från massmedier, hemmiljö, kamrater m. m. sombegränsar perspektivet. () vill jag starkt understryka att studie- ochyrkesvägledningen också bör bidra till utbildningens och arbetslivetsanpassning liU de enskilda individerna och inte enbart tvärt- 1971: 34 43 om.De synpunkter på utbildningens organisation och skolarbetets uppläggning somfrån eleverna når syo-funktionäreraa bör kanaUseras tUl berörda myndigheter ochbeslutande organ. Jag viU också betona alt syo bl. a. bör ses som en del av samhällsorienteringen.I likhet med TCO anser jag all förhållandena på arbetsmarknaden, bl. a. destora löneskUlnaderna mellan olika yrken och mellan män och kvinnor, bör diskuterasi anslulning tiU syo och de fackliga organisationernas roll därvid belysas. Genomall orientera om utbildning och arbetsmarknad, öka individens självkännedom ochvidga perspektivet bör studie- och yrkesvägledningen kunna bidra till ett mergenomtänkt studie- och yrkesval. Delta minskar de påfrestningar för denenskilde individen som t. ex. studieavbrott, felinvesteringar i utbildning ochyrkesbyten kan innebära. Även från samhällets synpunkt är en väl fungerandestudie- och yrkesvägledning av stort värde när del gäUer all förhindrafelinvesteringar i utbUdning och därmed slöseri med samhällsresurser. Beträffandesyo-programmet har TCO i sitt remissyttrande framhåUit all den yrkesorienleringsveckasom i vissa skolor försöksvis anordnas i årskurs 2 i gymnasiet bör förläggastill årskurs T och införas vid samtliga gymnasieskolor. Det bör uppdras åtskolöverstyrelsen att utvärdera försöksverksamheten och senast den 1 maj 1972komma in till Kungl. Maj:t med förslag om de åtgärder som skolöverstyrelsenanser önskvärda. Skolanoch dess ledning bör ha ansvaret för genomförandel av mål och program för syo. Ilikhet med flertalet remissinstanser anser jag alt kommunema, som föreslås ipromemorian, bör få använda resurserna för syo på elt friare sätt än vad som ärmöjligt inom nuvarande organisation. Grandskola och gymnasieskola har kommunalhuvudman. Skolväsendet är ofta kommunens största utgiftspost, även om manräknar bort statliga bidrag. har det funnits en markeradsträvan alt ge primärkommunerna ökat ansvar på skolans område. Skolstyrelsensansvar för grandskolan och gymnasieskolan betonas starkt t. ex. i de nya läroplanerna. Statsbidrageninom skolväsendel är f. n. lill övervägande del knutna lill skoUedar- och lärarlönekostnader.För denna kommunala personal gäller statiig lönereglering. Statsbidrag utgåräven lill kostnader för andra än skolledare och lärare. Statsbidraget för demberäknas efter schablon Ofr prop. 1964: 171 och prop. 1966: 42, SU 1966: 75 rskr1966: 186). För denna personal gäUer inle statiig lönereglering. Kommunernafår disponera statsbidraget enligt vissa aUmänna riktUnjer. Äveni fråga om statsbidrag till undervisningen har detta slag av resurstilldelningfått ökad betydelse. I den nya läroplanen för grund- skolan utgör tiUdelningen av timmar tiU fritt valt arbeteoch viss del av resurstimmarna ett statsbidrag som kommunerna får disponeraenligt allmänna föreskrifter (jfr prop. 1968: 129 s. 7072, SU 1968: 179, 201, 2LU1968: 71, rskr 1968: 366, 378). Även om antalet korarauner kommer alt minska kraftigtunder 1970-talets första hälft på grund av kommunsammanläggningarna, kommer skiUnaderi elevantal och skolenheternas storlek och spridning fortfarande atl finnaskvar. Organisationen för syo bör därför utformas så all den kan anpassas lillskiftande förhållanden i de olika kommunema. Den kommunala vuxenutbildningen har expanderat kraftigtoch anordnas nu på ca 300 orter. De vuxenstuderande har, som jag redan framhålUt,stort behov av studie- och yrkesvägledning. Även om frågan om syo förvuxenstuderande inte nu kan tas upp till behandling, raåste man därför vid valav organisation för syo i ungdomsskolan eftersträva en form som inte försvåraren framtida lösning av frågan om syo för vuxenstuderande. När yrkesvalslärarsystemet infördes i grandskolan, utgickman från det syslem för yrkesvägledning som tillämpats i folkskolan och byggdevidare på praxis all en för ändamålet utbildad lärare som varanställd i arbetsmarknadsverket skulle ansvara för syo i samverkan med övrigpersonal i skolan. 1964: 171 betonades i stället syo som en del av devvårdsprogrammet,vilket ledde till riksdagsbeslutet om en annan organisation för gymnasiets ochfackskolans del. aktualiseras åter frågan om en gemensam organisationför syo i skolväsendet. För elt enhetligt syslem talar enligt promemorian bl.a. att fältet för specialister på studie- och yrkesvägledning tenderar all växaoch att det är en fördel alt funktionärer med i huvudsak samma utbildningtjänstgör och är utbytbara inom vuxenutbildningen, gymnasieskolan ochgrundskolan. Kontinuiteten i undervisning, elevvård och syo-program talar föralt samma organisation införs på samtliga stadier. En stark majoritet blandremissinstanserna anser atl del bör finnas en enhetUg syo-organisation förgrandskola och gymnasieskola. Jag förordar all samma organisation införs ibåda skolformerna. I promemorian diskuteras tre olika normalmodeller inom ettenhetligt system, nämligen yrkesvalslärarsystem, system med yrkesvägledare-kuratoroch system med särskild syo-funktionär. Promemorian föreslår ett syslem medsärskild syo-funktionär. För ett system med en särskild funktionär, som normallägnar sig uteslutande åt syo i skolan, talar enligt promemorian bl. a. atl demål och det program som uppstäUls för syo rymmer så många och delvis helt olikamoment, att del krävs en funktionär på och särskild utbUdning ochfortbildning. Systemet med heltidsfunktionär går också lätt all kombinera med syoinom vuxenutbildningen. Mot ett system där skolkuratorn normalt också har hand omdelar avstudie- och yrkesorienteringen talar enligt promemorian bl. a. all kuratornsarbetsuppgifter är så omfattande och krävande att arbetsområdet inlebör utvidgas. Den nödvändiga samordningen mellan syo och elevvård som måstefinnas i skolan bör äga rum genom olika former av kontinuerliga kontaktermellan syo- och elevvårdsfunktionärer. Isyo ingår uppgifter av pedagogisk natur, men enligt promemorian bör tjänsteninte konstraeras som lärartjänst. Olika delar av syo, inte minst den praktiska jTkesorienteringen(pryo), bör i stället integreras i undervisningen i aUt fler ämnen. Dennaintegration underlättas om syo-funktionären har möjlighet all vid vissatillfällen delta i undervisningen i olika ämnen i samtliga klasser inom deårskurser som berörs. Syo-aspekter bör dessutom ingå i utbildning och fortbUdningav aUa lärare. Vissaremissinstanser har framhållit att yrkesvalslärarsystemet garanterar alt syo-specialisleralllid finns till hands för elever, föräldrar och lärare. Genom systemet medyrkesvalslärare tillförsäkras varje skolenhet med högstadium en specialist,vilket inte skuUe bli faUet om del föreslagna systemet med särskild syo-funktionärgenomförs. Detta skulle bli särskUl besvärande i glesbygderna, där avstånden mellanskoloma ofta är långa. Om syo-funktionären måste tjänstgöra vid flera skolenheter,skuUe det också uppstå svårigheter vid schemaläggning, planering avkonferenser m. m. Ävenom det i vissa fall kan vara besvärande att syo-funktionären måste tjänstgöravid mer än en skolenhet, utgår jag dock från att i de flesta fall eventuellanackdelar med alt en del av syo-funktionärerna måste tjänstgöra vid tvåskolenheter uppvägs av de fördelar som följer av all funktionärerna helt kankoncentrera sig på syo-uppgiftema. Jag ansluter mig till de synpunkter påorganisationen som redovisats i promemorian och förordar därför, i likhet medden övervägande delen av remissinstanserna, ett system med en särskild syo-funktionärsom normall ägnar sig uteslutande åt syo i skolan. Jagövergår nu till att redovisa riktlinjerna för den organisation som jagförordar. Jag bygger här i allt väsentligt på promemorians förslag. Syo-funktionärenbör vara kommunalt anställd och lönereglering bör gäUa. Anställningenbör vara förenad med tjänstgöringsskyldighet vid kommunens grundskola och iförekommande fall gymnasieskola. I landstingskommunen bör anställningen avsetjänstgöring vid gymnasieskolan. Såväl i primärkommun som i landstingskommunbör dock funktionärens tjänstgöring normalt vara koncentrerad lUl en eller två skolenheter.Syo-funktionären bör, när han tjänstgör vid en skolenhet, vara underställdskolledningen för denna enhet. I primärkommuner bör han också vara underställdskolchefen. Syo-funktionären bör vara skyldig alt fullgöra syo-funklioner förelever i årskurs 6 i grandskolan i annan kommun, om dessa beräknas gå i årskurs7 i kommunen. Kommuneroch landstingskommuner bör få statsbidrag till täckande av kostnader för syo-verksamheten.Detta statsbidrag bör ulgå i form av ett eUer flera schablonbelopp. Antaletschablonbelopp bör göras beroende av det faktiska elevunderlaget i kommunen eUerlandstingskommunen. Maj:t bör bemyndigas alt bestämma schablonbeloppetsstorlek. Schablonbeloppet bör räknas upp i enlighet med ändringar i denstatliga lönenivån. Statsbidraget bör avse hela kommunens skolväsen. Det kan imånga faU vara lämpUgt alt en landstingskommun och en primärkommun kommeröverens om att primärkommunen svarar för syo även i landstingskommunensgymnasieskola t. ex. om elevantalet i landstingskommunens gymnasieskola inleräcker till för heltidstjänstgöring vid en eller två skolenheter. Om deträffar en sådan överenskommelse bör kommunen direkt från staten få uppbäradet bidrag som annars skuUe ha utgått tiU landstingskommunen. Närreformen är genomförd, bör det normall i varje kommun finnas minst en heltidsanstäUdsyo-funktionär som ägnar sig uteslutande åt syo. I kommuner(landstingskommuner) där mer än elt schablonbelopp utgår bör antalet heltidsanstäUdasyo-funktionärer ungefär motsvara antalet schablonbelopp. I vissa faU kan detfinnas skäl för kommunen Oandslingskommunen) all avvika från normalmodeUen ochkombinera syo-funktionen med andra uppgifter (jfr s. 20) eller alt ha endeltidsanställd syo-funktionär. Sådana skäl kan t. ex. vara att fler än tvåhögstadieenheter ingår i tjänsleunderlagel eUer alt avståndet mellan skolenheternasom ingår i underlaget är stort. I andra fall kan kommunen ha tillgång tillutbildade syo-funktionärer som önskar dellidsansläUning. Organisationen börvara så flexibel att den kan anpassas till olika lokala förhållanden. Även isådana fall då kommunen (landstingskommunen) på grand av statsbidragssystemetsutformning tilldelas överskjutande delar av schablonbelopp kan lösningar somavviker från normalmodellen krävas. Som syo-funktionärbör anställas den som på grund av föregående utbildning och verksainhet ärlämplig. En särskild utbildning bör anordnas. Jag återkommer tUl detta i detföljande. Detankommer på att utfärda anvisningar för syo-verksamhetenefter samråd med . Del ankommer vidare på SÖ och AMS att i samarbete ochefter samråd med kommunförbunden på grandval av vad som sagls i promemoriandra upp riktlinjerna för arbetsfördelningen när det gäUer syo-verksamheten, bl.a. beträffande arten och mängden av specialistinsatser i skolan, informationsmaterialvia olUca medier lUl eleverna, pryo-verksamhel och studiebesök. Föratt syo-funktionärerna skaU kunna håUa sina kunskaper om utbUdningsväsen ocharbetsmarknad aktuella fordras en kontinuerlig fortbildning i olika former. Syo-funktionärernabör få fortbildning inom Vidare föraisätts att arbetsmarknadsverketmedverkar i fortbildningen, bl. a. genom atl tiUhandahållainformationsmaterial och anordna konferenser, kurser och auskultationer ellerarbete vid arbetsförmedling för syo-funktionärer. Ett organiserat samarbetemellan arbetsmarknadsverkets och skolans funktionärer bör komma lill stånd,bl. a. för att säkerställa all aktuella förhållanden och problem påarbetsmarknaden uppmärksammas i skolans syo. Del ankommer på SÖ och AMS all isamråd med kommunförbunden dra upp riktUnjerna för ell sådant samarbete inomfortbildningen och vidta de åtgärder som behövs. Svenska kommunförbundetoch har anslutit sig till de riktlinjer förorganisationen som jag redovisat i del föregående. Enligtpromemorian bör varje kommun och landstingskommun oavsett storleken - fåstatsbidrag för minst en syo-funktionär. Om antalet elever i grundskolansårskurs 69 och i gymnasieskolan tillsammans överstiger 800, bör ytterligarestatsbidrag ulgå med hänsyn till elevunderlagels storlek. Specialskolan ochsärskolan berörs inle av förslagel. Många remissinstanser harframhållit atl även vuxenutbildningen bör ingå i dimensioneringsunderlaget. Somjag har redovisat i del föregående, kan inle frågan om syo för vuxna lösas i dellasammanhang. Den organisation för syo inom grundskola och gymnasieskola som jaghar förordat kan dock kombineras med syo-uppgifter för vuxna. beslötförra året om en höjning av det schablonlillägg som bl. a. används för sludiehandledningoch syo från liU för ämneskurser på grandskolnivå inom den kommunalavuxenutbildningen (prop. 1970: 35, SU 1970: 107, rskr 1970:273). Fr.o.m. den 1 juU1972 bör det vara möjligt för de kommuner, som så önskar, att omvandla en delav dessa resurser för studiehandledning m. m. lill hel- eller deltidstjänst försyo-funktionär, som eventuellt kombineras med syo-uppgifter inom grundskola ochgymnasieskola. bör få i uppdrag all komma in till Kungl. Maj:tmed förslag om det maximianlal timmar som får omvandlas. Jag vill också erinraom del statsbidrag för intagningsverksamhet m.m. som föredraganden förordat i prop.1971:37 angående vuxenutbildning. Många remissinstanser haranfört all promemorians förslag till dimensionering omfattar alltför mångaelever per schablonbelopp. Jag delar denna uppfattning. Jag föreslår därför enviss reducering av antalet elever per schablonbelopp i enlighet med vad somframgår av följande uppställning. Därvid bör man medräkna antalet elever iårskurserna 69 i grandskolan, på gymnasieskolans linjer och i specialkur- ser, varvid antalet elever på specialkurser som är kortareän ell läsår omräknas lill motsvarande antal helårselever. Frågan om eventuelltinräknande av elever i högre specialkurs inom gymnasieskolan bör avgörassenare. Antal elever i ärskur- Antal schablonbelopp serna 69 ikommunens grundskola och pä linjer och angivna specialkurser i kommunenseller landstingskommunens gymnasieskola 1 1263 000 Antaletelever dividerat med 750 avkortat till en deci- 3 001 Antalet elever dividerat med 800 avkortat till en deci- mal dock lägst 4. Kommuner som på högstadiet har elever frän en annankommun bör i sill elevantal få räkna in elevema i årskurs 6 i den andrakommunen. Extra statsbidrag bör utgå för elever med oUka slag avhandikapp. Det bör motsvara den extra resurstiUdelning som finns för dessaelever i . bör få i uppdrag all komma in medförslag om hur systemet tekniskt skall utformas. Extra statsbidrag bör också utgå för glesbygdskommuner medmånga små högstadieenheter på långt avstånd från varandra eUer liknande problem.Skolöverstyrelsen bör få disponera ett visst belopp för fördelning på sådanakommuner. Maj:t bör bemyndigas alt besluta om granderna för nämnda extrastatsbidrag. I likhet med flertalet remissinstanser tillstyrker jagpromemorians förslagomen ettårig kurs i studie-och yrkesvägledning som börkunna tillgodoräknas som studiekurs om 40 poäng enUgt kungörelsen (1969: 50)om utbildning vid de filosofiska fakulteterna. Kursen bör ha en sådan breddall den förbereder inle bara för syo i skolan utan också för arbete somyrkesvägledare, arbetsvårdare eller arbetsförmedlare inom arbetsmarknadsverket eUerutbildningsadminislratör inom näringsUvet, inom olika organisationer etc. EnUgt promemorian bör kursen förläggas tiU lärarhögskola. Remissopinionenär delad i denna fråga. Vissa remissinstanser anser att kursen bör förläggastill universitet. För min del anser jag atl den pedagogiska funktionen i syo-funktionärensuppgifter är mycket viktig och att lärarhögskolorna har möjlighet atl ge denmest adekvata melodiska Även de som efter att ha genomgått utbildningenväljer elt annat arbetsområde än skolans har glädje av all vara väl insatta ioch ha personlig erfarenhet av skolans arbetsliv och problem. För lärarhögskolomaär del värdefullt för arbetet i dess helhet att komma i kontakt medarbetslivet utanför skolan genom de speciaUster från näringsliv, förvallning,fackliga organisationer etc. som kommer att medverka i syo-utbUdningen. Kravet på integration av syoi undervisningen gör att syo-funktionären behöver kunskaper om innehåU ochmetodik i ämnen på olUca stadier. Han behöver tränas i samverkan med lärare vidkonkreta lektioner. Gemensamma seminarier för lärarkandidater och blivande syo-funktionärerkan bidra till alt stimulera den pedagogiska debatten och göra lärarkandidaternamer medvetna om syo-aspekter. Samverkan meUan gmndutbUdning och fortbUdning av syo-funktionäremaär också viktig. Jag förordar därför alt kursen i studie- och yrkesvägledningförläggs till lärarhögskola. För behörighet alt bliantagen tiU kursen i studie- och yrkesvägledning bör krävas dels teoretisk utbUdning,dels yrkeserfarenhet. GrandUga kunskaper i beteendevetenskapUga ämnen är väsenlligaför alt syo-funktionärerna skall kunna bidra tUl att förverkliga syo-programmet.För alt studie- och yrkesvägledarkåren skall kunna få en allsidigsammansättning, bör man också kunna nå behörighet att bli antagen till kursengenom lång yrkeserfarenhet kompletterad med en kortare beteendevetenskapligutbildning på ungefär en termin eller motsvarande. Ilikhet med flertalet remissinstanser tillstyrker jag promemorians förslag omalt samtiiga deltagare i kursen i studie- och yrkesvägledning skall ha minst eltårs erfarenhet av anställning efter , vari bör ingå minst sexmånaders sammanhängande anställning utanför utbildningsväsendet.