prop · FU03124 · 1971-12-31 00:00:00 — Utredningens förslag är lämpliga som underlag för ettprincipiellt ställningstagande till materielverkets organisationsutveckling. framhåller att utredningen har genomförts i nära samarbete medverket och att ett omfattande underlag har ställts till utredningensförfogande. Verket anser att detta underlag har haft tillräcklig bredd ochstabilitet för utredningens bearbetning och slutsatser. Utredningens förslagutgör därför tillräcklig grund för överväganden och beslut beträffandeutformning av verkets organisation i stort. Med hänsyn till vikten av attverket får klart angivna mål för sina rationaliseringssträvanden,understryker verkets styrelse det angelägna i att principbeslut om verketsorganisatoriska inriktning nu fattas. Statskontoretkonstaterar att utredningen från valda utgångspunkter gjort en översikt överolika organisationsalternativ. Statskontoret anser sig inte kunna bedöma om ettannat tillvägagångssätt skulle ha gett ett annat resultat men finnerutredningens förslag vara väl ägnat att ligga till grund för beslut om en nyorganisation för inaterielverket. menaratt utredningen har stannat för ett organisationsalternativ som inte radikaltavviker från nuvarande organisation. Eftersom organisationsformen välöverensstämmer med programinriktningen för försvarets ekonomi- ochplaneringssystem och eftersom bedömer det vara av stort värde för såvälpersonalen som för verksamheten att organisationsförändringarna blir av mindreomfattning tillstyrker organisationen i huvudsak förslaget. Av handlingar somhar bifogats yttrande framgår emellertid att det inom organisationenfinns grupper som är starkt kritiska mot utredningens uppläggning och resultat. är den enda remissinstansen somframför tvivel på att den föreslagna principlösningen är riktig.Föreningen som finner att den nuvarande försvarsgrensuppdelningen inte på någotsätt är självklar anser dock att utredningen i flera avseenden uppvisar storaförtjänster. Överbefälhavaren anser att krigsförberedelsearbetet intehar ägnats tillfredsställande uppmärksamhet men ansluter sig till utredningensgrundprinciper - en organisation med produktinriktning mot huvudanvändare. Ensådan organisation utformad på basis av taktisk-organisatorisk samhörighettillgodoser enligt överbefälhavaren bäst de krav som krigsmate-rielförsörjningen,förbandsproduktionen och försvarets planerings- och ekonomisystem ställer.Kombineras den med typansvar och teknisk samordning enligt nu gällande former,kan den angelägna hushållningen med tekniska och andra specialister uppnås.Överbefälhavaren konstaterar vidare att det är lämpligt och angeläget med enuppdelning i anskaffande enheter, som är inriktade mot de programansvarigaförsvarsgrenscheferna, och en driftenhet för produktion av tjänster och servicesom främst är inriktad mot regional/lokal instans. delar överbefälhavarens uppfattning vad gäller fördelarna med detvalda alternativet och framhåller dessutom att det underlättar en långtgående delegering,som är en nödvändig förutsättning för hög effektivitet och rationalitet. Medden föreslagna organisationen får man inom produktgruppenheterna de bästaförutsättningarna för ett nära samarbete under alla faser av verksamheten.Påtagliga fördelar vid samarbetet med industrin vinns genom att det totalaansvaret för större system inom verket blir samlat på en hand sombehovet av överordnade samordningsorgan begränsas inom verket. Försvaretsforskningsanstalt konstaterar att utredningens förslag i princip överensstämmermed grunderna för nuvarande organisationsuppbyggnad. Det måste anses vara tillfördel från kontinuitets-och effektivitetssynpunkt att den fortsattaanpassningen av materielverkets organisation kan ske utan de besvärandeövergångsproblem, som större ingrepp i den nuvarande organisationen skullemedföra. Forskningsanstalten biträder i princip utredningens förslag tillorganisation i stort. ansluter sig i huvudsak till utredningensorganisationsförslag och tih de principer som har legat till grund förförslagets utformning. Institutet anser det emellertid väsentligt att ansvaretför vidmakthållande av befintlig materiel betonas starkare. Institutet delar utredningens uppfattning attmaterielverkets organisation inte får bindas vid en yttre programindelning menanser att det hade varit naturligt om utredningen som ett led i arbetet på nyorganisation hade skisserat hur verksamheten lämpligen kan fördelas på internaverksprogram. Även om en sådan intern programstruktur inte behöver varastyrande för verksorganisationens utformning, skulle det ha varit till fördelom man hade kunnat bedöma alternativa organisationsstrukturer mot en sådanprogramstruktur. personalkategoriutredning anför att det framlagdaorganisationsförslaget inte i några väsentliga avseenden påverkarpersonalkategoriutredningens handlingsfrihet. Yttrandena från industrin speglar en positiv inställningtill den föreslagna organisationsprincipen. delarutredningens uppfattning att den föreslagna organisationen bäst tillgodoserindustrins önskemål om en basorganisation som kan lösa ålagda uppgifter utanatt tillfälliga projektledningsorgan behöver skapas annat än i undantagsfall.Enligt förbundet skulle en teknologiinriktad uppdelning av anskaffningsverksamhetenförsämra industrins möjligheter att fortlöpande följa de taktiska ochmilitärtekniska åsikterna i staber och förvaltningar. En samordnad diskussionmed en förvaltning om en försvarsgrens olika vapensystem skulle inte kunnagenomföras, om förvaltningen organiserades efter materielens teknologiskasamhörighet, utan industrin skulle då tvingas att diskutera med fleraförvaltningar. Personalorganisationerna konstaterar att utredningensorganisationsförslag i huvudsak stämmer överens med resp. organisationsuppfattning. LO framhåller dock svårigheterna för remissinstanser att på korttid analysera frågeställningarna med hänsyn till deras omfattning och kompliceradenatur. Utredningen har grundat sitt organisationsförslag påbedömningar av den tekniska beredningen i samband med anskaffning av tygmateriel.1 och med att huvudparten av remissinstanserna har godtagit utredningensorganisationsprincip är det därför naturligt att yttrandena om de trehuvudavdelningarna för armémateriel, marinmateriel och flygmaterielkarakteriseras av diskussioner om enskilda materielområden och funktioner.Främst har områdena robot-, stridslednings- och sambandsmateriel samtfunktionerna inköp, underhåll och kvalitetskontroll behandlats. De myndigheter som har tagit upp anskaffning av robotmaterieltill speciell behandling biträder med undantag av utredningensförslag. Verket anser inte utredningens motiveringar helt övertygande ochställer sig därför tveksamt till förslaget. Personalorganisationerna är ocksåi vissa fall kritiska. Överbefälhavaren anser att utredningens förslag attbehandla robotma-terielanskaffningen på samma sätt som övrig vapenmaterielanskaffningär ägnat att på bästa sätt möjliggöra samordning av och avvägning mellanrobotsystem och andra vapensystem inom resp. huvudprogram. Utredningens förslag i fråga om robotmateriel är tn\\g\en logisk följd av den grundorganisation somutredningen har valt - en produktgrupporganisation som är orienterad mothuvudanvändare. Verket biträder utredningens förslag men redovisar att det inomverket finns olika uppfattningar hos den närmast berörda personalen. således inom armé- och marininaterielföivaltningarnauttalat sig för utredningens förslag med hänsyn till att detta bedöms medföraklar ansvarsfördelning och enkel handläggning av dessa ärenden. Från flygmaterielförvaltningensrobotavdelning har däremot hävdats att ett undantag från utredningensorganisationsprincip borde göras beträffande robotmateriel. All sådanverksamhet borde enligt denna mening föras samman till en avdelning direktunder verkschefen. konstaterar att en visstyngdpunkt har lagts på flygmaterielförvaltningen, varvid tekniskasamordningsuppgifter inom denna föreslås åläggas vapenavdelningen. Anstaltentillstyrker detta förslag, eftersom det ger möjlighet att koncentrera tekniskpersonal med specialkunskaper inom robotområdet till en organisationsenhet. Ettbetydande tekniskt samordningsansvar inom området bör därvid åvila dennaenhet. TCO-Smenar att utredningens slutliga val av alternativ för robotmate rielen verkar mera bygga på allmänna värderingar än på klara fakta om alternativets överlägsenhet. Om skillnaderna mellan två organisations alternativ inte är större än vad utredningen i detta fall har kunnat påvisa, så bör den befintliga organisationen enligt TCO-S behållas intakt, särskilt som utredningen inte har funnit några egentliga svagheter i det nuvarande systemet. anser att robotanskaffning bör åläggas enhuvudavdelning inom ramen för typansvar och att detta typahsvar bör åläggashuvudavdelning flygmateriel. När det gäller stridslednings- och sambandsmaterielansluter sig både överbefälhavaren och tillutredningens förslag beträffande de sambandsenheter som bör ingå i verketsorganisation. Överbefälhavaren anser dock att utredningens gränsdragningmellan dessa inte är lämplig. Enligt överbefälhavaren bör en huvudavdelningåläggas samordningsansvar för de frågor inom materielverket som berörkrigsmaktens gemensamma sambandsnät. redovisar att det blandberörd personal råder delade meningar om utredningens förslag tillansvarsfördelning. Verket anser att utredningens förslag avviker frånutredningens grundprincip - dvs. huvudavdelningar som är inriktade mothuvudanvändarna. Såväl överbefälhavaren som materielverket anser emellertidatt den här aktuella verksamhetsfördelningen ligger på en sådan nivå att detbör ankomma på verket självt att besluta om denna. AB Teleplan anser att spaning och stridsledning har en såcentral position inom försvaret och att verksamheten har en sådan omfattning,att den fördelaktigaste organisatoriska placeringen är en särskildhuvudavdelning, fristående från huvudavdelningarna för armé-, marin- och flygmateriel. Av personalorganisationerna är det endast som tar uppsam-bandsfrägan till behandling. Organisationen avstyrker utredningens förslagvad gäller organisation av sambandsverksamheten och föreslår bl. a, att materielanskaffningarinom ramen för huvudprogram 1 och 4 enligt försvarets planerings- ochekonomisystem handläggs inom den mot chefen för armén inriktadehuvudavdelningen och att anskaffning av sam- bandsmateriel för flygvapnet inordnas under stridsledningsenheten,som bör benämnas sambands- och stridsledningsenheten. Utredningens förslag till inköpsorganisation tillstyrkseller lämnas utan erinran av samtliga remissinstanser. konstaterar att förslagetöverensstämmer med nu gällande organisation och ansvarsfördelning som har visatsig fungera väl och som därför bör behållas. Verket understryker särskilt detstarka behovet av samarbete mellan inköpsfunktionen och övriga funktioner ianskaffningsprocessen. För ett gott resultat är det även av stor vikt att dettasamarbete kan inledas i ett tidigt skede av anskaffningsfasen. Ett näraorganisatoriskt samband mellan teknisk och merkantil verksamhet är enförutsättning för en sådan samordning och för ett klart ansvarsförhållande. vill inte motsätta sig utredningensförslag, även om starka skäl anses föreligga för en gemensam inköpsavdelning.Efter vad verket har erfarit har den eftersträvade samordningen iinköpsfunktionen inte helt uppnåtts. Det är därför nödvändigt att - om samordningenäven fortsättningsvis skall åvila ett stabsorgan - inköpssamordningen gesstörre möjligheter att genomföra erforderliga åtgärder. Förenade fabriksverken biträder förslaget om eninköpsenhet för var och en av huvudavdelningarna för armé-, flyg- och marinmaterielmed hänsyn till fabriksverkens erfarenhet av kontaktformerna med försvarsgrensförvaltningarnainom och även på grund av materielens skilda natur ochkomplexitet. Fabriksverken framhåller emellertid behovet av enhetligaprinciper gentemot industrin, vilket motiverar någon form av central samordningäven av inköpsfunktionen. Enigheten hos remissinstanserna är inte lika framträdandenär det gäller förslaget till underhållsorganisation. Huvudparten ansluter sigemellertid till utredningens förslag eller lämnar det utan erinran. Överbefälhavaren delar utredningens uppfattning att detföreligger en stark bindning mellan underhällsberedning och teknisk beredningoch tillstyrker förslaget om underhållsavdelningar i de treprogramsamman-hållande huvudavdelningarna. konstaterar att utredningeningående studerat och analyserat olika alternativ till organisation avunderhållsverksamheten. Verket understrycker i likhet med överbefälhavarenbehovet av nära kontakt mellan tekniska beredningsfunktioner ochunderhållsfunktioner under materielens hela livstid. Verket betonarutredningens uttalanden att de stora kostnadsvinsterna främst erhålls genomsamarbete under anskaffningsskedet mellan tekniska beredningsorgan ochunderhållsorgan. Enligt verket bör därför den av utredningen förordadeorganisationsprincipen tillämpas. Erforderlig samordning vad gäller materielunderhållbör ankomma på verkets centralplanering. anser det väsentligtatt ansvaret för vidmakthållande av befintlig materiel betonas starkare. Institutet föreslår att vidmakthållandefunktionenkoncentreras genom att organ för verkställande underhåll förs samman till enenhet inom huvudavdelningen för drifttjänst. Till denna bör ävenföras frågor om underhållssamordning. Endast genom en sådan anordning följerman enligt institutets mening upp grundtankarna bakom statsmakternas beslutatt inrätta gemensamma enheter för förråd och verkstäder. Institutetunderstryker emellertid att det delar utredningens uppfattning att det råder enstark samhörighet mellan underhålls- och anskaftningsuppgifter. Sakorganen bördärför ha tillgång till expertis i särskilda underhållsenheter som har någotmer begränsade uppgifter än vad utredningen har föreslagit. Även statskontoret anmäler tveksamhet inför utredningensförslag och påpekar att samordningsbehovet måste vara betydande med denorganisationslösning som valts, dvs. med olika funktioner som underhåll,anskaffning, kontroll fördelade på de olika huvudavdelningarna. Såvittstatskontoret kan bedöma samordningsbehovet bör alternativet till en förstärkningav centralplaneringen vara centralisering av vissa funktioner. a. börövervägas om inte underhållsfunktionen bör centraliseras i större utsträckningän vad som framgår av förslaget. har svårt att inse att några rationaliseringsvinsterkan åstadkommas genom att underhålls- och kontrollansvaret skiljs frånsakansvaret. För att undvika ansvarssplittring och dubbelarbete krävs enligtSACO att organisationen utformas och ansvarsgränserna definieras så klart attinte organisationen själv ger upphov till motsättningar mellan personalen. SACOanser det därför angeläget att sakavdelningarna inom materielverket har ettentydigt ansvar för materielen från projekteringsstadiet fram till kassationenoch att övriga funktioner är servicefunktioner åt sakorganen. Endast underförutsättning att dessa ansvarsförhållanden är fullt klarlagda och attspecialister på samma inateriel inte förekommer inom skilda enheter medintressekonflikter och dubbelarbete som följd, kan tillstyrka denföreslagna organisationen av anskaffnings-, kontroll-ochunderhållsverksamheten. När det gäller organisationen av kvalitetskontrollenställer sig remissinstanserna eniga bakom principerna i utredningens förslagmed undantag av det refererade uttalandet från . anser att uppgiften att samordnakontrollfrågor bör åläggas centralplaneringen i stället för någon avhuvudavdelningarna som utredningen har föreslagit. Förenade fabriksverkenunderstryker vikten av att en sådan samordning kommer till stånd. Huvudparten av remissinstanserna har tagit upphuvudavdelningen för provning till behandling. Samtliga av dessa är medundantag av kritiska mot förslaget. Institutettillstyrker detta och förutsätter därvid att samverkan mellan provningsenhetenoch enheterna för teknisk beredning regleras på basis av betalda uppdrag.Endast härigenom anses fördelarna med en gemensam provningsenhet helt kommatill sin rätt. Överbefälhavaren avstyrker att en gemensam provningsenhetbildas. Att föra samman all provningsverksamhet till en huvudavdelning kommerenligt överbefälhavaren att medföra vissa nackdelar, som inte har redovisats avutredningen. Sålunda måste en särskild administration för denna verksamhettillkomma, vilket kräver personal och - med hänsyn till den starka knytningenmellan teknisk beredning och provning - kan inverka fördröjande på handläggningenav provningsärenden. Provningsverksamheten är vidare ganska heterogen ochkräver miljökunskap, vilket medför att resurser i form av personal ochutrustning endast i vissa fall kan omfördelas mellan olika organ. Vidarebehöver provningsverksamheten enligt överbefälhavaren styras direkt från deanskaffande huvudavdelningarna på grund av specialinriktningen vid olikaförsöksplatser anser i likhet med utredningen attprovningsverksamheten bör samordnas, men att detta kan ske på enklare sätt ändet av utredningen föreslagna. Erforderlig samordning kan ske huvudavdelningsvis,varigenom även det nödvändiga nära samarbetet med den tekniska beredningentillgodoses. Verket föreslår därför att provningsenheter inrättas vidhuvudavdelningarna för armé- och flygmateriel och att verkets teleprovningsamordnas inom provningsenheten vid huvudavdelningen för flygmateriel. Om den av utredningen föreslagna organisationen genomförskan enligt TCO-S rubbningar inte undvikas i det nuvarande arbetsmönstret mellanförsökscentralen och flygmaterielförvaltningen. TCO-S anser att försökscentralenbör vara organisatoriskt inordnad i huvudavdelningen för flygmateriel. Medhänsyn till att av försökscentralens verksamhet utgörs av beställningarfrån flygmaterielförvaltningen bör andra förekommande organisationsalternativhelt kunna uteslutas. TCO-S bedömer att en gemensam provningsenhet inomhuvudavdelningen för flygmateriel, där man till försökscentralen knyterförsöksplatserna och stora delar av den teletekniska provningen, skullemedföra betydande fördelar från samordnings- och planeringssynpunkt. En sådankonstruktion innebär att utredningens intentioner beträffande samordning tillväsentlig del realiseras, dock under former där hänsyn tas till samhörighetensakverksamhet provning. Analogt med vad som har uttalats beträffandeprovningsverksamheten inom huvudavdelningen för flygmateriel bör arméns ochmarinens provning utföras i nära kontakt med resp. sakorgan. SR anser att de fördelar, som föreslagen samordning avverkets provningsresurser anges medföra, borde kunna uppnås även vid en annanorganisationsform. Så t. ex, skulle huvuddelen av verksamheten - flygprovning,robotprovning och elektroprovning - kunna bedrivas samlad inom huvudavdelningenför flygmateriel. avstyrker utredningens förslag om en nyhuvudavdelning för provning och föreslår att försökscentralen i samtrobotförsöksstationerna i och inordnas under huvudavdelningenför flygmateriel samt att provskjutningscentralen i inordnas underhuvudavdelningen för armémateriel. tillstyrker utredningens förslag om samordning avmaterielverkets elektroprovningsorgan, men anser med hänsyn till kravet pånärhet till sakorganen att denna verksamhet skall vara förlagd tillstockholmsområdet. Beträffande elektroprovningens inordnande i materielverketskommande organisation föreslår att denna tillsammans med övrig provningoch laboratorieverksamhet av mindre omfattning får bli föremål för vidareöverväganden inom materielverket. Beträffande normalieverksamheten föreslårremissinstanserna att den inordnas i huvudavdelningen för personal ochorganisation. Skälet härför är dels att man avstyrker att huvudavdelningen förprovning inrättas, dels att stora delar av normalieverksamheten omfattas avrent administrativa stödfunktioner. Efter remiss har yttranden över materielverkets normalieutredningavgivits av överbefälhavaren, ,och . LO och SR har meddelat att de beslutat avståfrån att yttra sig, medan inte anser sig ha något att anföra i och anser att det framlagdaförslaget kan läggas till grund för beslut om att inrätta en normalieenhet inommaterielverket, medan överbefälhavaren inte anser sig ha anledning att taställning till materielverkets interna organisation. är ivissa avseenden kritiskt mot utredningens grundläggande analyser och anser inteatt förslaget bör läggas till grund för ett beslut. Till ledning för enytterligare prövning av ärendet lägger verket fram ett eget organisationsförslag. Remissinstanserna är genomgående positiva till att enhuvudavdelning för drifttjänst bildas. Kritik riktas emellertid motutredningens förslag beträffande intendenturenhetens och datadriftensinplacering. Som har framgått tidigare anser försvaretsrationaliseringsinstitut att i huvudavdelningen bör ingå en nybildad enhet förverkställande underhåll. Överbefälhavaren framhåller att materielverketsfredsorganisation i möjligaste mån bör ansluta till dess krigsorganisation ochatt inrättande av en huvudavdelning för drifttjänst tillgodoser detta önskemål.De inrättade/örradi- och verkstadsenheterna bedöms ha fått en organisationmed förutsättningar för rationell verksamhet såväl i fred som krig. Enheternahar en klar driftfunktion som främst är riktad mot regional och lokal instans.Överbefälhavaren tillstyrker att dessa enheter inordnas i en för verketgemensam huvudavdelning för drifttjänst. Enligt existerar ett klartinbördes sammanhang mellan förråds- och verkstadsenheterna. I sin verksamhethar de att ta befattning med frågor av likartat slag såsom arbetarskyddsfrågor,rationaliserings- och arbetsstudiefrågor samt anläggnings- och utrustningsfrågoravseende verkstäder, vårdhallar och förråd. Verksamheten präglas i hög grad avatt det inom förråds-och verkstadsfunktionerna finns betydande personalstyrkor ca 8 000 anställda av likartade kategorier i verksam- het vid försvarets regionala och lokala organ. Liknande synpunkter framförs av TCO-S. Vad beträffar intendenturverksamheten delar försvaretsrationaliseringsinstitut utredningens uppfattning att den i princip t. v. börbedrivas i nuvarande organisation och att den bör ingå i huvudavdelningen fördrifttjänst. Med anledning av att utredningen ifrågasätter om inte enviss uppdelning bör ske på sakhuvudavdelningarna framför institutet attanskaffningen av intendenturmateriel avser speciella produkter som har mycketlitet eller inte något samband alls med motsvarande verksamhet vid övrigahuvuddelningar. Övriga remissinstanser som har tagit upp intendenturverksamhetentill behandling anser inte att den skall ingå i huvudavdelningen fördrifttjänst enligt utredningens förslag. Överbefälhavaren konstaterar att huvuddelen av intendenturverksamhetenär anskaffning. Denna bör samlad ingå i någon av de andra mate-rielanskaffandeenheterna. 1 samband med omorganisationen bör inom materielverket granskasvilka delar av intendenturverksamheten som lämpligen bör föras över till drifttjänstenheten.Strävan bör därvid vara att tillgodose produktionen av tjänster och servicefrämst mot regional och lokal instans med särskilt beaktande av förhållandena ikrig. anser att utredningensförslag om intendenturverksamheten inte är lika väl underbyggda som i fråga omannan verksamhet. I vart fall är dokumentationen i dessa delar enligtstyrelsens mening inte helt tillfredsställande. Härpå tyder - som styrelsenuttrycker det - även utredningens egna uttalanden som ger intryck av att denvalda lösningen är ett provisorium. Styrelsen manar till försiktighet vid bedömningenav förslag som ändrar förutsättningarna för intendenturenhetens arbete. anser att intendenturenheten tillskillnad från förråds- och verkstadsenheterna är ett tekniskt beredningsorgan, främstinom intendenturmateriel-, livsmedels- och drivmedelsomrädena, Intendenturenhetenhar dessutom bl. a, ansvaret för facket förplägnad enligt försvaretsplanerings- och ekonomisystem. Det är därför enligt verkets mening intelämpligt att föra samman intendenturenheten med de särpräglade förråds- ochverkstadsenheterna.