prop · FU03149 · 1971-12-31 00:00:00 — Kungl.Majtrts proposition nr 1971 Prop. Kungl.Maj:ts proposition till angående godkännande av överenskommelser rörandeen internationell telesatellitorganisation, ; given Stockliolms slottden . Kungl, Maj:t vill härmed, under åberopande avbilagda utdrag av statsrådsprotokollet över kommunikationsärenden för dennadag, föreslå att bifalla det förslag om vars avlåtande tillriksdagen föredragande departementschefen hemställt. Under Hans Maj:ts Min allernådigste Konungs ochHerres frånvaro: I propositionen föreslås att godkänner eninternationell överenskommelse om upprättande av en internationelltelesatellitorganisation, , med därtill anslutandedriftöverenskommelse. Överenskommelserna ersätter de provisoriska arrangemangför ett världsomspännande kommersiellt telesatellitsystem, som gäller förSveriges del . huvudsakliga syfte är att påpermanent grundval fortsätta bl. a. utvecklingen och driften av dettelesatellitsystem som tillkommit enligt de provisoriska arrangemangen. Liksomunder dessa avses verksamhet finansieras genom kapitaltUlskott frånde telekommunikationsorgan som deltar i samarbetet samt genom avgifter förteletrafiken via systemet. 1 1971.1 saml. Utdragav protokollet över konununikationsärenden, hållet inför Hans Kungl. HöghetKronprinsen-Regenten i statsrådet på Stockhohns slott . Närvarande:Statsministern , ministern för utrikes ärendena , statsrådenSTRÄNG, , , , , , , , ,, , , , , . Chefen för , statsrådetNorling, anmäler efter gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter frågaom godkännande av överenskommelser rörande en internationelltelesatellitorganisation, , och anför. I en resolution uttalade bl. a., att telekommunikationer via satelliterpå världsomfattande basis och utan diskriminering borde görastillgängliga för världens nationer. I resolutionen framhölls även att alltfredligt internationellt rymdsamarbete borde samordnas inom FN:s ram, någotsom dock inte kunnat ske. Genom tUlkomsten av det amerikanska företagetCommunications , Comsat, och av överenskommelserrörande provisoriska arrangemang för vad som senare kom att benämnasInternational Consortium, , har emellertidi annan ordning organiserats ett internationellt telesatellitsystem, tUl vUketi 80 stater hade anslutit sig. Comsat bildades genom en amerikansk lag,"Act", som tUlkom , Denna innehölltill en början förklaringen att det skulle vara politik atti samverkan med andra länder möjligt upprätta ett kommersiellt telesatellitsystemsåsom del av ett förbättrat världsomspännande kommunikationsnät. Förentastaternas medverkan i systemet skulle ske genom ett för ändamålet särskiltbildat bolag, , under viss statlig kontroll. Bolagets uppgift skullevara att självt eller i förening med utländska regeringar eller företagprojektera, upprätta, äga och driva te-lesatellitsystemet. Förbindelser viadetta skulle mot ersättning ställas till förfogande för amerikanska ochutländska telekommunikationsor- gan.Förenta statemas president skuUe utse tre ledamöter i bolagets styrelse ochårligen rapportera till kongressen om bolagets verksamhet samt föreslåerforderUga lagstiftningsåtgärder. Presidenten skulle också tillse att Comsatsverksamhet var förenlig med nationella intressen ochutrikespolitik, övrig statlig kontroU skulle utövas av Federal CommunicationsCommission, (FCC), för att s'äkerställa bl, a, att bestämmelser om effektivkonkurrens om leveranser till telesatellit-systemet tillämpades, atttelekommunikationsorganen fick möjlighet att utnyttja systemet utandiskriminering samt att dess ekonomiska fördelar återspeglades itaxesättningen, Comsat konstruerades som ett enskilt aktiebolag.Vid dess tUlkomst höjdes kritiska röster mot att enskilda skulle skörda vinstenav ett utvecklingsarbete som tUl allt övervägande del skett medskattebetalarnas medel. Att lagförslaget ändå antogs bör ses mot bakgrund avden amerikanska traditionen att låta telekommunikationer handhas av privataföretag under statUg auktorisation och viss kontroll. Hälften av bolagetsaktiekapital om tUlhopa 200 milj. dollar förbehölls också sådana företag, medanandra hälften emitterades på den allmänna marknaden. Av denna h'älft kundehögst 20 »/o, eller 10 o/o av hela aktiestocken, för-v'ärvas av utländskarättssubjekt. Så snart Comsat hade bildats kontaktaderepresentanter för bolaget bl. a. västeuropeiska telekommunikationsorgan och-ministerier och sökte intressera dem för en internationell samverkan enUgtComsat-aktens mål. De europeiska länderna sökte samordna sininställning till de amerikanska förslagen inom ett gemensamt förhand-Ungsorgan,Europeiska telesatellitkonferensen (Conference Européen-ne desTelecommunications Spatiales), CETS. Underhandlingar mellan representanter förFörenta staterna och CETS-länderna samt , och började år1963 och ledde året därpå till överenskommelserna rörande provisoriskaarrangemang för ett världsomspännande kommersiellt telesatellitsystem. Ettamerikanskt önskemål att bereda Comsat tillfälle att deltaga som part i detinternationella avtalsförhållandet tillgodosågs, sedan man från icke amerikansksida gått med på att dela upp avtalsinnehållet i två överenskommelser. Denena, som kallades huvudöverenskommelsen, skulle ingås mellan stater och denandra, den s. k. särskilda överenskommelsen, antingen mellan staterna ellermellan de av dem utsedda telekommunikationsorganen. Parterna i den särskildaöverenskommelsen kallades undertecknare eller signatärer. Bland dessa varComsat. Signafärerna skulle enligt den särskilda överenskommelsen gemensamt ägasatellitsystemets s. k. rymdsektor under förhållanden som närmast påminner ominstitutet samäganderätt i svensk rätt. Huvudöverenskommelsen ingicks mellanföljande 19 stater, nämligen , , , , ,, , , , , ,, , , , , , och . Den särskilda överenskommelsen undertecknades förSveriges del av , I huvudöverenskommelsen föreskrevs att denamerikanska regeringen senast skulle sammankaUa till eninternationeU konferens i som skulle överväga om de provisoriska arrangemangenborde ges definitiv giltighet eller ersättas med en organisation som på ettannat sätt tillvaratog samarbetets internationeUa karaktär. Ar 1964 var den amerikanska rjmidteknikensynnerligen överlägsen alla andra länders utom ,TelesatelUttekniken, som då aUtjämt befann sig på experimentstadiet, syntes erbjuda uppenbara fördelar i då man kunde förutse atttransoceana kablar inte i längden skulle kunna tillgodose den snabbt stigandeefterfrågan på in-terkontinentala förbindelser. För direktöverföringar av TV-program mellan t, ex. och erbjöd satelliter dessutomden enda möjligheten, men televisionsanvändning spelade en underordnad rollvid bedömningen i av systemets fördelar. Vad man där i allmänhet fästestörsta vikten vid, förutom möjHgheten att erhålla flera och bättreteleförbindelser, var den av erbjudna medverkan i satellitsystemets projektering, utveckling, konstruktion, upprättande,underhåll och drift. Genom medverkan i leveranserna av satelliter och annanutrustning till systemet och deltagande i beslut angående satellittrafikensplanering och användning, i förening med satsningar på europeiska rymdprogram, hoppades man kunna inhämta något av det stora amerikanskaförsprånget i fråga om rymdteknik och administrativt kunnande på området.Priset för att få deltaga ansågs på ett sätt lågt, eftersom man inte behövdebetala någon del av de mycket höga utvecklingskostnaderna för den amerikanskasatellit- och rakettekniken, men på ett annat sätt högt, eftersom Förentastaterna genom Comsats position skulle komma att spela en mycket domineranderoll i samarbetet. Dettas organisatoriska struktur saknade motstycke i alltannat mellanstatligt samarbete och ansågs av de flesta andra länder kunnaaccepteras endast som en provisorisk lösning tiUs man vunnit viss erfarenhetav det kommersiella samarbetet om telesatelliter och i avvaktan på att deeuropeiska och andra icke amerikanska länderna skulle nå en med Förenta statemamera jämbördig position. DeUa förutsågs bli fallet då de provisoriskaarrangemangen skulle ersättas med definitiva överenskommelser. Texterna till de provisoriska arrangemangenshuvudöverenskommelse och s'ärskUda överenskommelse, liksom en översiktiigredogörelse för dessa, återfinns i prop, 1964: 182, Jag inskränker mig därförtill att erinra om några av deras huvudlinjer. Överenskommelserna g'ällde satellitsystemetsrymdsektor, varmed förstods själva satelliterna samt de organ på jorden som varnödvändiga för deras styrning och kontroll, Rymdsektom omfattade däremot intede för själva teletrafiken erforderliga s'ändnings- ochmottagn'mgs-installationerna på marken (jordstationerna) och inte helleruppskjutningsanordningar av något slag. Parterna förband sig att samverka förprojektering, utveckling, konstruktion, upprättande, underhåU och drift avrymdsektorn i ett enda världsomspännande kommersiellt system, som efter bl, a,ett inledande experimentskede avsågs uppnå den världsomspännande räckvidden år1967, Erforderligt kapital beräknades till 200 milj,doUar men detta kunde senare höjas till 300 milj, dollar, vilket också skett.Kapitalet skulle tillskjutas av den särskilda överenskommelsens signatärerenligt ett kvotsystem baserat på deras procentuella andelar i den transoceanaoch i den långväga intrakontinentala teletrafiken. , dvs.Comsats, kvot fastställdes till 61,0 och , eller , till 0,7. Rymdsektorn skulle administreras av en interimskommittémed Comsat som verkställande organ. Berättigade till säte i kommittén var varjeslgnatär av den särskUda överenskommelsen vars kvot uppgick till minst 1,5,Signatärer med lägre kvot kunde gemensamt besätta en plats i kommittén, omderas sammanlagda kvoter uppgick tUl minst 1,5, , och Norgeintog i kraft av denna bestämmelse tillsammans en sådan plats. Kvoterna kundejusteras i anledning av signatärers ut- eller tiUträde, men den amerikanskakvoten fick inte understiga 50,6, Nedsättningen av de ursprungUga signatäremaskvoter tUl följd av kvottilldelning till nya medlemmar skulle inte medföraförlust av kommittéplats för signatär eller signatärgrupp, vars kvot sjönkunder 1,5, I kommittén tillämpades vägd röstning, varvid medlemmarnasröstkvoter var lika med deras tillskottskvoter, Comsat intog aUtså genom sin tillskotts- ochröstkvot samt funktionen som verkställande organ för konsortiet en heltdominerande roll i samarbetet. Den amerikanska dominansen gjorde det angelägetför övriga deltagare att huvudöverenskommelse ange förhandlingsmåleninför den utsatta förhandlingen om de definitiva arrangemangen.Enligt dessa förhandlingsmål borde konsortiet, som saknade rättspersonlighetoch därför företräddes av Comsat, ersättas av en internationell organisationmed egen juridisk personlig- Det styrande organet, interimskommittén, där vägdröstning till-lämpades i alla frågor, borde kompletteras med en allmänkonferens, inom vilken samtliga medlemsstater bereddes tillfälle att deltaga iutformningen av allmänna riktlinjer för verksamheten. Det verkställandeorganet, Comsat, borde ersättas av ett internationaliserat administrativt ochtekniskt organ, som gav flera länder än möjlighet att medverkai det reeUa ledarskap som förknippades med verkstäUigbetsfunktionen. Under de provisoriska arrangemangen har antalet medlemsstaterökat från ursprungUga 19 till följande 80. Den första Intelsatsatelliten, "EarlyBird" eller I, sköts upp i en s. k. geostationäromloppsbana över . Satelliter som placeras i omloppsbanor över ekvatorn har en rotation synkroniserad med jordens och förefallerdärför stå stilla över jorden. Tre sådana satelliter, placerade över Atianten,och , täcker av jordens bebodda områden,"", som var världens första geostationära telesatellit förreguljär, kommersiell trafik, vägde vid uppskjutningen omkring och hadeen kapacitet som medgav t, ex, 240 samtidiga telefonsamtal eller enTV-överföring, Dess projekterade funktionstid, 18 månader, överträffades medmera än . Man är nu inne i den fjärde generationen av Intelsatssatelliter, ,av vilka den första sköts upp ijanuari 1971 med en vikt av omkring vid uppskjutningen och enkapacitet som kan medge upp till 9 000 samtidiga telefonsamtal eller 12samtidiga TV-överföringar. Funktionstiden har projekterats till sju år.Tillhopa åtta sateUiter av denna typ har beställts för en totalkostnadinklusive uppskjutningar av omkring 240 milj, doUar, Satellittrafiken, som starkt domineras avtelefontrafik, var vid utgången av 25 gånger större än och kantill väntas ha ytterligare fem- eller tiofaldigats. Antalet jordstationer för Intelsattrafiken harockså ökat starkt. Är 1965 fanns fem stationer. Vid utgången av fanns51 jordsta-tionsantenner i användning vid 43 stationer i 30 länder. Via fem satelliterur serierna och förbands dessa 30 länder direkt medvarandra, vartill ytterligare mer än 25 länder hade indirekt tillgång tUlrymdsektorn via andra länders jordstationer. 1974 beräknasantalet länder med egen jordstation stiga till 58 och antaletjordstationsantenner anslutna till Intelsatsystemet till omkring 90. En förSverige, , och gemensam jordstation är under uppförande iTanum i . Den väntas träda i funktion . Stationenskostnad har beräknats till ca 25 milj. kr., inkl. anordningar förTV-överföringar. Därav faller omkring 11 milj. kr. på , inberäknatkostnaden för markköp. Vid de provisoriska arrangemangens tillkomstfastställdes, som tidigare nämnts, den svenska investeringskvoten till 0,7 %av 200 milj, dollar eller ca 7 milj, kronor. När grundkapitalet sedermerahöjdes från 200 till 300 milj. dollar hade den svenska investeringskvoten, pågrund av det ökade medlemsantalet i , nedgått från 0,7 till 0,6, vilketmedförde att sammanlagda förskrivna investeringsandel steg med endastca 2 milj. kr. Av de sålunda ca 9 milj. kr. som på grundval av nugällande investeringskvot åtagit sig att betala hade fram till den 1 juli 1971omkring 6,5 mUj. kr, behövt tas i anspråk av . I enlighet med definansieringsprinciper som gäller för skalldess inkomster utnyttjas tUl bl, a, avskrivningar, varvid avskrivningsmedlenregelbundet återbetalas tUI signatärerna i stället för att fonderas. Televerketerhåller sålimda utbetalningar av avskrivningsmedel från , Därjämtehar numera även viss vinst på investerat kapital börjat utgå till signatärerna. Svensk industri har t, o, m, bidragit medleveranser till rymdsektorn tUl ett sammanlagt värde av omkring 3 mUj, kr. 3.De definitiva arrangemangen 3.1 Förhandlingarna Förhandlingarna om de definitiva arrangemangenbörjade i och avslutades efter nioförhandlingsomgångar där . I konferensen deltog alla de statersom anslutit sig tiU de provisoriska arrangemangen. Som observatörer deltogdessutom ett stort antal utomstående länder, däribland samtSovjetunionen och flera andra östblocksstater. När förhandlingama började hade man ber'äknat attde skulle avslutas . På grund av djupgående motsättningar iflera väsentiiga frågor tog det emellertid att nå ett förhandlingsresultat.Detta är därför i flera avseenden en kompromiss mellan de olika ståndpunkterna.Som en bakgmnd till redovisningen av överenskommelsernas innehåll vill jagdärför i korthet ange några av huvudproblemen under förhandlingarna. Redan vid tillkomsten av de provisoriskaarrangemangen hade förutsatts att de s, k. strukturfrågorna, dvs. frågorna omIntelsats beslutande och verkställande organ, skulle övervägas vidförhandUngarna om de definitiva arrangemangen. hade behandlatdessa frågor men inte lyckats samla sig kring ett gemensamt förslag. Inteheller hade CETS kunnat enas om en gemensam europeisk ståndpunkt tillstrukturfrågorna. I detta läge framlades från svensk sida ettprincipförslag, enligt vilket den nya organisationen borde utformas med tankepå önskvärdheten att göra skillnad mellan beslutsmekanismerna för deoffentliga funktionerna, å den ena, och de kommersiella och driftsmässiga, åden andra sidan. De förra borde förbehållas ett organ i vilket regeringarnaföreträddes som sådana och där varje medlem ägde en röst. De senare kunde istort sett gestaltas efter modell av interimskommittén. Förslaget, som vann gehör bland vissa Tänder, möttemotstånd framför allt från amerikanskt håll. Visserligen kunde man accepteraatt en församling upprättades, där samtiiga medlemsstater skulle vara företrädda,men även i denna borde rösterna graderas i förhållande till den på varje statbelöpande tillskotts- eller investeringskvoten. samlingenborde enligt amerikansk mening ha endast rådgivande fimk-tion för att inteäventyra den affärsmässiga effektivitet som hade kännetecknat samarbetet underde provisoriska arrangemangen. Konsortieformen hade visat sig fungera väl, ochdet fanns därför ingen anledning att göra till en juridisk person. Flera länder reste krav på att Comsat såsomverkstäUighetsorgan skulle avlösas av ett internationaliserat organ, något somFörenta staterna emellertid motsatte sig. Enligt amerikansk uppfattning borde sålunda allt istort sett förbli oförändrat i strukturfrågan och i avseende påbeslutsmekanismernas utformning och funktionssätt. En fråga som redan från början orsakade djupgåendemotsättningar var upphandlingsreglerna. hade inte varit med när deprovisoriska arrangemangen kom till. Telesatellitförbindelser framstod då ännusom en angelägenhet huvudsakligen för de industrialiserade länderna kringNordatlanten och . På u-landshåll hade man emellertid börjatuppmärksamma den betydelse som förbättrade telekommunikationer innebar förutvecklingen i dessa länder. Genom tele-safellittekniken skapadesförutsättningar för en omedelbar utveckling av direktförbindelsermed världen i övrigt och sinsemellan till kostnader som gjorde utbyggnadenekonomiskt försvarlig. Allt flera hade därför kommit att ansluta sig tillIntelsat under interimsperio-den för att få så billiga och effektivateleförbindelser som möjligt. I de provisoriska arrangemangen hade i fråga omupphandlingen särskilt föreskrivits att i fall av flera jämförbara anbudbeställningar skulle utläggas så att man åstadkom sådan spridning avleveranser och uppdrag att länderna gavs möjlighet att deltaga däri iungefärlig motsvarighet till sina investeringskvoter. Från u-landshållframhölls att denna bestämmelse kunde utnyttjas för att tillgodose länder meden ännu outvecklad rymdindustri på bekostnad av det gemensamma intresset avett renodlat kommersiellt upphandlingsförfarande. och u-ländernakom av naturliga skäl att inta en gemensam attityd i denna fråga med uddenriktad främst mot de större industriländerna i . Dessa genmälde att detlåg i långsiktiga intresse att stimulera rymdindustriproduktionen ihela världen och att undvika att denna monopoliserades inom ett land. En annan svårlöst tvistefråga gällde omfattningenav verksamhet. Telesatellittrafiken har praktiskt tagetomfattat endast s. k. allmänna telekommunikationer, dvs, överföringar viaförbindelser som upprättats mellan jordstationer på land och viss annantelesatellit-kommunikation, främst med fartyg, SatelUttekniken kommeremellertid att medge även s, k, speciella telekommunikationer, t, ex, direktkommunikation med fartyg och luftfartyg via sateUit för bl, a, navigering samtdirekt utsändning av televisionsprogram från satellit till mottagare i hemmen. It 1971.1 saml. Den amerikanska inställningen ifråga om omfattningenav verksamhet var att denna skulle avgöras av den styrelse som underde definitiva arrangemangen skulle ersätta interimskommittén och där Förentastaterna gjorde anspråk på av rösterna för Comsat, Häremot inv'ändes atten sådan ordning innebar risk för att ett enda land, delvis med stöd av övrigaIntelsatmedlemmars tillskott till verksamheten, utvecklade en teknologi somdessa inte fick inflytande över och som de kanske inte ens fann önskvärd, mensom de 'ändå på grand av det amerikanska ekonomiska och teknologiskaledarskapet skulle bli nödsakade att acceptera samt bära de ekonomiska ochpolitiska följderna av. Frågor rörande verksamhet betr'äffandespeciella telekommunikationer borde därför inte anförtros styrelsen utan avgörasav församlingen, där varje stat skulle ha en röst. Ett problem av såv'äl principiell som praktisknatur sammanhängde med att hade bildats i syfte att skapa ett endasystem för världsomfattande telesatellitkommunikationer. Detta mål, som angavsredan i inledningen till de provisoriska arrangemangens huvudöverenskommelse,motiverades med att man inom ramen för ett enda telesatellitsystem åstadkomeffektivaste och billigaste möjliga telesatellitkommunikationer för allvärldens nationer. Konkurrerande världsomfattande telesatellitsystem skulleinnebära att man inte rationellt utnyttjade det hårt ansträngdaradiofrekvensspektret samt att man i fråga om satellittillverkningen inte drogfördel av de långa seriernas ekonomi. strävan mot ett enda världsomfattandetelesatellitsystem innebar dock inte, att man ville motsätta sig upprättande avnationellt eller regionalt begränsade telesatellitsystem. Behovet av förbindelservia sådana kunde visserligen tillgodoses av den för den världsomfattandetrafiken projekterade rymdsektorn, men om någon medlemsstat själv eller iförening med andra önskade upprätta ett nationellt eller regionalt systemkunde detta inte gärna förbjudas. Om å andra sidan regional trafik via ettsådant system omfattade alltför stora områden t. ex. världens franskspråkigadelar från i öster till i väster kunde konkurrensen medIntelsats världsomfattande system bli mycket kännbar till men för det storaflertalet Intelsatmedlemmar. Överenskommelserna är uppdelade på enhuvudöverenskommelse, avsedd att ingås mellan stater, och endriftöverenskommelse, avsedd att ingås mellan statema eller av dem utseddatelekommunikationsorgan. Undertecknarna av driftöverenskommelsen kallassignatärer. Genomöverenskommelserna upprättas en internationell telesatellitor- ganisation(art, II a), Organisationen är juridisk person och skall erkännassom sådan i varje fördragsslutande stat (art, IV), Intelsathar följande organisatoriska struktur: 1) församlingen, därhuvudöverenskommelsens aUa parter är företrädda, 2) signatärmÖtet, därdriftöverenskommelsens alla signatärer är före-tfädda, 3) styrelsen och 4) det verkställande organet (art,VI a), Intelsatssyfte sägs vara att på permanent grundval fortsätta projekteringen,utvecklingen, konstruktionen, upprättandet, driften och underhållet avrymdsektorn för det världsomfattande kommersiella telesatellitsystem somtillkommit enligt de provisoriska arrangemangen (art. II a). SomIntelsats främsta uppgift anges att på kommersieU grundval upplåtarymdsektorskapacitet för allmänna internationella telekommunikationer mellanalla delar av världen. Med sådana jämställs allmänna nationellatelekommunikationer som passerar annat lands territorium, öppna havet ellerområden där det inte finns landburna förbindelser och upprättande av sådana pågrund av enastående geografiska hinder skulle vara ekonomiskt orimligt. Isistnämnda fall fordras dock signatärmötets samtycke för att trafiken skallräknas som intemationell (art. III a och b). Rymdsektorn kan också tillhandahållas för andraallmänna nationella eller speciella telekommunikationer utom för militäraändamål. Härför fordras att huvuduppgift att tillhandahålla allmännainternationella telekommunikationer inte försvåras samt, i fråga om speciellatelekommunikationer, även bl. a. att församlingen redan på planeringsstadietgett sitt samtycke. Församlingen skall ha rådgjort med det avFN:s fackorgan som kan ha intresse av de speciella telekommunikationerna (art.III c, d och f). Signatärernaskall tillskjuta det kapital som fordras för verksamheten enligt ettkvotsystem, vilket skall baseras på all deras användning av rymdsektorn.Kapitalet uppgår tUl 500 milj. dollar, vari inr'äknas det kapital om 300 milj,dollar som förskrivits enligt de provisoriska arrangemangen. Kapitalet skallhuvudsakligen användas för att täcka de direkta och indirekta kostnaderna förprojektering, utveckling, konstruktion och upprättande av rymdsektorn. Detskall däremot inte tas i anspråk för att täcka projekterings- ellerutvecklingskostnader för rymdraketer eller uppskjutningsanordningar. Styrelsenfår föreskriva en ökning av kapitalet .