prop · FU0320 · 1971-12-31 00:00:00 — Att förbjuda dubbla utrop i deenkla situationerna innebär enligt beredningen å andra sidan inte någon störrefördel från arbetssynpunkt. Även om någon lättnad skulle vinnas, måstefördelen därav vägas mot att dubbla utrop kan ge bättre resultat avförsäljningen. Beredningen anser, att man inle kan bortse från sistnämndaförhållande, och har därför inte nått något större resultat i sin strävan attbegränsa utropen. De regler beredningen föreslår överensstämmer därför i sakväsentligen med vad som nii gäller. Reglerna har dock i beredningens förslagfått en utformning som gör dem väsentligt lättare att handskas med än denuvarande reglerna. Enligt beredningen torde det normala ändå börabli, att endast gemensamt utrop behöver ske när homogent gemensamt intecknadefastigheter skall säljas. Om endast gemensamt utrop behöver ske bör det enligtberedningen inte vara nödvändigt att upprätta mer än en gemensamsakägareförteckning. Vad beredningen har anfört i denna del har godtagits ellerlämnats utan erinran under remissbehandlingen. Länsstyrelseni delar beredningens uppfattning att indragning av annaninlecknad faistighet bör ses som en åtgärd inom det exekutiva förfarandets ramoch biträder därför förslagel att yrkande om indragning skall prövas av ÖE istället för som av rätten. i finnerdet vara onödigt att gå över lagsökningsförfarande för att få indragning tillstånd. Enligt denna länsstyrelses mening kan ÖE mycket väl på grundval av detmaterial som har skaffats in i ett ärende pröva frågan om indragning. KungLMaj:ts proposition nr 1971 107 2.6Exekution i andel av fastighet Något hinder finns inle i IF mot inteckning av kvotdel av fastighet. Enligt praxis gäller emellertid den begränsningen att fastighets ägaren måste inleckna hela sitt innehav. Detta torde gälla även om delar av hela innehavet lagfarits särskilt. I detta samraanhang bortses från sådana fall då andelsinnehav följts av sämjedelning. Andel av fastighet kanenligt gällande rätt även las i mät för ägarens gäld. Även i detta avseendegäller emellertid att, om en person äger en hel fastighet, utmätning inte fårbegränsas till andel av fastigheten annat än på grund av att andelen ärintecknad för sig. I princip är förfarandet vid utmätning av andel av fastighetoch det förfarande som följer på utmätningen detsamma som när hel fastighetutmäts. Andel av fastighet säljs sålunda exekutivt i samma ordning som gällerför hel fastighet. Andel i tomträtt antas däremot skola utmätas som rättighetoch alltså säljas exekutivt i den ordning som gäller i fråga om försäljning avutmätt rättighet, vilket bl. a. har förklarats med, att andel i tomträtt, tillskillnad från andel i fasighel, inte kan bli föremål för särskild inteckning. 2.6.2 Den i JB föreslagna ordningen.Enligt JB får ansökan om inteckning inle avse andel av fastighet (22 kap. 2 §andra styckel). Detsamma gäller för inteckning i tomträtt (22 kap. 15 §). Enhgten särskild övergångsbestämmelse är andelsinteckning utan verkan i andelen omfasligheten säljs på exekutiv auktion (29 § andra stycket JP). Mot bakgrundenav bestämmelserna i tar beredningen till övervägande upp frågan om andel ifaslighet skall få utmätas för sig. Om utmätning inte får ske,skulle andel i fastighet inte kunna angripas annat än genom konkurs. En sådansvårighet bör inte skapas. Dessutora kommer frågan ora andelens försäljningtillbaka i konkursen. Det kan här vara fråga om mycket praktiska fall, såsom dåtvå makar gemensamt köpt en fastighet eller syskon tillskiftats var sin andeli en ärvd fastighet. Andel i faslighet måste sålunda enligt beredningensmening kunna angripas genom utmätning och något förbud däremot villberedningen inte ställa upp. Några särskilda regler omhur utmätning av andel i faslighet skall gå till finner beredningen inlebehövliga. Det får liksom enligt gällande lag anses klart att, om en personäger hel faslighet, utmätning regelmässigt inte får begränsas till andel avfastigheten annat än på grund av särskild inteckning i andelen. På motsvarandesätt får, när en person äger andel av fastighet, utmätning regelmässigt intebegränsas till viss del av andelen. I fråga om realisationen av utmätt andelär det däremot mera tveksamt hur man bör förfara. Denna tvekan hänför sig intetill det fallet att den som har pantbrev i fastig- Maj:ls proposition nr 1971 hetsom ägs av flera begär att fastigheten tas i mät. Därtill är han berättigad, omde aktuella ägarna gemensamt pantförskrivit fastigheten eller tidigare ägaregjort det. Borgenär med förmånsrätt enligt 8 § FRO (jfr 17 kap. 6 § HB) harsamma rätt till utmätning. Frågan gäller i stället det fallet alt utmätning avandel äger rura för fordran som inle är förenad med panträtt på grund avinteckning eller förmånsrätt av det slag som har nämnts. Det mestpraktiska fallet är, att makes andel tas i mät. Om båda makarna svarar för denaktuella fordringen, kan det tänkas att båda makarnas andelar tas i mät förfordringen. I den situationen anser beredningen att andelarna utan vidare kansäljas gemensamt. I fall då bara ena makens andel blivit ulmätt kan del däremotenligt beredningens mening inte vara tillfredsställande att man, såsom nu antasvara förhållandet beträffande andel i tomträtt, skall vara hänvisad till attsälja andelen i den ordning som gäller för försäljning av rättighet.Försäljning i sådan ordning gör det sålunda inle möjligt atl under konkurslåta borgenärer med förmånsrätt enligt 12 eller 13 § FRO (jfr 17 kap. 4 § HB)få betalning före borgenärer med panträtt i fasligheten, eftersom de senarespanträtt inte torde rubbas genoin försäljningen. Även om förmånsrätten enligtnäranda lagrum är besvärande för fastighetskrediten måste det enligtberedningen vara praktiskt möjligt för borgenärerna att få åtnjuta den. Del ärdessutom sannolikt ogynnsamt för ulmälningssökanden och kanske även förandelsägaren, atl dennes rält säljs som lös egendom. Den som köper andelen vetinte så noga vad han ger sig in på, och detta kan lätt leda till att andelensäljs till underpris. Beredningen föreslår alt,när andel tagits i mät, även återstoden av fastigheten skall få säljas i detexekutiva förfarandet. Den som har andel av fastighet får redan nu enligtsamäganderällslagen räkna med att hela fastigheten bjuds ut till försäljning.Det förefaller dä beredningen inte vara alltför överraskande atl, om annansandel tagits i mät, det exekutiva förfarandet kan lada lill alt hela fastighetengår lill försäljning, därvid bl. a. envar andelsägare har möjlighet att bjudapå fastigheten. Yrkande om gemensam försäljning skall enligt beredningensförslag kunna framställas hos ÖE av utmätningssökanden, andelens ägare ellerannan delägare. Om andelens ägare är i konkurs, kan yrkandet framställas avkonkursförvaltaren. Yrkandet skall enligt beredningens förslag prövas av ÖEenligt de grunder som enligt 6 och 7 §§ lagen (1904: 48 s. 1) om samäganderättgäller när delägare i fastigheten vill att fastigheten skall säljas. Den somenligt gällande lag har förvärvat andel exekutivt, kan därefter göra ansökan omförsäljning av hela fastigheten enligt samäganderällslagen och förslagelinnebär sålunda all raan sammanför två led i ett gemensamt förfarande. Detförhållandel all yrkande att hela fastigheten skall säljas skall prövas enligtsamäganderättslagens regler innebär att det inte är givet att yrkande skallbifallas. 6 och 7 §§ i lagen innebär sålunda att fastighet på delägares begäranskall bjudas ut till försäljning, om inte annan delägare visar synner- Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 109 ligaskäl till anstånd, samt atl del förhållandel att fasligheten kan bli föremålför laga skifte kan utgöra hinder mol försäljning. Om ÖE avslår yrkande oraförsäljning av hela fastigheten medför detta enligt beredningens förslag attden utmätta andelen skall säljas i den ordning som gäller för exekutivförsäljning av rättighet. Detsamma skall gälla, om något yrkande inte framställs.Bifalls å andra sidan ett sådant yrkande skall hela fastigheten räknas somutmätt och säljas när beslutet har vunnit laga kraft. Deregler som enligt förslagel sålunda skall gälla beträffande försäljning avandel i fastighet anser beredningen också böra tillämpas vid försäljning avandel i tomträtt. Beredningenerinrar om att det har varit vanligt, att fasligheter har sämje-delats och altdelägare har ansetts ensara ägare lill lott som utlagts på marken. Beredningenutgår från att sämjedelning blir legaliserad i den omfattning som man anseratl den kan godtas och att särajelotlen i så fall inte skall behandlas somandel av fastighet utan som hel fastighet. Beredningens förslag i denna del och uttalandena i anslutningtill dem har godtagits eller lämnats ulan erinran i så gott som allaremissyttrandena. Länsstyrelseni framhåller, att förslaget att återstoden av fastighet skallkunna dras in i försäljningen när andel i den har utmätts innebär ökademöjligheter att uppnå elt sådant resultat att sökanden får betalning för sinfordran. Med nuvarande regler inträffar det enligt inte sällanatt utmätt fastighelsandel inte kan säljas, därför att del saknats intresse avatt förvärva en ideell andel. anser därför förslaget i denna delvara mycket värdefullt. Hovrättenför övre tillstyrkar atl yrkande ora att återstoden av fastighet skallsäljas när andel i fastigheten har utmätts skall prövas enligtsamäganderättslagen. Hovrätten anser emellertid att prövningen bör göras avallmän domstol. Utöver fall som omnämns i 9 § i den nämnda lagen kan i fråga omägarnas förhållanden komraa upp frågor som det inle bör åläggas ÖE att pröva.Hovrätten vill därför föreslå, att ÖE i stället åläggs att hänvisa sökanden, andelensägare eller annan andelsägare som framställt begäran om samtidig försäljningatt väcka talan vid allmän dorastol. I avbidan på sakens prövningbör förrättningen vila. Hovrätten påpekar att 6 och 7 §§ samäganderättslagenraåste ändras för all ulmälningssökanden skall kunna föra sådan talan. Ägarhypotek är enligt gällande lag en tillgång som kan bliföremål för utmätning och som också ingär i konkursbo. Om fastighetsägareninnehar en obelånad inteckning, sker utmätning och försäljning enligt Maj:ts proposition nr 1971 devanliga regler som gäller för lös egendom. Är inteckning belånad genom att denhar överlåtils till borgenär eller lämnats som pant, men tillkommer en del avdel värde den representerar fastighetsägaren, t. ex. på grund av avbetalning,föreligger vid iilraäining liksom vid konkurs rält alt bryta ut ägarhypoteket(jfr 27 § IF och 91 § UL). Utbrytning innebär, atl inteckningsrätten frigörsfrån sambandet med den ursprungliga inteckningshandlingen lill ett belopp sommotsvarar ägarhypoteket och alt en särskild inteckning för det utbrutnabeloppet utfärdas. Den nya inteckningshandlingen realiseras därefter enligt deregler sora gäller för lös egendom. Också fastighetsägaren har rält lillutbrytning av ägarhypotek, raen endast om annat inte har eller inte kan ansesha avtalats med borgenären (26 § IF). 2.7.2 Den i JB föreslagna ordningen.Som tidigare anförts har i JB tagits upp bestämmelser om ägarhypotek som ihuvudsak överensstämmer med motsvarande regler i IF. JB innehåller dock inlenågra regler om utbrytning av ägarhypotek. Föredragande departementschefenanförde vid remissen till lagrådet atl det väsenlliga skälet lill att man år1912 förde in ägarhypoteket i svensk rätt var en strävan alt underlättaförfarandet vid exekution i fastighet, särskilt fastställandet av lägstabudet. Vidare framhölls att ägarhypoteket väsentligen har sin betydelse på delexekutionsrällsliga planet och att en omprövning av ägarhypoteket därför i vissmån skulle föregripa beredningens pågående arbete på reglerna omfastighelsexekution. Med hänsyn härtill ansågs det inte finnas anledning all påsakens dåvarande ståndpunkt i ägar-hypoteksfrågan avvika från gällande rält. De skäl för attinföra ägarhypoteket som åberopades i samband med lagstiftning gälleralltjämt, ävan ora ägarhypoteket i praktiken kanske inte så ofta spelar någonroll när det koramer till exekution. Det skulle enligt beredningen varaförenat raed bestämda risker och olägenheter alt avskaffa ägarhypoteket. Ettsyslem enligt vilket inteckningshavare med sämre rätt rycker upp, t. ex. närett belånat pantbrev inlöses, men fastighetsägaren ändå kan när som helst utgepantbrevet på nytt, är långt ifrån tillfredsställande och vållar en radsvårigheter. Man kunde möjhgen i och för sig tänka sig ett system, enligtvilket pantbrev och motsvarande inteckning blir verkningslösa när elt lånlöses. En sådan ordning är emellertid oförenlig med systemet i JB som förutsätteratt pantbreven skall överleva de aktuella lånen, och skulle överhuvudåstadkomma en djupgående omvälvning av JB och reglerna om fastighetsexekution.Beredningen erinrar om att ägarhypotek finns även i fråga om luftfartyg ochintecknade reservdelar därtill samt att det beträffande vanliga fartyg väntasförslag från sjölags-kommittén om lagstiftning som skulle komma atl införaägarhypotek beträffande sådana inteckningsobjekt. Beredningen anser detsålunda ofrånkomligt att beträffande ägarhypoteket följa de grundlinjer påvilka JB bygger. Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 111 Beredningenhar inle någon anledning föreslå atl ägarhypotek skall få brytas ut. Det äremellertid enligt beredningen uppenbart, att det värde som ägarhypotekrepresenterar, vare sig pantbrevet är helt obelånat eller endast dalvisbelånat, måste vara tillgängligt för fastighetsägarens borgenär såväl vidutmätning som i konkurs. Detsamma gäller, om gäldenären bara har ideell andel iägarhypotek, t. ex. då makar som är samägare till fastighet har pantbrevliggande obelånat. Om utmätning av ägarhypotek hindras, kunde situationenutnyttjas av ägaren på ett otillbörligt sätt. Genom att inleckna sin faslighettill fulla värdet kunde han t. ex. ulan alt belåna pantbreven, hindra sinaoprioriterade borgenärer att komma åt den med pantbreven blockerade delen avfastighetens värde annat än genom konkurs. När ägarhypotek tas i mät,skall enligt beredningens förslag panbrevet las i förvar eller, om annan änfastighetens ägare innehar pantbrevet, förbud meddelas innehavaren atl utlämnadet ulan tillstånd av utmätningsmannen. Pantbrev är enligt JB inte någonvärdehandling i vanlig raening och medför inle i och för sig någon rätt förinnehavaren. Man kan därför inte la i mät och sälja själva pantbrevet. Detmåste sökas andra vägar att realisera det värde som man vill komma åt medutmätningen. Enligt beredningensförslag skall två möjhgheter stå till buds. Den ena är, alt borgenären begäratt fastigheten tas i anspråk. Beslut härom skall innebära, alt ävenfastigheten anses utmätt för borgenärens fordran. Genom utmätning avägarhypoteket har borgenären fått förraånsrätt i detta enligt 10 § FRO (jfr. 8 § HB). Genom beslutet all fastigheten tas i anspråk får borgenären vidrealisation av fastigheten möjlighet att åtnjuta den förmånsrätt sompantbrevet representerar. Det kan emellertid ibland vara onödigt hårt attskrida till försäljning av fastigheten. Borgenären kan kanske låta sig nöja medden säkerhet som innehav av pantbrevet kan erbjuda. Enligt förslaget skalldärför borgenär också ha möjlighet alt begära, alt utmätt pantbrev avutmätningsmannen pantförskrives till säkerhet för borgenärens fordran. En sådanmöjlighet har även betydelse bl. a. för innehavare av pantbrev med sämre rättsom är intresserad av atl försäljning undviks. Sådan panthavare bör kunnautlösa utmätningssökanden, ora denne vill driva saken till försäljning. Orautraätningen av ägarhypoteket endast ger rätt alt få fasligheten såld, kanpanthavaren emellertid inte genom utlösning hindra försäljning utan att uppgeden med utmätningen förvärvade säkerheten i ägarhypoteket. Harulmälningssökanden begärt att fastigheten tas i anspråk, kan enligt förslageten panthavare som utlöst honom begära pantförskrivning av ägarhypoteket ochåterkalla framställningen om att fasligheten skall tas i anspråk. Han behöveralltså enligt förslaget inte uppge den genom utmätning förvärvade säkerhetenför att undvika försäljning. De båda angivnamöjligheterna slår enligt förslagel till buds även när pantbrev är belånat ochen del av pantbrevets belopp är ägarhypotek. Beredningen räknar dock knappastmed att utmätning av sådant ägarhypotek Maj:ts proposition nr 1971 kommeratt äga rum annat än rent undantagsvis, om inte själva fastigheten redan ärutmätt. Liksom f. n. kan det däremot väntas förekomma allt emellanåt, attägarhypotek tas i mät i samband med exekutiv försäljning av fastigheten. Ideell andel i ägarhypotekskall enligt beredningens förslag visserligen kunna las i mät men den får intepantförskrivas för sig. Liksom den som äger andel i fastighet inle kan la utinteckning i andel av fastigheten ellar pantförskriva andel av pantbrev fårinte heller utmätningsmannen enligt förslaget pantsätta andel av ägarhypotek.Om även den eller de återstående delägarna i fastigheten svarar förutmätningssökandens fordran, bör emellertid utmätning kunna äga rura av helaägarhypoteket och detta även kunna pantförskrivas. Det är inte avsett, attförslaget skall lägga hinder i vägen för elt sådant förfarande. Beredningen påpekar altden som fått utmätning av andel i ägarhypotek enligt förslagel kan korama lillsin rätt genom alt begära, atl däremot svarande andel av fastigheten tas ianspråk. Han kan därefter gå ett steg vidare och begära, alt hela fastighetensäljs för delägarnas gemensamma räkning. Om sådant yrkande inte framställseller inte vinner bifall, får faslighelsande-len säljas i den ordmng som gällerför försäljning av utmätt rättighet. En sådan ordning kan synas komplicerad.Den förebygger emellertid, alt andel i ägarhypotek blir oåtkomlig förborgenärerna, och man behöver inte räkna med att förfarandet skall behövautnyttjas annat än undantagsvis. Om tvångsmöjlighet finns att komma ål andelen,kan en gäldenär som annars skulle göra svårigheter antas medverka till altandelen ställs till borgenärernas förfogande. Beredningen har inte kunnatfinna någon annan väg sora tillgodoser borgenärernas berättigade krav utan attbryta med de principer som lagts till grund för JB. Beredningens uppfattning att ägarhypoteket bör behållas i denutforraning det har fått i JB har inte raött någon invändning underreraissbehandlingen. Likaså har beredningens åsikt alt utmätning av ägarhypotekinte skall hindras men att utbrytning av ägarhypotek i samband med utmätningeller i övrigt inte skall få ske lämnats obestridd. Den ordning somberedningen föreslår när del gäller alt realisera utmätt ägarhypoteks värde,dvs. alt utmätningssökanden får möjlighet alt välja mellan att begära altfastigheten tas i anspråk för hans fordran eller att få ägarhypoteketöverlämnat till sig som pant för sin fordran, har godtagits eller lämnats utanerinran av det övervägande flertalet remissinstanser, bland dem hovrätten för VästraSverige, hovrätten för , . Föreningen mellan ombudsmän hos Sverigeslandshypoteksinstitution, , , och flertalet länsstyrelser. i länfinner de föreslagna reglerna mycket tilltalande. Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 113 Länsstyrelsenfrarahåller, atl den nuvarande ordningen som innebär att utmätt ägarhypotekkan säljas enligt bestämmelserna om lös egendom inte är tillfredsställande,eftersom raan då inte kan få ul elt pris sora raotsvarar fordringens värde.Föreningen och stadsdomare tillstyrker också vadberedningen har föreslagit. Som motiv för sin ståndpunkt anför föreningenliknande synpunkter som den nämnda . Föreningen påpekar sålundaatt del, när ulraält ägarhypotek utbjuds lill försäljning, föreligger risk föralt verkliga eller befarade juridiska komplikationer verkar avhållande påköpare. Det saknas enligt föreningen inle exempel på att inteckning, sora harutmätts hos fastighetsägaren, har sålts till uppenbart underpris. Föreningenhälsar raed tillfredsställelse att sådant förhindras. Länsstyrelserna iVästmanlands och anser att de föreslagna reglerna om hurutmätt ägarhypoteks värde skall realiseras kommer alt göra förfarandet merkomplicerat än det nu är. framhålls att delta knappast går attundvika med hänsyn till den karaktär som pantbrev får enligt den föreslagnalagstiftningen. EON och kronofogdemyndigheten i distrikt anser däremotatt beredningens förslag beträffande ägarhypotek från del exekutivaförfarandets synpunkt innebär en förenkling. Emellertid är det dessaremissinstansers uppfattning alt de föreslagna reglerna sannolikt kommer atlmedföra att den sora har fått ägarhypotek utmätt får vänta innan han fårbetalt för sin fordran. Del påpekas sålunda, alt ulmälningssökanden när eltägarhypotek nu tas i mät inte behöver vidta någon åtgärd för att få betalningför exekutionsfordringen. Han har endasl att vänta på redovisning frånutmätningsmannen. Enligt de föreslagna reglerna måste borgenären efterutmätning av ägarhypotek först fatta ett beslut, innebärande antingen att fastighetenskall tas i anspråk eller atl utmätningsmannen skall pantförskriva det utmättapantbrevet lill säkerhet för borgenärens fordran. Väljer borgenären det förstaalternativet har han att invänta fastighetens exekutiva försäljning och isamband därmed bevaka sin fordran. Väljer han del andra alternativet måstehan, om pantförskrivningen inte direkt leder till betalning, skaffa sig enexekutionsurkund på den pantförskrivna fordringen och begära utmätning ochförsäljning av fastigheten. Enligt båda alternativen kan avsevärd tid förflyta,innan utmätningssökanden får betalt. Mot bakgrunden av detta anser EON och dennämnda kronofogdemyndigheten de föreslagna reglerna inte vara helttillfredsställande från borgenärens synpunkt. Iyttrandet från stadshypotekskassa framhålls attberedningens förslag kan komma att föra med sig att fast egendom i ökad utsträckningutnyttjas som exekutionsobjekt av borgenär utan särskild förmånsrätt. Eftersomstadshypoteksinstitulionen inte har intresse av alt utlämnade lån betalas iförlid, anses detta vara en mindre önskvärd konsekvens av de föreslagnareglerna. Maj:ts proposition nr 1971 2.8Beskrivning och värdering av utmätt fastighet m. m. När fast egendom har blivit ulmätt eller är att anse som utmätt, åligger det utmätningsmannen att upprätta beskrivning över egen domen. Vid sin beskrivning skall utmätningsraannen särskilt ange tillbehör till fastighet i den mån det är påkallat med hänsyn till tillbehörens värde eller av annan orsak (79 § UL). I samband medbeskrivningen av fastigheten skall utmätningsmannen avfordra fastighetsägarende handlingar som visar hans äganderätt och i övrigt tjänar till upplysning omfasligheten i rättsligt hänseende. Utmätningsmannen skall också avfordrafastighetsägaren uppgifter om vilka som har fordringar och rättigheter som böriakttas vid försäljningen. Han skall också på annat sätt söka utröna vad sorahör till fastigheten. Värdering av fastighetenär obligatorisk. Den skall göras av utmätningsmannen i samband med utmätningeneller som följdåtgärd till denna. Utmäts flera fastigheter på en gång, skall debeskrivas och värderas var för sig. Är utmätt faslighet gemensamt intecknad medannan eller andra fastigheter och befinns det att någon av dem inte harsärskilt taxeringsvärde, skall samtliga saminlecknade fastigheter värderas. 2.8.2 Lagberedningen.Beredningen anser det inle befogal atl såsom f. n. kräva obligatorisk beskrivning redan i saraband med utmätning. Som skäl för detta anför beredningen aitt elt mycket stort antal utmätningar inte leder till försäljning och att det arbete som nedläggs på beskrivningen i alla dessa fall blir bortkastat. Beredningen anser det mera ändaraålsenligl att låta ÖE avgöra när beskrivning bör ske. Det kan enligt beredningen vara lämpligt att beskrivning och värdering sker i ett sammanhang. Så länge anstånd med försäljning gäller torde det som regel inte vara skäl all beskriva ellervärdera fastigheten. När beskrivning eller värdering skall ske, kan ÖE uppdra den åt utmätningsmannen. Det kan dock vara behövligt, att ÖE i stället anlitar sär skilda sakkunniga.