prop · FU0361 · 1971-12-31 00:00:00 — I fråga om hormoner och antibiotikapåpekar velerinärslyrelsen att det inte är praktiskt möjligt all genomkvantitativ analys av livsraedel kontrollera ora fastställda högsta lUlålnarestmängder av dessa fräraraande äranen respekteras. I stället bör dencentrala livsraedelsrayndigheten 1971: 61 49 fåbefogenhet alt reglera själva användningen av sådana äranen och andra läkemedelredan i djurfödan. Så kan enklast ske genom en ändring avfoderraedelslagsliflningen. Länsveterinärerna i och Norrbottenslän fraraför sarama förslag som velerinärslyrelsen i fråga om ändring avdefinitionen på begreppet fräraraande ärane. föreslår att bestäramelserna i 12 § om fastställande avtillåten högsta hall av främmande ämnen bör kompletteras med en rätt förlivsmedelsslyrelsen all meddela en s. k. koslre-koraraendalion, innebärande allell livsmedel som kan antas innehålla skadlig hall av främmande ämne endast börförläras i viss angiven omfattning. Vadsärskilt gäller förorening av fisk raed kvicksilver frarahållerfiskeristyrelsen alt livsraedel sora kan raedföra hälsofara självfallet inteskall få saluföras. Om de svenska fiskarena skall kunna acceptera inskränkningari sin näring lill följd av kvicksUverföroreningar, måste de emellertid övertygasom atl också import av fisk med för hög kvicksilverhalt effektivt kanförhindras. Emellertid har de länder, varifrån iraporterar fisk fångadi kust- och insjövatlen, inle gjorl raotsvarande noggranna undersökning orakvicksilverförekomst i fisken och inle heller stoppat fisket i vattenförorenade av industtiulsläpp. Risken är därför stor för att fisk med för högkvicksUverhalt tillförs den svenska marknaden genom iraport. En systematiskhygienkontroll av fiskiraporten bör därför koraraa till slånd. Liknandesynpunkter framförs av och dessmedlemsorganisationer. anser atl erfarenheterna av förbud molsaluföring av fisk med för stora av kvicksilver närmast är skräraraande.Myndigheterna fick aUlför sent fast grepp ora problemet, och informationentill allmänheten var inte tillräcklig ulan skapade en oberättigad misstro motfisk över huvud taget. Enligt förbundet kan del nästa gång bli fråga ora någotannat främmande ämne i livsraedel. Därför bör ansvariga rayndigheter inskridaraot sådana äranen snabbare och raed kraft men gmnda sina beslut på såvetenskapligt vattentäta skäl sora möjligt. I annat fall kan handeln med deaktuella livsmedlen åsamkas onödig ekonomisk skada. 3.4Livsmedels beskaffenhet och livsmedelsstandard Degrandläggande kraven på livsmedels beskaffenhet finns i 3, 7 och 12 §§ 1951 årslivsmedelsstadga. VaraeUer ämne, som används vid framställning eller beredning av livsmedel föravsalu eller servering, får inte vara av sådan beskaffenhet 1971: 61 50 ellertillföras under sådana förhållanden eller i sådan mängd atl del färdigalivsmedlet kan antas bli skadligt att förtära eUer eljest otjänligt tillmänniskoföda. får inle saluhållas sora livsraedel eller överlämnas tillannan för alt användas som livsraedel, om varan till följd av förskämning,förorening, felaktig beredning eller annan orsak kan antas vara skadlig ellereljest otjänlig. Samma förbud gäUer ora varan bearbetats eller hanterats avperson, som därvid var eUer kan misslänkas ha varit behäftad med sådan sjukdomeUer smitta, sår eller annan yttre skada alt varan därigenora kan antas hablivit skadlig eller eljest otjänlig. Saluförbudet avser slutligen ocksålivsraedel sora eljest kan antas orsaka sjukdora eller överföra smitta. Vidsaluhållande, framställning, beredning, förvaring, transport, uppläggningeller annan hantering av livsraedel skall sådana försiktighetsmått vidtas ochi övrigl så förfaras alt livsraedlen inte förorenas eller blir skadliga allförtära eller på annat sätt otjänliga tiU raänniskoföda. Utöverdessa allraänna föreskrifter om livsmedels beskaffenhet finns i 8 kap.livsraedelssladgan särskilda bestämraelser om samraansältningen ochbeskaffenheten i övrigt hos flera av de vanligaste livsraedlen såsora mjölkoch andra mejeriprodukter, margarinvaror, kött, spannmålsprodukter m. fl. LSKpåpekar att tvekan ofta uppstått om innebörden av kravet på att etl livsmedelinle får vara skadligt eUer på annat sätt otjänligt. Varken i förarbetena tUl1951 års stadga eller har någon definition eller förklaring lämnats ifråga ora dessa begrepp. Enligt LSK torde skadlighetsbegreppet dock inte behövavålla några tolkningssvårigheler. Elt livsmedel får anses skadligt när detkonstateras innehålla sjukdomsalslrande raikroorganisraer, giftiga eller andraskadliga ämnen i sådan mängd all uppenbar risk finns för sjukdom eller annanrubbning av hälsotillståndet. Däreraot avses inte här sådana skador somuppkoraraer genom förtäring av livsmedel i onorraalt stora raängder eUer skadori förra av aUergiska sjukdomar på personer med överkänslighet för vissaingredienser. För alt anses som skadligt bör därför fordras all ell Uvsmedelrent allmänt kan antas orsaka märkbart men på människor med normalakroppsreaklioner. Ifråga om otjänlighetsbegreppet finner LSK det betydligt svårare att lämna envägledande förklaring. Enligt den innebörd folkhälsoinstitulel och de hälsovårdandemyndigheterna hittiUs gett begreppet anses ett livsmedel otjänUgt, om detinnehåller föroreningar av olika slag eUer har för hög halt av vissa bakterier,s.k. indikatorbakterier, eller mikroorganismer som inle normalt bör finnas ilivsmedlet och som kan befaras framkalla icke önskvärda förändringar i detta. 1971: 61 51 Vissaförändringar är ofta lätta all upptäcka, t. ex. när elt livsraedel visar teckenpå förskänming eller andra tydliga avvikelser i fråga om sin vanliga smak,lukt, konsistens, färg eller andra egenskaper sora är karaktäristiska just fördel livsraedlel i norraall tillstånd. Kravet på avvikelse från en varasnormala tUlstånd måste gälla med hänsyn tUl all filmjölk, surströmming, vissaostsorter ra. Uknande varor karaktäriseras just av att de undergått ensyrnings- eller jäsningsprocess, sora företer stora likheter med enförskämning. Sådana livsraedel kan självfallet inte förklaras otjänliga enbartpå grund av angivna för dem normala egenskaper. I andra fall är menligaförändringar hos elt livsmedel mindre påtagliga eller inle ens märkbara. Enbedöraning kan då inle göras annat än genom närmare laboratorieundersökning.Den stora svårigheten är att del i vissa fall inle går alt oraedelbart avgöra,ora avvikelsen i ell livsmedels normala egenskaper innebär en potentiellhälsorisk. Elt exerapel på dessa problera är huravida de relativt småkvicksUvermängderna i viss fisk kan anses göra fisken otjänlig lill raänniskoföda.Därvid bör emellertid uppmärksammas alt det enligt både stadga ochLSK:s uppfattning är redan själva antagandet att etl Uvsmedel är skadligt ellerotjänligt som gör all ett ingripande bör ske genom saluförbud eller på annatsätt. Elt sådani antagande måste rimligtvis stödja sig på något objektivtpåvisbart förhållande som verkligen tyder på att livsmedlet kan vara antingendirekt skadligt eller på annat sätt otjänligt. Enligt LSK bör man avsäkerhetsskäl betrakta de flesta avvikelser från elt livsraedels normalabeskaffenhet sora tecken på att livsraedlel kan antas vara otjänligt. Dennabedöraning raåste kvarstå tills raan med ytterligare undersökningar kanfastställa avvikelsernas verkliga karaktär. Föratl skapa större klarhet om otjänlighetsbegreppet har från olika hållföreslagits alt det i livsmedelslagsliftningen fastställs gränser för dethögsla antal bakterier som bör få finnas i livsraedel. Enligt LSK kaneraeUertid ell sådani syslera leda tUl alllför invecklade och orafaltandebestämmelser och onödigtvis låsa fast bedömningen av otjänlighetsbegreppet.Vissa experter har vidare uttalat alt della begrepp är för diffust och därförbör uteslutas ur livsmedelssladgan. Mol detla förslag invänder LSK atl deflesta ingripanden på livsraedelsorarådel grundar sig just på alt en varabedöras sora otjänlig. della begrepp inte finns i stadgan kommer därförmyndigheternas raöjligheter atl ingripa mot mindervärdiga livsmedel altförsvåras väsentiigt. borttagande ur lagstiftningen avotjänlighetsbegreppet kan enligt LSK dessutom innebära en standardsänkning förvåra livsmedel. Eftersom ingripande då bara kan ske i de fall livsmedlen kananses vara direkt skadliga, blir följden att mindre stränga krav kommer attgälla för deras hygieniska beskaffenhet än om åtgärder, som , kan vidtasredan när en vara anses vara otjänlig. Prop.1971: 61 52 Ianslutning härtUl framhåller LSK att, även om begreppet otjänlig är svårt atldefiniera, det i praktiken knappast vållat större besvär vid tUlärapningenalltsedan begreppet infördes i livsraedelslagstiftningen genom enändring i dåvarande hälsovårdssladga. Enligt uppgifter från bådehälsovårdsnämnder och livsmedelsbranschen har sålunda bara i undantagsfall råttdelade .raeningar om etl livsraedel betraktats sora otjänligt eller inte. Motdenna bakgrund föreslår LSK all någon ändring inte görs i fråga om de för helalivsraedelslagstiftningen så fundamentala begreppen "skadligt altförtära" och "eljest otjänligt till människoföda". Därviderinras om alt ett antagande om sådana förändringar av elt livsmedel alltid börvara grundat på något objektivt påvisbart förhållande. En skillnad raellan deav LSK föreslagna och de nu gäUande bestäramelserna är att LSK inte begränsarföreskrifterna att gälla "livsmedel för avsalu eller servering" ellervara sora "saluhålles såsom livsmedel eller överlämnas till annan för attanvändas såsom livsmedel", eftersom LSK:s förslag lill stadga skall gällai princip varje vara som är avsedd all förtäras av människor raed undanlag för vissaläkeraedel. Vidare har LSK:s förslag kompletterats raed föreskriften från 7 § 1mom. stadga att livsmedlet inte heller får antas "i övrigtöverföra srailta eller orsaka sjukdora". Etl livsmedel sora bärsjukdomsalslrande bakterier kan ju åstadkomma skada även om del inle förlärs. LSK föreslår atl fråga oraen vara är all anse som otjänlig skall kunna tas upp tUl prövning avlivsmedelsslyrelsen eller underställas styrelsens prövning. Bestäraraelsen haringen raotsvarighet stadga. TUl följd av den tveksamhetotjänlighetsbegreppet kan föranleda har emellertid LSK anselt det befogal altmöjlighet ges alt i en sådan fråga få ett klarläggande uttalande avlivsmedelsstyrelsen. Detla bör emellertid bara ske i rent principiella fall.Sora exerapel nämner LSK de förklaringar som social- och velerinärslyrelserna,mot bakgrund av folkhälsoinstilulels utredningar, anselt sig böra lämna omvilken kvicksUverhalt i fisk sora kan antas göra fisken otjänlig. Ianslutning tUl sina förslag om skadliga och på annat sätt otjänliga livsmedelframhåUer LSK alt bestämmelserna därom bara tar sikte på de absoluta minimikravman måste ställa på en vara som är avsedd tUl raänniskoföda. Med hänsyn tUl denlevnadsstandard som uppnåtts i vårt land anser emellertid LSK det befogal allgenom livsraedelssladgan också skaU kunna fastställas högre krav sora positivtanger gränsen för när ett livsmedel verkligen kan anses tjänligt lill människoföda.En sådan utvidgning av stadgan är elt starkt önskemål från konsumenlemas sida.Begreppet tjänligt lill människoföda är enligt LSK inte någon nyhet ilivsmedelssammanhang. De särskUda föreskriftema i 8 kap. stadga omsammansättningen av vissa vanligare livsmedel nämner visserligen inte dellabegrepp raen har i Prop.1971: 61 53 praktikenkoramit att uppfattas så all, om varorna motsvarar föreskrifterna, de ocksåkan betraktas som direkt tjänliga i föreskrivna hänseenden. I 33 och 34 §§hälsovårdsstadgan är Ijänlighelsbegreppel uttryckligen angivet. Sålunda talasdär om att vatten kan vara mindre tjänligt för sill ändamål. I dåvarandemedicinalstyrelsens och i veterinärslyrelsens ännu gäUande råd och anvisningartalas vidare ora att dricksvatten, s. k. renvallen, kan vara tjänligt elleroljänUgt men också med tvekan tjänligt. Begreppen raindre tjänligt och raedtvekan IjänUgl har sarama innebörd och anses ligga någonstans mellan gränsernafÖr otjänligt och tjänligt. En gradering av livsraedelpå angivna sätt förekoramer enligt LSK i livsmedelshygienikernasarbete. Om mängden mikroorganismer eUer främmande ämnen i en vara överstigerelt visst gränsvärde anses den otjänlig sora livsraedel. Är raängden någotlägre kan man ändå inte som regel göra gällande alt livsmedlet är direktotjänligt. Då betecknas varan i stället sora med tvekan eller mindre tjänlig.För alt raan raed fog skall kunna hävda att livsraedlel verkligen är tjänligttill människoföda anser LSK atl hallen mikroorganismer eller andra främmandeämnen måste vara betydligt lägre än det gränsvärde sora anses göra livsraedlelotjänUgt. LSK finner detotiUfredsställande atl rayndigheterna inte haft forraell befogenhetenligt livsmedelsstadgan atl fastställa när en vara kan betraktas som tjänlig.Denna brist har varit särskilt uppenbar i fråga om vegetabiliermed rester av bekämpningsraedel och fisk med kvicksUverhalt. Av formella skälhar bara kunnat fastställas exempelvis det gränsvärde för kvicksUverdå fisken kan anses otjänlig till människoföda. LSK anser det nödvändigt altdet i fraratiden också skall kunna besläramas del gränsvärde för fräraraandeämnen, under vilket livsmedlet med säkerhet kan betraktas sora tjänligt.Livsraedels ijänlighel bör emellertid enligt LSK omfatta inle bara denhygieniska beskaffenheten utan också den mera kvalitativa sammansättningen avlivsmedlen så alt de motsvarar vad konsumenterna med fog kan kräva av enfullgod vara. Som exempel anges fetthallen i olika mjölkprodukter, ingåenderåvaror och tillsatser i sammansatta köttvaror, saft och sylt m. ra. Enligt LSK finns etl stortbehov inte bara för livsraedelsrayndighe-terna ulan också för konsumenterna ochnäringslivet att få fastställt när ett livsmedel anses ha sådan beskaffenhetatt det kan rubriceras sora fullgott och invändningsfrilt i hygieniskt ochkvalitativt hänseende, dvs. tjänligt tUl raänniskoföda. LSK föreslår att dennabeskaffenhet hos livsmedlen tas upp i livsmedelsstadgan under den geraensaramabeteckningen livsmedelsstandard. Därigenom komraer stadgan också att anpassastill motsvarande internationella begrepp, "food standard", somanvänds inom Coraraission. Prop.1971: 61 54 TUlbegreppet livsraedelsslandard bör med dessa utgångspunkter i första hand räknasen varas beskaffenhet från bakteriologisk, kemisk och toxikologisk synpunktsaml dess sammansättning i näringsmässigt hänseende. Förutom dessaföreskrifter, sora avser all trygga en från hälso- och näringssynpunktertillfredsställande hygienisk beskaffenhet hos livsmedel, anser LSK att enlivsmedelsslandard också skall kunna omfatta bestämmelser för att säkerställaredlighet i handeln med livsmedel, t. ex. om den rent kvalitativasammansättningen av olika nya livsmedelsprodukter. EmeUertid bör enligt LSK ien livsraedelsslandard inle las med sådana kvalitetsnormer som jordbruksnämndenfaststäUer för vissa produkter i prisreglerande eller avsällningsbefrämjandesyfte. Det är med ledning av angivna synpuiikter sora LSK utformat sitt förslagtill bestämraelser ora livsraedelsslandard. Livsraedelsslyrelsen får enligtförslaget befogenheter att föreskriva hur livsraedel av visst slag skall varasammansatt eller beskaffat. En sådan föreskrift skall gälla somlivsmedelsstandard. Standarden bör anpassas så atl den inte ligger i omedelbarnärhet av gränsen för otjänlighel utan sättas så högt alt man verkligen kanhävda att etl livsraedel sora motsvarar standarden utan tvekan kan betraktassom tjänligt i de hänseenden standarden omfattar. Motivet tUl dennabegränsning är atl det inte är möjligt alt i slandardföreskrifterna ta raed aUatänkbara ingredienser, äranen och mikroorganisraer. Det kan därför inttäffa allell livsmedel, sora uppfyller alla krav enligt standarden, ändå kan betraktassora otjänligt i något hänseende som inle behandlas i standarden. Då blir emeUertidde allraänna bestäraraelserna ora livsmedels otjänlighet tUl människofödatillärapliga. LSK anser all begreppet livsraedelsslandard bör avse en varasbeskaffenhet i vidaste beraärkelse. Därför anges sora fömtsättning alt enstandard kan raotiveras för atl trygga en från hälso- och näringssynpunkttUlfredsstäUande standard hos livsmedel och all så skei för alt säkerstäUaredlighet i handeln med livsraedel. LSKhar i sitt förslag tUl lillärapningskungörelse ell stort antal föreskrifterora livsmedelsstandard för olika varor, flertalet motsvarande bestäraraelsernai 8 kap. stadga, men dessutom många som är nya. Som exerapel kannäranas fett- eller linolsyrahalt i olika mjölkprodukter och margarinvaror,fetler och oljor, ingående råvaror i vissa köllprodukter och vallenhall i kokteller rökt skinka och andra charkuterivaror, högsta mängd skadUga växtdelar ispannmålsprodukter, minsta mängd fruktråvara i saft och juice m. ra. LSK hardock inte funnit tiden mogen alt föreslå en livsmedelsslandard fördricksvatten. Endast vissa allraänna bestämraelser om sådant hygieniskabeskaffenhet finns i tillämpningskungörelsen. Det föreslås blilivsmedels-styrelsens sak atl arbeta frara närraare föreskrifter som kan utgöraen direkt dricksvatlenstandard. LSK nämner också alt del inom CodexAliraentarius Commission under svensk medverkan utarbetats förslag tUl "food standards" för etl flertal varor. Närdessa förslag godkänts av ett tillräckUgt antal länder blir det aktuellt attfoga in också dessa standards i tiUämpningskvmgörelsen. Slutligen bör framhåUasatt LSK i förslaget tUl livsmedelsstadgan anselt det befogat att införa etldirekt förbud att saluhålla livsmedel som inle uppfyller en fastställd livsmedelsstandard. Kommitténs förslag om den hygieniska beskaffenheten avlivsraedel har föranlett kommentarer från ell flertal remissinstanser. menar alt del är olyckligt all använda såvälbegreppet "otjänlig" sora "tjänlig tUl människoföda", isynnerhet som det senare uttrycket kan uppfattas som beteckning på enspecialgrapp Uvsmedel bland icke otjänliga. ochhälsovårdsnämnden i finner del olämpligt alt fastställa när ettUvsmedel skall anses tjänligt. anser all ordet"användas" vållar tolkningssvårigheter. Användning av livsraedel kanavse, förutora själva förtärandet, även annat än fraraslällning eller annanberedning. Ordet "användas" bör bytas ul raot "tillhandahållas".Liknande synpunkter anförs av , RLF och Svenska fiskhandelsförbundet.Länsläkaren och länsveterinären i föreslår att förbudet utforraasså atl vara inte får saluhåUas eller överlämnas till annan såsom livsmedeleller tUlsals till livsmedel, om den kan antas förorsaka sjukdom eller överförasrailta eller till följd av förorening, förskäraning, oläraplig hantering ellerav annan anledning kan antas ha blivit otjänlig sora livsmedel eller somtUlsals lUl livsniedel. Liknande uppfattning har länsveterinären i Göteborgsoch län samt i . Förslaget atl livsmedelsslyrelsen skall kunna pröva fråganom en vara är alt anse som otjänlig har mött invändningar från flera reraissinstanser.Bestäraraelsen kan koraraa alt brakas som en ytterligare möjlighet vid sidan avden reguljära all anföra besvär över ingripande i del enskilda fallet mot visstvaruparti. Åtskilliga remissorgan vill därför byta ut ordet "vara"mot "visst varaslag" eller liknande uttryck. Liknande synpunkterframförs av veterinärstyrelsen, lånsstyrelsen i , , ochGävleborgs län, hälsovårdsnämnderna i och ,länsveterinärerna i , , och . Livsmedelsslandards bör enligt i förstahand syfta lill alt fastställa vissa givna värden från bakteriologisk, kemiskoch toxikologisk synpunkt. Näringsfysiologiska bedömningar bör däremot görasmed stor försiktighet. Avgörande är härvid hur koslens totala 1971: 61 56 Om standarddeklarerade livsraedel får högre status än andra ochkonsuraenlernas efterfrågan ökar, kan detla medföra alt en önskvärd allsidigsammansättning av kosten eftersatts. Svenska standards måste vidare samordnasmed de intemalionella. Om sådana saknas är del angeläget all svenska standardstUls vidare utformas på sådant sätt alt såväl Ijänlighelsbegreppel tUlgodosessom att konkurrensen raellan svensktillverkade och importerade livsraedel intehindras. Enligt och kan begreppet standards förväxlasraed de s. k. handelsklassificeringsnorraerna för olika produkter.Industriförbundet och anser alt begreppetlivsraedelsslandards bör i första hand reserveras för sådana internationellastandards som utarbetas inom Commission och för sådana somfinns i 8 kap. stadga. Kraven på atl elt livsraedel skall varatjänligt lUl raänniskoföda faller knappast under föreskrifterna om livsraedelssammansättning och beskaffenhet. sådani krav avser att uteslutaförekoraslen av större raängder av vissa äranen. Det är därför raeraändaraålsenligl all livsmedelsslyrelsen får uppställa vissa fordringar påfrUiet från föroreningar eller bekämpningsmedelsrester för all livsmedletskall anses tjänligt lill människoföda. KFfrarahåUer all begreppen tjänlig och otjänlig raåste te sig raycket förvirrandeför de flesta konsumenter, eftersom del är självklart all ell livsraedel somuppfyller livsmedelsstandard också är tjänligt lill människoföda. Det är felall knyta begreppet livsmedelsslandard lill begreppet tjänligt, eflersora nivånför en standard kan sättas relativt högt i förhållande lill vad som krävsenbart för atl varan inte skall vara otjänlig. Skåneshandelskammare varnar för att i lagstiftning gradera olika livsmedel frånnäringshygienisk och medicinsk synpunkt, eflersora velenskapsraännen har olikaåsikter som dessutom växlar från tid lill annan. Förslagelora livsraedelsslandard bör enligt inte innebäraall ell livsmedel skall anses sora tjänligt till raänniskoföda, eflersora raanhärav kan tro att andra varor inle är tjänliga. I stället bör anges alllivsraedelsslyrelsen godkänt standard i vissa hänseenden. Isyfte alt konsuraenlen skall veta vad han köper kan enligt Skåneshandelskammare bestäraraelserna om livsmedelsslandard ge vissa produkter skenav atl äga ell högre konsuralionsvärde ur näringsfysiologisk synpunkt ochdärför vara direkt vilseledande. Kommerskollegiumpåpekar att bestämmelsen om livsmedelsstandard skapar tekniska handelshinder.Lantbrukshögskolan anser förslagel positivt raen varnar för kostnadsstegringar.Sveriges kioskägares riks- 1971: 61 57 förbundanser däremot inte atl fastställande av en livsraedelsslandard nödvändigtvisraedför högre konsuraenlpriser. Vadgäller kommitténs förslag atl livsmedelsslandard skall fastställas för attsäkerställa redlighet i handeln med livsmedel uttalar attförslaget i denna del tillgodoser ett vitalt intresse för konsumenterna. Oramärkning av livsmedel handlar §§ livsmedelsstadga. UppgifteUer påskrift på viss vara eller kärl, flaska, burk, kartong eller annanförpackning, i vUken varan saluhålls, skall anbringas på ett tydligt, lätt iögonen fallande och varaktigt sätt. Märkningen skall göras antingen pålivsmedlet eller förpackningen eller på etikett som sätts på varan (27 §). Livsmedelsom saluhålls i detaljhandeln i förpackat skick skall som regel vara märkt påförpackningen med uppgift om innehållets benäraning och ora tillverkarens,förpackarens eller säljarens naran eller firraa och hemvist. Om namnet ellerfirraan avser annan än tUlverka-ren eller förpackaren, skall uppgiften föregåsav orden "tillverkad för", "distribuerad av" eUer liknande(28 §). Livsraedel som är förpackat ulora riket får i stället för närandanaranuppgifler vara försett raed exportörens eUer importörens namn eller firmaoch hemvist (29 §). Förpackning med runmärkt mejerismör eller margarin får istället för namnuppgifterna förses med särskilt ursprungsmärke som fastställsav jordbruksnämnden (s. k. U-raärkning) (30 § 3 raora. ).Livsraedelsför-packning skall vidare vara märkt raed uppgift om innehålletstotala vikt vid förpackningslUlfällel, dock inte bmtto för netto. Om innehålletuteslutande eller huvudsakligen är flytande, får i stället anges volymen (28§). Spritdrycker,vin samt raall- och läskedrycker undantas från raärk-ningsbesläinraelserna i 28och 29 §§.