prop · FU0361 · 1971-12-31 00:00:00 — Flera remissinstanser anser del tillräckligt atl enligt CodexAUmentarius Comraission's rekomraendationer ange ingredienserna endast ifallande storleksordning. Jag anser emellertid all en uppgift om dengenorasnitlliga kvantiteten av ellerproportionerna raellan ell livsraedels beståndsdelar sora regel ar nödvändigför all konsumenterna skall få en riklig uppfattning ora livsmedletssararaansättning. Vissa reraissinstanser anser all alla livsmedelstillsatser idetalj bör deklareras på livsmedelsförpackningarna. Denna fråga bör enligtrain raening prövas i saraband raed godkännande av livsraedelslillsals. Det nuvarande kravet pådeklaration i vissa fall av arten och mängden av näringsäranen bör såsora LSKföreslagit kunna utvidgas all gälla alla slags livsraedel. DeklaralionspUktbör dock gälla endasl i de fall då elt livsraedel saluhålls under uttryckliguppgift att det innehåUer ell särskilt slags näringsärane. Med tanke på att deflesta livsmedel av naturen innehåller näringsäranen anser jag atl krav inlebör ställas på uppgift ora den exakta halten därav i varje vara. Den naturligahallen av elt deklarerat näringsärane bör därför få anges i så rättvisandegenomsnittsvärden sora raöjligl. LSK:sförslag att utvidga den nuvarande deklaralionspliklen för barn-och dielraatäven lill andra typer av livsraedel, sora säljs under uppgift att de ärsärskilt lärapade för vissa kategorier människor, har mottagits mycket positivtav många remissinstanser. Som LSK framhållit blir det allt vanligare alt vissaprodukter vid marknadsföringen på de raesl skiftande sätt betecknas soralärapliga för barn, åldringar, blivande raödrar, diabetiker, raänniskor medolika sjukdoms- eller Irötthetssymlom, personer som besväras av över- ellerundervikt ra. Ofta är uppgifterna överdrivna och tiirägger produkternabetydligt bättre egenskaper än de i själva verket har. För atl vUseledandeuppgifter skall kunna undvikas synes det viktigt atl dessa s. k.specialdestinerade livsraedel först granskas på elt objektivt och sakkunnigtsätt innan de får saluhållas. Jag förordar därför alt tiUstånd skall krävas föratt livsraedel skall få saluhållas under uppgift att det är särskilt lämpat förmänniskor med behov av särskUd kost på grund av ålder, sjukdora eller annatförhållande. Den centrala livsmedelsmyndigheten bör i sådana ärenden samrådamed . TiUständ bör förenas med villkor all inle bara arten utan'även hallen av produkternas beståndsdelar deklareras. Det torde i regel varatillräckligt all kvantiteten av en viss ingrediens anges med genomsnittsvärdeti en hel produktionsserie. Innehållsdeklarationerenligt den nya lagstiftningen komraer alt förete likheter raed de s. k.varufakla, sora läranas på vissa Uvsraedelsförpackningar enligtVarudeklaralionsnärandens regler. För atl konsuraenterna inle skall förvUlasanser jag liksom LSK del vara viktigt all uppgifterna enligt dessa båda systerai möjlig mån saraordnas. Behovet härav har vitsordats av alla remissinstansersora yttrat sig i denna fråga. Varudeklarationsnäranden har eraeUertid avstyrktLSK:s förslag att nämnden, innan den fastställer normer för varufakla om livsmedel, skall underställa frågan den centrala livsraedelsrayndighetens 1971: 61 198 prövning.Nämnden har i stället föreslagit att denna myndighet får lärana sina synpunktergenora reraissyttrande. Jag kan förorda en sådan ordning. I1951 års livsraedelsstadga finns inga generella krav på atl livsmedel skallraärkas raed uppgift ora hur länge de kan beräknas hålla sig. Efler stadganstillkorasl har det eraeUertid blivit allt vanligare alt förpackade livsraedelmärks med datum, utvisande när de har tiUverkats eller förpackats eller när desenast bör säljas eUer förbrukas. På förpackning med konsurationsrajölk angesi regel rekoraraenderad sista försäljningsdag. LSKföreslår alt hållbarhelsmärkning blir obligatorisk för öralåligafärdigförpackade livsraedel. Härraed avses varor sora beräknas inte kunna hållasig raer än . Två valfria systera förordas av LSK, antingen uppgift oraberäknad sista förbrukningsdag eller uppgift ora livsraedlels förpackningsdagoch dess beräknade hållbarhetstid efter . Alla hållbarhetsmärkla varormåste förses med en förvaringsanvisning. Samtligareraissinstanser har tillstyrkl atl hållbarhetsmärkning blir obligatorisk. Ävenjag finner en sådan märkning vara synnerligen angelägen i konsumenternasintresse och förordar att den införs. Märkningen bör gälla livsraedel som haren begränsad hållbarhelstid. sådan raärkning är del svårt förkonsuraenlen all rätt kunna bedöma hur länge livsraedel håller sigkonsuralionsdugliga. Livsraedlen säljs ju nuraera lill övervägande del ifärdigförpackat skick i självbeljäningsbutiker och varken försäljningspersonaleller konsuraenter får tillräcklig raöjlighet all närraare granska varornasverkliga beskaffenhet. Sjrftet med hållbarhelsraärkningen bör vara att läranakonsumenterna lillfredsslällande upplysning om när livsraedlen senast kanförbrukas ulan all fara finns för all de undergått någon försäraring avväsentiig betydelse. Sora LSK föreslagit är det emellertid nödvändigt atthåUbarhetsmärkningen korapletteras med en tillfredsställande anvisning hurförpackningen skall förvaras (förvaringsanvisning), ora iakttagandet därav kanvara av betydelse för livsraedlels hållbarhet. Denärraare föreskrifterna om håUbarhelsmärkning bör raeddelas av Kungl. Maj:leller den centrala livsraedelsrayndigheten. Härora viU jag i della sammanhanganföra följande. Märkningen bör i allraänhel orafatla livsmedel som kan antasbli otjänliga lill människoföda inom efler förpackningen.Exempel på sådana livsmedel är kött, charkuterivaror, fisk, mejeriprodukter,ägg, färdiglagade raalräller och bredda smörgåsar. Till de livsraedel sora bör hållbarhelsraärkasfår också räknas vissa varor sora kan bli direkt skadliga efler , om Prop.1971: 61 199 deuppenbarligen är avsedda all kunna förvaras av konsumenterna längre lid. Bedömningenav ell livsraedels hållbarhet får närraast ankoraraa på förpackaren ellertillverkaren. I fråga ora iraporterade livsraedel blir den som först saluhållervaran inom landet, i regel den svenske importören, skyldig atthållbarhelsraärka. Somförat antytts är förvaring av livsraedlel enligt förvaringsanvisning enväsentlig förutsättning för all den angivna hållbarhetsliden skall visa sigriklig och innebära en garanli för alt livsmedlet håller sig . Denna anvisning bör därför vara noggrant utformad och t. ex. ange dentemperatur vid vUken ett livsraedel skall förvaras. Förvaringsanvisning börraeddelas även för livsmedel som är hållbara längre lid än , omförvaringssättet är av betydelse för livsmedlets hållbarhet. Av syftet raedförvaringsanvisning följer även alt den skall iakttas av den sora yrkesraässigthanterar ell färdigförpackat livsraedel. Detta innebär en ytterligare garantiför all etl livsraedel, oavsett om hållbarhetslid är angiven, förvaras på rällsätt innan del når konsumenten. Ifråga om hållbarhetsmärkningens utformning har så gott som saratligareraissinstanser avstyrkt LSK:s förslag att det skall vara raöjligt atl väljamellan två alternativ. Jag kan i huvudsak ansluta mig lill re-raissinslansemasuppfattning. Reraissinslanserna har oUka raeningar ora vilket system som börtUlärapas för håUbarhelsraärkningen. Soraliga förordar märkning med enbart denberäknade sista förbmkningsdagen, andra rekommenderar märkning medförpackningsdagen och beräknad hållbarhetstid därefter. Även andra förslag harframförts. Vid övervägande av olika förslag har jag funnit starka skäl talaför en märkning med sista förbrukningsdag. Därmed avses den dag då etllivsmedel, efler förvaring i obruten förpackning enligt förvaringsanvisningen,beräknas kunna senast förbrukas ulan fara för atl livsmedlet då är otjänligttill raänniskoföda. Uppgiflen ora sista förbrukningsdag är i allraänhel enkelatt lärana och raest bekvära för konsuraenlen. För all raan skall få enuppfattning också ora hur färskt ell färdigförpackat livsraedel är bör uppgiftdessutora läranas ora förpackningsdagen. Jag förordar därför atlhållbarhelsraärkningen anges med den beräknade sista förbrukningsdagen, soraregel kompletterad raed förpackningsdagen. Enligt LSK:s förslag skallhalvkonserver eller kylkonserver, sora de nuraera ofta kallas, inlehållbarhelsmärkas ulan endast förses raed förvaringsanvisning. Eftersomhållbarheten hos sådana konserver otvivelaktigt är begränsad, bör de enligtrain raening håUbarhelsraärkas på samma sätt som 30-dagarsvaror. Remissinstansernahar inle hafl någon erinran mot LSK:s förslag lill ett särskUt system förhållbarhetsmärkning av färdigförpackade djupfrysta varor. Även jag ansluterraig liU förslagel. 1971: 61 200 därförförses raed uppgift ora beräknad hållbarhetslid vid olika förva-ringssätt efterkonsuraentens inköp. Undanlag från kravet påhållbarhelsraärkning av livsraedel bör raedges endast om stora praktiskasvårigheter kan anses möta alt utföra raärkningen och det är acceptabelt frånhygienisk synpunkt. Undantag bör dock generellt kunna ges för mjukt bröd ochvissa vegetabilier som är förpackade i helt genomskinliga material. Sora jag tidigare antyttkan raan räkna raed atl livsraedel, för vilka inle komraer all gälla krav påobligatorisk hållbarhelsraärkning, koramer all frivUligt förses medhållbarhelsraärkning. För atl allraänhelen inle skall förvillas av olikasyslera för hållbarhelsraärkningen bör den frivilliga raärkningen ulföras påsararaa sätt som den obligatoriska. Flera remissinstanser harpåpekat att LSK:s förslag inte utesluter ommärkning av hållbarhetsmärkla varor.De anser atl sådan inle bör få ske. Också enligt min mening skulle möjlighetalt förse ett redan hållbarhetsraärkl livsraedel med uppgift om en nyhållbarhelstid kunna allvarligt rubba förtroendet för helahållbarhetsmärkningssystemet. Syftet med raärkningen skulle därmed ocksåförfelas i stor utsträckning. Jag föreslår därför förbud i livsraedelslagenraot alt efler utgången av hållbarhetsliden saluhålla färdigförpackat livsmedeli förpackningen, ommärka det med förlängd hållbarhetstid eller omförpacka det.Om livsraedlen efler hållbarhelslidens utgång och sedan förpackningen brutitsfyller de hygieniska kraven bör hinder inte föreligga atl använda dessa soralivsraedel. Förekoraraande avarter av en sådan ordning bör vederbörandetUlsynsrayndighel kunna korama tUl rätta med. I den raån de relurneras för atlingå i andra livsmedel gäller reglerna ora livsmedels beskaffenhet ra. 4.8Nya livsmedelstyper och ersättningsprodukter Enligt1951 års livsraedelsstadga är benäraningarna på vissa vanliga livsmedelskyddade så lUl vida att andra varor inle får saluhållas under sådanben"äraning. Produkter raed annan sararaans'ätlning än naturlig rajölkeller naturligt sraör får exerapelvis inte kallas rajölk eller smör. Däremotfår en vara säljas under beteckning vari skyddad benämning ingår om detfraragår atl varan är ersättningsmedel för ett livsraedel med skyddadbenäraning. I stadgan finns vidare detaljerade föreskrifter ora benäraning ochsararaansättning för olika livsraedelstyper såsom margarinvaror, korv ochandra charkuterivaror, saft och sylt m.fl. EnligtLSK bör den nya livsraedelslagstiftningen inte skydda vissa slags produkterraot konkurrens från andra varutyper med samma användningsoraråde. Delta ansesha särskUd betydelse i förhåUandet mellan konventionella livsraedel och nyalivsraedelstyper sora är avsedda atl kunna ersätta dessa. Därför föreslås bl.a. all de nuvarande bestäm- 1971: 61 201 melsernaom raargarinvaror skall upphöra all gälla. För alt säkerställa redlighet ihandeln raåste eraeUertid enligt LSK livsmedlens beteckningar vara sådana, attkonsumenten inte blir vUseledd utan kan särskilja produkter som liknarvarandra. EnUgt LSK:s uppfattning bör därför i konsumentupplysningens intressefastställas särskUda beteckningar för vissa slags livsmedel. För produkterraed annan sararaansättning eller beskaffenhet i övrigt än sådana slag avlivsraedel skall beteckningen i princip inte få användas. Dereraissinstanser sora yttrat sig härom har genomgående anslutit sig lillförslagel. Som jag tidigarefrarahållit sker f. n. en myckel snabb produktutveckling pålivsraedelsorarådel. De konventionella livsmedlen vidareutvecklas samtidigtsom nya eller förändrade livsraedelstyper arbetas frara. Den nya lagstiftningenbör inle innehålla bestäraraelser sora syftar till att skydda vissa livsmedelmot konkurrens från andra varor raed samraa eller liknande användningsoraråde.Principen bör vara all inga andra restriktioner uppställs, vare sig för garalaeller nya livsraedelstyper eller för produkter, som är avsedda att ersättadera, än sådana sora kan raotiveras av livsraedelshygieniska ellernäringsraässiga skäl eller eljest raed hänsyn tUl konsuraenlernas intresse. Denuvarande bestämmelserna om tillverkning och raärkning av raargarinvaror,vilka lUlkorarait huvudsakligen som etl skydd för vissa traditionella raejeriprodukter,bör därför upphävas. De nya livsmedel somförekommer skUjer sig ofta inle märkbart i utseende eller sraak från dekonventionella livsmedlen. De kan erael-lertid vara uppblandade med råvaror,sora konsuraenterna inle har anledning räkna med och som inle går att upptäckaannat än vid en la-boratorieanalys. Exerapel härpå är vissa maldaköllprodukter, som blandats med sojaprolein, och läskedrycker med syntetiskasraakäranen i stället för naturlig fruktsaft. Andra nya livsraedelstyperskiljer sig påtagligt från de traditionella varor sora de ofta är avsedda allersätta. Som exempel kan nämnas mjölk- eller gräddllknande produkter, sora äruppbyggda huvudsakligen på vegelabUiskl fett, och köllliknande produktertillverkade nästan uteslulande av vegetabiliska i stället för aniraaliskaråvaror. Med hänsyn lUl vad jaganfört i avsnittet 4.6 är det av stor vikt alt sådana livsraedel, som jag nunärant, raärks raed noggranna uppgifter om deras väsentiiga sararaansättning.Av betydelse är också all varabeteckningen är sådan atl raan inte av raisstagförväxlar t. ex. en ny produkt med en annan raera välkänd. Det av mig förordadesystemet raed särskilda beteckningar, som skall vara förbehållna vissalivsmedel, får därvid stor betydelse. I likhet med en enig remissopinionansluter jag raig därför till LSK:s förslag ora förbud all använda sådan vambeleckningför livsraedel sora inle har den saramansältning eller beskaf- 7t 1971.1 saml. fenheti övrigl som ett livsmedel, för vilket beteckningen förbehållits. Sararaaförbud bör, såsora veterinärstyrelsen fört på tal, gälla för användning avannan livsraedelsbeteckning som blivit allraänl vederlagen för visstlivsraedel. EnligtLSK bör det vara möjligt atl saluhålla nya varor under benämning elleruppgift, i vUken en förbehåUen beteckning ingår eller som antyder likhetdärmed. Enligt LSK bör det då vara tillåtet all upplysa t. ex. om att en nyprodukt kan användas på samraa sätt sora eller i stället för livsraedlel raedden skyddade beteckningen. Den nuvarande raöjligheten atl kalla en vara förersättningsmedel för en annan föreslås emellertid upphöra. Förutsättning föratl få saluhålla elt livsraedel under benäraning eiler uppgift vari ingårskyddad beteckning bör enligt LSK vara atl särskilt medgivande lämnats. Deflesta reraissinslanserna har inle hafl några invändningar mol LSK:s förslag. Jagansluter raig i princip lill LSK:s förslag. Del bör sålunda vara förbjudet atlför livsraedel sora inte uppfyller kraven på särskild beskaffenhet begagnabeteckning sora förbehållits visst slag av livsmedel. All förbjuda uppgift raedvisst innehåll eller viss utforraning av beskrivande art för användningen avden ifrågavarande produkten anser jag inte vara raöjligt. Del lorde inle varasvårt atl i sådani faU hitta på någon annan likartad beskrivning. I detlasararaanhang vUl jag erinra ora de raöjligheter sora lagen om otillbörligraarknadsföring ger atl övervaka handeln raed sådana varor och komraa lUl rättamed missförhållanden. Enligt rain mening bör raan därvid godla att en varasaluhålls under uppgift alt den kan användas sora eller på liknande sätt soraell annat livsmedel. En sådan upplysning innefattar ju inle någon annanjäraförelse eller likhet raellan livsraedlen än just självaanvändningsområdet. LSKhar föreslagit att förbud skall kunna raeddelas all saluhålla vissa livsraedelutan särskilt tillstånd, ora det är synnerligen påkallat från hälso- ochnäringssynpunkt eller för atl säkerställa redlighet i handeln meJ livsmedel.Förslaget har avstyrkts av NO raen tillstyrkts eller läranats utan erinran avövriga remissinstanser. Sora LSK anfört kan vissa nya varor sora är avsedda allanvändas på samraa sätt sora redan välkända livsmedel ha en från kostsynpunkloläraplig sararaansättning. Sådana varor kan på grund av ell lågt pris koraraaatl utgöra väsentlig kost för exerapelvis barn eller pensionärer. En sådanutveckling kan givelvis inle godtas ora del blir fråga ora ersättningsraedelför livsraedel, sora näringsfysiologiskt är särskilt betydelsefulla och sorado-rainerar vår dagliga kost, t. ex. mjölk, kött, sraör och margarin. Om manersätter sådant livsraedel raed en liknande vara sora har mindre lärapligsammansättning, finns risk för alt man får en otillräcklig tillförsel av denäringsämnen, som den naturliga varan har men som ersättningsprodukten saknar.Med hänsyn till vad jag nu har anfört föror- 1971: 61 203 darjag atl i livsmedelslagen las in en bestämmelse om alt Kungl. Maj:t eller dencentrala livsraedelsrayndigheten får befogenhet all förbjuda eller föreskrivavillkor för hantering eller införsel tUl riket av visst slags livsraedel.Förutsättning härför skall dock vara att det är påkallat från hälso- ellernäringssynpunkt. Jag vill understryka all sådan föreskrift bör meddelas endastora starka skäl föreligger. Men redan nu vUl jag närana alt sådani lillslåndbör krävas beträffande rajölkUknande vara saml annat sraörliknande fett änmargarin och köttiiknande vara. LSK:s förslag atl sådan föreskrift också skallkunna meddelas, om det är påkallat för atl säkerställa redlighet i handeln, kanjag inle biträda. Dessa synpunkter torde kunna tiUräckligt tUlgodoses raedtillärapning av lagen om otillbörlig marknadsföring. Enligt1951 års livsmedelssladga gäller atl livsraedel skall hanteras så atl de inleförorenas eller blir otjänliga lill raänniskoföda. I anslulning härtill gesföreskrifter ora all gifter och andra varor eller äranen, sora kan göralivsraedel otjänliga eller ge dera fräraraande lukt eller sraak, inte fårförvaras tiUsararaans raed livsraedlen. Vidare finns bestäraraelser orabeskaffenheten av den utrastning och del vatten, som används vidlivsraedelshantering, och ora transport av livsraedel raed fordon. Därutöverinnehåller norraaUivsraedelsordningen detaljregler ora hantering av livsraedelsaral pastöriseringsförfattningarna särskilda föreskrifter ora värraebehandlingav rajölkprodukler. LSKföreslår all den nuvarande grundregeln för hantering av livsraedel behålls menatl den skärps i vissa hänseenden. Förslagel har inte mött några väsenlliga erinringarfrån reraissinslansernas sida. Ävenjag ansluter raig i princip till LSK:s förslag och förordar en bestäraraelse ilivsmedelslagen av innehåll all vid hantering av livsmedel skall sådanaförsiktighetsmått iakttas och i övrigt förfaras så, alt fara inle uppkoraraerför alt livsmedlet förorenas eller blir otjänligt till människoföda. Sora jag närant vidbehandlingen av frågan ora hållbarhelsraärkning skall den som yrkesraässigthanterar etl livsmedel, sora försetts raed en förvaringsanvisning, vara skyldigall iaktta anvisningen. Reraissinslanserna har också lagt stor vikt härvid.Denna skyldighet följer av den allmänna hanteringsbeslämraelsen sora jagtidigare förordat. Denallraänna bestäramelsen ora hur livsmedel skall hanleras fordrar närraare tillärapningsföreskrifter.Sora LSK frarahållit kan det ibland vara raera ändamålsenligt atl meddelasärskUda föreskrifter om hantering av etl visst slags livsraedel än attfastställa en livsraedelsslandard. Det synes också kunna vara lämpUgt attförena en livsmedelsstandard med vissa hanleringsföreskrifler. LSK har i detlasararaanhang föreslagit ändrade bestäraraelser ora paslörisering avrajölkprodukler och 1971: 61 204 glassvarorsamt nya bestämmelser om paslörisering av vissa äggprodukter. LSK har vidareföreslagit föreskrifter om hantering av bl. a. djupfrysta varor, fjäderfä ochfisk saml infrysning av livsraedel. Jag kan i aUl väsentiigt biträda dessaförslag. Däreraot kan jag inte ansluta mig till ell förslag allkonsurationsrajölk alllid skall tillhandahållas i obraten originalförpackning,ora mjölken serveras sora dryck. obligatoriskt sådant syslem kan föranledahöjda konsumtionspriser liksora också större raängder avfall i förra avförpackningar. Det är sannolikt att dessa negativa effekter inle uppvägs avväsenlliga livsmedelshygieniska fördelar. Ilikhet raed vad sora gäller enligt stadga föreslår LSK besläramelsersom reglerar förvaring av andra varor tillsamraans med livsraedel. Förslagetinnebär alt livsraedel inte får förvaras tiUsararaans raed vara som kan antastillföra livsmedlet fräraraande ärane eller ge del främmande lukt eller sraakeller göra del otjänligt. En sådan reglering behövs även i fortsättningen. Engrundläggande bestäraraelse härora bör tas in i lagen. Beträffande det närmareinnehåUet i en sådan reglering har LSK lämnat vissa förslag. Jag finner dem iallt väsentligt ändaraålsenliga. Särskilt viktigt synes vara all föreskrifterraeddelas om all keraisk-tekniska varor, bl. a. i detaljhandeln, alllid skallvara förpackade och hållas väl avskilda från livsraedel. Sararaa bör gälla förhund- och kallraal. Vissa livsraedel såsom fisk, bär, grönsaker och rotfrukterbör av hygieniska skäl hållas väl avskilda från andra oförpackade livsmedel somär särskUt ömtåliga, t. ex. köttvaror. Vad SJ anfört i sill remissyttrande börsåvitt raöjligt beaktas så atl onödiga svårigheter inte koramer alt uppslå vidolika slags transporter. Eftersom transportapparaten lill stor del används förett mycket skiftande varusortiment, skulle det vara raest praktiskt att lösade aktuella problemen genora skärpta besläramelser om erabaUering av varorna. LSKfrarahåller vidare all del finns vissa varor, sora är direkt hälsofarligaeller vars förekorasl eller användning tiUsararaans raed livsraedel av annanorsak raåste anses oläraplig. Sora exempel närans gifter, icke godkändalivsraedelslillsalser, bekärapningsraedel och andra fräraraande äranen. LSKföreslår i huvudsaklig överenssläraraelse med vad sora nu gäUer förbud mol atlanvända eUer förvara sådana varor eUer ämnen i lokal, där livsmedel hanleras,eller i ulryrarae sora står i direkt förbindelse raed sådan lokal. Vissaundantag bör emellertid medges. Jag biträder detta förslag. Den tidigareförordade bestämmelsen i livsmedelslagen bör gälla även sådana varor. som får raeddelas med slöd av en sådan bestäraraelsebör vara sådana, atl de inle hindrar den tekniska utvecklingen pålivsmedelsorarådet. LSKhar i huvudsaklig överenssläraraelse raed vad sora nu gäller föreslagitbestäraraelser om atl raaskiner, redskap, kärl och annan utrustning, somanvänds vid livsraedelshanlering, skall vara så beskaffade 1971: 61 205 atlvid deras anv'ändning i livsmedelshanteringen fara inle uppkommer för alllivsraedel blir otjänligt. Med stöd av den förordade bestäraraelsen ilivsmedelslagen bör meddelas närmare föreskrifter i della avseende. Förslagsom framförls i flera remissyttranden ora obligatorisk lypprovning och krav pågodkännande i fråga om utrastning som används vid tillverkning av livsmedel kanjag inle biträda raed hänsyn särskUt tiU att det inle lorde vara praktisktraöjligt all genomföra delta till rimliga kostnader. De nuvarande kraven påprovning av pastöriseringsapparater och glassmaskiner bör emellertidfortfarande gälla. I likhet raed LSK och flera remissinstanser anser jag atlman i stället får söka lösa uppkommande problem i dessa avseenden genom skärptkontroll och övervakning. Den centrala livsmedelsmyndigheten bör ju ocksåkunna utnyttja statens maskinprovningar och statens provningsanstall förprovning av olika utrustningsdetaljer.