prop · FU031 · 1971-12-31 00:00:00 — ÖEF beklagar mot denna bakgrund atl utredningen inte ansettsig ha möjlighet all föreslå något utöver att detta problem måste lösas frånfall till fall genom alt ÖEF preciserar behoven och framställer förslag lillåtgärd. /Exportföreningenframhåller att, bortsett från näringspolitikens allmänna syfte all stimuleraoch underlätta förelagens utveckling och anpassning lill förändradeförutsättningar, de tyngst vägande skälen för statiiga stödåtgärder förTEKO-industrierna torde sammanhänga medberedskapsöverväganden. Organisationerna för fram tanken på allstatsmakternas strävan atl upprätthålla produktionskapacitet i landet för vissafrån beredskapssynpunkl viktiga varugrupper kopplas samman med den statliga upphandlingen för mUitära och civilrailitära ändamål.Organisationerna konstaterar all den nuvarande handläggningen avförsvarsbeslällningar visserligen slår helt i överensstämmelse med gällandeprinciper för den statliga upphandlingen men går stick i stäv mot landetsberedskapspoliliska intressen. En bättre samordning mellan beredskapspolilikens mål och näringspolitiska medel bör enligt organisationernasmening kunna uppnås genom alt ÖEF tUldelas vissa raedel, eventuellt samlade ien särskild "beredskapsfond", avsedda atl trygga viss produktionskapacitet i landet genom atl möjliggöra inköp avvissa från beredskapssynpunkt betydelsefulla varor från tillverkare inom landet.Även andra beredskapsåtgärder såsom utökad statlig beredskapslagring bör enligt organisationernas meningövervägas. I sammanhanget erinras om atl försörjningslägel också i frågaom andra från beredskapssynpunkl känsliga varugrupper kan bli utsatt liU följdav den intemationella konkurrensen. Enligt organisationernas mening bör fråganom särskilda åtgärder för att trygga försörjningsberedskapen inom olika områdensnarast utredas. Kravet på en särskild utredning iberedskapsfrågan förs även frara av LO och . Arbetsmarknads- och regionalpolitiska åtgärder Utredningensuppfattning all de särskUda branschslimulerande åtgärderna måste kombineras raed insatser pådet arbetsmarknadspolitiska och regionalpolitiska planet får bred anslutningfrån remissinstanserna. AMS konstaterar bl. a. alt en ökning avarbetslösheten inora TEKO-sektorn varit iakttagbar . Antaletlöntagare som berörts av varsel var 3 200 och 2 700 under år1969. Under månadema januariseptember 1970 steg antalet lill 5 800. Del ärmot bakgrund av dessa siffror enligt AMS:s mening uppenbart atl en stimulanstill en ännu snabbare omställning i TEKO-industrin måste kombineras medkraftfulla arbetsmarknadspolitiska åtgärder. AMS instämraer bl. a. i utredningens mening atl man bör ytterligareutveckla de industriella be- Prop.1971:1 Bilaga 15 Industridepartementet 45 redskapsarbetenaför atl finna former som är avpassade efter de berörda gruppernassysselsällningsönskemål. Enligt LO:s uppfattning kommerarbetsmarknadspolitiken alt i betydande grad behöva inriktas på den äldrearbetskraften, eftersom denna utgör enrelativt stor andel inom många TEKO-företag. Härvid måste uppmärksarahetägnas åt alt förändra företagens konventionella anställnings- och rekryteringsprinciper. LO påpekar i sararaanhangel atl detar-betslöshetsmålt som utredningen använder inte är tiUfyllest soraindikator på de sociala konsekvenserna av strukturomvandlingen. De grupper som speciellt berörs av denna är till stora delarsådana som ofta inte omfattas av den traditionellaarbetslöshetsstatistiken. SAF instämmer i att beredskapsarbeten kanvara en tänkbar form för att sysselsätta dem som har svårast att klara sig påden öppna marknaden. I den mån sådana arbeten skulle anordnas i enskUdaföretags regi bör detta enligt föreningensmening anordnas helt på friviUig basis. Beredskapsarbeten bör dockendast komraa i fråga i de raesl svårlösta fallen. Det vore enligt föreningens uppfattning inle heller rimligt om de kvarvarandeTEKO-företagen skulle utsättas för konkurrens från statligt subventioneradberedskapsproduktion. Utredningens förslagatl det till AMS knyts en delegation eller kontaktgrupp med företrädare för branschorganisationerna ochparterna på arbetsmarknaden tillstyrks av flertalet remissinstanser sora yttratsig i frågan, däribland AMS, LO, TCO ochSACO. SAF och ifrågasätter däremot om problemeninom TEKO-industrierna är så speciella altde för sin lösning kräver en nyinrättad administrativ apparat. ÖEF påpekar att dentUltänkta delegationen även i samråd med överstyrelsen bör kunna beaktaförsvarsberedskapsmässiga önskemål. Delegationen bör enUgl ÖEF:s mening få i uppgift att vägasaraman allraänl näringspolitiska, regionalpolitiska, arbetsmarknadsmässiga och försvarsberedskapsmässiga synpunkter saml vidbehov föreslå åtgärder som kan få en mer bestående effekt när det gäller atttillgodose beredskapsbehoven inom TEKO-området. I anslutning till utredningens förslag omett regionalpolitiskt program för framhåller LO att en ensidigkoncentration av en viss bransch soraberörs av omfattande strukturomvandling till några få samhällen ochregioner medför att omställningsproblemen blir särskilt stora. Enligt LO måstedärför ur samhällets och löntagarnas synpunkt denensidiga lokaliseringen av TEKO-företag till exempelvis Borås-regionenbedömas som en nackdel. LO tillstyrker utredningens förslag och påpekar atlförutsättningarna alt i god lid planera och genomföra regionalpolitiskaåtgärder i delta sammanhang bör vara goda, eftersom man kanförutsäga utvecklingen inom de berörda regionerna. Prop.1971:1 Bilaga 15 Industridepartementet 46 ÄvenAMS framhåller angelägenheten atl åstadkomma ell mera differentieratnäringsliv i . i förordar livligt förslagenlill regionalpolitiskaåtgärder. anser atl detta program inle endast bör avse denindustriella lokaliseringen utan även högre undervisning saml övriga offentligaoch privata tjänster. I likhet med flera andra remissinstanser ifrågasätter utredningens prognos om elloförändrat antal TEKO-anställda i jämförtmed dagsläget. i erinrar i sitt remissvarom atl i länet situation utgör en parallell tUl utvecklingen iBorås. Del kan befaras attstrukluromdaningen inom TEKO-industrierna kommer att beröra Falköpings-områdetpå ett kännbart sätt under 1970-lalels första hälft. framhållerall dess egna ansträngningar all komma till rätta med situationen på ortenkommer atl behöva kompletteras med statiigt stöd i olika former. i bekräftar atlarbetsmarknaden inom Göteborgs-regionenf. n. kan betraktas som överhettad. framhålls atl brislen påarbetskraft framför allt hänför sig lill verkstadsindustrin, särskilt dentyngre, dvs. varven, bilindustrin och kullagerindustrin. En utflyttning av tung verkstadsindustri lill Borås-regionenskulle enligt uppfattning visserligen medföra en viss lättnad avarbetsmarknaden i men en sådan åtgärd skulle inlelösa del för båda regionerna gemensamma problemet alt finna nya sys-selsältningslillfällen för överskottet avkvinnlig arbetskraft. Med hänsyn härtill avstyrker alt ettlokaliseringsprogram utarbetas som innebär en överflyttning av lätt industrifrån till . Näringslivet i vårt land liksom i övrigaindustriländer är underkastat ständiga förändringar. Vid sidan avkonjunktursvängningarna påverkar den snabba tekniska utvecklingen och deskiftande konsumtions-mönstren konkurrens- och efterfrågesituationen förbranscher och företag och StäUer ständigakrav på flexibilitet och anpassningsförmåga hos dessa. Av särskild betydelse är de impulser som når vår ekonomi via delinternationeUa varuutbytet. Omfattningen av delta inflytande framgår avalt numera mer än 40 o/o av den samlade svenska industriproduktionen avsätts iutlandet. En motsvarande andel av den inhemska förbmkningen avindustriprodukter läcks genom inköp i andra länder. En ofrånkomlig följd av dehär berörda förhållandena blir atl de skilda närings-och industrigrenarnautvecklar sig olikformigl. Prop.1971:1 Bilaga 15 Industridepartementet 47 När marknads- och konkurrensbetingelsernaförändras snabbt och kraftigt samt omfattar stora vamområden kan särskilt svåraproblem uppkomma. Från näringspolitisk synpunkt kan en sådan utveckling mötas på olika sätt. Vid en internationelljämförelse kan två ytterlighetsal-temativ urskiljas. I del enaalternativet kan en övervägande passiv attityd tUl utvecklingen intas avslalsmaklema och sådana åtgärder undvikas som skulle kunna hindra eller bromsautvecklingen eller hjälpa berörda delar avekonomin lUl anpassning. sådant förhållningssätt motiveras i allmänhet medde långsiktiga fördelarna från resursfördelnings-synpunkt av attacceptera marknadskrafternas utslag, även om detta på kort sikt resulterar isvåra akuta problem för berörda sektorer och regioner. I det andraytterlighetsfallet kan politiken inriktas på atl neutralisera de krafter speciellt sådana som utgår från de internationella marknaderna som hotar denbeslående näringsstrukturen. Motiven anges i sådana fall ofta vara en önskanall skydda de utsatta sektorerna frånlönsamhels- och sysselsättningsslörningar till följd av "osund" konkurrensfrån andra länder och därigenom begränsa de sociala problemen på kort sikt. Ensådan politik kräver i allmänhet, för atl kunna fullföljas, långtgåendeprotektionistiska åtgärder som har en stark tendens alt bli permanenta. Utifrån de principer på vilka den svenskanärings- och handelspolitiken byggts uppframstår de nu angivna ylterlighetsalternaliven i lika mån som olämpliga. Medhänsyn till de hinder som faktiskt föreligger för arbetskraftens rörlighetmellan näringssektorer och regioner medför del första alternativet konsekventtillämpat atl en materiell slandardökning för konsumenterna i strid medgrundläggande jämlikhetsidéer köps lill priset av direkta välfärdsförluster förde personer som sysselsätts i drabbadenäringsseklorer och regioner. HärtUl kommer atl man vid en sådan politikriskerar alt förlora de delar av en industribransch, som med hjälp avbegränsade temporära statliga åtgärder skulle vara långsiktigt konkurrenskraftiga. Även det andra alternativet får vid konsekventtillämpning betänkliga följder,i delta fall knutna till den långsiktiga inriktningen av resursutnyttjandetoch därmed till den allmänna välståndsutvecklingen. Internationaliseringen avvårt näringsliv byggd på fördelarna av specialisering och arbetsfördelning har utgjort en av gmndfömtsätlningarna för de senaste decenniernas materiellautveckling. En huvudsträvan i den svenskahandelspolitiken har i konsekvens härmed varit alt, bl. a. genommedlemskap i och , åstadkomma ökade förutsättningar för ett fritthandelsutbyte mellan statema genom avskaffande eUer minskning av kvantitativaoch kvalitativa handelshinder. Långvarigt statiigt stöd till branscher som inleförmår hävda sig i den internationella konkurrensen skulle innebära ettallvarligt avsteg från denna politik och försämra fömtsättningarna för enfortsatt välståndsutveckling i landet. 1971:1 Bilaga 15 Industridepartementet 48 Mot denna bakgrundmåste ett huvudmål för den svenska näringspolitiken vara atl söka undvika nackdelarna av de angivnaalternativen, som den positiva syftningen i dessa med avseende på socialtrygghet för de anställda och långsiktig effektivitet hos näringslivet tastillvara. I stor utsträckning kan detta ske genom utnyttjande av de normalaarbetsmarknads- och regionalpolitiska medel som byggts upp ochsom successivt förstärkts. I de fall där en snabb försämring avkonkurrensläget för en hel bransch uppstår kan emellertid dessa metoder visasig otUlräckUga. Del blir i sådana lägen nödvändigt all vidta selektivaåtgärder för att söka lösa de mest akuta problemen och bidra tillnödvändig strukturell anpassning. Inte sällan krävs insatta åtgärderav skilda slag för all nå det åsyftade målet. När omställningsproblem raedsärskild kraft drabbar avgränsade geografiska områden kan de sektorpolitiskaåtgärderna behöva kompletteras med särskUda regionalpolitiska insatser. När jag tUlkalladeTEKO-utredningen skedde detta i syfte att mot bakgrunden av TEKO-industriernasaktuella problem få de lämpliga formerna för sådana näringspolitiska åtgärderklarlagda. TEKO-sektorns internationella konkurrenskraft har under 1950- och1960-talen successivt försvagats, vilket medfört en snabb importtUlväxt i förening med stark sysselsättningsrainskningoch omfattande företagsnedläggelser. Denna utveckling har inte varitbegränsad lill vårt land utan med varierande intensitet omfattat flertalet avde utvecklade industrinationerna. Jag angav idirektiven såsom en huvuduppgift för utredningen att undersöka TEKO-industriernas möjligheteratt under rådande internationella förhållanden framgångsrikt och varaktigtstärka sin konkurrenskraft genora fortsatt strukturell oravandling. I sitt framlagdadelbetänkande konstaterade utredningen alt den angivna huvuduppgiften krävdeen djupgående analys av marknads- ochslrukturförhållandena. Med hänsyn tUl de växande svårigheterna försvenska TEKO-företag fann utredningen det därför angelägel att lägga framförslag inom de områden där slutförandel av en sådan analys inle behövdeavvaktas. Detta ansågs vara fallet i fråga om denoffentiiga upphandlingen samt exportfrämjande- och ulbUdnings-områdena. Utredningens förslag utom vad avserupphandlingsområdel har med vissamodifieringar godtagits av statsmakterna. Fr. o. m. löpersålunda ett av kommerskollegium administrerat fyraårigt program för främjandeav den svenska TEKO-exporten. Vid () har elt likaledes fyrårigt program inletts för utbUdningsålgärder inomTEKO-industrierna. Utredningen har lagt frarasitt slutbetänkande. Jag konstaterar med tillfredsställelse att genomutredningens försorg ett om- Prop.1971:1 Bilaga 15 Industridepartementet 49 fattandematerial nu föreligger som belyser TEKO-industriernas situation ochutvecklingsförutsältningar i olika betydelsefulla hänseenden. Jag noterar också alt utredningen varit enig bådei sin bedömning av TEKO-industriernas framtidsutsikter och beträffandede förslag lill näringspolitiska åtgärdersom läggs fram i betänkandet. Dessa bildar tillsammans med de tidigarebeslutade åtgärderna pä export- och utbildningsområdena ett sammanhålletTEKO-program, som enligt min mening svarar mot branschens behov och deallmänna näringspolitiska riktlinjer som jag redogjort för i del föregående.Jag kommer i del följande all förorda all förslagen lill väsentlig delgenomförs. TEKO-industriernas allmänna läge inför 1970-talet Utan atl i detalj ta ställning till desiffermässiga prognoser för produktion,sysselsättning, utrikeshandel ra. m. som utredningen presenterar kan jag i allt väsentligt ansluta mig tUl desakkunnigas allmänna bedömning av TEKO-industriernas utvecklingsperspektivinför . Denna har inleheller mött några invändningar vid remissbehandlingen. Jag anser detsålunda sannolikt att den konkurrensnackdel för tillverkning av vissa slag av TEKO-produkter i , somvårt i förhållande till omvärlden höga kostnadsläge hittUls utgjort,kommer atl göra sig gällande med i stort sett oförändrad kraft under1970-talet. Som följd härav får man räkna med ett bestående importtryck inorastora delar av TEKO-sortimentet, vilket påviktiga varuområden kan komma att sammanfalla raed en försvagad tillväxt avden inheraska konsumtionen. De ekonomiska integrationssträvandena iförening med en fortgående standardhöjning i omvärlden kommer allskapa fömtsättningar för en avsevärd höjning av den svenska TEKO-exporten,främst av mindre priskänsliga artiklar.Sammantagna resulterar de nämnda tendenserna i gynnsammaste fall i en svagårlig produktionsökning för den samlade svenska TEKO-sektorn.Utvecklingen förväntas dock bli mycket olikartad för olika delar avTEKO-industrierna. Framtidsutsikterna är sålunda relativt gynnsarama förinduslrilextilsektorn, hemlextilsek-lorn och den lättare beklädnadssektorn,medan främst den s. k. tunga konfektionsindustrinhar all emotse betydande svårigheter. Även om produklivitetsutvecklingenjämfört med försvagas något, blir denegativa konsekvenserna för sysselsättningen betydande. Det ovan skisserade förloppet utgör påvissa punkter en fortsättning av utvecklingen inom TEKO-sektorn under1960-talet. Som påpekas av de sakkunniga har denna utveckling inle varitresultatet av tillfälligheter ellerspeciella orasländigheier utan utgjort en logisk följd av den allmänna ekonomiska utvecklingen i världen kombineradmed konkurrensinriktade näringspolitik och liberalahandelspolitik. Det sagda innebär omvänt atl del för atl radikalt ändrautvecklingsbilden för TEKO-industrierna skulle vara nödvändigt att vidtaåtgärder som skulle Prop.1971:1 Bilaga 15 Industridepartementet 50 stå i strid med de principer som enligt vad jag nyssanfört bör vara rikt-ningsgivandeför vår närings- och handelspolitik. Oavsett de induslri-och konsumentpolitiskabetänkligheter som kan anföras i sammanhanget är vidare de reeUa möjligheternaall lägga om den handelspolitiska kursen begränsade, vUkel jag kommer allutveckla i det följande. Den slutsats som måste dras och som nästan enhälligtgodtagits vid remissbehandlingen är därför all den tidigare skisseradeutvecklingen av den svenskaTEKO-industrin i sina huvuddrag bör accepteras. Branschens egna ansträngningaroch de näringspolitiska åtgärderna bör i detta läge syfta till all hjälpaförelag och anställda till anpassning inom ramen för den väntade allmännautvecklingen. Detta bör som jag framhållit ske efter två huvudlinjer. Ä ena sidan måste krafterna inriktas påall tillvarata de möjligheter som inom flera delsektorer och varuområdenföreligger för svenska företag all framgångsrikt hävda sig i deninternationella konkurrensen. Dessa möjligheter är erUigl min mening klart förhanden. Som utredningen framhåller innebär det förhållandel alt den svenskaTEKO-sek-lom totalt sett minskar ingalunda atl de individueUa förelagens utvecklingi samtliga fall måste följa samma mönster. Vissa omständigheter, såsom denintemationellt ökande konsumtionen och den med stigande välstånd växandedifferentieringen i konsumenternas efterfrågan, skapar nya tillfällen tUl expansion för sådana företag som kan tUlvarata fördelarnaav en ökad specialisering och därjämte förmår driva en raålraed-velenmarknadspolitik. Aandra sidan måste ansträngningarna inriktas på all såväl genom den normalaarbetsmarknadspolitiken som genom särskilda åtgärder skapa nya arbetstiUfäUenoch i övrigt underlätta anpassningen för de nuinom TEKO-branschen verksamraa personer, vUkas fortsatta ulkorast inombranschen äventyras av utvecklingen. Jag övergår lill all behandla de förslagsom utredningen lagt frara i nu angivna syften. Åtgärder för omstälhiing och företagsutveckling Utredningen motiverar enligt min raeningpå ett övertygande sätt behovet av vissa statliga oraställningsålgärder utöverdem som redan beslutats av för atl åstadkomraa den önskvärdaanpassningen av svensk TEKO-industri lill 1970-talels konkurrensvillkor. Som enförutsättning för atl den med exportfrämjandeprogrammet åsyftadeom-orienteringen skall bli framgångsrik lorde i många fall krävas atl förelagensamtidigt genomför en total översyn av sin sortiments- och funklionspolilik, organisatoriska uppbyggnad m. m.Såsom några av remissorganen framhållit är del i många fall nödvändigtall en sådan översyn innefattar överväganden om fusioner resp. samarbetebeträffande t. ex. produktutveckling eller marknadsföring med andra företag ibranschen Prop.1971:1 Bilaga 15 Industridepartementet 51 ellermed någon avnämare. Att kontinuerligt åstadkomma en dyliköversyn är visserligen en normal arbetsuppgift för varje företagsledning, ochhuvudansvaret för dess genomförande måste självfallet vila på förelagen själva.Vid bedömningen av TEKO-industriernas situation måste man emellertid beakta alt branschens långvariga svårigheter även hosmånga förelag med inneboende expansionsmöjligheter medfört ett läge, därvarken de organisatoriska resurserna för atl ta fram de nödvändigabeslutsunderlagen eller de finansiella möjligheterna atl verkställa önskvärdaförändringar föreligger. Jag finner delmed hänsyn härtUl lämpligt alt på del sätt som utredningen föreslagitkomplettera det nu löpande exportfrärajandepro-grammet med ell bidrags- ochgaranlisystem för omställning och företagsutveckling. Statligabidrag för omslällningsfrämjande åtgärder.Under del fr. o. m. /71 löpande fyraåriga exportprogrammet förTEKO-industrierna kan företag för väldefinierade exportprojekt erhålla statiigabidrag till vissa tröskelkostnader, främst olika typer avmarknadsundersökningar. Jag förordar atl delta bidragssystem i enlighet med utredningens förslag nu kompletteras och atl statligabidrag ställs lill förfogande för förelagsom önskar verkställa en översyn av det nämnda slaget men som inte haregna personella resurser för ändamålet ulan måste utnyttja utomståendeexpertis. Enligt utredningen finns flera typer av undersökningar, såsom ralionaliseringsundersökningar, organisationsundersökningar,marknadsundersökningar och fusionsundersökningar, för vilka behov av statligtstöd kan föreligga. Jag delar uppfattningen all inriktningen av de statligtfinansierade undersökningarna bör anpassas till den situation, i vilken delaktuella företaget befinner sig. Jag anser dock att undersökningarna bör ges enklar inriktning på de organisatoriska förhållandena, varvid särskUt frågorsammanhängande med dels företagens behovav specialisering, dels lämpligheten av mer eller mindre långtgåendesamarbete med andra tillverkare eller avnämare bör stå i centrum. Som framgårav den undersökning av den tyngre konfeklionsinduslrin som utredningen låtitgenomföra finns inom denna delsektor klaraindikationer på önskvärdheten av olika slag av specialisering respektiveföretagssamgåenden. Del är troligt all liknande förhållanden råder inom andradelområden. Jag vill i sammanhanget erinra om det arbete i syfte all åstadkommaen förbättrad struktur inom konfektionsinduslrinsom invesleringsbank inlett och som inågra fall visat sig framgångsrikt. Jag vill vidare understryka önskvärdhetenav atl initiera och uppmuntra projekt som syftar lill ell närmare samarbetemellan den svenska konfektionsinduslrin och de stora inköpsenheterna pådetaljhandelsområdet. Imotsats till utredningen anser jag inte atl rena marknadsundersök- Prop.1971:1 Bilaga 15 Industridepartementet 52 ningar bör bekostas med de här aktuella bidragen. Särskildamedel för marknadsundersökningarutomlands har som nämnts ställts lill förfogande i exportprogrararael. Även om det primära raålet förbidragssysterael självfallet måste vara all underlätta bildandet avlivskraftiga och expansiva förelag bör medel i undantagsfall kunna ställastill förfogande även för undersökningar som syftar till att klargöraförutsättningarna för nedläggning av driften vid ett företag. Om en sådanundersökning genomförs , innan ett akut nedläggningshot föreUgger, kanen avveckling av driften ora en sådan befinns nödvändig ske iordnade forraer, vilket har stora fördelar från social synpunkt. För bidragens beviljande bör itillärapliga delar sarama regler gälla som tidigare beslutats för motsvarandeåtgärder på exportområdet. Bidrag bör alltså kunna utgå med hela kostnaden förundersökningen i de fall denna ingår sora en del av ell klart utforraalomslällningsprojekt. I övrigl bör förundvikande av misshushållning tillses alt vederbörande företag bär enefter omständigheterna avpassad andel av kostnaderna. Bidragsbeslul bör avse ett bestärat totalbelopp som betalas ut iefterskott för gjorda utgifler allteftersom projektet framskrider. Såsomföreslagits av utredningen anser jag attden administrerande myndigheten själv bör kunna la initiativ tillundersökningar av lämpliga omställningsåtgärder. Utredningen har föreslagit attbidragsraöjligheten bör stå öppen även för sådana företag som har goda resurseroch därmed möjligheter att på egen hand åstadkoraraa en kraftfull satsning.