prop · FU03164 · 1971-12-31 00:00:00 — Företag som distribuerar varor enbart genomhemsändning bör sålunda undantas från denna skyldighet. Även andra fall kantänkas där undantag från skyldigheten bör göras. Jag förordar därför att Kungl.Maj:t eller myndighet som Kungl. Maj:t bestämmer, får medge sådant undantag.Jag tillstyrker också de föreslagna besfämmelserna om att vågen skall ha ettlämpligt utförande och vara uppställd på en för köparen lättillgänglig plats. Somett ytterligare led i konsumentskyddet föreslår att vågar och volymredskapsom används vid uppmätning i köparens närvaro liksom nu skall vara underkastadejusteringsplikt. Förslaget har inte mött erinran vid remissbehandlingen. Ävenjag anser att redskap som används vid mätning i samband med köpskall vara justerade. Jag föreslår därför justeringsplikt för redskap som användsför mätning av volym eller vikt vid försäljning av andra varor än sådana somsäljs i färdigförpackat skick. Någrainstanser riktar inv'ändningar mot att UME:s förslag till kontroll idetaljhandeln inte omfattar yt- och längdmätning. Den ytmätning som förekommeri detaljhandeln avser huvudsakligen handeln med skinn. Dessa är i storutsträckning uppmätta med ytmätningsredskap, som är befriade frånjusteringsplikt. Detaljhandeln med skinn har obetydlig omfattning. Någonolägenhet med de nuvarande förhållandena har inte påtalats. I fråga omlängdmätning, som görs i butiken, påpekar MJV, att en felmätning kan göra helavaran obrukbar för köparen, och att därför längdmått och helst också andra längdmätningsapparaterbör vara justerade. Som framhåUit, används längdmätningsredskap främst vidmätning av textilier. Också heltäckande mattor, slangar, li-noleum, m. m. mätsi allmänhet efter längd. I de fall där materialet är elastiskt blir en riktig m'ätningi hög grad beroende av det s'ätt på vUket den utförs. Huruvida redskapet ärjusterat eller ej torde däremot ha förhållandevis mindre betydelse. I regelsker mätningen i butiken dessutom med ett visst övermått. Det sagda visarenligt min mening att en justeringsplikt för redskap för yt- och längdmätninginom detaljhandeln knappast skulle medföra en effektiv kontroll på dettaområde. Jag ansluter mig därför tUl UME:s förslag att yt- och längdmätningsredskapinte skall behöva vara justerade inom detaljhandelsledet. UtveckUngen påområdet bör dock följas. Som MJV antytt, kan t. ex. stickprovskontroll av färdiguppmättakonsumentförpackade varor införas, om det skulle visa sig av behovet påkallat. Ominnehavare av yt- och längdmätningsredskap önskar en justering eller annan besfämningav dem, bör de emellertid ha möjlighet härtill. Anvisningar härom får meddelasav justeringsmyndigheten. 5,3Kvantitetskontroll inom andra områden än detaljhandeln Närdet gäUer övriga delar av mätningsområdet föreslår väsentligabegränsningar av justeringsplikten i förhållande tUl nuvarande bestämmelser. I fråga om handeln mellan näringsidkareanser att justeringstvånget kan slopas, eftersom parterna i regel har etteget intresse av exakta varumängder och därför kan förväntas själva se till attmätningen sker med rättvisande redskap. Enligt förslaget skall företagarna hamöjlighet att på friviUig väg låta justera redskapen eller få dem undersökta avmyndighet. Den övervägande delen avremissinstanserna delar UME:s uppfattning att en offentUg kontroU inte behövspå detta område. Av remissvaren framgår bl. a. att man inom stora delar avindustrin och handeln inte mots'ätter sig att nuvarande krav på obligatoriskjustering avskaffas. Flera instanser avstyrker emellertid förslaget. a.befarar man att möjligheterna tiU friviUig justering inte kommer att utnyttjasi tillräcklig utsträckning. För egen del vUl jag framhåUa att det vid handelmellan näringsidkare måste anses höra tUl god affärssed att använda redskapvarigenom garanteras att köparen erhåller den avtalade varumängden. Förparterna torde det vidare i de flesta fall vara angeläget att vid reklamationom brist i godset kunna anföra att mätning av detta skett med justeraderedskap. Med hänsyn härtUl och tUl att ett justeringstvång på ifrågavarandeområde för att bli meningsfullt skulle kräva en utvidgad och kostsaminspektionsverksamhet från samhällets sida ansluter jag mig till UME:s uppfattning.Jag förordar alltså att redskap, som används i handeln mellan näringsidkare,inte skall vara underkastade obligatorisk justering. Möjlighet bör dock finnasför innehavare av redskapen att få dessa justerade eller undersökta genomjusteringsmyndighetens försorg. De nuvarandeföreskrifterna att justerade kontrollredskap skall finnas tillgängliga vidmätning som sker för bestämmande av arbetstagares lön har inte på länge kommittill användning, eftersom hithörande frågor numera löses genom överenskommelsermellan parterna på arbetsmarknaden. föreslår att föreskrifterna skallupphävas. Någon erinran mot detta har inte gjorts vid remissbehandlingen. Beträffandemätning vid tjänster, som förekommer bl. a. i samband med visstransportverksamhet, föreslår också att justeringstvånget slopas. Ett parremissinstanser avstyrker förslaget. Eftersom dessa slags mätningar vanligeninte behöver vara så noggranna, finner jag i likhet med att det inte ärnödvändigt att kräva att redskapen på detta område skall vara justerade. Jagtillstyrker alltså att justeringsplikten avskaffas i fråga om mätning vidbestämmande av löneförmåner och tjänster. Mätning i offentlig verksamhet förekommer bl. vidberäkning av tull och skatt och vid vissa tjänster, t. ex. porto- och fraktavgifter.Justerade redskap används också på andra statliga områden, t. ex. inomluftfarten och lantmäteriverksamheten. Enligt UME:s förslag skall bestämmelserom användning av justerade redskap inte finnas i en allm'än lag om mått ochvikt utan i de föreskrifter eller anvisningar i övrigt som lämnats förverksamheten i fråga. Förslaget har i allmänhet tillstyrkts eller lämnats utanerinran av remissinstanserna. Från några håll anförs emellertid attjusteringsplikten i princip bör slås fast i lag. Enligt min uppfattning börföreskrifter om användning av justerat redskap vilka i många fall betingas avkrav på allmän säkerhet eller teknisk noggrannhet lämnas i administrativ vägså som föreslagit. Förförvarings- och transportredskap, som f. n. får användas ojusterade om de är påvisst sätt rymdmärkta, skall enligt gälla samma regler som för övrigaredskap. De blir sålunda underkastade justeringspUkt om de används idetaljhandeln eller, på grund av särskild föreskrift, i offentlig verksamhet.Remissinstanserna har inte haft erinran mot förslaget. Jag förordar att detgenomförs. VissasärskUda slag av mätare som är undantagna från obligatoriskjusteringskontroll, nämligen gas-, vatten- och elmätare, taxametrar och telemätare,föreslås av också i fortsättningen vara fria från justeringsplikt. Vidremissbehandlingen har emellertid från flera håll framhållits önskvärdheten aven obligatorisk kontroll eller någon annan slags tUlsyn för dessa slag avmätare. Kritiska synpunkter framförs också på den nuvarande utvecklingen motkollektiv mätning och debitering av förbrakningen av gas, vatten och elkraft.Även jag anser att någon form av kontroll kan behöva övervägas för nuifrågavarande typer av mätare. Tillräckligt underlag för att lägga fram förslagi denna fråga föreUgger emellertid inte f. n. Jag har för avsikt attytterligare utreda frågan. Ifråga om kvantitetskontrollen på andra områden än detaljhandeln föreslår jagalltså sammanfattningsvis att den obligatoriska justeringsplikten slopas förredskap, som används dels inom handeln mellan näringsidkare, dels vid mätningför bestämmande av arbetstagares lön och av vederlag vid tjänster. För redskapsom används i offentlig verksamhet bör föreskrifter ges i annan ordning än iallmän lag. Förvarings- och transportredskap bör vara underkastade samma reglersom övriga mätningsredskap. Dei det föregående framlagda förslagen innebär delvis vittgående liberaliseringari förhållande tUl nuvarande bestämmelser. Jag anser det bl. a. med hänsynhärtill viktigt att utvecklingen följs med uppmärksamhet. 5.4 Justeringoch efterföljande kontroll av redskap Inkomsternaav justeringsverksamheten tUlgodoförs statsverket och avses täcka de utgiftersom är förenade med verksamheten. De begränsningar av den obligatoriskajusteringsplikten som i det föregående föreslagits kommer sannolikt attinnebära en minskning av justerarnas arbete. Omfattningen av den frivilligajusteringen torde inte kunna beräknas med tillförlitlighet. I fråga om denefterföljande kontrollen av justerade redskap anser att vikter och målkärlockså i fortsättningen bör vara underkastade sådan kontroll. Även för vågarföreslås en efterkontroll. Remissinstanserna har inte haft någon erinran motförslaget. En vågkontroll i denna form gör den särskUda våginspektion obehövlig,som ålagts statens justerare i samband med en omorganisation av justeringsväsendetår 1949 (prop. 1948: 190, SU 1948: 136, rskr 1948: 296). föreslår attvåginspektionen avskaffas. Förslaget har med få undantag godtagits vidremissbehandlingen. Ocksåjag finner förslagen i fråga om den efterföljande justerings-kontrollenvälmotiverade och jag förordar att våginspektionen slopas. Justeringsverksamhetenbör även i fortsättningen vara självfinansierande. 5.5 Förslageti internationellt sammanhang Isitt betänkande (SOU 1965: 5) Måttenheter föreslog en förordning ommåttenheter, i vilken angavs grundenheter för mätning enligt det av för mått och vikt antagna internationella enhetssystemet SI. I nuförevarande betänkande vidhåller sin uppfattning att principiellaanslutning till Sl-systemet bör komma till uttryck i lagstiftningen. Enligt ettav utredningen upprättat förslag till kungörelse föreslås därför bl. a. attmätnings- och vägningsredskap för att kunna justeras skall vara inrättadeefter enheter som ingår i nämnda system. Självfalletkan flera skäl tala för att en tillämpning av Sl-systemet, som i praktikenredan förekommer på olika områden i vårt land, får en officiell förankring ilag. Möjligen skulle ett sådant ställningstagande redan nu från statsmakternassida underiätta användningen av systemet i vissa fall. Frågan kräver emeUertidytterligare undersökning och kartläggning av mätningen på olika områden ochbör inte avgöras i nu förevarande sammanhang. Jag vill vidare erinra omNordiska rådets rekommendation att vid en och samma tidpunkt införa systemet ide nordiska länderna. Detta samarbete kräver också förberedelser. Om ledningenav den metrologiska verksamheten anförtros en central förvaltningsmyndighet,kommer frågan om tillämpningen av Sl-systemet att ligga inom den myndighetensarbetsområde. 5.6 Denframtida verksamheten på det metrologiska området Ienlighet med den beslutade omlokaliseringen av viss statlig verksamhet (prop.1971: 29, InU 1971: 15, rskr 1971: 196) kommer mynt-och medaljtUlverkningen vidmynt- och justeringsverket att flyttas tUl . Med anledning häravaktualiseras frågan om myndighetstillhörighet för de återstående delarna avverksamheten, nämligen 'ädelmetallkontrollen och justeringsväsendet. Jagkommer senare denna dag att anmäla fråga om ny lagstiftning om handel med ädelmetallarbeten.Jag avser därvid att föreslå att verksamheten med äddmetallkontroll förs över tUlstatens provningsanstalt. När det gäller justeringsverksamheten, dvs.ledningen av justeringsväsendet samt handläggningen av ärenden om mått ochvikt och utförande av justeringar, föreslår att den förs över tUlprovningsanstalten. Jag tillstyrker förslaget och förordar att överföringensker . Detankommer på chefen för industridepartementet att lägga fram de förslag sombehövs för de sålunda planerade organisatoriska ändringarna i fråga om ädelmetallkontrollenoch justeringsverksamheten. Frågan om ett inrättande av ett metrologiskt råd m.m. torde få tas upp i detta sammanhang. UME:s förslag i detta hänseendeföranleder därför inte nu något ställningstagande från min sida. Författningsteknisktförordar jag i enlighet med UME:s förslag en lag som innehåller regler förkontroll av mått och vikt inom handeln, föreskrifter om tiUsyn överefterlevnaden samt straffbestämmelser. Bestämmelser om justering bör enligtbemyndigande i lagen meddelas av Kungl. Maj:t eller myndighet som Kungl. Härigenom kan föreskrifter om de allmänna villkoren lämnas av Kungl.Maj:t och mera detaljerade villkor för justeringen bestämmas av justeringsmyndigheten. I enUghetmed det anförda har inom upprättats förslag till lag ombestämning av volym och vikt. I1 § anges tUfämpningsområdet vara yrkesmässig handel med vara som säljs eftervolym eller vikt. Härigenom utesluts dels m'ätning som inte sker i handel, t.ex. i statlig förvaltningsverksamhet, dels mätning i privata förhåUanden. Meduttrycket att en vara "säljes efter volym eller vikt" avses detförhållandet att varan säljs efter ett visst pris per liter eller kilogram.Lagen omfattar också vara som är märkt med uppgift om volym eller vikt. Härmedavses både vara som enligt lag skall vara märkt med sådan uppgift och vara som frivUligtmärkts i detta hänseende. I2 § föreskrivs att stickprovskontroll skall företas från det allmännas sida ifråga om riktigheten av volym- eller viktuppgift på konsument- förpackningar.I paragrafen anges vidare hos vilka kontrollen kan företas och att den skallutföras av myndighet som Kungl. Kvantitetsuppgiftensriktighet bör bedömas efter förhållandena vid förpackningstillfället. I fråga om det krav sombör ställas på riktigheten av en mängduppgift och de felmarginaler som kantolereras vid en stickprovsundersökning enligt paragrafen bör dengenomsnittsprincip vara vägledande som förordats vid märkning medkvantitetsuppgifter enligt livsmedelslagen (prop. 1971: 61, s. 193) och sominnebär att den genomsnitUiga vikten eller volymen för ett visst antalförpackningar av en vara skall överensstämma med den genom märkningen uppgivnakvantiteten för den enskilda förpackningen. Såväl från den enskUdekonsumentens som från allmän synpunkt är det angeläget att den varumängd enförpackning uppges innehålla är riktig inom rimliga gränser. Ytterst får dettadock bli en tillämpningsfråga. Enligt 6 § skall den som utför stickprovsundersökningenligt 2 § ha fritt tUlträde till område eller lokal där vara förpackas,förvaras eller säljs. Detta innebär att kontroll skall kunna ske i alla led avdistributionskedjan. I 3 § finns bestämmelserom försäljning av varor som inte är färdigförpackade. I sådana fall skalljusterat redskap användas. Närmast avses sådana situationer när t. ex. kött,ost eUer frukt vägs upp i butik i kundens närvaro eller då bensin mäts upp påen bensinstation. Bestämmelsen är också tillämplig när varor säljs ellerlevereras i eller vid konsumentens bostad, t. ex. yrkesmässig kringföring av livsmedelfrån butiksbuss eller leverans av eldningsolja till fastighet. Vidareföreskrivs att redskapet skall användas så att köparen utan svårighet kanavläsa mätningsresultatet, dvs. vågen eller volymmätaren skall vara placerad påen plats där både kunden och försäljaren kan avläsa redskapet. Bestämmelsernai 4 § om kundvåg har kommenterats under avsnitt 5.2. I 5 § ges föreskrifter omtillsyn över att bestämmelserna i 3 § om redskap och i 4 § om tillhandahållandeav kundvåg efterlevs. Tillsynen avses i första hand utövas av den myndighet somhar att företa stickprovsundersökningar enligt 2 §. Enligt 6 § första stycketskall, utöver vad tidigare angetts, tillsynsmyndigheten ha fritt tillträdetill område eller lokal där mätningsredskap är uppställt. I andra stycketföreskrivs att den, hos vilken undersökning eUer tUlsyn sker, därvid skalllämna erforderligt biträde. föreslår att ansvaretför att en här i landet framställd konsumentförpackning innehåller den mängdsom anges på förpackningen skall åvila förpackaren, och att ansvaret i fråga omimporterade varor skall läggas på den svenske importören. Enligtlivsmedelslagen (1971: 511) åvUar ansvaret för märkning av livsmedel som färdigförpackatsinom landet förpackaren. Beträffande annat livsmedel har motsvarande ansvarlagts på den som först saluhåller livsmedlet inom landet. melsernaom märkning i livsmedelslagen och därtill knutna ansvarsbestämmelser fullföljeremellertid väsentligen andra syften än den kvantitetskontroll varom här ärfråga. I likhet med anser jag det lämpligt att ansvaret för riktigheten av m'ängdangivelsenpå importvaror läggs på importören, eftersom denne i regel har större möjlighetatt påverka och kontrollera varutillverkarens volym- och viktuppgifter än den somi ett senare led saluhåller varan till allmänheten. I 7 § lagförslaget hardärför upptagits de bestämmelser som föreslagit. Den som uppsåtligen lämnaroriktig mängduppgift på varuförpackning skall självfallet kunna bestraffasefter förevarande paragraf. FaU kan emellertid tänkas förekomma då gärningen istället bör bli straffbar enligt . Vidare kan fråga uppkommaom tUlämpning av straffbestämmelsen i livsmedelslagen (1971:511), enligt vUken(30 §) oriktiga uppgifter vid märkning av färdigförpackat Uvsmedel kanstraffbeläggas. För att nå en lämplig gränsdragning vid tillämpningen avsistnämnda bestämmelse och den av mig nu föreslagna straffbestämmelsen börföljande riktpunkter gälla. Sker undersökning som inte bara avser volym- ellerviktuppgift på ett färdigförpackat Uvsmedel utan omfattar också t. ex. varanssammansättning och hållbarhetstid, bör straffbestämmelsen i livsmedelslagenbli tUlämplig. Sker kontrollen däremot uteslutande av varans vikt eller volym,bör straffbestämmelsen enligt den av mig nu föreslagna lagen tUlämpas, alltunder förutsättning att inte är tillämplig. Förutom importör och förpackarebör också tillverkare, grossist och detaljhandlare kunna ådömas ansvar i defall då de enligt medverkansregler är att anse som medverkandetill brottet. I paragrafens tredje stycke föreskrivs sålunda att brottsbalkensmedverkansbestämmelser är tiirämpliga. Enligtparagrafens andra stycke kan den som uppsåtligen bryter mot bestämmelserna i 3eller 4 § eller inte fullgör vad som åligger honom enligt 6 § dömas tUl böter. Idetta sammanhang vUl jag erinra om de möjligheter till ingripande som lagen(1970: 412) om otUlbörlig marknadsföring erbjuder, om en förpackning kan ansesvilseledande. Med stöd av denna lag kan KO hos marknadsrådet utverka förbud fören näringsidkare att använda eller distribuera en förpackning som ärvilseledande t. ex. i fråga om mått-dier viktangivelser. Dennya lagstiftningen kommer att kräva ett betydande förberedelsearbete på detadministrativa planet. Lagen om bestämning av volym och vikt bör därför träda ikraft först . Underåberopande av det anförda hemställer jag att Kungl. Maj:t dels föreslårriksdagen att 1) antagaförslaget till lag om bestämning av volym och vikt, dels föreslår att 2) besluta att de uppgifter som f. n. ankommer påavdelningen för mått och vikt hos mynt- och justeringsverket skall överförastill statens provningsanstalt , 3) godkänna den omorganisation i övrigt avjusteringsväsendet som jag förordat. Medbifall till vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övrigaledamöter hemställt förordnar Hans Kungl. Höghet Kronprinsen-Regenten att tillriksdagen skall avlåtas proposition av den lydelse bUaga till detta protokollutvisar. BilagaUME:s förslag till lag om mått och vikt 1 § Denna lag äger tillämpning på yrkesmässig handelmed vara som säljes efter volym eller vikt (massa) eller som är märkt meduppgift om sådan mängd. 2 § Riktigheten av volym- ellerviktuppgift på vara, som är avsedd att tillhandahållas allmänheten i förpackatskick, kontrolleras av [] genom stickprovsundersökning. Sådanundersökning får företagas hos tillverkare, importör, förpackare, grossisteller detaljhandlare. 3 § Bestämmes i detaljhandeln volymeller vikt på vara i konsumentens närvaro skall justerat redskap användas.Redskapet skall därvid användas så att konsumenten utan svårighet kan avläsamätningsresultatet. Attredskap är justerat innebär att det undersökts och godkänts av myndighet samtförsetts med bevis därom. Bestämmelserom justering meddelas av Konungen eller myndighet som Konungen bestämmer. 4 § I lokal, där livsmedel säljes, skallaffärsinnehavaren tillhandahålla en särskild, justerad våg för den vägning somkonsumenten vill företaga. Sådan våg skall ha ett för ändamålet lämpligtutförande och vara uppställd på en för konsumenten lätt tillgänglig plats. 5 § Tillsyn över efterlevnaden av 3 §första stycket och 4 § utövas av []. 6 § Den som utför undersökning enligt 2§ eller utövar tillsyn enligt 5 § skall äga tillträde till område eller lokal,där vara förpackas, förvaras eller säljes eUer där mätningsredskap äruppställt. Denhos vUken undersökning eller tUlsyn sker är skyldig att därvid lämnaerforderligt biträde. 7 § Förpackare eUerimportör som uppsåtiigen eller av grov oaktsam het utbjuder till försäljning med oriktig volym- eller viktuppgift försedd vara som avses i 2 § dömes till böter om ej för gärningen är stadgat svårare straff i . Harflera medverkat tUl gärning som avses i första stycket, äger 23 kap. 4 och 5 §§brottsbalken motsvarande tillämpning. Tillböter dömes även den som uppsåtligen åsidosätter bestämmelserna i 3 § förstastycket, 4 eller 6 §§. 8 §Konungen eller myndighet som Konungen bestämmer får medge undantag från 3 § första stycket och 4 §. Dennalag träder i kraft den Genomlagen upphäves lagen (1934: 162) om mått och vikt. Propositionen .................................................. .... 1 Propositionenshuvudsakliga innehåll .................... 1 Utdrag av statsrådsprotokolletden .. 3 1 Inledning......................................................... 3 2 Nuvarande ordning............................................ 5 2.1 Författningarmed bestämmelser om mått och vikt 5 2.1.1 Måttenheter......................................... 5 2.1.2 Kontroll av mätnings- och vägningsredskap 6 2.1.3 Justering och efterföljande kontroU av redskap 6 2.1.4 Märkning av livsmedel............................. 8 2.2 El-, gas- och vattenmätare m. m.................... 8 2.3 Sl-systemet ............................................ 9 3 Mått- och viktkontroUen.................................... 9 3.1.1 Inledning.............................................. 9 3.1.2 KvantitetskontroU inom detaljhandeln ..... 10 3.1.3 KvantitetskontroU inom andra områden ändetaljhandeln 19 3.1.4 Justering och efterföljande kontroll av redskap 22 3.1.5 Förslagets författningstekniska utformning 23 3.1.6 Förslaget i internationellt sammanhang....... 23 3.1.6.1 Sl-systemet ............................. 23 3.1.6.2 Övrigt internationellt samarbete....... .. 24 3.2.1 Kvantitetskontroll inom detaljhandeln ..... 25 3.2.2 KvantitetskontroU inom andra områden ändetaljhandeln 30 3.2.3 Justering och efterföljande kontroll av redskap 35 3.2.4 Förslagets författningstekniska utformning 35 3.2.5 Förslaget i internationeUt sammanhang...... 36 3.2.5.1 Sl-systemet .............................. 36 3.2.5.2 Övrigt intemationellt samarbete........ .. 37 4 Den framtidaverksamheten på det metrologiska området 37 4.1.1 Samordning av den metrologiska verksamheten 37 4.1.1.1 Justeringsväsendets överförande till statens provningsanstalt 38 4.1.1.2 Metrologiskt råd ......................... 39 4.1.1.3 Nordiskt samarbete ..................... 40 5 Departementschefen......................................... 43 5.1 Inledning ................................................. 43 5.2 Kvantitetskontroll inom detaljhandeln ........... .. 44 5.3 KvantitetskontroU inom andra områden ändetaljhandeln .. 49 5.4 Justering och efterföljande kontroll av redskap . 5.5 Förslaget i internationellt sammanhang............. 51 5.6 Den framtida verksamheten på det metrologiskaområdet . . 52 5.7 Förslagets författningstekniska utformning........ 52 6 HemstäUan ................................................... 55 Bilaga.UME: s förslag till lag om mått och vikt.......... 56