prop · FU03122 · 1971-12-31 00:00:00 — Blandremissinstansema är del en allmän uppfattning att syftet med utredningensförslag om värdeutjämningsexpropriation är gott eftersom det behövs regler föratt upphäva den olikställighet som raed de av utredningen föreslagnaändringarna i BL uppslår raellan ägare av tomtmark och ägare av mark soraavsetts för allraänna ändaraål. Det förslag som utredningen har lagt fram föratt tillgodose delta syfle anses emellerlid på grund av de betydande nackdelarsom är förenade med desstekniska konstruktion inle kunna läggas lill grand för lagstiftning. Fleraav de kritiska reraissinslanserna anger vissa riktlinjer efter vilka problemetmed värdeutjämning borde kunna lösas. Elt förslag är alt ut-järaningsinstiluletutforraas sora ett skifte mellan ägarna till de fastigheter som ingår iplanområdet. Några remissinstanser anser att det bör övervägas om inte frågankan lösas genom lagstiftning om saraexploatering. En utväg sora anvisas ivissa yttranden är all vidga tillärapningsorarådet för reglerna i 70 och 113§§ BL. Elt sätt alt undvika vissa ölägenheter med förslaget skulle vara attbestäraraa ersättningen med utgångspunkt i markens värde före planläggningen,dvs. före offentliggörandet av det första planförslagel. På det sättet skulledet allmänna också kunna tillföras viss del av den värdeslegringsvinsl somuppkommer enbart genom planläggningen. Remisskritikenger enligt rain mening vid handen alt utredningens förslag är behäftat medbrister. En grundläggande svaghet synes vara alt det bygger på atl utjämningenskall åstadkommas genom alt komraunen löser in marken, faslän det är fråga ommark som koraraunen inle önskar förvärva. Utredningens antagande attölägenheterna härav praktiskt sett är sraå därför alt det skulle vara möjligtalt träffa uppgörelser med alla raarkägare före planläggningen synes vUa påalltför osäker grand. Myckel talar för alt detbehövs ett värdeutjäraningsinstilul i saraband raed planläggning. Det finnsemellertid enhgt min mening anledning överväga om inte frågan bör lösas eflerandra vägar än dem utredningen har följt. I vissa remissyttranden har antyttsolika raöjligheler tUl en lösning. Frågan är eraeUertid komplicerad och kaninle bedöraas på det underlag som finns tillgängligt utan kräver ytterligareutredning. Den har också nära saraband med de frågor som prövas av bygglagutredningen.Jag anser mig därför inle böra lägga fram något förslag tUlvärdeuljämningsregler i detla sararaanhang. 4.3.7.Följdändringar i annan lagstiftning. Utöver ändringarna i ExL och BL bör soraföljd av den ändrade utformningen av värderingsreglerna vissa justeringarföretas i den nya fastighelsbildningslagen. Även lagen (1970: 940) omförvallning av kyrklig jord, vilken träder i kraft ,innehåller i 24 § andra stycket en värderingsregel som ansluter lill nuvarandelydelse av 7 § ExL. Bestämmelsen motsvarar 2 § andra stycket lagen (1927: 1)angående tUlstånd till försäljning av kyrklig jord i vissa fall samt tUlupplåtelse av sådan jord under toratrält, vilken lag gäller tUl utgången av år1971. Den ändrade lydelsen av ExL aktualiserar frågan om ändring i den nunäranda regeln. Denna är emellertid av kyrkolags natur och en ändring kräveralltså kyrkoraötels medverkan. Med hänsyn härtill torde frågan få anslå tillsvidare. Sammanfattningsvisinnebär de ändringar i expropriationslagstiftningen som jag nu har förordaiföljande. Beträffande expropriationför lälbebyggelseända-m å 1 föreslås atl reglerna utformas så alt de möjliggören aktiv markpolilik. Två synpunkter har därvid varit vägledande. Denena är alt kommun i princip skall ha företrädesrätt tiU all raark sora behövsför lälbebyggelseålgärder och den andra all koramunen skall ha raöjlighet altförvärva raarken på etl tidigt stadiura. Koraraunerna föreslås i enlighethärmed få räll till expropriation för att få möjlighet atl förfoga över raarksom med hänsyn till den framtida utvecklingen krävs för tätbebyggelse eUerdärmed sammanhängande anordning. Denföreslagna regeln gäller såväl obebyggd som redan tätbebyggd mark. När delgäller del senare slaget av mark föreslås dock den begränsningen atlexpropriation får ske endasl om del med skäl kan antas att marken inomöverskådlig lid, varmed i huvudsak avses tider upp lill , komraer atlberöras av byggnads- eller anläggningsålgärd som är av väsentlig betydelse frånallmän synpunkt. För att understryka betydelsen av tomträllsinstilutel angessärskilt i förslagel alt expropriation kan ske för atl ge kommun möjlighet allupplåta mark med tomträtt. Värdeslegringsexpropriationär en ny exproprialionsgrund som föreslås införd. I fall då staten ellerkommun avser att inom visst område ulföra sådana byggnads- elleranläggningsålgärder som kan föranleda expropriation enligt expropriationslagenskall egendom i områdets omedelbara närhet kunna exproprieras. Enförulsällning härför är att de planerade byggnads- eller anläggningsåtgärdernamedför väsentligt ökat värde för egendomen i fråga eller annars avsevärt ökarmöjUgheterna aft utnyttja egendomen. Bestämmelsernaom expropriation för lälbebyggelseändamål och om värdeslegringsexpropriationblir enligt förslaget så vidsträckta att de helt läcker de nuvarande bestämmelsernaom zonexpropriation och tomlexpropriation i 44 och 45 §§ byggnadslagen. Dessabesläramelser föreslås därför bli upphävda. Med avseende påexproprialionsändamålen innebär förslaget slutligen atl nuvarande regler ibyggnadslagen ora expropriation till skydd för äldre bebyggelse som del avhistoriska eller kulturhistoriska skäl är angeläget att hålla i värdigt skicköverförs till exproprialionsl agen. Ersättningsreglernaär utforraade utifrån grandsalsen atl å ena sidan ingen bör drabbas avekonoraisk förlust på grund av att hans egendom las i anspråk genomexpropriation raen atl å andra sidan den exproprierande har ett befogatanspråk att inle behöva betala ersättning för sådana värden som tiUskapas genomhans egna insatser. Meddenna utgångspunkt föresliis regler i syfle all dämpa markvärdestegringen ochatt hindra att den exproprierande vid expropriation för tälbebyggelseändamålskall behöva ersätta värden sora har uppstått tUl följd av sarahällets egnainsatsei: och har samband med tätbebyggelse-Utvecklingen. Utgångspunkteni förslaget är att för fastighet som exproprieras skall erläggas en löseskiUingraotsva;rande faslighetens marknadsvärde vid tiden för expropriationsmåletsavgörande med de begränsningar sora kan följa av de särskilda reglema omförebyggande av markvärdestegring. När del av fastighet exproprieras, beslärasersättningen, kallad intrångsersättning, tUl skUlnaden i marknadsvärde före ochefler exproprialionen. När det gäller marknadsvärdet framhålls atl komraunalaköp och försäljningar tillhör den normala marknadsbilden i lälbebyggelseregioneroch att koraraunens inflytande på prisnivån bör slå igenora vid bestämmandetav expropriationsersättningen. Ibevishänseende föreslås atl s;amma principer skall gälla som i skadeståndsrätlsligamål. Härigenom förhindras atl bevisbördan som ofta nu är fallel läggs ensidigtpå den exproprierande. Vidvärderingen skall gälla den allmänna regeln alt om det förelag, för varsgenomförande expropriationen äger rura, har raedfört inverkan av någonbetydelse på värdet av den faslighet sora skall exproprieras så skaUersättningen beslämmas med hänsyn till det värde fastigheten skulle ha haflulan sådan inverkan. Närdel gäller expropriation för lälbebyggelseändaraål föreslås vissa ytterligarevärderingsregler, vilka utgör en principiellt raycket betydelsefull nyhet iförslaget och har till syfte just atl förebygga oförtjänt markvärdestegring.Reglerna avser all hindra alt samhället vid expropriation som sker för atlgenomföra tätbebyggelse eller för alt utveckla sådan bebyggelse skall behövabetala ersättning för marken med belopp som innefattar sådan värdestegring somberor på samhällets egna insatser i saraband med lälbebyggelseulvecklingen.Problemet atl skilja den värdestegring som sålunda inle bör ersättas från sådanvärdeökning som saknar samband med den väntade tälbebyggelseulvecklingen föreslåslöst genom en presurationsregel. Enligl denna skall den ökning av fastighetensvärde som ägt rum från före ansökningen ora expropriation dock högst feralon år före talans väckande vid domstol och på grund av enövergångsbeslämraelse ej i något fall tidigare än från ansesbero på exproprialionsföretaget och alltså inle ersättas, ora det inte blirutrett att värdestegringen beror på annat än förväntningar om ändring ifastighetens lUlålna användningssätt. Regeln tillgodoser markägarensberättigade intresse eftersom ersättning utgår ora utredningen ger vid handenatt raarkvärdeslegringen helt eUer delvis saknar samband raed den komraandeändrade raarkanvändningen. Värderingen skall ske under beaktande av fastighetensskick när ersättningsfrågan avgörs. Har stadsplan eller byggnadsplanfastställts under tid då presumtionsregeln är tillämplig. men före ansökan oraexpropriation skall regeln tUlärapas endasl på värdestegring som ägt mm eflerplanfaslslällelsen. Presuralionsregelnär så utforraad att den i aUraänhet skall ge faslig-hetsägaren raöjlighet attför exproprialionsersällningen förvärva annan järaförlig faslighet, underförutsättning alt förvärvet sker inora ett sådant oraråde där någon förändradraarkanvändning inle kan förväntas inora överskådlig lid. För vissa typer avfastigheter har det eraeUertid ansetts motiverat alt ge en regel som innefattaren uttrycklig garanli för en ersättning sora gör det raöjligt för ägaren allskaffa sig en likvärdig ersättningsfastighet. Garantin gäller fastighet sominnehas i huvudsakligt syfle att bereda bostad åt ägaren och honom närstående,dvs. som regel en- eller tvåfamiljshus. Orakoramunerna bedriver en fast och konsekvent raarkpolitik bör de föreslagnaändringarna beträffande värderingsreglerna och expro-prialionsraöjlighelernakunna därapa prisstegringarna på fastighelsraarknaden. Förslaget raöjUggör enöppnare bebyggelseplanering eflersora värdestegringsprobleraen inte behöverbeaktas i sararaa utsträckning sora . Ienlighet med det anförda har inom upprättals förslag lill 1) lag ora ändring i lagen (1917:189) ora expropriation, 2) lag om ändring i byggnadslagen(1947: 385), 3) lag om ändring ifastighetsbildningslagen (1970: 988). Beträffande förslaget vid 2 har särskiltsamråd ägt mm med chefen Förslagentorde få fogas till stalsrådsprotokollel i delta ärende som bilaga 2. 7.1.Förslaget till lag om ändring i expropriationslagen Bestämraelserna i 1 § första stycket 12 ora expropriation avhistorisk bebyggelse m. ra. och 16 om expropriation för lälbebyggelseändamålhar ändrats i enlighet raed de överväganden sora jag har redovisat i denallraänna motiveringen. Vidare har införts regler oravärdestegringsexpropriation. Med hänsyn till den specieUa karaklä- 7t 1971.1 saml. renhos denna exproprialionsgrund kan den inle infogas som en punkt i paragrafensförsta stycke. I stället har reglerna härom tagils upp i elt nytt sista styckei paragrafen. Expropriationfår enligt första styckel inle ske av kronans mark. Sådan mark får såledesinle exproprieras för lälbebyggelseändaraål. Däremot finns motsvarandeundantag inte beträffande värdestegringsexpropriation. Denna olikhet finnsredan nu i förhållandel meUan ExL och BL. Den lorde emellertid inle vara avsärskilt stor betydelse därigenom att det finns ett särskilt förfarande atttillgå enligt kungörelsen (1967: 878) ora förfarandet vid kommuns förvärv avstatiig mark för samhällsbyggnadsändamål. Frågan koramer emellertid alt lösasi samband med den återstående översynen av ExL. Enligl1 § första stycket 15 kan expropriation ske för all stärka ofullständigtjordbruk. 109 och 110 §§ innehåller vissa särskUda bestämmelser om sådanexpropriation. I 8 kap. fastighelsbildningslagen (FBL) har lagils inbestämmelser som gör det möjligt all i samband med fastighetsreglering förordnaalt fastighet eller del därav skall inlösas för alt överföras lUl annanfastighet. Sådan inlösen kan ske bl. a. för alt åstadkomma rationaliseringarinom jordbruket. Då förslaget tiU FBL remitterades till lagrådet anfördedåvarande chefen för justitiedeparlemenlet bl. a. att han avså.g all föreslåall bestämmelserna i om expropriation för stärkande av ofullständigtjordbruk skuUe upphävas (prop. 1969: 128 s. B 600). Utredningens förslag tillAExL upptar inle någon motsvarighet till 1 § första stycket 15 ExL. Bestämmelsernai FBL måste bedöraas vara fullt tillräckliga för att uppnå önskvärdarationaliseringar inora jordbruket. Något behov av den gällande regeln i ExL omexpropriation för stärkande av ofullständigt jordbruk föreligger alltså, intelängre efler det alt FBL har trätt i kraft . I enlighet medvad som förutsattes vid tillkomsten av FBL föreslås därför att 1 § förstastycket 15 saml 109 och 110 §§ ExL upphävs. Paragrafens första stycke, sora innehåller de grundläggandebestämmelserna om expropriationsersältning, har i enlighet med den allmännamotiveringen ändrats såvitt rör löseskUling och inirångsersällning. I första styckelförsta punkten har uttryckligen angivils att löseskUUngen till följd avspeciella bestämmelser, bl. a. reglema om expropriationsförelagets inverkan påfastighetsvärdena, i vissa fall inle överensstämraer raed raarknadsvärdel. Attsarama förhållande ibland gör sig gällande vid delexpropriation torde framgåäven utan särskild erinran härom i första stycket andra punkten. Beträffandeannan ersättning föreslås ingen ändring, varför tredje punkten i första stycketstår kvar oförändrad. Iparagrafens andra stycke föreskrivs f. n. all exproprialionsersällningen skalljämkas om den exproprierande på grund av åtagande eller av annan anledning ärskyldig alt vidta åtgärd för atl förebygga eller minska skada eller intrång.Härtill ansluter en speciell föreskrift för del fall alt åtagandet innebärutfästelse av servitut till förmån för fastighetsdel sora inte exproprieras. Idenna föreskrift har som följdändring tiU nya jordabalken gjorts en forraeUjustering (1970: 1008), vilken träder i krafl . bör regler motsvarande 7 § andra styckel gälla även ifortsättningen. Del anses emellerlid överflödigt med särbestämmelser för delfall alt den exproprierande är skyldig all vidta viss åtgärd på grand av föreskrifti lag eller annan författning. Däreraot behövs otvivelaktigt en allmänt hållenföreskrift om verkan av åtaganden som den exproprierande gör i syfte allrainska exproprialionsersällningen. Ofta ligger det i båda parters intresse attskadan begränsas genom sådana ålgärder och i vissa fall är della t. o. ra. expropriaten motsätter sig åtgärderna och begär att istället få belalning i pengar får domstolen avgöra om ersättningen skaU besläramasunder anlagande alt åtgärderna kommer lill slånd eUer inle. Utredningenföreslår i 4 kap. 6 § AExL en lagregel av innebörd att hänsyn skall las tillden exproprierandes åtagande om della är av beskaffenhet all skäligen böragodtas av den ersätlningsberättigade. Med en sådan regel finns inte behov avden specialbesläraraelse ora servitutsutfästelser som gällande lag innehåller.Av den föreslagna forrauleringen anses fraragå all elt erbjudande all vidtaskadeförebyggande åtgärder skall, för att kunna beaktas, vara av beskaffenhetall slutligen böra godtas även av innehavare av penninginteckningar ifastighelen och andra sora har rätt till andel i expropriationsersättningen. Utredningensförslag har inle raött några erinringar vid reraissbehandlingen. Elt parreraissinstanser, näraligen och koramunförbundet, gör uttalanden avinnebörd alt bestämmelsen fyller elt starkt behov. Ävenjag anser att den av utredningen föreslagna regeln är lämplig och börgenoraföras. 7 § andra stycket har därför formulerats om i enlighet medförslaget. Ett åtagande bör givelvis inle läggas lill grund förersättningsfrågans avgörande annat än om det är klart alt mol dess fullföljandeinte föreligger andra hinder än sora beror på faslighets-ägaren själv. Denföreslagna ändringen leder lill alt den tidigare beslutade ändringen iparagrafen fr. o. m. upphör att gälla. Paragrafen,som får helt ny lydelse, innehåller regler om hur värdeförändringar som berorpå exproprialionsföretaget skall behandlas vid Reglerna har utförligt behandlats i den allmänna motiveringen. Paragrafen,som f. n. upptar bestämraelser om avräkning av nytta mot skada vid beräkning aversättning för fastighetsintrång, föreslås upphävd eftersom särskilda bestämmelseri della ämne inle behövs med den utformning reglerna om intrångsersättning harfått. Föredraganden.Enligl gällande rätt anses expropriaten skyldig atl vid avveckling avfastighetsinnehavel och därmed samraanhängande förhållanden ta viss hänsyn tillden exproprierandes intresse genora alt när flera handlingslinjer är raöjliga,inom rimliga gränser välja del handlingssätt som är förmånligasit för denexproprierande. Vid sidan av denna allmänna princip finns i denna paragraf enregel för det fall alt expropriaten, efter del all fråga ora expropriation harblivit väckt, lagt ned kostnad på fastighelen i uppenbar avsikt all höjaexpropriationsersättningen. Genora sådan kostnad åstadkoraraen förhöjning avfastighetens värde får inle las i Iberäkning när ersättningen bestäms. Enligl utredningen behövsotvivelaktigt även med de föreslagna nya ersättningsreglerna en beslärara(;lsemed ändamål att raotverka vissa typer av illojala beteenden, som inte aUtid kantillräckligt beaktas genom tillämpning av den nyssniimnda allmänna principenför ersällningsberäkning. Mot den nuvarande bestäraraelsen kan enUgt utredningenanmärkas, alt den avser endasl sådana ålgärder som har ulförts efter del attfråga om expropriation har blivit väckt, medan behovet av en lagregel i ämnetkanske frärast gäller ålgärder som vidtas inför en väntadexpropriation. Vidare avser bestämmelsen endast en viss bestärad åtgärd ochdärtUl en åtgärd som sällan ifrågakoraraer därför alt den är kostsara förexpropriaten. Som exempel på ålgärder vilka inle omfattas av beslämraelsennämner utredningen upplåtelse av nytljanderätter i stor omfattning och diversetransaktioner mellan moder- och dotterbolag eller mellan ett bolag och dessdelägare. Den gällande regeln föreslås därför bli utbytt mot en bestämmelse i 4kap. 5 § AExL som kan tillämpas beträffande varje åtgärd, vilken har vidtagitsi uppenbart syfte alt höja den ersättning som den exproprierande har alterlägga. Den starka begränsning av lUlämpningsområdet som ligger i orden"uppenbar avsikt" synes enligt utredningen neutralisera debetänkligheter som möjligen kunde möta mot alt bestäramelsen görs tillämpligäven på sådana åtgärder som vidtas innan fråga om expropriation har blivitväckt. Ordalagen har vidare valts i avsikt alt utmärka alt bestämmelsen avserbl. a. fall då den vidtagna åtgärden visserligen inteär ägnad att höja den ersättning som tiUkommer fastighetsägaren själv men välden ersältning som tillkomraer annan sakägare. Den föreslagna nya bestämmelseninnebär vidare, i motsats till den gällande, alt jämkning aversättningsbeloppet skall ske genom avräkning bara mot personlig ersättning ochalltså inte mol posterna löseskillning och intrångsersättning. Minskning avsistnämnda båda poster kan drabba inle bara expropriaten utan ocksåinteckningshavare. Utredningens förslag har iallmänhet lämnats ulan erinran vid reraissbehandlingen. Några remissinstanser,däribland exproprialionsdomslolen i Slockholra och ,kritiserar att bestämmelsens tillämpningsoraråde begränsas till faU dåexpropriaten är berättigad lill personlig ersättning. Det anses inle riraligtatt låta expropriater som har handlat i det i bestämmelsen angivna syftet blibehandlade olika beroende på om de har drabbats av s. k. personlig skada ellerinle. Föregen del vill jag först frarahålla att jag delar utredningens uppfattning atten regel raed antydd innebörd bör finnas även . Sora utredningenföreslagit bör regeln bli tilläraplig också på åtgärder sora har vidlagilsföre exproprialionsansökningen. Jag ansluter mig också till förslagel attregeln skall gälla även i andra situationer än då expropriaten har lagt nedkostnad på fastighelen. Den föreslås aUtså bli tillämplig i alla fall dåfastighetsägaren har vidtagit åtgärder i uppenbar avsikt alt höjaexproprialionsersällningen. Som har framhållits vid reraissbehandlingen skullebesläraraelsens effektivitet bli avsevärt försvagad ora avräkning kunde skebara mot annan ersättning än löseskil-ling och intrångsersättning. Jag föreslårdärför atl avräkning får ske mol alla typer av ersättning. Det lorde ligga isakens natur att eventuell avräkning i varje särskUt fall bör genomföras påsådant sätt atl minsta möjliga skada uppstår för eventuella inteckningshavare. 12§ Gällande rätt. I 12 § finns besläramelser ora rält för såväl den exproprierandesom expropriaten alt begära utvidgning av en expropriation till alt avse mer änexpropriationslUlslåndet omfattar. Expropriaten kan enligl första stycket viddelexproprialion begära inlösen av en återstående del av fasligheten om dennalider synnerligt men genora exproprialionen eller den exproprierade delensanvändning. Motsvarande gäller vid upplåtelse av nyttjanderätt eller servitutom upplåtelsen medför synnerligt men för fastighelen eller någon del av denna.Om den exproprierandes räll alt begära utvidgning av expropriation finns bestämraelseri andra stycket. Uppgår vid delexpropriation ersättningen för skada ellerintrång på den återstående delen tUl två tredjedelar av den delens värde exproprierande rält all lösa denna. gällerom skadan vållas av all t;n nyttjanderätt eller servilulsrätt upplåts. Vidberäkning av intrångs(;rsätlningen skall hänsyn tas även tUl sådan kostnad föratl förebygga eller minska skada eller intrång sora avses i 7 § andra styckelExL. Utredningen.Utredningen föreslår i 3 kap. 11 § AExL bestäraraelser raotsvarande 12 § ExL.Beträffande första stycket innebär förslaget endast redaktionella ändringar iförhållande lUl gällande rätt. I fråga om andra stycket anför utredningen altden där angivna värdegränsen är utomordentligt schematiskt v;ild. Frånprocessuell synpunkt är del också enligt utredningen av flera skäl olyckligtmed en sådan gräns. Även om man i princip kan dela uppfattningen altrelationstalet mellan intrångsersättning och restvärde bör sällas lägstnågonslans omkring vad som föreskrivs bör man i lagtexten hålla sig lill enmera allraän formulering. Som en första förulsällning för all denexproprierande skall ha rält att påkalla utvidgning av expropriationen föreslåsalt della skulle medföra endast en relativt ringa förhöjning av den ersättningsom tUlkommer fastighetsägaren. Vidare krävs att utvidgningen inte strider mol beaktansvärdafastighetsägarintressen. Några sådana kan enligt utredningen som regel inteanses föreligga, om vad som skulle återstå efter exproprialionen utgör endaslen mindre del av den ursprungliga fastigheten. Detsamraa gäller omrestfastighelen efler exproprialionen skulle helt eller delvis få olämpligabrukningsförhållanden. diskuterar innebörden av förslagel om utvidgningav expropriation som avser nylljanderält eller servitut. Meningen lorde; vara altexproprialionen kan utvidgas till atl avse äganderätt till den del avfastigheten som skulle besväras av nylljanderälten eller servitutet ocheventuellt också lill återstoden av fastighelen. Föreningen anser emellerlidall delta inle klart framgår av lagtexten. Denna ger inte heUer klart besked ifrågan ora en sådan utvidgning kan beslutas av expi-opriationsdoraslolen ellerom frågan måste avgöras av Kungl. Maj:t, Samma synpunkter fraraförs av . Enligt har förslaget om rätt för denexproprierande alt påkalla utvidgning av expropriationen fåll en alllför vidavfallnmg. I första hand utslagsgivande bör liksom vara ominlrångsersätlningen enligt nuvarande terminologi är oproportionerligt hög iförhållande till värdet av den exproprierade fastighetsdelen. Föredraganden.I likhet med utredningen anser jag all det inte finns anledning alt ändrabestämmelse:n i 12 § första stycket om rätt för expropriaten till utvidgning avex]3ropriation.