prop · FU0330 · 1971-12-31 00:00:00 — I balkens 15 kap. finnsföreskrifter om rätt till eleklrisk kraft, vilka motsvarar huvudbestämmelsernai det förslag till lag om rätt till elektrisk kraft sora finns intaget ilagrådsremissen om följdlagstiftning till den nyajordabalken m. m. Jordabalken är avsedd att träda i kraft den 1 januari 1972.Som angetts i nyssnämnda lagrådsremiss är tanken att lagen (1920: 474) medvissa bestämraelser om registrering av elektriska anläggningar samt om rätttill elektrisk krafl m. m. skall upphävas. Detla innebär bl. a. attnuvarande regislreringsbestämmelser slopas. Som framgår av lagrådsremissen ärdet dock tänkt att äldre bestämraelser ora verkan av registrering av elektriskstarkströmsledning och av undcrstation samt om upphävande av sådan registreringskall gälla till ulgången av . Mål om upphävande av registrering avelektrisk starkströmsledning eller under-station kan därför förekoraraa ävenefter ingången av . Sådana mål prövas f. n. enligt 2 § 14:o tionde ledetregeringsrätlslagen av regeringsrätten. Denna ordning bör behållas lill dessmåltypen försvinner. Enligt 2§ 5:o tionde ledet ankommer det på regeringsrätten att pröva mål om fördelningtill återbetalning av lån utav allmänna medel. Förvaltningsdomstolskommitténförklarar, att bestämmelsen endast torde äga aktualitet i fråga omavdikningslån enligt kungörelsen (1939: 432) angående villkoren för lån frånstatens avdikningslånefond. Kungörelsen är upphävd (1959: 246) men ägerfortfarande tillämpning i fråga om äldre lån. Det torde inte vara heltuteslutet, att ett fördelningsärende kan uppkomraa även efter ingången av år1972. Besvär i sådana mål synes lämpligen böra prövas i oförändrad ordning. Enligt 2 § 6:o regeringsrättslagen har regeringsrätten attpröva skatt- Maj:ts proposition nr 1971 läggningsmål, övriga mål om grundskatter eller därmedjämförliga ulskylder och mål om markegångsprisen. Här nämnda mål berör allarättsförhållanden enligt författningar, som till största delen har förloratsin aktualitet. föreslår att mål om grundskattereller därmed jämförliga ulskylder skall i första hand prövas av kararaarrätt,raedan övriga mål även i fortsättningen skulle prövas i oförändrad ordning. 1överensstämmelse med vad som vid remissbehandlingen av kommitléns betänkandehar föreslagits av kammarkollegiet anser jag alt samtliga nu nämnda mål, i denmån sådana alltjämt förekommer, även i fortsättningen bör prövas direkt avregeringsrätten. Enligt 2 § 7:o första och tredje leden regeringsrätlslagenankomraer det på regeringsrätten att pröva mål om fastställande av jordebok,ora upptagande i eller uteslutande ur jordebok av fastighet eller särskildanteckning, om ändring i förhållande, varom uppgift finns införd i jordebok,samt i paragrafen eljest ej nämnda mål om förmåner, rättigheter ochskyldigheler, vilka åtföljer fastighet på grund av dess särskilda natur ochegenskap. förklarar att jordeboksmål fortfarandekan förekomma men att de till största delen sammanhänger med förhållandenunder äldre tider och att nuvarande fullföljdsordning bör behållas för dessamål. övriga här nämnda mål bör däremot enligt komraitténs mening i första handprövas av kammarrätt. Kammarkollegiet anser i silt remissyttrande att gällandefullföljdsordning bör behållas i sislnämnda mål. Jag ansluler mig tillkammarkollegiets mening och förordar atl nuvarande fullföljdsordning behålls isamtliga här behandlade mål. Regeringsrätten skall enligt 2 § 8:o första, andra ocbnionde leden regeringsrätlslagen pröva mål om rust- och rotehållaresrättigheter och skyldigheter, övriga mål rörande indelnings- ochroteringsverket, mål om hemmans och lägenheters indelning till lolsning, omutbyten av boningsplatser för lotsar eller av lotsningspliktiga hemman ochlägenheter, om dessas förmåner, friheter och skyldigheter samt mål omordningen och sättet för begagnande av samfälld tångtäkt.Förvaltningsdomslolskommittén förklarar all det är i hög grad ovisst om detlängre kan förekomma några raål om indelnings- och roteringsverket. Även iövrigt är målen enligt kommittén av ålderdomlig natur. Kommittén föreslår altsamtliga hithörande raål skall prövas av regeringsrätten liksom hittills.Förslaget läranas ulan erinran såvitt angår målen om indelnings- ochroteringsverket av kamraarkollegiet, såvitt angår målen om lotsningsbesväretav sjöfarlsstyrelsen och kammarkollegiet samt såviti angår målen om samfälldtångtäkt av regeringsrättens ledamöter. I överensstämmelse med kommittén anserjag att det inte finns anledning att införa någon ny fullföljdsordning för dehär behandlade målen. Enligt 2 § 9:o första ledet regeringsrättslagen harregeringsrätten alt pröva mål om tillvaro av eller företräde till stadgadåborätl eller ständig Maj:ts proposUion nr 1971 115 besittningsrätt till hemraan eller lägenhet, som tillhörkronan, menighet eller allmän inrättning. Förvaltningsdomstolskommitténförklarar att målen avser upplålelseformer som torde komma attförsvinna och att det därför inte synes föreligga skäl att för dessa mål införaen ny fullföljdsordning. Förslaget biträds av kammarkollegiet. Jag ansluter migtill kommitténs förslag. Enligt 2 § 10:o första och andra leden regeringsrättslagenhar regeringsrätten att pröva mål om rättighet till och villkoren förskatteköp av kronan, menighet eller allraän inrättning tillhörig fastighet, somenligt författningarna får försäljas till skatte, om fastställande avskalteköpeskilling samt mål om nybygges omföring till skatte och villkorendärvid. förklarar att dessa mål så småningomtorde komma att försvinna och att det därför inte föreligger skäl att för dessamåls del införa en ny fullföljdsordning. Förslaget lämnas utan erinran avkammarkollegiet. Jag ansluter mig till kommitténs förslag. Enligt 2 § ll:o första ledet regeringsrättslagen ankommerdet på regeringsrätten att pröva mål om avgäld från avsöndrad lägenhet samt omfördelning av mantal eller ulskylder mellan stamfastighet och avsöndrad lägenhet.Också här är det fråga om mål, som kommer att försvinna.Förvalt-ningsdomstolskoraraittén föreslår att målen i första hand skall prövasav kammarrätt, Kamraarkollegiet förordar att gällande fullföljdsordning behålls.Med hänsyn till raålens ålderdomliga karaktär ansluter jag mig till vadkammarkollegiet har förordat. Enligt 2 § ll:o andra och tredje leden regeringsrätlslagenhar regeringsrätten att pröva mål om tomtmätning och mål om avslyckning enligt5 kap, lagen (1917:269) om fastighetsbildning i stad, I prop. 1969:128 har förriksdagen lagts fram förslag till fastighelsbildningslag, som är avsedd attfrån och med ersätta bl, a. lagen om fastighetsbildning istad. Enligt den nya lagen kommer administrativa besvärsmål i nu ifrågavarandeämnen inte atl förekomma. I ett till lagrådet remitteratförslag lill lag om införande av fastighetsbildningslagen föreskrivs i 4 och 6§§ att äldre bestämmelser fortfarande skall tillämpas i vissa fall efter detatt den nya lagstiftningen har trätt i kraft. Detta gäller bl. a. avslyckningenligt lagen om fastighetsbildning i stad och tomtmätning enligt samma lag. Pågrund härav synes det lämpligt att nuvarande kompetensregler iregeringsrättslagen för dessa slag av mål får gälla så länge som ifrågavarandebestämmelser lag är tillämpliga. Enligt 2 § ll:o femte ledet regeringsrättslagen ankommerdet på regeringsrätten atl pröva mål om undantag från tillämpningen av de omvissa jordbruksarrenden enligt lag gällande särskilda bestämmelserna eller avföreskrifterna i lagen (1957: 390) om fiskearrenden. Kompelensregeln avsersådana beslut som i första instans fattas av arrendenämnd med stöd av lagen(1907: 36 s. 1) om nyttjanderätt till fast egendom samt lagen (1946: Mäj:ts proposition nr 1971 147) med särskilda bestämmelser öm arrende av visskommunal jord och lagen (1957: 390) om fiskearrenden. kommer jagatt anmäla fråga om proposition till med förslag lill jordabalk. 2933 §§ av den nya balken finns bestämmelser om förfarandet i arrendetvister.Enligt dessa skall den som är missnöjd med arrendenämnds beslut i vissa angivnafrågor väcka klandertalan hos fasligbetsdomstol. beslut i övrigahithörande ärenden får ej klandras. Administrativa besvärsmål med anledning avarrendenämnds beslut kan således inte uppkomma enligt jordabalksförslaget. Iremisser liU lagrådet och har lagtsfram förslag till bl. a. lag om införande av nya jordabalken. Enligt dennaskall den nya balken träda i kraft . upphävsnyttjanderättslagen och lagen med särskilda bestämraelser om arrende av visskommunal jord. I fråga om ärenden som har anhängiggjorts hos arrendenämnd föreden är dock avsikten enligt förslaget (s. 6 och 107 ilagrådsremissen den ) all äldre bestämmelser fortfarande skalltillämpas. Enligt ett sistnämnda dag till lagrådet remitterat förslag till lagom ändring i lagen om fiskearrenden är motsvarande ordning avsedd att tillämpasi fråga om fiskearrenden. I samtliga de fall där äldre arrendenämnd fattarbeslut och administrativa besvär kan anföras torde del vara lämpligt attnuvarande fullföljdsordning behålls. Enligt 2§ 12:0 regeringsrättslagen har regeringsrätten att pröva avvittringsmål.Förvallningsdomstolskommittén förklarar att målen numera i stort sett saknaraktualitet och att nuvarande instansordning bör behållas för dessa mål.Förslaget lämnas utan erinran av kammarkollegiet. Jag ansluter mig tillkommitténs förslag. Enligt 2§ 17:o nionde ledet första punkten regeringsrätlslagen ankommer det påregeringsrätten att pröva mål ora bötesansvar. Förvaltningsdomstolskommitténförklarar, att förvaltningsmyndigheterna i nutida lagstiftning inte tilläggsrätt att utdöma böter men att det inte är uteslutet att äldre bestämmelser avdenna innebörd fortfarande kan vara i kraft. Eftersom denna målgrupp kommeratt försvinna finns det enligt kommitténs mening inte skäl att för dessa målsdel införa en ny fullföljdsordning. Jag ansluter mig till vad kommittén harförordat. I sambandmed företagna ändringar i regeringsrättslagen har ibland föreskrivits att äldrebestämmelser fortfarande skall gälla i vissa angivna fall. I den mån sådanaövergångsbestämmelser ännu har aktualitet bör de tillämpas också på besvär överbeslut som har meddelats efter ingången av . Som framgår av den allmänna motiveringen beräknas antaletledamöter i regeringsrätten under elt övergångsskede betydligt överstiga tolv.Det är Maj.ts proposition nr 1971 117 lämpligt att domstolen då kan arbeta på fler avdelningarän två. En bestämmelse som ger Kungl. Maj:t möjlighet att förordna härom hardärför tagils in i övergångsbestämmelserna. Förslaget till lag om behörighet för kammarrätt attpröva vissa mål Denna paragraf innehåller debestämmelser ora kararaarrätts behörighet att handlägga vissa raål som behövsutöver fullföljdsreglerna i ett stort antal specialförfattningar till vilkajag återkommer längre fram. Paragrafen innefattar en katalog över vissa typerav mål och anger att i sådana mål besvär skall anföras hos kammarrätt i ställetför hos Kungl. Den föreslagna lagen är i detla hänseende uppbyggd på sammasätt som kungörelsen (1924: 528) med föreskrifter angående fullföljd av talani vissa besvärs- och anniärkningsraål m.m. över kararaarrätts beslut i nuifrågavarande mål skall besvär kunna anföras hos regeringsrätten enligt deregler som jag har angett i det föregående. Måluppräkningen företer likhetermed enumerationen i 2 § regeringsrätts-lagen men är betydligt kortare. Denföreslagna lagen äger, soin jag förut har sagt, tillämpning bara på sådanaärenden som regleras av författningar vilka utfärdats före den 1 januari 1972.Ändringar som vidtas därefter i sådana författningar medför givetvis inte altden föreslagna lagen upphör all vara tiUämplig på mål enligt författningen ifråga. Belräffandevissa mål finns det på grund av de förhållanden, som den materiellaförfattningen reglerar, anledning att förbehålla Kungl. Maj:t i statsrådetprövningen av anförda besvär, fastän målen är av den typ som enligtlagförslaget i allmänhet skall handläggas av karamarrätt. I dessa undantagsfalltas i den materiella författningen in en föreskrift om att besvären skallprövas av Kungl. Maj:l i slatsrådet. I enstaka fall har för tydlighetens skullen sådan föreskrift tagils med fastän detta egentligen inte har varitnödvändigt, eftersom målen strängt taget inte är av den art som avses i denföreslagna lagen om behörighet för kammarrätt att pröva vissa mål. Här rör detsig emellertid om fall där det vid tillämpningen kan uppkomma tvekan huruvidalagen är tillämplig eller ej. En annan grupp av mål, där huvudregeln om kammarrättsbehörighet inte skall äga tillämpning, utgör de mål som räknas upp iövergångsbestämmelserna till den föreslagna lagen om allmännaförvaltningsdomstolar. I detföljande går jag igenom de olika målgrupper som enligt paragrafen hänförs tillkammarrätts kompetensområde. Jag redogör därvid i allmänhet i fråga om varjemålgrupp för gäUande rätt, förvaltningsdomstolskommitténs förslag,remissyttrandena och mina egna överväganden. Mål om val till , mål om val lill ombud vid kyrkomöte,mål om annat val lill befattning eller uppdrag, mål om val Maj.ts proposition nr 30 år1971 för upprättande av förslag till befattning eller uppdragsamt mål ora folkomröstning enligt 49 § 2 mom. RF prövas f. n. avregeringsrätten med stöd av 2 § l:o första tredje och femte ledenregeringsrätlslagen. Kommiiién förordar alt målom val tUl , mål om val till ombud vid kyrkomöte och mål om sådana valsom omfattas av kommunala vallagen (1930: 253) ävensom mål om folkomröstningskall på grund av målens brådskande natur avgöras av regeringsrätten utan atttidigare ha prövats av kammarrätt, övriga valmål förs av kommittén tillkammarrätts kompetensområde. Eftersom ett stort antal valmål omfattas av kommunallagarnasbestämmelser om kommunalbesvär, bör i sammanhanget erinras ora att enligtkommitténs förslag kommunalbesvär skall anföras hos kammarrätt. Kommitténs förslag i fråga om val- ochfolkomröstningsmålen lämnas utan erinran av kammarkollegiet samt domkapitlenoch stiftsnåmnderna i och . Som framgår av vad jag redan tidigarehar anfört delar jag kommitténs uppfattning att mål om val till , målom val till ombud vid kyrkomöte samt mål som omfattas av kommunala vallagen ejbör handläggas av kammarrätt utan bör gå direkt till regeringsrätten. Jagåterkommer i det följande tUl de lagändringar sora behövs för detta ändamål.Frågan om ändring av 22 § riksdagsordningen anmäls, som förut nämnts, separattillsammans med vissa andra grundlagsändringar. Också mål om folkomröstningenligt 49 § 2 mom. RF bör gå direkt till regeringsrätten. Bestämmelse härom börlämpUgen för varje folkomröstning tas in i den lag som skall stiftas rörandefolkomröstningen. I del föregående har jag förordat att i kommunalbesvärsmålden nuvarande instansordningen skall behållas oförändrad. Härav följer attsådana valmål, som omfattas av kommunallagarnas bestämmelser om komraunalbesvär,enligt mitt förslag inte skall prövas av kammarrätt utan skall gå direkt tillregeringsrätten. En sådan ordning är ändamålsenlig inte endast av laglekniskaskäl utan också därför att en del av ifrågavarande valmål måste ansesbrådskande. Såvitt angår övriga valmål ansluter jag mig tillkommitléns förslag alt målen skall föras till kammarrätts kompetensområde, föreslagna lagtexten betecknas målen som mål om val till befattning elleruppdrag och mål om val för upprättande av förslag till befattning elleruppdrag. Någon närmare avgränsning av målen behövs inte, eftersom lagförslagetendast omfattar sådana mål i vilka vederbörande författning anger att besvärskall anföras hos Kungl. I samtliga de valmål som skall prövas direkt avregeringsrätten skall enligt lagändringar, som jag föreslår i det följande,besvär inte anföras hos Kungl, Maj:t utan hos regeringsrätten. Uttrycket attfullföljd av talan skall ske till Kungl. Maj:t kommer bortsett från deförsvinnande måltyper som skall handläggas av regeringsrätten Maj:ts proposition nr 30 är 1971 119 med stöd av övergångsbestämmelserna till den föreslagnalagen om allmänna förvaltningsdomtolar inte längre att användas i fall dåtalan skall fullföljas till regeringsrätten, utan reserveras för de fall dåtalan skall prövas av Kungl. Maj:t i statsrådet eller övergångsvis med stödav den nu behandlade lagen av kammarrätt, Enligt 2 § 4:o första ledetregeringsrätlslagen ankommer det på regeringsrätten alt pröva hos Kungl, Maj:tfullföljda besvärsmål ora avlöningsförmåner, därunder inbegripet provision,anmärknings- och aktoralsarvode, ersättning för viss förrättning eller visstuppdrag, bostadsförmån, hyresbidrag, sjukvård, beklädnadsersättning o, d,, omresekostnads-och traktamentsersättning, om delaktighet i eller avgifter tillpensionsinrättning eller annan sådan allmän anstalt eller kassa, om rätt tillpension eller dylik förmån, alll enligt gällande föreskrifter elleröverenskommelser. bör erinras om alt rätten att föra talan hos Kungl,Maj:t i dessa mål är starkt beskuren dels genom bl, a, kungörelsen medföreskrifter angående fullföljd av lalan i vissa besvärs- och anmärkningsmål m,m,, dels genom lagen (1965: 276) om inskränkning i rätten att föra talan motoffentlig arbetsgivares beslut. Kommittén föreslår alt iden mån möjligheten att anföra administrativa besvär inte är avskuren genomlagen om inskränkning i rätten att föra talan mot offentlig arbetsgivaresbeslut kammarrätt skall pröva samtliga hithörande mål. Kommitténsmålbeskrivning är något mera kortfattad än raålrubriceringen iregeringsrätlslagen utan att därmed någon ändring i sak åsyftas. Kommitténs förslag lämnas utan erinranav , försvarets civilförvaltning,arbetarskyddsstyrelsen, , universitetskanslersämbetet,, samt domkapitlen ochstiftsnämnderna i och . Också godtar ihuvudsak förslaget men vill på en punkt ha en annan ordning. Verket erinrar omatt det i gällande kollektivavtal för statliga tjänstemän finns ett flertalbestämmelser enligt vilka fråga om avlöningsförmån eller annat anställnings-eller arbetsvillkor är beroende av arbetsgivarens diskretionära prövning (s, k.arbetsgivarventil). Som exempel nämner verket frågor om skyldighet att lämnauppgift om bisysslor eller att upphöra med bisyssla, anställnings upphörandeutan iakttagande av gällande uppsägningstid, lön under studier sora arbetsgivarenanser angelägna från Ijänstesynpunkt samt medgivande vid befordringsgång avförmånligare lönegradsplacering än som normalt skulle gälla. Eftersom sådanafrågor avgörs av arbetsgivaren efter skälighetsprövning, bör enligt verketsuppfattning i överensstämmelse raed kommitténs aUmänna riktlinjer förkompetensfördelningen beslutanderätten i frågor av denna typ ligga hos Kungl,Maj:l i statsrådet i sista instans. Från kammarrätts och regeringsrältenskorapetens bör därför undantas prövningen 120 Kungl Maj.ts proposition nr 1971 av besvär över beslul i sådana frågor inom del statligtlönereglerade området som enligt avtal skall avgöras av arbetsgivaren. I fråga ora målen rörande avlönings-och pen sionsförmåner o, d, synes kommitténs förslag böra godtas tills vidare.Ett argument mot att låta kammarrätt pröva dessa mål är visserligen att denenskilde i flertalet fall har möjlighet att söka sin rätt vid allmän domstol.Hänsyn bör emellertid las till att rättegången vid allraän domstol är förenadmed betydande kostnader och omak, som saknar motsvarighet vidförvaltningsdomstols handläggning av anförda besvär. Vederbörande tjänstemänoch övriga berörda personer har därför elt starkt intresse av att möjlighetenatt dra hithörande frågor under administrativ domstols prövning behålls. Deproblera som är förknippade med förekomsten av de s. k. arbetsgivarventilernautreds av utredningen rörande fullföljdsordningen i vissa mål om avlöning ra.m. Denna utredning väntas avlämna sitt betänkande inom den närmaste tiden.Först sedan detta skett föreligger förutsättningar för ett slutligtställningstagande till frågan huruvida anledning finns att på någon punkt ändraregeln om kararaarrätts behörighet att handlägga administrativa besvärsmäl avnu ifrågavarande slag. Mål om ersättning till polisman förskada på egendom och mål om ersättning i övrigt till tjänstemän vid polis-, åklagar- eller exekutionsväsendet för utgifter, sora är föranledda av deras verksarahet, avgörs f. n. regelmässigt av kammarrätten med stöd av kungörelsen med föreskrifter angående fullföljd av talan i vissa besvärs- och anmärknings mål m. m. Kommittén föreslår altdessa mål även i fortsättningen skall handläggas av kammarrätt. Rikspolisstyrehen tUlstyrker attkammarrätt skall avgöra mål om tillämpning av kungörelsen (1965: 59) omersättning till polisman för skada på egendom. Målen ora ersättning till tjänsteraänvid polis-, åklagar- eller exekutionsväsendet för utgift, som är föranledd avhans verksamhet, äger visst saraband med raålen rörande tjänsleraans avlöningsförmåneroch synes liksom dessa mål lämpligen böra prövas av kammarrätt. Enligt 2 § 4:o andra ledetregeringsrätlslagen har rege ringsrätten att ta upp mål om ersättning (bortsett från avlönings- och pen sionsförmåner) som enligt gällande författningar utgår av statsmedel. Un dantag görs dock för följande fall, nämligen a) om anspråket är framställt mot , b) om målet avser ersättning för tamdjur som dödats eller skadats av rovdjur, c) om målet angår ersättning i anledning av myndighets ingripande med stöd av smittskyddslagen (1968:231), livs medelsstadgan (1951:824) eller mejeristadgan (1936:174) för att hindra spridning av smitta, d) om målet gäller ersättning för kostnader som kom mun fått vidkännas på grund av lagen (1964: 63) om koraraunal beredskap Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 121 ellerlagen (1964: 47) om krigshjälp samt e) om målet rör ersättning för kostnadertill följd av övergången till högertrafik. Besvärsmål hos Kungl. Maj:t i desålunda undanlagna målgrupperna avgörs i konselj. Vidare bör i detta sammanhangnämnas att besvärsmål rörande de schematiska, på grundval av vissagenomsnittsberäkningar utgående skördeskadeersält-ningarna och de behovsprövadeskördeskadebidragen, vilka ej är reglerade i författning, prövas av Kungl.Maj:l i statsrådet. Förvaltningsdomstolskommittén.Komraittén framhåller att den behandlar ett flertal mål ora ersättning avstatsraedel i saraband med sin genomgång av olika materiella författningar påskilda förvaltningsområden. Med hänsyn till atl alla författningar inte kangenomgås finns det behov av supplerande korapetensfördelningsregler för dennatyp av raål, och del är dessa supplerande regler som behandlas i dettasammanhang. Som supplerande huvudregelföreslår koraraittén atl kammarrätt skall handlägga mål ora sådan ersättningsora enligt gällande författning skall utgå av statsraedel. Ersättningsyrkandensom är riktade mot staten raen som stödjer sig på vanliga privaträttsligagrunder, t. ex. på bestäraraelserna i köplagen, omfattas ej av huvudregelnutan prövas enligt komraitténs förslag liksom enligt gällande rätt iadministrativ ordning i sista hand av Kungl. Maj:t i statsrådet. Skälet härförär att, i den mån lätl-tillämpade regler kan ställas upp på området, det iallmänhet synes önskvärt att en och samma fråga inte kan dras under bådeadministrativ och annan domstols prövning. Frånden supplerande huvudregeln föreslår kommittén tre undanlag. Det förstaundantaget avser fall då den materiella författningen hänvisar denersättningskrävande att vid tvist anhängiggöra talan hos allmän domstol ellerexpropriationsdomstol. Detta undantag, som inte har någon motsvarighet iregeringsrättslagen, hänger samman med kommitténs nämnda strävan altförebygga att samraa talan kan prövas både av förvaltningsdomstol och av annandomstol. Det andra undanlaget utgörs av mål om ersättning till kommun ellerannan förvaltningsenhet. Dessa rättssubjekts ställning är enligtkommitténs mening en hell annan än enskilda fysiska och juridiska personers ochdel synes kommittén i allmänhet mest ändamålsenligt att tillämpningen avförfattningar om ersättning av statsmedel till kommun eller därmed järaförligträttssubjekt i sista instans handhas av Kungl. Maj:t i statsrådet.