prop · FU0340 · 1971-12-31 00:00:00 — Fråganom vilket organ som skall vara regislreringsmyndighet och andra organisatoriskafrågor kommer atl föreläggas Kungl. Maj :l av chefen förjordbruksdepartementet. Hans förslag kommer att i huvudsaklig överensstämmelsemed utredningens förslag innebära alt registreringsupp-gifterna anförtros ettnybildat organ, statens växtsortnämnd, vilket även får överta den nuvarandeoriginalutsädesnämndens arbetsuppgifter. Jagfinner det ändamålsenligt atl registre ringsförfarandet i enlighet medutredningens förslag anordnas på ett sätt som så nära som möjligt ansluter sigtill motsvarande förfarande i patentärenden. Jag delar också utredningensuppfattning att man inle behöver frångå offentlighels-principen då det gälleransökningar om växtförädlarrätt. Till detaljer i förfarandet återkommer jag isenare sammanhang (avsnitt 8.1). Utredningenhar inte föreslagit atl mål om växtförädlarrätt skall hänvisas till vissdomstol. och rådhusrätt anser emellertid attrådhusrätten skall vara specialforum i sådana mål. Rådhusrätten finner deldessutom angeläget alt sakkunniga ledamöter medverkar i mål omväxtförädlarrätt. Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 81 Förspecialforum, förstärkt med sakkunniga ledamöter, talar atl mål omväxtförädlarrätt sannolikt blir sällsynta men särpräglade och komplicerade. Mensom utredningen framhållit torde det vara praktisk tagel ogörligt att finnatillräckligt antal ojäviga personer med erforderlig sakkunskap för tjänstgöringi domstol. Den nödvändiga sakkunskapen lorde kunna tillföras domstolarna genomyttranden av växtsortnämnden och eventuellt andra organ med kompetens allbedöma växtbiologiska frågor. Därmed bortfaller det viktigaste skälet förspecialforum. Jag har i likhet med utredningen av dessa skäl stannat för att deallmänna forumreglerna i bör vara tillämpliga i mål omväxtförädlarrätt. I fråga ominstansordningen vid klagan över beslut i ärenden om registrering avväxtförädlarrätt föreslår utredningen att talan skall föras direkt hos Kungl.Maj:t i regeringsrätten. Några remissinstanser har emellertid förordat enmellaninstans mellan växtsortnämnden och regeringsrätten. Därvid har åberopatsatl erfarenheten från tillämpningen av patent- och varumärkeslagarna visar, alten mellaninstans är värdefull för fullständig och allsidig prövning av ettärende. Frågan om instansordningenbör ses mot bakgrund av det förslag till omorganisation avförvaltningsrättskipningen som remitterats till lagrådet den 20 mars 1970.Förslaget innebär i huvudsak atl förvallningsmål normall skall prövas avkammarrätten och alt fullföljd till regeringsrätten får ske endasl efterprövningstillstånd. Undantag har dock gjorts för bl. a. mål om patent, mönsteroch varumärken, i vilka besvär över patent- och registreringsverkets beslut f.n. förs hos verkels besvärsavdelning och därifrån till regeringsrätten. I frågaom dessa mål föreslås att nuvarande ordning behålls, dvs. att fullföljd fårske lill regeringsrätten utan prövningstillstånd. Skälen härtill är dels altmålen är av speciell natur, dels att prövningen i besvärsavdelningen har fleradomstolsmässiga drag. Växtförädlarrätten är enimmaterialrätt som till sin allmänna karaktär ligger nära patent- ochmönsterrätterna saml, i vad avser frågor om sortbenämningar, varumärkesrätten.Mellan första och sista instans i patent-, mönster- och varumärkesmålen harskjutits in en i dessa mål särskilt sakkunnig mellaninstans. Att detta varittill gagn för en allsidig prövning av patent- och varumärkesmåleii, därordningen varit gällande , lorde vara allmänt erkänt och utgörenligt min mening ell avgörande argument för alt man bör införa en motsvarandeordning för växtförädlarrätts-ärendena. Efter särskilda överläggningar medchefen för har jag i enlighet härmed kommit till denslutsatsen att en instans med växtbiologisk sakkunskap bör finnas i vilkenbesvär över växtsorlnämndens beslut kan föras. Lämplig sådan instans synesvara lanlbruksstyrelsen, som redan nu prövar besvär överoriginalutsädesnämndens beslut. Vad gäller fullföljd mol lantbruksstyrelsens nuifrågavarande beslut anser jag med hänsyn till målens speciella natur atlövervägande skäl talar för all mot- Maj:ts proposition nr 1971 svaranderegler tillämpas som gäller för mål om patent-, mönster- och varumärken, dvs.all lalan får föras direkt hos regeringsrätten med förbigående av kammarrättenoch alt därvid prövningstillstånd inle skall krävas. Jag föreslår alltså alttalan mot växtsorlnämndens beslut i växtförädlarrättsärenden skall föras hoslantbruksstyrelsen och all fullföljd mot lantbruksstyrelsens beslut får förasulan prövningstillstånd i regeringsrätten. Formelltär frågorna om statsbidrag och växlförädlingsavgift fristående från frågan omväxtförädlarrätt. Det måste dock tillses att de inle får en lösning, sominverkar på växtförädlarrätten på ett sätt som strider mot konventionensbokslav eller anda. Både av delta skäl och med hänsyn lill den ekonomiskabetydelse statsbidragen och bidragen ur växlförädlingsfonden har förväxlförädlingsarbetet bör samordningen mellan bidragssystemen ochväxtförädlarrättssystemet klargöras. Någon förändring av detstatliga slödel lill växtförädling över statsbudgeten avses inle skola ske. I fråga om systemet medväxtförädlingsavgifter och bidrag ur växtförädlingsfonden kan konstateras atldetta tillför svensk växtförädling betydande ekonomiska resurser. Sålundauppgick bidragen för / 70 till sammanlagt 3,6 milj. kr. Växtförädliiigsavgiflssystenieltäcker inle hela del område som omfattas av växtförädlarrätten. Från och medden tas växtförädlingsavgift ut på allt i handeln omsatt utsäde avstråsäd och trindsäd saml potatis, vallbaljväxt och vallgräs, foderbeta,kålrot, röva, fodermärgkål, grönfoder-raps, raps, rybs, vitsenap och oljeådra,dvs. samtliga lanlbruksväxler utom sockerbeta, lin och hampa saml allagrönyteväxter. För sockerbeta, lin och hampa samt för köksväxler, fruktträd,bärväxter och prydnadsväxter, vilka också är avsedda atl omfattas avväxtförädlarrätten, uppkommer alltså inget samordningsproblem. Växtförädlarrätt skallenligt utredningens förslag inte kunna förvärvas för växtsorl som är känd vidtiden för lagens ikraftträdande. Undantag görs dock för sorl som tagits in i rikssortlistanefter . Beträffande sådan sorl skall enligt 52 § i förslagetansökan om växtförädlarrätt kunna göras från det lagen träderi kraft. Ett undantag av denna typ är tillåtet enligt artikel 35 ikonventionen, som föreskriver att varje unionsstat ulan alt någon förpliktelseför de övriga unionsstalerna därav uppstår kan begränsa det i artikel 6uppställda nyhetskravet beträffande framställda sorter, som finns vidkonventionens ikraftträdande i staten. Undantagsbestämmelsen är föranledd avatt utredningen velat undvika att växtförädlarna håller tillbaka sorter avbetydelse för folkhushållet i avbidan på möjlighet all söka rättsskydd. Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 83 somutgångspunkt för övergångsregeln beror på alt sorter som logs in irikssortlistan vid den lidpunkten kunde beräknas vara klara för marknadsföringungefär med atl innehållet i den planerade lagstiftningen blev käntgenom publiceringen av utredningens betänkande (). Denföreslagna övergångsregeln har inte mött någon gensaga under remissbehandlingenav lagförslaget. Däremot har framhållit att tidpunkten den 1 juli1968 kungjorts såsom avgörande för möjligheten atl fåväxtförädlarrätt och atl växtförädlarna inrättat sig med hänsyn lill delta.Bolaget har därför hemställt att den angivna tidpunkten måtte betraktas somslutgiltigt bestämd. Jagfinner de av utredningen åberopade skälen för övergångsbestämmelsen vägande.Trots att principiella betänkligheter kan anföras mol atl ge lagentillbakaverkande kraft finner jag all omständigheterna är sådana attbestämmelsen bör godtas. Jag beaktar därvid särskilt atl avnämarna av utsädehar kunnat förutse att nya sorter på rikssorllislan, vilka börjat marknadsföraskring , i efterhand kan komma att få rättsskydd. Försorter som intagits i rikssortlistan före kan växtförädlarrättinte förvärvas och följaktligen blir det inte aktuellt med samordning i frågaom dessa. Atl avskaffa växtförädlingsavgiflen och därmed bidragen urväxtförädlingsfonden för dessa sorter kan enligt min mening inte komma i fråga.Del skulle innebära en avsevärd försämring av växtförädlingens ekonomiskavillkor. Ifråga om sorter som införts i rikssorllislan efter och somframdeles kommer all införas i listan får man räkna med två olika typer,nämligen sådana som uppfyller kraven för växtförädlarrätt och sådana som integör del. Även om man inle säkert kan bedöma den praktiska tillämpningenav skyddsförutsältningarna måste man ulgå ifrån att det kommer, alt finnassorter främst bland de korsbefruktande arterna lill vilka råg och flertaletvall- och oljeväxter hör som inte uppfyller kraven för växtförädlarrätt mensom har sådant odlingsvärde och sådana egenskaper i övrigl atl de enligtgällande normer kan införas i rikssortlistan och därmed inordnas iväxtförädlingsavgiftssystemet. Anledningen lill denna inkongruens mellan de bådasystemen är att kravet på homogenitet sätts högre i det inlernalionellasystemet. anför har denna fråga uppmärksammats i och Nederländerna.Utredningens uppgift att frågan i den danska lagen lösts genom att debiologiska kraven för erhållande av rättsskydd mjukats upp beträffande bl. a.korsbefruktande arter till vilken uppgift några remissinstanser har knutit ani sina yttranden hänför sig emellertid till förhållandena före den 1 juni1968.1 samband med alt ratificerade konventionen upphävdes nämligensärbehandlingen av vissa växtarter i den danska lagen. Maj:ts proposition nr 1971 Atllösa frågan genom att generellt eller för vissa växtarter tillämpa andrabiologiska krav för växtförädlarrätt än dem som uppställts i det internationellasamarbetet är uteslutet, eftersom en sådan lösning skulle omöjliggöra svenskanslulning lill konventionen. Slutsatsen för min del blir atlväxtförädlingsavgiftssystemet bör behållas för de växlsorter som godtas förintagning i rikssortlistan men inle uppfyller de biologiska kraven för växtförädlarrätt.Denna lösning överensstämmer i princip med den som valts i . Härefteråterstår frågan om man med avseende på växtarter som faller in underväxtförädlarrätten skall helt eller delvis behålla ett oförändrat ellermodifierat växtförädlingsavgiftssyslem. Frågan gäller som jag redan angett baralanlbruksväxterna (utom sockerbeta, lin och hampa) samt alla grönyteväxter. Systemetmed växtförädlingsavgifter betraktades vid införandet mer eller mindresom elt provisorium i avbidan på bl. a. de resultat som kunde nås i del dåinledda internationella samarbetet på detta område. harväxtförädlarkonventionen antagits och trätt i kraft. Bifalls förevarandeförslag till lag om växtförädlarrätt och vinner anslutning lillkonventionen, innebär det att växtförädlarna får tillgång till ettprivaträttsligt skydd, som ger dem möjligheter att få licensavgifter på förökningsmaterialav sina förädlingsprodukter inom landet och i övriga konventionsslater. Undersådana förhållanden kan del te sig såsom nära till hands liggande att föreslåatt växtförädlingsavgiftssystemet inle skall till-lämpas på växtarter somfaller under växtförädlarrätten. Vissaskäl talar emellertid för att växtförädlingsavgiftssysteiiiet bÖr kvarstå iprincip åtminstone under en övergångstid även för sistnämnda slag av växter. Omdetta system helt slopas för sorter av lantbruks- och grönyteväxterna från ochmed dagen för växtförädlarrättslagens ikraftträdande får delta antas på kortsikt medföra en minskning av växtförädlingsföretagens ekonomiska resurser. Detinternationella systemet fordrar en administration hos företagen, som dessa iinledningsskedet inte har erfarenhet av. Först när licenssystemet byggts ul ochfungerat kan inkomsterna av licensavgifterna för skyddade sorterberäknas uppgå lill belopp som motsvarar vad växtförädlingsavgiftssystemet ger.På räknar jag med atl det internationella systemet gerväxtförädlingen större ekonomiska tillskoti på de nya sorterna än vad eltväxtförädlingavgiftssystem med oförändrat avgiftsuttag skulle ge. Med hänsynhärtill anser jag att växtförädUngsavgifts-systemet tills vidare i princip börbehållas för nya sorter vid sidan av växtförädlarrätten. Eftersombidragen ur växlförädlingsfonden kan sägas vara en ersättning för delicensintäkler en ensamrätt kunde ge, bör man å andra sidan vid samordningenutgå från all de förädlare som utnyttjar växtförädlarrätten till att betingasig licensavgifter inte skall få bidrag ur fonden. Kungl.I\Iaj:ts proposition nr 1971 85 bördäremot inle vara huruvida sorten registrerats eller ej. Det bör således varamöjligt för en förädlare eller hans rättsinnehavare alt söka växtförädlarrättför en sort i vilket enligt artikel 12 i konventionen ger honomprioritet att söka skydd i övriga konventions-slater menatt sedan avslå från all inom använda en beviljad ensamrätt till altbegära licensavgifter för vidareförsäljningen av* utsäde av sorten och istället få bidrag ur fonden. Vid omsättningen av utsädeav sort för vilken bidrag ur fonden betalas ut skall givelvis uppbärasväxtförädlingsavgifter efter hittillsvarande grunder. Avstår däremotsortinnehavaren från bidragen torde utsädet av sorten inle böra beläggas medväxtförädlingsavgifl. Detta lorde normalt kunna innebära alt visst utrymme istället bereds för licensavgift, ell förhållande som kan vara ägnat attstimulera till en övergång lill det inlernalionella systemet. Valelmellan system bör ske sort för sort och vara bindande . Omvederbörande avstår från bidrag ur fonden bör växtförädlingsavgift inte hellertas ut efter del atl skyddstiden gått ut eller växtförädlarrätten eljestupphört. Ensådan uppdelning mellan sorter som beläggs med växtförädlingsavgifl och sortersom inte beläggs med avgift erbjuder inte några tekniska svårigheter.Mj'ndiglielerna torde kunna utgå från atl bidrag ur fonden inte begärs försorter sorn registrerats enligt växlförädlarrättslagen och således vidstatsplomberingen inte ta ut växtförädlingsavgift för dessa sorter. Men meddelarsortinnehavaren innan han börjar marknadsföra sorten atl han önskar bidrag urfonden för densamma bör sorten vid statsplomberingen behandlas som en oskyddadsort, dvs. utsädet beläggs med växtförädlingsavgifl. Ett sådant meddelande frånsortinnehavaren bör kompletteras med en förbindelse från honom atl inte på densvenska marknaden begära eller uppbära licensavgifter för sorten. Vidtillämpning av denna ordning skall utländska förelag givetvis behandlas påsamma sätt som svenska förelag. Utländska sortinnehavare bör ges obegränsadrätt alt fullt ut använda det internationella systemet på den svenska marknadenmen liksom svenska förelag beredas tillfälle att för viss enligtväxlförädlarrättslagen registrerad sort avstå från licensavgifter och i ställetbegära bidrag ur växtförädlingsfonden med påföljd alt sorten beläggs medväxtförädlingsavgifl. Utredningenhar antytt alt eftersom växlförädlingsavgiften har karaktär av konsumtionsskaltdet eventuellt kan föreligga principiella hinder mot atl göra uttagandet avavgiften beroende på huruvida rättsskydd meddelats för den ifrågavarandesorten. Emellertid måste beaktas atl växlförädlingsavgiften inle är att ansesom skatt eftersom den har till direkt syfte att stödja växtförädlingen.Bidragen ur fonden motsvarar i princip vad som uttagits i avgift på denbidragsberättigades produkt. Om det avsedda ändamålet i Maj:ts proposition nr 1971 vissafall bedöms kunna tillgodoses bättre på annat sätt bör hinder inte möta mot atti dessa fall befria från avgift. Jagvill understryka att jag förutsätter atl frågan om fortsatt tillämpning avväxtförädlingsavgiftssystemet omprövas sedan några års erfarenhet har vunnitsav växtförädlarrättssystemet. Växtförädlingsavgiftssystemet torde dock redanvid växtförädlarrättslagens ikraftträdande böra anpassas lill lagen. Frågantorde komma atl tas upp av chefen för i ell senaresammanhang. Somframgår av det anförda åsyftas inte någon ändring i det i vårt land tillämpadesystemet med statsplombering av utsäde. Ändamålet med ploin-beringen är altmarknaden genom den yrkesmässiga handeln skall förses endast med utsäde, som ärtillfredsställande från odlingsvärdes- och kvalitetssynpunkt.Växtförädlarrätten har ell annat syfte och ersätter därför på intet sättstatsplomberingen. Det föreligger därför ingen anledning alt i detta sammanhangompröva reglerna om statsplombering. Förslagettill växtförädlarrättslag föranleder vissa följdändringar i 85 §utsökningslagen och i 2 § införsellagen. Till frågan om den närmare innebördenav dessa lagändringar återkommer jag i del följande (avsnitten 8.2 och 8.3). Ienlighet med det anförda har inom upprättals förslag liU 1) lagom växtförädlarrätt 2) lag om ändring iutsökningslagen (1877: 31 s. 1) 3) lag om ändring i införsellagen(1968:621). Beträffandeförslaget vid 1) har jag särskilt samrått med chefen för . Förslagentorde få fogas till statsrådsprotokollet i detta ärende som bilaga 3. Rörandede upprättade lagförslagens närmare innehåll vill jag ytterligare anföraföljande. Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 87 Växtförädlingsskyddsulredningenföreslår all den ensamrätt som avses i lagförslaget benämns"växtförädlarrätt". Denna benämning är inte helt tillfredställandeeftersom den inte i likhet med benämningen på andra immalerialrättsligaensamrätter exempelvis varumärkesrätt, mönsterrätt ger upplysning om vadsom är rätlens objekt. Ord som "växtsortskydd" eller"växlsorträtt" är emellertid, såsom utredningen funnit, inle hellerlämpliga eftersom de antyder en betydligt vidsträcktare ensamrätt än vad somföreslås. Någon annan lämplig benämning synes inte stå till buds. Jag anslutermig därför till utredningens förslag. Rubriken på lagen bör dock iöverensstämmelse med praxis på immalerialrättens område vara"växtförädlairätlslag". Utredningens lagförslag ärmed de modifikationer som betingas av den nu ifrågavarande ensamrättenssärskilda karaktär disponerat på i huvudsak samma sätt som patentlagen (1967:837) och mönsterskyddslagen (1970: 485). Bestämmelserna i 1 § tredje stycketoch i 48 § i utredningens förslag saknar motsvarighet i nämnda lagar. De rörbåda lagens tillämpningsområde och bör enligt min mening ha sin plats i del inledandeavsnittet av den nya lagen. Vad gäller dispositionen i övrigl har utredningenpå några punkter tillämpat en annan paragrafföljd än patentlagen (PalL) ochmönsterskyddslagen (ML). Sålunda har utredningen i förslagels 49 § upptagit enföreskrift om konventionsprioritet, vars motsvarighet i PalL och ML införts somsista paragraf under den inledande rubriken "allmänna bestämmelser".Frågan om giltighetstiden för växtförädlarrätt behandlas av utredningen iförslagets 4 §, sist under rubriken "allmänna bestämmelser", men iPalL och ML under särskild rubrik efter bestämmelserna om registreringsansökanoch dess handläggning. I båda dessa avseende bör paragraf följ den anpassaslill PalL och ML. Anmärkas kan slutligen i detta sammanhang alt i 50 § i utredningensförslag finns ett stadgande berörande utomlands registrerad sortbenämning.Denna fråga bör enligt min mening behandlas i anslutning lill de grundläggandebestämmelserna om sortbenämning. De ändringar som dessa överväganden föranlettjämte vissa andra smärre justeringar har medfört alt paragrafnumreringen idepartementsförslaget avviker från den i utredningens förslag. Iterminologiskt hänseende föreligger vissa skillnader mellan PalL och ML. I 26 §PalL talas om att patent är "meddelat", när palenlansökning-enbifallits och beslutet därom vunnit laga kraft. När patent"meddelats" skall det kungöras och, enhgt 27 §, antecknas ipalenlregistrel. I den till PatL:s 26 § svarande paragrafen i ML, 23 §, nämnsinte när mönsterrätt är "meddelad" ulan det fastslås bara altmönstret skall tas in i mönster- I\Iaj:ts proposition nr 1971 registretoch registreringen kungöras när beslut om bifall till ansökan ommönsterregistrering vinner laga kraft. Denna terminologiska olikhet mellanPalL och ML, som inte har någon saklig betydelse, återspeglas i många andraparagrafer i de båda lagarna. har anknutit tillterminologin i PalL. Jag finner emellertid skrivsättet i ML enklare och klarareoch anser därför atl terminologin i deparlementsförslaget bör anpassas lillML:s terminologi. Även i övrigt anser jag det lämpligl atl i redaktionellthänseende följa ML. Sakligtsett överensstämmer departementsförslaget nära med utredningens förslag. Merväsentliga sakliga olikheter har motiverats i del föregående (avsnitt 6).Smärre skiljakligheter kommer att beröras i det följande vid min behandling avde enskilda bestämmelserna. Paragrafen,som närmast motsvarar 1 § Iredje stycket i utredningens förslag, behandlarlagens tillämpningsområde med avseende på objektet. Enligt utredningensförslag skall lagstiftningen i princip kunna till-lämpas på alla växtsläktenoch växtarter med rätt för Kungl. Maj :t atl förordna atl växtförädlarrätt fårförvärvas endast för växtsort, tillhörande växtsläkte eller växtart som angesi förordnandet. I anslutning härtill föreslås att Kungl. Maj:t itillämpningskungörelse skall föreskriva all växtförädlarrätt kan förvärvasendast för sort tillhörande växtsläkte eller växtart som angetts på en ikungörelsen intagen lista. Denna lista omfattar sammanlagt 96 släkten ocharter, varav 44 tillhörande lantbruksväxterna (inklusive grönyteväxlerna), 21köksväxterna, 20 fruktträden och bärväxterna samt 11 prydnadsväxterna. Enklareoch mer i överensstämmelse med normal svensk lagstiftningsteknik synes mig varaatt låta lagen med dess rättsskyddssyslem gälla de släkten och arter varomKungl. Maj :l förordnar. Därför föreskrivs i denna paragraf att lagen ägertillämpning på växtsort, tillhörande växtsläkte eller växtart som Kungl. Maj :tbestämmer. En lista på dessa släkten och arten kominer att tas in itillämpningskungörelsen. Som jag har angett i delföregående (avsnitt 6.2) bör i princip inget växtsläkte och ingen växtart somen gång infogats i systemet kunna uteslutas därifrån. Om det kan antas varahelt säkert all någon rättsförlust inte bUr följden, bör dock i undantagsfaU enuteslutning kunna komma i fråga. Paragrafenmotsvarar 1 § första stycket och 48 § i utredningens förslag samt innehåUer ennärmare bestämning av växtförädlarrältens objekt och föreskrifter om desssubjekt (jfr 1 § PalL och 1 § ML). Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 89 Härges den grundläggande föreskriften alt förädlare, som här i riket framställt enväxtsorl, eller hans rättsinnehavare kan genom registrering fåväxtförädlarrätt, dvs. ensamrätt att yrkesmässigt utnyttja sorlen enligt lagen. Växtförädlarrättensföremål är alltså växtsorl. Termen definieras inte i lagen men dess innebördbestäms i huvudsak av de i departementsförslagets 3 § angivna förutsättningarnaför registrering. Helt allmänt kan del sägas att med växtsort avses en samlingväxtindivider, som i elt eller flera karakteristiska avseenden skiljer sigfrån andra enheter inom samma växtart. Enligtvad utredningen upplyst anknöt man vid behandlingen av vad som skulle avses medväxtsorl under förarbetena till konventionen närmast till termen"cullivar" i den internationella växtsortkoden. Beträffande dennakod och den däri intagna definitionen och beskrivningen av termen"cultivar" hänvisar jag lill utredningens betänkande (SOU 1969: 15 s.86). Enväxtsorl kan få rättsskydd oavsett om utgångsmaterialet för det slutligaurvalet erhållits på naturlig eller artificiell väg. Atl en sort för vilkenrättsskydd söks inle är resultatet av ett omfattande förädlingsarbete utanhärrör från en ren upptäckt hindrar inte registrering. Ett visstförädlings-arbete, såsom urval och undersökning av sorlens homogenitet ochbeständighet, måste nämhgen aUtid göras. Detta arbete får anses berättiga lillskydd. Ensamrättenlill en växtsort är inte begränsad till växtmaterial som härstammar direkt frånden ursprungliga förädlingsprodukten.