prop · FU0361 · 1971-12-31 00:00:00 — Bara oraspeciella skäl kan åberopas bör livsraedelsslyrelsen kunna raedge märkningraed enbart sista förbrukningsdag. Övriga reraissinstanser, som föreslår althållbarhelsraärkningen skall ange livsraedlels förpackningsdag ochhållbarhetsliden därefter, är , försvarets sjukvårdsstyrelse,och industri, styrelsen för ,lärarkollegiet vid , länsstyrelserna i ochJämtlands län, länsläka- Prop.1971: 61 93 ren i , länsveterinärerna i ,och , hälsovårdsnämnden i ,. , , TCO och Husmodersförbundel. Vissa reraissorgan, sora avvisar förslagel lillhållbarhetsmärkning enbart med sista förbrukningsdag, föreslår atl raan somalternativ tiU kora-plelleringen av uppgiften om förpackningsdag raedhållbarhetsliden därefter i stället uttryckligen anger datum för den beräknadesista förbrukningsdagen. anför alt, orahållbarhetstiden anges t. ex. , konsuraenlen själv måste räkna ut tillvUket datum livsraedlel är hållbart. Del är knappast realistiskt tto alt ellsådant syslem kan fungera effektivt. Näranden har tidigare ställt elt sådantkrav för varudeklaration av djurföda. Det visade sig emellertid att köparnaraissuppfallade denna hållbarhelsraärkning, varför näranden tvingades frångåden. Enligt näranden blir del därför tydligare, ora både förpackningsdag ochsista förbrukningsdag anges med datum. Sarama förslag läggs frara avhälsovårdsnämnderna i , , , och ,och . Också andra lösningar av hur hållbarhelsraärkningen kanutforraas ges i några reraissyltranden. Länsveterinären i anseratl hållbarhelsraärkning bör anges raed tillverkningsdagen och sista förbrukningsdagen.Svensk industriförening raenar all hållbarhelsraärkning raed sistaförsäljningsdag är den bästa raeloden. Länsstyreben i föreslårsistnäranda syslera bl. a. i fråga om konsura-tionsrajölkprodukter. och anser alt undantag kanbehövas för rajölkprodukler. Man bör ingående överväga del syslera för hållbarhetsmärkningensom är gynnsammast för kvalitet och övriga egenskaper hos de olika varorna. Endasl elt raindre antal remissinstanser godkänner ellerhar ingen erinran mot LSK:s förslag raed två valfria systera för hållbarhelsraärkning(förpackningsdag och hållbarhetstiden därefter eUer enbart sistaförbmkningsdag). Enligt talar myckelför det första alternativet men institutet vill trots det ansluta sig tUlförslagel om två valfria syslem. Man har ännu inle någon erfarenhet av obligatoriskhållbarhelsraärkning. Livsraedelsslyrelsen bör därför få befogenhet attföreskriva att raärkning bara får ske enligt elt av de två systemen. förslaget att förpackarna också måste använda någon avde två märkningsraeloderna, när de friviUigt vUl håll-barhelsraärka andra raeravaraktiga livsraedel än 30-dagarsvarorna. All hållbarhelsraärkning bör nämligenske efter enhetliga prmciper. Även hälsovårdsnämnderna i och Gävleullalar sig för förslagel med två syslera. handelskammare fäster stor vikt vid att förpackarenfår möj- Prop.1971: 61 94 lighet atl välja raeUan två alternativ förhållbarhelsraärkningen och utgår från all denna valfrihet inte koraraer all inskränkasi annat än rena undanlagsfall. Bland övriga remissinstanser, sora direkt uttalat sig orahållbarhelsraärkningen, synes LSK:s förslag ora två valfria raärkningssysteragodtas av länsstyreberna i och , länsveterinärerna i Värmlandsoch , hälsovårdsnämnden i och . Förslagel ora förvaringsanvisning på färdigförpackadelivsmedel har tillstyrkts eUer läranats utan erinran av de flesta remissinstanserna. Kemikontoret anser föreskriften om förvaringsanvisningvara den viktigaste nyheten när det gäller hållbarhetsmärkning. fäster uppraärksarahelen på altdel är nödvändigt atl raärkningen raed hållbarhetstid regelraässiglkorabine-ras med en förvaringsanvisning för all inle förelagarnas ansvar förriktigheten av dessa uppgifter skall sträckas ut över det rimligas nivå. Enfelaktig förvaring bör självfallet befria förpackaren från ansvar för denangivna hållbarhetsliden. Liknande synpunkter anförs av handelskammare,handelskammaren för och samt ochSödermanlands handelskammare. påpekar atl bestämmelsen ora ansvarighetsaknar praktisk betydelse, eftersom konsumenten skall ha bevisbördan i fråga omförvaring av vara och del blir svårt för atl visa all han förvaratlivsraedlel enligt förvaringsanvisningen. KF och hälsovårdsnämnden i påpekar atlansvarighels-principen saknar slraffbestäraraelse. Veterinärstyrelsen pekar på all förvaringsanvisningenriktar sig tUl både konsuraentema och dera som yrkesmässigt hanterar de därraedraärkta livsmedelsförpackningarna. För atl få hanteringsseklorn alt rätta sigefler anvisningama föreslås all ordet "bör" i 17 § punkt 4 byts ulmol "skall". Länsveterinären i har sararaaförslag. frarahåller alt en tillfredsställande förvaringsanvisningäven är ell önskeraål från handelns sida. ochHusmodersförbundet föreslår att inskränkningen i skyldigheten atl läranaförvaringsanvisning sora följer av satsen "om iakttagande därav kan varaav väsentlig betydelse för livsmedlets hållbarhet" stryks. Andra reraissorgan ansluter sig till LSK:s förslag allförvaringsanvisning endast behöver ges om del är väsentligt för atl livsmedletskall hålla sig. finner i motsats lill LSK del vara självklartatt föreskriften om förvaringsanvisning inle är tillämplig påbryg-geriindustrins produkter. Malt- och läskedrycker kan nämligen förvaraslång lid ulan all raan lagrar dem på sårskilt sätt och utan all deras kva- Prop.1971: 61 95 litet då nämnvärt försämras. Industriförbundels synpunkterdelas av . Övriga remissinstanser, som uttryckligen tUlstyrkt LSK:sförslag om förvaringsanvisning, är , pris-och kartellnämnden, länsstyrelserna i och samlkonsumentutredningen. I många yttranden behandlas frågan om omförpackning ochommärkning av hållbarhetsmärkla livsraedel. Flertalet reraissorgan är iprincip negativt inställda lUl alt uppgift ora en varas hållbarhet skall kunnaändras tiU att gälla en senare sista förbrukningsdag eUer en längrehållbarhetstid. Vissa reraissinstanser föreslår etl direkt förbud raotommärkning. Så gör veterinärstyrelsen. Möjlighet atl förnyahållbarhelsraärkningen skulle enligt styrelsen allvarligt kunna skadaallmänhetens tilltro lill den garanli den ursprungliga raärkningen ger ellersyftar lill. En organolep-tisk nybedöraning i efterhand kan inle ansesförsvarlig från livsraedels-hygienisk synpunkt, eftersom det inte då är möjligtatl räll bedöma livsmedlets status. Liknande synpunkter framförs av hälsovårdsnämnden iÖrebro, länsstyrelserna i , och län samt hälsovårdsnämndernai , och och länsveterinären i . Enligt har LSK inte lyckats lösa fråganvad som skaU ske raed livsraedel efler hållbarhelslidens utgång. Från nationalekonomisksynpunkt kan del måhända inle vara försvarbart atl förstöra dem. Del finnsemellertid risker för atl de paketeras ora och förses med en senare dag förhållbarhelslidens utgång. Möjlighet finns också alt sälja dera i lös vikt.Dessa problera bör lösas och därvid får man överväga om inte förbud molommärkning bör genomföras. Samma tveksamhet beträffande ommärkning och hur manskall förfara med livsraedel efler hållbarhelslidens utgång fraraförs avlänsveterinärerna i och . Andra remissinstanser tycks inte helt vUja avvisamöjligheten att märka om livsmedelsförpackningar med en senare sistaförbrukningsdag eller längre hållbarhetstid. Enligt länsveterinären iSkaraborgs län är sålunda etl livsmedel, vars håUbarhelstid gått ul, i deflesta fall inte otjänligt lill människoföda. i anserdel tänkbart atl försäljning av livsmedel tillåts efler sista förbrukningsdagen.Så bör emellertid bara kunna ske om de t. ex. är organoleptiskt acceptabla ochgenomgår v'ärmebehandling eller annan mikrobiologisk stabilisering och säljsdirekt därefter eller används i nytUlverkade varor som måste säljas underuppgift atl de innehåller tidigare håUbarhets-ra'ärkta livsmedel. 1971: 61 96 Ävenlänsstyrelsen i anser att del är motbjudande atl förstöralivsmedel som ju ofta kan ha längre hållbarhet än vad den ursprungligaraärkningen anger. Om elt livsmedel packals ora och fåll nyhållbarhelsraärkning, bör emellertid krävas tydlig uppgift härom. Liknanderaening ora behov av ny raärkning har länsstyrelserna i och Gotlandslän, länsveterinärerna i och saral hälsovårdsnämndeni . Någraremissinstanser har enbart diskuterat förfarandet med livsraedel eflerhållbarhelslidens utgång. Sålunda utgår KF från all avsikten inle är altförsäljningsförbudet enligt 47 § andra stycket skall drabba varor med friviUighållbarhelsraärkning. För sådana längre varaktiga produkter syftarhållbarhetsmärkningen ju inle tUl alt förhindra hälsovådlighet utan lill allskydda en viss högre gräns för kvalilelsförändring sora t. ex. djupfrystalivsmedel och kylkonserver raed liden undergår. Hälsovårdsnämndeni frågar hur rayndigheterna skall ställa sig, ora förpackningarna lillhållbarhetsraärkta livsraedel bryts efter sista förbrukningsdagen och varornasedan säljs exerapelvis i lös vikt. Näranden ifrågasätter ora det är riraligtatl förbjuda saluhållande av sådana livsraedel trots atl de inte kan ansesotjänliga. 3.8Nya Uvsmedelstyper och ersättningsprodukter livsmedelssladga finns en rad delaljföreskrifter om vissavanligare livsmedel. Inledningsvis ges bestäraraelser ora skydd för vissavambenämningar. Om ett livsmedel med viss benämning enligt föreskrift i kapitletskall ha särskUd sararaansättning eller beskaffenhet, är benäraningen för dennas. k. huvudvara skyddad på så sätt atl annat livsraedel inte får saluhållasimder dén skyddade benäraningen. eller liknande beteckning ulan all haföreskriven sararaansättning eller beskaffenhet. Andra varor än naturligrajölk och naturligt smör får inle benämnas rajölk eller smör. FöreskrifternagäUer både då den skyddade varubenämningen används ensara eller ingår i enordsammanställning, som antyder likhet i användningen raed huvudvaran, och dåbenäraningen förekoraraer på fräramande språk (35 §). En vara, sora är avseddall utgöra ersättning för huvudvaran, får inte saluhåUas under en beteckningdär den skyddade benämningen ingår, om varans egenskap av ersättningsmedeluppenbart framgår av den använda beteckningen (36 §). För att ytterUgare skyddahuvudvaran gäller alt på annan produkt inte får finnas bild, teckning ellermeddelande sora kan ge produkten sken av all utgöra huvudvaran. Förbudetgäller också anslag och skylt saral annons eller annan reklara (37 §). Vidsidan av dessa allraänna regler finns stadga ocksåspecialbesläramelser ora vissa livsraedels benäraning och sararaansättning.Exempel härpå är föreskrifterna om margarinvaror i 5463 §§. Dessa produkterkännetecknas av atl de urspmngligen lillkorarail sora ersällningsraedel förvissa jordbruksprodukter, vUket förhållande fraragår redan av definitionerna i54 §. Där betecknas sålunda margarin som sraörliknande, raargarinost somostliknande och fettemulsion sora grädd- eller mjölkUknande varor innehållandeannat fett än mjölkfetl. Vidare förstås med konstister en isterliknandefeltvara vari ingår annat fett än svinfetl. För all skilja margarin från smörföreskrivs i 55 § att det skall vara tUlsatt raed en viss raindre raängdpotatisstärkelse sora s. k. indikatorärane. Enligt 57 och 59 §§ skaU sesaraoljatillsättas sora indikator i raargarinost och fetleraulsion. Vidare finnsnoggranna föreskrifter ora raärkning och saluhållande av raargarinvaror.Enligt 56 § skall sålunda raargarinförpackning vara raärkt på alla sidor raedordet raargarin. Liknande krav på raärkning finns i 58, 60 och 61 §§ i frågaora raargarinost, fetleraulsion och konstister. I 63 § förbjuds saluhållande avraargarinvaror under benäranmg som innehåller något av orden smör, grädde,rajölk, mejeri, ko, ladugård och herrgård eller ord sora häntyder pålanthushållning eller raejerilillverkning. Inte heller får vid utbjudande ellerförsäljning av raargarinvaror förekomma bild, teckning eller meddelande som gervaran sken av atl ha samband med lanthushållning eller mejerihantering.Slutiigen bör uppraärksararaas 62 § enligt vUken del är förbjudet alltillverka raargarinvaror och raejeriprodukter i sararaa byggnad och altförvara raargarin eller fett för raar-garinlUlverkning i lokal där sraör ellerost tUlverkas. Angivna specialbestäraraelser för margarinvaror visar hur mansökt hindra en förväxling mellan vissa traditionella naturprodukter och varorsom kan användas i stället för sådana livsmedel. De ursprungligamargarinföre-skriflerna lUlkora och saralades sederraera iförordningen (1932: 355) angående kontroll å tiUverkningen av saral handelnraed raargarin, raargarinost, fettemulsion och konstister. När livsmedelssladgakom lUl delades nämnda förordning upp på dels de i det föregående berördaföreskrifterna i stadgans 8 kap. och dels den s. k. margarinförordningen (1951:830) med bestämmelser om liUverknings-konlroll, import och export avraargarinvaror. Etlannat exerapel på skydd för naturprodukter enligt stadga ärföreskriftema i 7780 §§ ora hur saft och sylt skall vara sararaan-satta ochbeskaffade. Syftet är att såvitt möjligt garantera att dessa livsraedelinnehåller viss minimikvantitet frukt, bär eller andra växtdelar. Föreskriftg'äller ora rainsla raängd råsaft i vara, som benämns saft, och om kvantitetenbär- eUer fraktråvara i sylt, marmelad, mos och gelé. är angivnabenämningar skyddade. Varor som inte uppfyller föreskrivna fordringar får inlesaluhållas i förpackningar med av- 1971: 61 98 bildningarav bär eller frakt eller med påskrift aV orden bär eller frakt.Ordsamraanslällningar såsom "med fruklsraak" eller"citrontyp" får eraeUertid förekoraraa. Vissabestäraraelser i 8 kap. stadga syftar inle bara till att skyddatraditionella födoäranen raot förväxling raed ersättningsprodukter ulan ocksåtill all hindra kvalitativa förändringar av vanligare livsraedel. Exerapelhärpå är föreskrifterna ora benäraning och sararaansättning av olikacharkuterivaror. Enligt 66 § 1 raora. får korv, som utöver kött innehållernågon annan råvara, bara saluhållas under en benäraning, som antingenuttryckligen anger den andra råvaran eller också efler jordbruksnämndensprövning kan anses sedvanlig för korvsorlen i fråga. Vattenhalten i korv ärmaxiraerad till 65 "/o eller till den lägre halt sora jordbruksnämndenbesläraraer. Vidare begränsas användningen av binderaedel i korv till vissaäranen vars saramanlagda kvantitet får uppgå lill högst fyra viktprocent.Högre halt av rajölk och rajölk-pulver sora binderaedel får eraeUertidtillsättas, om delta tydligt deklareras på korvförpackningen. I 66§ 2 mora. föreskrivs högsla tillåtna vattenhalt i vissa andra charkuterivaror,näraligen blodpudding, leverpastej, pölsa och sylta saral i olika kokta, röktaeller saltade köllprodukter såsom skinka, tunga, kassler och nöt-, häst- ochrenkött. Vidare föreskrivs all köttfärs inte får beslå av annat än renköttvara. ora charkuterivaror har lillkomrait frärast för att tillförsäkrakonsuraenterna en bestärad kvalitet så alt de inle skall riskera all fåvarorna uppblandade eller utdrygade med andra råvaror än kött eller raedtillsatser. Föreskrifterna har sill huvudsakliga ursprung förordningom vilseledande varubeteckningar och en krislids-kungörelse (1943: 61) raedvissa besläramelser angående tUlverkning och försäljning av charkuterivaror ra.ra. LSKerinrar inledningsvis om den snabba och intensiva produktutvecklingen sorakaraktäriserat livsraedelsorarådel sedan lillkorasten av stadga.Sålunda vidareutvecklas de konventionella livsraedlen saratidigt som helt ellerdelvis nya produkter arbetas frara. Enligt LSK får livsraedelslagstiftningeninle försvåra denna produktutveckling vad gäller livsraedel raed en frånfolkhälsosynpunkl läraplig beskaffenhet. De bestämmelser sora är nödvändiga fåreraeUertid inte gå så långt att de skyddar vissa livsraedel raot konkurrensfrån andra varor raed sararaa eller liknande användningsoraråde. I stället börprincipen om fri konkurrens på lika villkor gälla raellan sådana produkter. Orafog finns för att göra avsteg från denna princip, exempelvis avjordbrakspolitiska skäl, bör detla ske utanför livsraedelsstadgans rara. 1971: 61 99 grundhar LSK funnit de nuvarande föreskrifterna om margarinvaror onödigtrestriktiva. De är utformade så alt de skyddar tradilioneUa lanlbraksproduklersora rajölk, grädde, sraör och andra raejerivaror raot konkurrens från varorsora används på samma sätt raen tUlverkas av annat och prisbilligare fett änmjölkfetl. Hur effektivt della skydd kan vara visas enligt LSK bl. a. av altbeslämraelsema ora fetleraulsion blivit ett direkt hinder mot de avvegetabiliskt fett tillverkade ersättningsmedel för mjölk som raarknadsförs iandra länder. Maj:t har emeUertid meddelat dispens för att viss sådanrajölkersättning skall kunna introduceras i . Ett annat exerapel påbestämmelser om raargarinvaror, sora synes onödigt stränga, är enligt LSKkravet på tillsats av potatisstärkelse och sesaraolja sora indikatorämnen.Syftet därmed har varit att få en enkel konlroUmöjlighet för all skilja depris-bUligare margarinvarorna från de mejeriprodukter de avser alt ersätta.Tvångsinblandningen av dessa äranen har eraeUertid raedförl vissa produktionstekniskaoch hygieniska störningar. Sedan det visat sig relativt enkelt all genora t.ex. gaskromatografisk analys påvisa vilket slags fett ett livsraedelinnehåller, har Kungl. Maj:t raeddelat dispens också från föreskriften oratillsättning av indikatoräranen. För övrigt ifrågasätter LSK ora fog längrefinns för särskilda raärkningsbesläraraelser beträffande raargarinvaror. Ipraktiken har exerapelvis föreskriften all raärka raargarinförpackningar påalla sidor raed ordet raargarin inte lillära-pats. Några ölägenheter härav harinte uppstått. LSK ifrågasätter också nödvändigheten av kravet på alt hållaraargarin- och raejerivaror i skilda tillverknings- och lagerlokaler. Idelta sararaanhang erinrar LSK ora att raan både belänkande och1951 års proposilion ora livsraedelssladgan uttalat all raargarinvaror skallbetraktas sora självständiga livsmedel med eget värde och inte bara soraersällningsraedel för andra varor. Med hänsyn härtill och lill den beskrivnautvecklingen föreslår LSK all flertalet specialbestäraraelser om dessaprodukter tas bort och alt margarinförordning upphävs. Principenall margarinvaror inle skall tyngas av några särbestäramelser, som grundar sigpå deras ursprangliga karaktär av ersättningsprodukter, bör enligt LSKtUlämpas också på andra ersättningsprodukter och nya livsmedelstyper. Ingaandra särskilda restriktioner för tUlverkning eller saluhållande av sådanavaror bör därför gälla än som kan motiveras av livsmedelshygieniska ochnäringsraässiga skäl eller av att konsuraentema inte skall bli vilseledda. LSKskiljer på olika typer av nya livsraedel. Först anges de egentligaersättningsprodukterna sora raera påtagligt skiljer sig från sina s. k.huvudvaror. Exempel därpå är raargarin och olika mjölk- och gräddersättningarsora baseras på vege-tabUiskt i stället för aniraaliskt fett. tiUverkadehuvudsakUgen av sojaprotein raed aromäranen vUka börjatraarknadsföras sora ersättning för olika köttvaror. Man har bl. a. lyckatsfraraställa en sojaprodukl sora i sin fiberslraklur raycket påminner omkycklingbröst. Till de egentliga ersättningsprodukterna viU LSK också räknaden rika av fruktdrinkar och andra drycker med syntetiska smakämnen istället för naturlig fmkt- eller bärsaft. Andra typer av nya livsmedel ärenligt LSK de sora huvudsakligen bygger på samraansältningen av redan kändavaror och som inte raärk-bart skiljer sig från dessa i utseende eller sraak.Awikelsema visar sig först om man analyserar den kvalitativa beskaffenheten.Denna nya typ av konvenlioneUa livsmedel tUlverkas ofta i syfte att rainskaproduk-tionskostnadema. Sora exerapel näraner LSK köttvaror, där man genomtUlsats av olika bindemedel såsom polyfosfat och sojaprotein binder en störremängd vatten och fett än sora naturligt ingår. Det har sålunda förekoramitskinka som på detla sätt förtyngls med vatten upp tUl 20 "/o över dennorraala vallenraängden. Sojaprolein används också som råvara för alt dryga utmalda köllprodukter exempelvis haraburgare. Ävenom negativa synpunkter kan läggas på angivna förhållanden framhåUer LSK altersättningsprodukterna och de nya livsmedelstyperna också har förkonsuraenterna direkt positiva egenskaper. typexempel är margarin sorafrån början var av relativt dålig kvalitet raen som är ell frånnäringsfysiologisk synpunkt fullgott livsmedel med mängd av vitamineroch fleromättade fettsyror. Enligt LSK kan vegetabiliska ersättningar för mjölkutvecklas på samraa sätt. Härtill koraraer alt de nya livsraedelslyperna på grandav raindre kosl-sararaa ingredienser raåste bli bUligare för konsuraenterna ände konventionella livsraedlen. Man bör därför inte ha alllför restriktiva bestämmelserför ifrågavarande produkter. Enligt LSK bör lagstiftningen i stället anpassasså all konsumenterna inora raraen för kraven på ett hälso- ochnäringsraässigt skydd och på redlighet i handeln får etl från pris-, närings-och kvalitetssynpunkter så rikhaltigt sortiraent sora möjligt atl välja på. Dennainställning till frågan om ersättningsprodukter och nya livsmedelstyperställer enligt LSK ökade krav på informaiionen lUl konsumenterna för atl deskall få möjlighet bedöraa beskaffenheten och värdet av dessa varor ijäraförelse raed redan välkända livsraedel så all förväxling inte sker. a. i sina förslag om märkning av färdigförpackade livsmedel med enupplysande varubeleckning och innehållsdeklaration sökl tillgodose dessa krav(17 §). Av stor betydelse är också förslagel om skyddade vambeteckningar somsyftar till att säkerställa redlighet i handeln (16 §). Vid sidan av attsådana beteckningar förbehålls olika slag av konventionella livsmedel finnsenligt LSK behov också av all fastställa beteckningar för nya typer av livs- medel.Dessa kan sålunda raarknadsföras under benämningar som ger en OtUlräcklig ellerrent av raissvisande uppgift om vUkel slags livsmedel det är. a. tordeenligt LSK i fråga om köttvaror uppblandade med sojaprotein snart behövafastställas beteckningar som klart skUjer dem från rena köllprodukter. För att hindra raissbrakav skyddade varabeteckningar föreslår LSK förbud raot alt under sådanbeteckning saluhåUa en vara med annan sammansättning eller beskaffenhet iövrigt än det slags livsmedel för vUket beteckningen faststäUts (46 § förstastycket). En viktig fråga blir då om det i likhet med vad som gäUer enligt 36 §1951 års stadga bör finnas möjlighet tiU undanlag från delta förbud. Å enasidan kan göras gäUande att uttryck sora "ersättningsraedel" eller"ersättning för" låter en produkt i konkurrenshänseende dra obehörigfördel av den stäUning huvudvaran fått hos konsumenterna. A andra sidan kan detvara motiverat att få tala om att en ny produkt utgör ersättning för en avkonsumenterna välkänd huvudvara, eftersom del ofta kan vara svårt att på annatsätt lärana den beskrivande uppgift om Uvsmedlels slag som krävs enligt 17 § p.1. Om man inte aUs får hänsyfta på huvudvaran, kan följden bli atl utvecklingenav nya produkter häraraas. Detla skulle direkt raotverka LSK:s uppfattning allkonsumenterna bör få etl så rikhaltigt sortiraent Uvsmedel sora raöjligl altvälja på. Vid Övervägande av dessa raotstridiga synpunkter har LSK funnit detriktigast atl man får upplysa om alt den nya produkten kan "användas påsararaa sätt som", "liknande sätt som" eller "i ställetför" huvudvaran. En sådan uppgift innefattar sålunda ingen annanjämförelse eller lildiet mellan livsraedlen än just själva användningsområdet.Däremot bör den nuvarande raöjligheten alt kalla en vara för ersättning eUerersättningsraedel upphöra. MöjUghetenalt saluhålla en ny typ av livsmedel under uppgift alt den har sararaa ellerliknande användningsoraråde som en produkt raed redan faststäUd vambeleckningfraragår av LSK:s förslag liU 46 § andra stycket. I det sammanhangetfrarahåller LSK, att utvecklingen av nya livsraedelstyper troligen fortsätter iallt snabbare takt och att marknadsföringen kommer att ske med storskicklighet och uppfinningsrikedora. I såväl konsuraenlernas som producenternasintresse anses det därför befogat att myndigheterna kontrollerar dessaförhållanden.