prop · FU031 · 1971-12-31 00:00:00 — Kostnadema förregionplanering enUgt BL skall, intill dess planen fastställts, betalas i förskoll avmedlemmama i regionplaneförbundet eller av statsmedel enligt vad Kungl. Maj:tbestämmer på förslag av fullmäktige. Kostnadema skaU slutligt fördelas meUanmedlemmarna efter den nytta de har av planen. I regel sker fördelning efterskalleunderlag. Bidrag kan lämnas avstatsmedel. Beslut om bidrag som utgår från detta anslag meddelas avKungl. Maj:t efter ansökan i varje särskilt faU. Någon särskUd bidragsgmnd ärinte föreskriven. I praxis har bidrag bmkat beslämmas till i rant tal avredovisade plankostnader. Bidrag kan inleutgå förrän planen fastställts. För att underlätta finansiering av planarbelel har elt särskUtanslag upptagils under fonden för förlag till statsverket på riksstalenskapitalbudget. Från detta anslag har på ansökan utgått förskott i form avräntefria lån till regionplaneför-bunden. Förskotten har bmkat beviljas för ettår i sänder och beloppen har schablonmässigt bmkat bestäraraas till avförbundets budget . I sarabandmed förskottsbeslut har vid olika lillfäUen understrukits attförskotten inte får betraktas som normerande för de framtida bidragen. Förskotten har slutreglerals med hjälp av definitivastatsbidrag när planen fastställts. Regionplaneinstilulethar inte fått den användning sora avsågs vid dess införande . Nästan alla dessatillkora och början av 1950-lalel. Något aktuelltintresse för all bilda nya regionplaneförbund synes inle föreligga. Visstregionplanearbete pågår dock f. n. i de redan bildade förbunden. Flera orasländigheier har medverkat tillatl regionplaneinstitutet kommit till såbegränsad användning. Ett huvudskäl är sannolikt del svaga sambandregionplanen erbjuder raellan planering och genomförande. Från komraunalsynpunkt kan vidare del statliga inflytandet ha bedörats som mindre önskvärt.Även den inbördes bundenhet som samverkan inom ett regionplaneförbund innebärkan ha föranlett tveksamhet atl nyttja planinstilutet. Det i mångaregioner alltmer påträngande behovet av en översiktiig planering har i kombination raed oviljanall utnyttja BL:s regionplane-form letttill att nya former för regional planering har börjat prövas. Av intressei detta sammanhang är bl. a. de planering som bildats i . Ett av dessaförbund. Sydvästra (), har hos Kungl. Maj:tanhållit om statsbidrag tiU sin verksamhet. Denna framställning bör enligt rainraening inte be- 1971:1 Bilaga 14 121 dömassom en isolerad företeelse utan ses som ett exempel på anspråk, sora från flerahåll kan emotses, på stöd lill nya former för interkommunal samverkan iöversiktlig planering. En annan framställning har gjorts tillKungl. Maj:t från sammanläggningsdelegeradei . EnUgt denna framställning bör sammanläggningen avsamtliga kommuner liU en inle hindra attstatsbidrag tiU regionplanering på Gotiand utgår. En situation motsvarande densom föranlett denna fraraslällning, nämligen stora planeringsbehov men relativt knappa resurser, kan antasföreligga också inom flera andra regioner. De två framställningar som jag nu harnämnt har vunnit stöd hos berördalänsstyrelser. har inte ansett sig kunna tillstyrka statsbidragtill SSK:s planeringsarbete inom ramen för nuvarande anslag. Verket, sombedömer planeringsbehovet inom området som mycket angelägel och är positivt till SSK:s arbetsformer, antyder den organisatoriskalösningen atl anförtro regionplaneuppgiften och plangenomfö-randel åt tvåformellt skilda men i fråga om organisation och sammansättning helt identiskaförbund. anser vidare alt Kungl. Maj:l bör kunna övervägamöjligheten atl i annan ordning lämna bidrag till det utfördaplaneringsarbetet. Verket är positivt också till stöd för planering på . har hemställt atlprinciperna för anslagsgivning tillregionplanering tills vidare, i avvaktan på de mera slutgiltiga förslag somutredningen kan komma att lägga fram senare, utformas så atl stöd kan lämnastill komraunalförbund. Detta synes enligt utredningen kunna ske utanförfattningsändring. Del är emellertid enligt utredningen tydligt att anslagetför bidragsgivning bör avpassas med beaktande av den förordadebidragsprincipen. Del huvudskäl som har anförts för allutnyttja är all delta ger möjlighet till enraångsidigare verksarahet, framför allttill en närmare anknytning raellan planering och ge-noraförande. Motbakgmnd av alt koraraunalförbunden inora sin rara utför till stor del samma arbete som regionplaneförbunden har dessutoraanförts atl rättvisesynpunkter talar för atl statligt stöd skall utgå även tilldem. Enligt delta synsätt lorde det statliga intresset av attregionplanering koraraer lill ståndtillgodoses i båda faUen. Statsbidraget har vidare uppfattats sora en stimulans lill förnyelse avsamhällsplaneringen. Detta anses tala för atl planeringen inorakommunalförbund, bl. a. med hänsyn till deraöjligheter sora den öppnar lill integrering av ekonomisk, social och fysiskplanering, i varje fall inte sätts i ell sämre läge än den traditionellaregionplaneringen. Enligt min mening är det av värde att nyaformer för regional planering utvecklas.Del ankomraer på bygglagulredningen att överväga dessa 1971:1 Bilaga 14 122 frågoroch att föreslå en reformerad lagstiftning. De praktiska försök som nuförekommer kan i del sammanhanget ge erfarenheter som givetvis bör tas tiUvara. lag anser det emellertid inle ändamålsenligt att nu gå över till enbidragsgivning som skulle innebära att del till-lämpade, relativtstrikta och regelraässiga systemet skulle kompletteras med en prövning frånfall till fall av regionplaneringens form och innehåll. Inte heller är jag beredd atl verka för organisatoriska lösningarsom visserligen formellt skulle medge likabehandling frånbidragssynpunkl av de nyaplaneringsformerna men som skulle innebära tungrodda arbetsforraer. Det finns eraeUertidskäl att från raera allmänna utgångspunkter pröva hela frågan omstatsbidrag till regionplaneringen i ett långsiktigt sammanhang. Strävan bör därvid vara atlfinna en handlingslinje som står i samklang med den utveckling som kanförväntas inom planeringen i ett längretidsperspektiv. Även om oklarhet naturligtvis råder om hur förhåUandenapå koraraer atl le sig anser jag del möjligt att nu göra sådanaöverväganden utan all föregripa del utredningsarbete som pågår. Regionplaneringens ställning bör framför allt bedömas mot bakgmndav inriktningen och organisationen av samhällsplaneringen i stort. De statligainsatsema för all stödja regionplaneringen bör därvid avvägas med hänsyn lillde uppgifter som staten kommer all fullfölja inomriksplaneringen och i den nya med inriktning på sarahällsplaneringsfrågor. En utgångspunkt förden hittillsvarande bidragsgivningen till regionplanering var att det huvudsakligen var i regionplaneringensom de statliga och kommunala behoven avöversiktiig planering skulle mötas och komma till uttryck i ettgemensamt arbete. Ett betydande planeringsarbeteav vikt för den statliga verksamheten bedömdes böra falla inomregionplaneringen och föranledde både att staten förbehöll sig ett visst inflytandepå denna planering och tog på sig en del av kostnadema för den.Förutsättningarna för samverkan raellan stal och koraraun inom den översiktligaplaneringen har väsentligt förändrats. På den statliga sidan hardel skett en betydande aktivering och en kvantitativ utbyggnad av insatsema inora samhäUsplaneringen. har kommunemagenom komraunindelningsreformen förstärkts och fåll ökade möjligheter att inomsina vidgade områden självständigt handha vissa planeringsfrågor av meraöversiktlig karaktär. Ökningen av destatliga insatsema inom den översiktliga samhällsplaneringen har mot bakgmnd av behovet av enalltmer vidgad regional överblick kommit atl koncentreras på frågor som berörhela landet, större landsdelar eUer län,dvs. i stor utsträckning på större geografiska områden än vad somomfattas av egentlig regionplanering. Många faktorer i efterkrigstidenssamhällsutveckling har samverkat till atl ökade 1971:1 Bilaga 14 123 StatUga planeringsinsalser med denna inriktning harblivit nödvändiga. Strukturomvandlingen inom näringslivet och därav följanderegionala obalanser, glesbygds- och urbaniseringsproblem har ställt krav på enriksomfattande regionalpolitik. Frågor ora lokalisering av miljöstörande industrier ra. ra., nedsrautsning av luftoch vatten, den ökande fritiden med följande expansion av fritidsbebyggelse ochfriluftsliv har lett till krav på enriksövergripande miljö- och raarkplaneringspolitik. Trafikutvecklingen och särskilt bilismens expansion gören trafikplanering i riksskala nödvändig. Staten har tagit flera olikainitiativ för alt tillgodose del ökadeplaneringsbehovet. En målinriktad regionalpolitisk utvecklings-planeringmed tyngdpunkt i länen håller på att byggas upp. Förberedelser pågår också fören fysisk riksplanering för behandling av planeringsfrågor av riksintresse ochsom ram för planering i regional skala. Genom denna verksarahet förbättrasockså underlaget för koraraunal ochinterkommunal planering såväl genom ökad tillgång lill invenle-ringsraaterialm. som genom mera preciserade utgångspunkter från statens sida för annanplanering. Även i organisatoriskt avseende har enrad åtgärder vidtagits. Som exempel på åtgärder av delta slag kan nämnastillkomsten av statens planverk, som inneburit all planeringsarbetet påverksnivå har kunnat renodlas ochförstärkas. a. har planverket tagit initiativ till betydande insatserför atl genom olika inventeringar förbättra underlaget för planering på allanivåer. Inom planeringen för vallen-, luft- och naturvård har tillkomsten av statens naturvårdsverkinneburit en expansion och koncentration av statens insatser. Slutligeninnebär också omorganisationen av länsförvaltningen en förbättring av dessfömtsättningar atl fylla sina uppgifter inom samhällsplaneringen på länsplanet. Den översiktUgaplanering som har koraraunala eller interkoramunala huvudmän kan väntas komraa att öka iomfattning och präglas av de nya kommunemasökade möjligheter att bedriva en långsiktig planering. Den redogörelsesom jag har lämnat visar atl ett stort planeringsbehov finns på denna nivå.Formerna för sådan planering kan inte fixeras raera definitivt förränbygglagutredningens arbete slutförts. Jag anser del emellertid vara riktigt atlsom en utgångspunkt för nu aktuella bedömningaranta att översiktlig bebyggelseplanering på huvudsakligen interkommunalbasis koraraer atl behövas inom åtskiUiga regioner i landet. Det finns vidarestarka skäl att utgå från att denna planering tiU form och innehåU kommer atl utvecklas mot en ökad integrering mellan t. ex. ekonomiskoch fysisk planering och i många fall också mot en saraordning mellanplanering och genomförande. En sådan utveckling kan i vissa fall också väntas komma atl prägla den traditionella regionplaneringen. 1971:1 Bilaga 14 124 Från de allmänna utgångspunkter sora jagnu har angett faller sig en funktionell arbetsuppdelning och enansvarsfördelning mellan stat och kommun isamhällsplaneringen naturlig. Den översiktiiga bebyggelseplaneringen bör därvid i allt väsentiigt sessom en eUer interkommunal uppgift. Statens insatser i dennaplanering bör utgöras dels av medverkan när del gäller all skapa underlag förplaneringen genom fysisk riksplanering, normer, avgränsning av planområdenoch i vissa fall direkta restriktioner lill skydd för riksintressen dels avsararåd i syfte all planeringen inora olika regioner skall kunna byggas in i enstörre helhet. Statligt finansiellt stöd till interkommunal översiktlig planering kommer därmed inle all varagenerellt motiverat. Med hänsyn till angelägenheten av en klaransvarsfördelning kan ett sådant stöd snarare bedömas som olämpligt. Min slutsats bliralltså alt statiigt finansiellt stöd till regionplanering i princip inte bör utgå.Statens insatser i planeringen bör i fortsättningen komma till uttryck ikonkreta och i mån av resurser ökade utrednings- och planeringsinsatser påläns- och riksnivå. I enlighet härraed harjag funnit det inte vara riktigt att nu vidga statsbidragsgivningentill även annan regionplanering än den som sker enligt BL. Jag anser i stället, mot bakgmnd avvad jag har anfört, att en avveckling av del generella statsbidraget till sådanplanering bör inledas. Jag återkommer strax till denna fråga. har under senare årmedgetts rätt atl efter beslut av Kungl. Maj:l i varje särskilt fall ta ianspråk viss del av anslaget för attanvändas för sådana planeringsföretag i andra former än BL anvisar som ärangelägna från allmän synpunkt. Dessa medel har inte utnyttjats sombidrag liU regionplanering utan till inventeringar m. m. av mera generell karaktär. Som exempel kan nämnasen inventering av landets kust med hänsyn tiU dess värde för friluflsUvoch fritidsbebyggelse. Jag finner det vara av stort värde all sådana insatserkan göras och förordar att så skall kunnaske även vid en avveckling av den direkta bidragsgivningen tillregionplaneringen. Enligt min mening bör inom ramen fördenna kvarvarande del av anslaget ocksåfinnas möjlighet all ge direkt stöd till planeringen i regioner därkommunema har begränsade planeringsresurser men som utsätts för sådantexploaleringslryck utifrån, t. ex. i form av efterfrågan på mark förfritidsbebyggelse, sora föranleder omfattande planeringsinsatser. Också i andra fall kan ett starkt allmäntintresse raolivera statligt ekonoraiskt stöd till interkommunalöversiktlig planering. Behovet av sådana insatser får prövas från fall tillfall. Denna prövning bör liksom nu åvila Kungl. har isin anslagsframställning pekat på behovet av alt i vissa faU kunna ge stöd ävenlill planering inom en kommun. Jag biträder verkels uppfattning i denna del.Kungl. Prop.1971:1 Bilaga 14 125 Maj:t bör alltså vid prövning av fråga angående stöd tillplaneringsförelag som är av stort allraänl intresse inle varaförhindrad alt, om särskilda skäl föreligger, ge stöd även lill inomkommunalplanering. Det statligabidraget lill regionplanering uppfattades åtminstone i ett inledande skede med rätta som enstimulans till utveckling av metoder ocharbetsformer i regionplaneringen. Del är angeläget att den bidragsgivningsom enligt mitt förslag skall förekomma i fortsättningen även kan få dennainriktning. Maj:l bör därför ha möjlighet atl ge stöd till sådan verksamhet inom ramen för komraunaleller inlerkoraraunal planering som är av ulvecklingskaraktär och som kan haallmänt intresse för den översiktiiga planeringen. Den avveckling av det finansiella slödellill upprättande av regionplaner som jag har uttalat mig för bör skesuccessivt. Härvid måste en samlad bedömningske av förevarande bidragsanslag och av investeringsanslaget Förskott tillvissa plankostnader ra. som jag återkommer till.Avvecklingen bör ske genom atl förskotten begränsas för att efter enövergångsperiod'inte längre utgå. Bidrag från anslaget bör kunna utgå till upprättande av regionplaner sålänge förskott finns utestående somi enlighet raed tillämpad praxis bör avlösas. Tiden föravvecklingen av förskotten och därmed av bidragen får bestämmas efter en prövning avomständigheterna i varje särskilt fall. Fördel mest omfattande av de aktuella regionplaneföretagen, näraligen ,synes en avveckling av del statiiga stödet kunna ske i samband med atl nupågående etapp fullföljs genom planfaslstäl-lelse och formerna förregionplaneringens fortsättning inom området övervägs. I andra fall kan ennågot längre övergångstid vara påkallad. Jag anser emellertid all en avvecklingav förskotlsgivningen i princip bör kunna ske inom loppet av de tre närraasleåren. För budgetåret1971/72 bör för de ändamål som jag särskilt har angett beräknas ell belopp av . föralt efter beslut av Kungl. Maj:l i varje särskilt fall las i anspråk av statensplanverk för översiktlig planering ellerstöd till sådan planering. Med hänsyn till bidragsgivningens ändrade inriktning bör anslaget i fortsättningenbenämnas Bidrag till översiktlig planering m. ra. Den reservation soravid utgången av /71 kan komma att finnas på anslaget tillBidrag till upprättande av regionplaner ra. m. bör föras över till del nyaanslaget. Jag förordar all anslaget tas upp med . Beträffande bidragen till vissavägföreningskostnader som utbetalas från anslaget föreslås inle någonförändring. Jag hemställer, all Kungl. 1) godkänna de av migförordade riktlinjerna för bidragsgivningen 2) till Bidrag till översiktlig planering m. m. för /72 anvisa ett reservationsanslag av300 . 1971:1 Bilaga 14 126 Lantmäteriet: Myndighetsuppgifter D 2. Lantmäteriet: Förrättnings- ochuppdragsverksamhet D 3. Lantmäteriet: Bidrag till förrättnings- ochuppdragsverksamhet D 4. Statsmakterna har godkäntriktlinjer för omorganisation av lantmäteriverksamheten (prop. 1970: 188, SU208, rskr 423). Arbetet med den närmare utformningen av organisationen pågår.Då jag har för avsikt atl senare på grundval härav föreslå Kungl. Maj:l attlägga fram proposition till riksdag bör i riksstatsförslaget anslagentUl lantmäteriet föras upp med preliminära belopp. Enligt de godkändariktiinjerna för omorganisationen kommer vissa uppgifter som åvilarlantraäleriet att överföras på . inordnas överlantmälaren ochlänslantmäterikonloret i . För de lantmäteriuppgifter som sålundalänsstyrelserna kommer att svara för har raedel beräknats under anslag lilllänsstyrelserna. För uppgiften att lägga upp elt nyttfastighetsregister har lill lantmäteriettidigare anvisats medel under ett särskUt anslag. Ifrågavarande uppgiftkommer utom i vad avser ledningen av verksamheten att föras över pålänsstyrelserna. Det torde då saknas anledning att behålla ett särskilt anslagför de ledningsuppgifter som kvarligger hos lantmäteriet. Jag förordar altmedel för dessa uppgifter i stället anvisas under anslaget D 1. Jag hemstäUer, att Kungl. all, i avvaktan på särskild proposition iämnet, för /72 beräkna a) till Lantmäteriet:Myndighetsuppgifter ell förslagsanslag av , b) till Lantmäteriet:Förrättnings- och uppdragsverksamhet ett förslagsanslagav , c) tiULantmäteriet: Bidrag till förrättnings- och uppdragsverksamhet ett förslagsanslag av 7 007 000kr., d) till Lantmäteriet: Utrustning ett reservationsanslag av . 1971:1 Bilaga 14 127 Rikets allmänna karlverk är centralförvaltningsmyndighet för ärenden om den aUmänna kartläggningen och därmedsammanhängande frågor. har till uppgift att upprätta,utge och vid behov revidera de kartor som ingår i allmänna kartserier samt attutföra de vetenskapliga, geodetiska och astronomiska uppgifter som står isamband raed verkets arbeten eller somKungl. Maj:t bestämmer med hänsyn till del internationella saraarbetet. Verketskall även publicera de resultat av verksamheten som har allmänt intresse.Kartverket skall vidare på begäran avmyndighet eUer enskild mot ersättning utföra eller låta ulföra specialkartor,framställa fotogramraetriskt bild- och kartmaterial, utföra geodetiska specialarbeten och sammanställa ochtillhandahålla uppgifter från verkets geodetiska arkiv. Chef för kartverket är engeneraldirektör. Inom verket finns fem byråer. Dessa är geodetiska byrån,fotogrammelriska byrån, kartografiska byrån, militärbyrån och administrativabyrån. Kartverkskomrais-sionen är rådgivande organ i mera betydelsefuUa frågorom riktlinjer för de allmänna kartarbelena. Vid kartverket fanns 520anställda, varav 97 lednings- ochexpertpersonal, 244 kart- och mätningstekniker, 125 rit- och teknikerpersonaloch 54 övrig personal. Kartväsendel tillhör de områden som ingåri utrednings- och försöksverksamheten raedprogrambudgetering. Följande programindelning gäller tills vidare förverksamheten. Programmet Allmänna kartarbeten indelas i följandedelprogram. a) Gemensaraekonoraisk och topografisk kartiäggning b) Separat topografiskkartläggning m. m. c) Revideringav ekonomiska kartor d) Revidering av topografiska kartor m. m. Medel lill kartverket anvisas under följande anslag. 1971:1 Bilaga 14 128 Anslag nr 1 är ettreservationsanslag som skall finansiera program 1. Anslag nr 2 är ett reservationsanslag somskall finansiera program 2. Anslag nr 3 är elt förslagsanslag som tas upp medett formellt belopp på . Under anslaget redovisas kostnader ochintäkter för program 3. Intäkter som svarar mot komplementkostnader levererasin till särskild inkomsttitel på riksstalen. Anslag nr 4 är ett reservationsanslag som skaU finansiera kartverketsinvesteringar i utmstning m. m. Anslagnr 3 får i princip inle belastas. För atl lösa tillfälUga eUer säsongsmässigalikviditetsproblem för uppdragsverksamheten saml för alt tills vidare tillgodose behov av rörelsekapitaldisponerar kartverket en rörlig kredit i riksgäldskonlorel på 1 000 000kr. 1970/711Anslag 40 771000 1971/722 Förslag 27 521 000 1 Avser tiden 1.7.197031.12.1971 - Programmet omfattarhela kartläggningsproceduren dvs. geodetiska, fotogrammelriska ochkartografiska arbeten fram t. o. m. reproducerbara original, elt för varje Iryckfärgtillhörande en och samma kartversion. Härtill kommer kostnaderna för tryckningav de allmänna kartorna. Vidare ingår iprogrammet flygfotografering och bildframstäUning för kartläggningensbehov samt geodetiska riksnätsarbeten och intemationella geodetiska projekt. 1969/70' 1970/7 P 1971/72» Kostnader Avgär intäkter under anslaget Avgår komplementkostnader H 158 000 25 527 000 M 771 000 40 771 000 *1 191 000 30 211 000 M 191 000 27 521 000 1 överslagsmässig översättning tillprogram = Avser tiden1.7.197031.12.1971 ' Avser * Beräknadekapitalkostnader Planeringen av de allraänna kartarbetenasyftar i princip lill att åstadkomma en till landets behov så nära anpassadkartläggning som Prop.1971:1 Bilaga 14 129 Planeringsverksamheten har hittillssammanfattats i långtidsplaner, numera kallade perspeklivplaner, vari raålenför verksarahelen för fastställs, saml i årsvisa arbetsplaneroch i de årliga anslagsäskandena. Utvecklingen inomkartverkets verksamhetsområde har under 1960-lalet i allt väsentligt styrts avde program för den ekonomiska och topografiska kartläggningen som faststäUdesgenom riksdagsbeslut. Förslag till en långtidsplan för 1970-taletskartverksamhet framlade kartverket i en skrivelse lill Kungl. Maj:l den 5 juli1968. Denna avsåg närmast den fortsalla nyutgivningen av de ekonomiska ochtopografiska kartoma. statsverksproposition lämnades en redogörelseför planens huvudsakliga innehåll och däröver avgivna remissyttranden. Sedan 1968 årslångtidsplan behandlats har underlag för den vidare planeringen inhämtatsgenora kontakter med ell antal rayndigheter och andra kartintressenter. Pågrundval av vad därav framkommil har kartverket i skrivelse tiU Kungl. Maj:tden framlagt förslag tiU en perspeklivplan för den allraänna kartiäggningenunder 1970-talel. Beträffande denekonomiska kartan föreslår kartverket i planen att planeringen förnyfraraslällning ligger fast med 1978 som sista utgivningsår. Vidare föreslåsatl karlans revidering startas i högsta möjliga takt och altrevideringstakten på blir sådan att minst Viö av totala antaletblad revideras . I första hand bör därvid en gmndlig revidering medortofolokartan som underlag tillämpas med början i ,, län saml delar av . I syfte all möjliggöraen aktualisering av karlbeslån-del över större områden av landet föreslås iandra hand atl en grundlig revidering tUl en början begränsas till denyssnämnda länen, medan en enklare (partiell) revidering genomförsför reviderings-mogna blad inom övriga län. Slutiigen föreslås beträffande denekonomiska kartan alt en försöksverksamhet för en ökad skal- ochversions-differentiering genoraförs. Beträffande dentopografiska kartan föreslås i planen att nyfrara-ställningen slutförs senastår 1978 enligt tidigare planering. I fråga ora kartans revidering förordas enoraväxlande gmndlig och partiell revidering i en sådan orafallning alt derevideringsmogna bladens användbarhet återställs och bibehålls. Vidareföreslås att kartan förses med elt referensnät i rikets geodetiska syslera ochalt en ökad skal- och versionsdifferentiering utvecklas och genoraförs.