prop · FU0310 · 1971-12-31 00:00:00 — Enligt 51 § straffas den som underlåter att inom föreskriven tidavge behörig deklaration eller som lämnar ut obligationer eller certifikatutan att handlingen försetts med stämpel eller anteckning om orsaken till attden utlämnats utan stämpel. Straffet är dagsböter. Ansvar inträder inte iringa fall. Ätal för brott får ske endast efter anmälan avbeskattningsmyndighet. I53 § finns en straffbestämmelse för överlåtare eller förvärvare av fast egendomm. m. som träffar avtal om vederlag utöver vad som framgår av fångeshandlingeneller som erlägger eller mottar sådant vederlag. För ansvar krävs dessutom attstämpelskatt skall ha undandragits i det särskilda Maj:ts proposition nr 1971 fallet.Straffet är normerade böter som uppgår högst till fem gånger undandragetskattebelopp eller fängalse . Förordningen(1967: 37t0) med vissa bestämmelser om prisreglering på jordbrukets område.Förordningen som utformats med FF som förebild gäller för i princip alla prisreglaringsavgifterinom jordbrukets område. Förordningen innehållerhänvisningsbastämmelser till 4749 §§ FF rörande de s. k. punktskatterna.Detta innebär att dan som underlåter att anmäla sig till registrering straffasmed dagsböter, lägst 20, medan deklarationsförsummelse medför böter med högst300 kr. Enligt 35 § bestraffas danmed böter som utan särskilt tillstånd av jordbruksnämnden i rikat inför vissai förordningen angivna varor ellar använder dessa utan tillstånd för annat änföreskrivet ändamål. Bestämmelsen är dock tillämplig endast om gärningen intaär belagd med straff enligt VSL. I samma lagrum finns straffbastämmelser somrör vissa ordningsförsealser. Kungörelsen(1967: 525) om pristillägg för mjölk m. m. Enligt kungörelsen bestraffasdeklarationsförsummelse och vissa andra imdarlåtanhetsbrott av ordningskaraktärmad böter, högst . Samma straff inträder för dan som uppsåtligan ellar avoaktsamhet lämnar oriktig uppgift i deklaration eller annan uppgift tilljordbruksnämnden eller dess ombud under förutsättning att gärningen inte ärbelagd med straff enligt BrB. Förordningen(1952: 320) om prisregleringsavgift för fisk m. m. I 15 § finnsstraffbestämmelser för dan som bedriver försäljningsverksamhet med svenskfångadfisk, trots att han på grund av utebliven betalning av prisregleringsavgiftmeddelats förbud att bedriva sådan verksamhet. Enhgt samma lagrum bestraffasden som underlåter att föra vissa anteckningar till ledning för myndighatskontrollverksamhet. Slutligen straffas den som mot bättre vetande eller av grovvårdslöshet inför oriktig uppgift i föreskrivna anteckningar eller lämnaroriktig uppgift vid fullgörande av viss uppgiftsskyldighet. Straffet är församtliga gärningar dagsböter aller fängalse vid uppsåtligtbrott och i övriga fall dagsböter. Enligt16 § bestraffas viss ordningsförseelse med penningböter. Förordningen(1967:139) om obligatorisk statsplombering av utsädes-vara och omväxtförädlingsavgift. Förordningen innehallar dels en straffbestämmelse omdeklarationsbrott, dels en hänvisning till . Enligt8 § straffas den som i deklaration till ledning vid fastställande avväxtförädlingsavgift eller annars lämnar oriktig uppgift till frökontrollanstaltom avgiftspliktig varas slag eller sort. Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 69 föransvar enligt detta lagrum är att gärningsmannen insett eller bort inseoriktigheten. Straffet är dagsböter. Straffbestämmelsen är inte tillämplig omgärningen är belagd mad straff anligt SkSL. Förordningenangående uppbörd av vissa avgifter enligt lagen om allmän försäkring, m. m.AVGF reglerar debiteringen och uppbörden av de socialpolitiskaarbetsgivaravgifterna. Enligt 33 § gör den sigskyldig till brottslig gärning som i handling till ledning för beräkning avavgiftsunderlag (arbatsgivaruppgift) uppsåtligen eller av grov oaktsamhetlämnar oriktig uppgift, ägnad att för honom eller den han företräder leda tillfrihat från arbetsgivaravgift eller till för låg sådan avgift. Straffet ärböter aller fängelse . Böterna är normerade. Vid uppsåtligtbrott kan de uppgå till högst fem gånger undandraget avgiftsbelopp.Bötesmlnimum är . Vid oaktsamhetsbrott är maximum högst hälften av vadsom gäller för uppsåtligt brott medan minimum då uppgår till . Den som förskyllt fängelsekan allt aftar omständigheterna förpliktas att erlägga straffavgift med högsttre gånger dat balopp som undandragits eller kunde ha undandragits. 1 likhet med SkSLinnehåller AVGF en bestämmelse om ansvarsfrihet för den som frivilligt rättaroriktig uppgift. Den som underlåter attinge behörig arbatsgivaruppgift inom föreskriven tid straffas enligt 34 §första stycket med böter, högst . Samma straff gäller enligt andrastyckat för arbetsgivare som inta fullgör skyldighet att utan anmaning vidarbetsgivaruppgiften foga sådan kontrolluppgift till ledning för annanstaxering som föraskrivs i TF. Ansvar inträder inte för brott som är ursäktligteller eljest ringa. Åtal får väckas endast efter anmälan av Rfv. Straffbestämmelsernai AVGF äger motsvarande tillämpning för sådan allmän arbetsgivaravgift, somutgår enligt förordningen (1968:419) om allmän arbetsgivaravgift. Denofficiella kriminalstatistiken gar endast knapphändiga uppgifter om antaletdömda personer för brott mot da straffbestämmalser för vilka redogjorts i detföregående. Förbrott anligt UF dömdes 2 376 personer, av vilka 21 erhöll annanpåföljd än böter. straffades 8 137 personer för brott mot TF. Andrapåföljder än böter utdömdes här i två fall. Slutligen fastställdes 2 030bötesstraff för brott mot skatteförfattningarna i övrigt. Antaletpersoner, som dömdes för brott enligt SkSL, VSL och övriga skatta- ochtullförfattningar, utgjorda således omkring 27 000. Alla dessa dömdes dock inteför skattebrott. 1 summan ingår nämligen också överträdelser av import- ellerexportförbud. Maj:ts proposition nr 1971 Enligtvedertagna grundsatser gäller straffbestämmelserna i om inte gärningenstraffbelagts i en specialstraffrättslig bestämmelse. Det reformarbete på denallmänna straffrättens område som inleddes genom lagstiftning harmedfört att den nuvarande BrB:s bestämmelser om de särskilda brotten i och försig kunde vara tillämphga på flertalet skattebrottsliga förfaranden. Degärningsbeskrivningar i BrB som i första hand täcker skattebrottsligaförfaranden är bedrägeri samt osann och vårdslös försäkran. I9 kap. finns straffbestämmelser om bedrägeri och annan oredlighet. Enligt 1 §begår den bedrägeri som uppsåtligen medelst vilseledande förmår någon tillhandling eller underlåtenhet, som innebär för gärningsmannen och skadaför den vilseledda allar någon i vars ställe denne är. Straffet är fängelse ihögst . Iringa fall utgår enligt 2 § böter allar fängelse . Grovtbedrägeri bestraffas i 3 § med fängelse i lägst och högst . Vidförsök till bedrägeri och till grovt bedrägeri inträder ansvar enligtförsöksbestämmelserna i 23 kap. Detta innebär för bedrägeribrottens del attstraffminimum vid försök är allmänt bötesmlnimum trots att böter inte finns istraffskalan för fullbordat brott. Vissa typer av förberedelsehandlingar tillbedrägeri är också kriminaliserade. Enligtpraxis kan bedrägeribrott föreligga om gärningen riktar sig mot en obestämdpersonkrets. Bedrägaribestämmelserna blir emellertid endast i undantagsfalltillämpliga på skatte- och avgiftsområdet med hänsyn till den specialstraffrättsligaregleringan. Vissa gärningar av skattebrottslig karaktär faller dock underbedrägeribestämmelsernas tillämpningsområde. Exempelvis bestraffas den förbedrägeri som genom svikliga uppgifter får skatterestitution elleroffentligrättslig förmån i form av socialvård eller sjukersättning. Gärningsbeskrivningeni 15 kap. 10 § BrB, som handlar om osann eller vårdslös försäkran, innehåller ihuvudsak samma brottsförutsättningar som deklarationsbrottan. Enligt lagrummetbagår den brott som i skriftlig utsaga, vilken enligt lag eller författningavges under adlig förpliktelse eller på heder och samvete eller under annandylik försäkran, uppsåtligen eller av grov oaktsamhet lämnar osann uppgifteller förtiger sanningen. Ytterligare krävs att det brottsliga handlandetinnebär fara i bevishänseende. Straffet är för normalfall dagsböter ellarfängalse . Grovt uppsåtligt brott bestraffas med fängalse ihögst . Gärningarav typen osann eller vårdslös försäkran kriminaliserades i den allmännastraffrätten först genom strafflagsreform. Vid tiden för SkSL:stillkomst saknade således svensk rätt generell reglering av dessa brott. Straffbestämmelseni 15 kap. 10 § har i praktiken fått ett mycket begrän- Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 71 Gärningar av danna typ har nämligen i allmänhetkriminaliserats inom specialstraffrätten. Skattestrafflagutredningenhar i sitt betänkande Skattebrotten lämnat en redogörelse för utländsk rätt ochrättstillämpning (s. 100 ff). Här lämnas på grundval av denna redogörelse ankortfattad redovisning för de skatterättsliga sanktionerna i några länder,vilkas beskattningssystem i sina huvuddrag liknar det vi har i vårt land. Ett utmärkandedrag för det finländska sanktionssystemat är att vanliga straff kan utgåjämsides med administrativ påföljd av ekonomiskt slag. Systemet har i huvudsakhaft samma utformning . Dat centrala skattebrottetkallas skattaförsnillning. Straffbestämmelsen är tillämplig på så gott som allaskatter och avgifter. Även tullarna omfattas av brottsbeskrivningen.Skatteförsnillning är ett effektbrott av vinningstyp och har i huvudsakkonstruerats på samma sätt som det allmänna bedrägeribrottet. Försök tillskatteförsnillning är straffbart. Endast aktivt handlande har kriminaliserats.Passivitet omfattas däremot inte av lagrummet. Motsvarighet till det svenskabrottet vårdslös deklaration saknas. Straffetför skatteförsnillning är dagsböter ellar, där omständigheterna är synnerligenförsvårande, minst 30 dagsböter eller fängelse från till . Ävenspecialstraffrättsliga bestämmelser finns. Dessa gäller i regel sub-sidiärt iförhållande till strafflagans centrala skattebrott. Den viktigaste bestämmelsenhar sin plats i lagen om förskottsuppbörd där arbetsgivare som försummar attinom fastställd tid erlägga arbetstagares förskottsskatt straffas maddagsböter eller fängelse i högst . övriga fall bestraffas med dagsböter.Detta gäller bl. a. den som inte fullgör skyldighat att avge kontrollmeddelandenrörande annans skatt. Tilldet skatterättsliga sanktionssystemet hör också möjligheten att mad stöd avskadeståndslagstiftningen i strafflagen utkräva skatt som på grund av deskatterättsliga preskriptionsreglerna kan erhållasefter-beskattningsvägen. Denu berörda sanktionsformerna handhas av de judiciella myndigheterna. Deadministrativa sanktionerna i första hand skatteförhöjning beslutas avbeskattningsmyndigheterna i första instans. Tillämpningsområdet är begränsattill inkomst- och förmögenhetsskatterna samt omsättningsskatten. Skatteförhöjningpåförs i en skriftlig process skattskyldig som lämnat osann eller ofullständiguppgift i deklaration eller annan handling ellar underlåtit att fullgöraföreskriven uppgiftsskyldighet. Maj:ts proposition nr 1971 somi regal bestäms till viss procent av det undanhållna skattabeloppet, ärbaroenda av den skattskyldiges subjektiva skuld. Procentsatsen är i fall avuppsåt eller grov vårdslöshet maximarad till , för omsättningsskattans del200 %. I övriga fall, dvs. närmast sådana där dan skattskyldiga förfaritvårdslöst, är maximisatsen betydligt lägre. Det kan här tilläggas att förhöjningeni praktiken brukar stanna vid av undanhållet skattebelopp. Ärendenom skattaförhöjning beträffande de direkta skatterna avgörs av skattanämnden motsvarigheten till vår taxeringsnämnd sådan tjänstamän vid den lokalaskattebyrån lämnat förslag i ärandet. När dat gäller omsättningsskatten äromsättningsskattabyrån, en i värja län, första instans. Detadministrativa sanktionssystemet dominerar inom rättstillämpningen. Datta ansesbero på att systemet är relativt enkelt och billigt. Antalet ärenden rörandeskatteförhöjning på den direkta beskattningans område uppgår till omkring 100000 . En del av dessa fall rör personår som underlåtit att deklarera.Det straffrättsliga påföljdssystemet tillämpas förhållandevis sällan. Antaletåtal värja år varierar men håller sig genomsnittligan omkring 500.Straffmätningspraxis är ganska mild. Ovillkorliga frihetsstraff förekommer merasällan. Norge.Dat norska sanktionssystemet innehåller liksom dat finländska judiciella ochadministrativa påföljder. Systemat har i sin nuvarande utformning tillämpats iövar . Straffbestämmelserna,som är av specialstraffrättslig natur, finns intagna i skilda centralabaskattningsförfattningar. Huvudbrottatnär dat gäller de direkta inkomst- och förmögenhetsskatterna kallas"skattesvik". Brottet är konstruerat så att endast den skattskyldigaellar legal ställföreträdare för denne kan dömas som gärningsman. Andramedverkande bestraffas anligt särskilda bastämmelser. Datbrottsliga handlandet bastår i lämnande av osanna allar ofullständigaupplysningar. Upplysningarna kan vara såväl skriftliga som muntliga. För ansvarkrävs vidare att det föraligger en fara för att skatt undandras dat allmänna.Subjektivt fordras att gärningen begås uppsåtligen allar av grov oaktsamhet. Straffetär böter och/aller fängelse i högst . Vid återfall är frihats-straffetmaximerat till . Gärning som förövas av grov oaktsamhet bestraffasenbart mad böter. Bötesstraffen utgår i form av penningböter. Dessa skallbestämmas med hänsyn till dan dömdes förmöganhetsförhållandan och till vad haneftar sitt levnadssätt antas kunna erlägga. Densom uppsåtligen eller av grov oaktsamhet försummar betalningsskyldighetenröranda anställdas skattamedel straffas mad böter eller fängelse i högst sexmånader. Samma straff gäller den som underlåter att insända föreskrivenanmälan aller lämnar oriktiga eller ofullständiga uppgifter mad uppsåt atthindra eller väsentligen försvåra bl. a. skatteindrivningen. KungLMaj:ts proposition nr 1971 73 Förmervärdeskattens del föreskrivs att den som med uppsåt att skaffa sig ellerannan oberättigad underlåter att erlägga mervärdeskatt skatten ärdirektdebiterad straffas som för förskingring enligt den norska strafflagen. Tilldet straffrättsliga systemet hör också en del bestämmelser som har karaktärenav ordningsstraff. Deadministrativa sanktionerna utgörs av tilleggsskatt, straffetillegg ochprocenttillegg. Tilläggsskattenär i stort sett konstruerad efter samma grundprinciper som den finländskaskatteförhöjningen. Tillägg kan dock endast påföras skattskyldig som lämnatoriktiga eller ofullständiga upplysningar skriftliga eller muntliga somkan leda till för låg skatt. Vid underlåtenhet att avge deklaration används istället s. k. procenttillegg, dvs. dan skaltskyldige påförs ett tillägg utöverdet faställda beskattningsunderlaget. Tilläggsskattensstorlek utgår med vissa procent av undanhållet skattebelopp. Procentsatsen äri fall av uppsåt eller grov oaktsamhet maximerad till . I övriga fall ärmaximum . Procenttillägget vid deklarations-försummelse ligger mellan 10och av den fastställda förmögenheten eller inkomsten. Förmervärdeskattens del är de administrativa tilläggen straffetilleggen konstrueradeefter i huvudsak samma principer som gäller på den direkta beskattningens område. Procentsatserna är dock genomgående högra. Deadministrativa påföljderna beslutas i första instans. motsvarighetentill vår taxeringsnämnd avgör tilläggsärendena på den direkta beskattningens område sedan ärendena först beretts av tjänstemän vid det lokala ligningskontoret. När det gäller mervärdeskatten handläggs ärendena av den regionala beskattningsmyndigheten i varje fylke. Besvär får anföras i samma ordning som gäller för den egentliga beskattningspro cessen. Detadministrativa sanktionssystemet intar i dat praktiska rättslivet en heltdominerande ställning. Antalet ärenden rörande tilläggsskatt på den direktabeskattningans område uppgår dock till mindre än 10 000. Detta beror påflera omständigheter. För det första brukar förstagångsför-saelser i allmänhatinte medföra annat än skriftlig varning. utfärdas av ligningsnemnda.Vidare använder man sig av en lägsta beloppsgräns för påföranda avtilläggsskatt. Denna har av riksskattestyret, som utfärdar anvisningar rörandedet administrativa sanktionssystemets tillämpning, satts till . En annan omständighet som anses påverkasanktionsfrekvensen är att man på ett påtagligare sätt än i graderartilläggen efter gärningens objektiva farlighet och dan skattskyldigessubjektiva skuld. Här skall slutligen påpekas att de i författningarna upptagnamaximibeloppen sällan utnyttjas men att procentsatserna i regel ligger högreän i den finländska rättstillämpningen. Maj:ts proposition nr 1971 Detstraffrättsliga påföljdssystamet används ytterst sällan. Deklarationsbrott påden direkta baskattningans område leder så gott som aldrig till åtal. Detförekommar dock att s. k. deklarationsförsummelse bestraffas mad böter vidsidan av det administrativa procenttillägget. För marvärdaskattens del är lägetnågot annorlunda. Här åtalas i allmänhat undanhållna skattebelopp på omkring10 . Eftersom brott avseenda danna skatt jämställs medstrafflagans förskingringsbrott är det inte ovanligt mad ovillkorligafrihetsstraff på datta område. Danmark.Det skatterättsliga sanktionssystemat omfattar både judiciella ochadministrativa påföljder, dvs. baskattningsmyndighatarna ägar utdöma vanligabötesstraff i administrativ ordning. Frihetsstraffen ligger under de allmännadomstolarnas exklusiva kompetens. Decentrala straffbestämmelserna är i ragel utformade som deklarationsbrott. Viduppsåtligt brott utgår normerade böter om högst fem gånger im-danhålletskattabelopp. Vid synnarligen försvårande omständighatar kan straffet bli s. k.hsefte ett kortvarigt frihetsstraff eller fängelse i högst . 1 dessasenare fall utgår det också straffskatt. Vid grovt oaktsamt brott är straffetbotar om högst undanhållet skattabalopp. Särskildastraffbastämmelser finns för anstiftare och medhjälpare. Sådana personer kanendast dömas av allmän domstol. Ettutmärkande drag för det danska sanktionssystemet är att dan skattskyldiga kanvälja om hans brott skall bedömas av allmän domstol ellarba-skattningsmyndighat, dvs. om gärningen endast anses böra förskylla böter. Frihetsstraffkan som tidigare nämnts bara utdömas av allmän domstol. Omkring 10 000bötasäranden på dan direkta beskattningans område avgörs avbeskattningsmyndighatarna. Färre än 100 mål behandlas av allmän domstol. 1dessa fall är kortvariga frihetsstraff inte ovanliga. En rent administrativsanktion finns baträffanda den som underlåter att inge självdeklaration. Hankan då få ett skattetillägg eftar vissa procentsatser beroende pådröjsmålstiden, vilket tillägg dock är maximerat till . Det skatterättsliga sanktionssystemat innehåller båda judiciella ochadministrativa sanktioner. De båda sanktionsformarna kan emellertid inte utgåjämsides. Dejudiciella sanktionerna har reserverats för uppsåtliga överträdeisar av merallvarlig karaktär. I sådana fall utgår böter och/eller fängalse, som utdömsav allmän domstol. Huvudbrottetkallas Steuerhintarziahung (skattaundandrägande). För datta brott bestraffasdan som mad uppsåt att bereda sig eller annan nytta skaffar sig otillbörligskatteförmån allar uppsåtligen orsakar att skatteinkomstar undandras detallmänna. Försök är straffbart anligt de allmänna försöks-bestämmelserna.Förbaredelsehandlingar t. ex. vilseledande bokföring Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 75 hardäremot inta kriminaliserats men kan å andra sidan leda till administrativsanktion. Ocksåmuntliga uppgifter som är oriktiga är straffbelagda. Passivitet t. ex.underlåtenhet att deklarera innefattas i brottsbeskrivningen men endast"om det förelegat en rättsplikt att handla". Straffetför Steuarhinterziehung är böter om högst fem milj. och/eller fängelse ihögst . Detta innebär att frihetsstraffets maximum är detsamma som förvanligt bedrägeri. Bötesstraffets storlek bestäms i förhållande till brottatsgrovhet och dan dömdas betalningsförmåga men skall anligt allmänna reglaruppgå minst till det belopp, som gärningsmannan tillskansat sig genom detbrottsliga handlandet. Deadministrativa sanktionerna regiaras i första hand av an generell lag omordningsöverträdelsar (Ordnungswidrigkeiten), som gäller för an stor mängdlindrigare överträdaisar inom hala samhällsområdet. Ordningsöverträdelsermedför anligt den generella lagstiftningen penningbot (Galdbussa) mellan 5 och1 000 . Boten kan föraläggas såväl fysisk som juridisk person. Påbeskattnlngsområdat gäller särskilda högre maximibelopp. Da överträdelser avbeskattningsförfattningarna som skall ansas som ordningsöverträdelsar ärfrämst oaktsamt undandragande av skatt (laichtfer-tige Steuervarkurzung), endal förfaranden bl. a. vilseledande bokföring som innebär risk förskatteundandraganda samt vissa andra gärningar, som också kan betraktas somförberedalsehandlingar för ett framtida skattebrott. Deobjektiva förutsättningarna för Stauerverkiirzung överensstämmer madmotsvarande rekvisit för brottet Steuarhintarziehung men gärningsmanna-kretsenär begränsad till skattskyldig och dan som handlar på uppdrag av skattskyldig.1 subjektivt hänseende fordras att handlingen förövas"leicht-fertig", vilket närmast torde motsvara begreppet grovvårdslöshet. Panning-botan kan uppgå till högst 100 000 . Förövriga ordningsöverträdelsar är boten begränsad till 10 000 . att an gärning är att bedöma som ordningsöverträdelseutfärdas ett panningbotbesked (Bussgeldbescheid), som dalges dan misstänkta meduppmaning att inom inkomma mad invändning om beskådat inta godkänns.Sker detta inte ägar beskedet rättskraft. Gör den misstänkte invändning prövassaken av allmän domstol. Åklagaren för då det allmännas talan.Skattemyndigheterna har möjlighet att i stället för penningbot tilldela denmisstänkte varning vilken kan förenas med s. k. varningsbot (Varwarnungsgeld)på minst 5 och högst 20 . Varningsförfarandet skall tillgripas vidlindrigare överträdelser. Om den misstänkte inom betalar boten kanärendet därefter inte medföra penningbot för ordningsöverträdelse. Maj:ts proposition nr 1971 ,överträdelser av beskattningssystemet beivras med judiciella och/elleradministrativa sanktioner. Endast mer allvarliga beteenden uppsåtliga ellervårdslösa (fraudently or negligently) uppgifter leder till egentliga straff iform av böter eller fängalse. Därvid kommer i allmänhet straffbestämmelserna ommened (perjury) eller förfalskning (forgery) till användning. I sådana falldebiteras också viss ränta på undandraget belopp. Lindrigare överträdelseravgörs vanligtvis genom överenskommelse (agreement) mellan den skattskyldigeoch myndigheterna, överenskommelsen förenas ibland med vite. Ränta kan ocksåpåföras. Vite får inte utdömas vid sidan av straff. Skattestrafflagutredningensförslag och remissyttrandena över det Allmänna synpunkter på en reform Utredningenkonstaterar, att en ökad informations- och upplysningsverksamhet inom skatte-och avgiftsområdet framstår som ett angeläget behov. Detsamma sägs gällaförbättrade serviceåtgärder från det allmännas sida gentemot de skattskyldigaeller avgiftspliktiga. Vidare understryks behovet av utökad taxeringskontrollsom ett led i strävandena att åstadkomma en jämnare och enlietligare taxering. I fråga ompåföljdssystemet framhåller utredningen att det framförts krav på snabbare ochenklare handläggningsformer för bagatellförseelser av olika slag. För merallvarlig brottslighet finner utredningen att straffskalorna bör skärpas ochlämpliga brottsrubriceringar införas. Det i rättstillämpningen upprätthållnakravet på s. k. behörig deklaration såsom förutsättning för straffbarhet anserutredningen böra omprövas. Detsamma gäller påföljderna för underlåtenhet attavge deklaration och att föra och bevara underlag för deklaration. Utredningenanser att systemet mad normerade böter bör frångås och ersättas meddagsbotssystemet. Det besvärliga problemet om gränsdragning mellan grovoaktsamhet, som är straffbelagd, och lindrigare oaktsamhet, som är straffri,har utredningen anatyserat.