prop · FU0320 · 1971-12-31 00:00:00 — Enligt min mening bör detta undanlagfrån huvudregeln koraraa till uttryck i lagtexten. I sådana fall då undantagfrån regeln om insättning i bank görs, bör medlen i stället sättas in påtjänstepostgirokonlo, om inte medlen behövs för omedelbar utbetalning på annatsätt än över postgiro (jfr 85 § ut-sökningskungörelsen). Denna ordning kanenligt min mening inle sägas bli betungande för de exekutivsi myndigheterna.Närmare föreskrifter om förfarandet med medel som inte sätts in i bank börkunna ges i administrativ ordning. Räntasom utfaller vid insättning i bank bör i fall då insättningen skett förborgenärs räkning, såsom t. ex. i de i 158 och 159 §§ avsedda fallen, tillkommaborgenären. Jag ansluter mig till beredningens förslag i del avseendet. Ärmedlen inte insalta för viss borgenärs räkning, dvs. innan något fördelningsbesluthar meddelats, bör ränta på utmätta medel vid fördelningen ses som en del avdem. bör också gälla det under remissbehandlingen berörda fallet attränta har uppkorrimit efter insättning av handpenning. Någon särskild regelhärom anser jag liksom beredningen inle v'ara be-hövhg. Någon allmän föreskrift att borgenär skall förete fordringsbevis närbetalning skall lyftas finns f. n. inle i UL. Enligt 131 § 2 mom. gälleremellertid särskilda regler beträffande exekutiv auktion på fast egendora. Omköparen på köpeskillingen har fått avräkna fordran för vilken den såldaegendomen svarar på grund av inteckning, skall den som förrättat auktionen göraanteckning därom på inteckningshandlingen, när den är tillgänglig för honom.Avräkningen medför enligt 30 § IF, att den som personligen svarade förfordringen blir fri från delta ansvar. Enligt förevarande paragraf i UL gällervidare att, om betalning har utfallit på fordran för vilken egendomen häftar pågrund av inteckning, anteckning skall göras på inteckningshandlingen, när denföretes för lyftning av belopp som tillkommer inteckningshavaren. Lagberedningen.Beredningen framhåller att skuldebrev eller annat skrift- KungLMaj.-ts proposition nr 1971 323 ligtfordringsberis, som enligt 54 § UL har lämnats för utmätning, skall överlämnastill gäldenären, om fordringen har betalts till fullo. Vid avbetalning böranteckning därom göras på fordringsberiset. Även i andra fall kan det varalämpligt att göra anteckning. Enligt beredningens mening bör det iadministrativ ordning regleras, vilka anteckningar som exekutiva myndigheterbör göra på inteckningar och fordringshandlingar. Beredningens förslag upptardärför ingen motsvarighet till stadgandena i 131 § 2 mom. och 161 §. Iadministrativ ordning bör enligt beredningen också ges ordningsföreskrifter omåterställande av handlingar och liknande åtgärder sora skall vidtagas avexekutiv myndighet. Beredningenanser däremot att det i UL bör tas upp bestämmelser som ger upplysning om ellerreglerar sakägares skyldigheter i samband med lyftning av medel och avräkning.Dessa bestämmelser har i beredningens förslag fått sin plats i 161 §. I 1 mom.av denna paragraf föreslås, att när betalning skall lyftas i utsökningsmål,skall iakttas vad som i allmänhet gäller om skyldighet för borgenär alt företeeller återställa fordiingsbevis eller säkerhet som lämnats för fordringen.Härmed syftar beredningen i första rummet på skuldebrevslagen. Delta innebärbeträffande fordran som är grundad på löpande skuldebrev, att handlingen somregel skall företes när borgenären vill lyfta betalning (21 §skuldebrevslagen). Gäldenären är inte skyldig att infria löpande skuldebrevutan att det har återställts till honom. Även i andra fall förutsätts attfordringsbevis företes resp. återställs (jfr bl. 39 § växellagen och 34 §checklagen). Beredningen erinrar i sammanhanget om bestämmelsen i 11 § tredjestycket skuldebrevslagen att, om den som utfärdat skuldebrev till viss man; hartecknat medgivande till inteckning på skuldebrevet, blir skuldebrevet löpande,om det inte försetts med s. k. rektaklausul. Beträffande enklaskuldebrev gäller att handlingens företeende, med imdantag av bevis omtillgodohavanden hos banker och masspapper av enkelt skuldebrevs natur, inteutgör något villkor för betalning. Emellertid bör enligt beredningens meningockså enkelt skuldebrev företes för anteckning om betalning och återställas,när skulden blivit betald. Exekutiv myndighet bör därför tillse, att dettasker. I 1 mom. föreslårberedningen vidare, att vad som i allmänhet gäller beträffande företeendeeller återställande av säkerhet skall gälla rid lyftning av betalning. Pantskall t. ex. återställas, när skulden har infriats och panträtten därmedupphör. Det åligger exekutiv myndighet att tillse, att pant återlämnas när detskall ske. Som pant räknas även pantbrev eller intecknat skuldebrev som liggersåsom säkerhet för omslagsrevers. Det sagda gäller också borgensförbindelse,när huvudförbindelsen infrias. I2 mom. har beredningen tagit in kompletterande föreskrifter beträffandepantbrev i fast egendom och skuldebrev sOm är intecknat i annan egendom. Närpantbrev utgör säkerhet för fordran på vilken betalning har 324 KungL Maj:ts proposition nr 1971 fallitut i utsökningsmål, bör pantbrevet företes även om borgenären ännu inte ärskyldig att återställa panten. Pantbrevär enligt JB inte ett skuldebrev och beredningen finner det därför vara orissti vad mån borgenär är skyldig att förete pantbrevet för alt han skall få lyftabetalning. ÖE bör emellertid enligt beredningens mening kontrollera, attfordringen och säkerheten alltjämt ligger på samma händer. Bestämmelsen ärtillämplig även när fordringen grundar sig på muntlig utfästelse. Enligtförslaget kan emellertid ÖE medge undantag från skyldigheten att företepantbrev, om det finnes alltför betungande. behöver inte förses medanteclming om uppvisandet. Vad som i förslaget sägs om pantbrev i fast egendoragäller enligt andra punkten i 2 mom, även skuldebrev som är intecknat i annanegendom än fast och inte redan på grund av bestämmelsen i 1 mom, skall företeseller återställas. Denna bestämmelse får självständig betydelse, när detintecloiade skuldebrevet inte är löpande eller skuldebrev är lämnat somsäkerhet för en fordran som endast delris blir infriad. De två första momenteni den föreslagna paragrafen anger borgenärs skyldigheter när han skall lyftabetalning. I 3 mom. föreskrivs, alt nämnda båda moment skall ha motsvarandetillämpning när den som har förvärvat fast egendom åberopar överenskommelse medborgenär om avräkning på köpeskillingen. När ÖE prövar sådan överenskommelseskall sålunda som regel både fordringsbevis och pant företes. Detta är här likamotiverat som när borgenären lyfter betalning. I stället för anteckning ombetalning bör fordringsberiset förses med påskrift, att det personliga ansvaretför tidigare ägare upphört genom avräkningen. Beredningen framhåller att dettakanske innebär en viss skärpning i förhållande till gällande rätt eftersom deti 131 § 2 mom. f. n. föreskrivs, att auktionsförrättaren skall göra anteckningom avräkning, endast när inteckningshandlingen är tillgänglig för honom. Remissyttrandena.Enligt i är den skärpning i förhållande tillnuvarande bestämmelser i 131 § 2 mom. UL om anteckning om avräkning påintecloiingshandling som beredningen förordar onödig. anser attdet för ÖE:s del bör räcka att göra anteckning om avräkning, varefter var ochen som har intresse av detta själv får bilda sig en uppfattning om innebördenav anteckningen. Departementschefen.Det framstår som en brist att det f. n. inte finns några allmänna föreskrifteri UL som reglerar frågan i vad mån handlingar och säkerhet som borgenäråberopar i utsökningsmål skall företes eller återställas när betalning lyftes.De bestämmelser sora nu finns i 131 § 2 mom. och 161 § reglerar endast fråganora anteckning på inteckningshandling när under fastighetsexekution intecknadfordran skall avräknas på köpeskilling eller betalning faller ut på sådanfordran och kan dessutom sägas vara oklara och i behov av förtydligande. KungLMaj:ts proposition nr 1971 325 jagdet därför lämpligt att nya bestämmelser i nu nämnda hänseenden ges i dettasammanhang. Beredningen har förordatatt det i förevarande paragraf i UL skall tas in allmänna bestämmelser somreglerar frågan när fordringsbevis eller säkerhet som har lämnats för fordranskall företes eller återställas, samt att det i administrativ ordning skall gesnärmare föreskrifter därom och beträffande de anteckningar som därrid börgöras på företedda handlingar. Beredningens förslag innebär sålunda att denuvarande föreskrifterna i 131 § 2 mom. och 161 § skall upphävas. I likhet medremissinstanserna ansluter jag mig till den av beredningen förordade ordningen. Deallmänna bestämmelser som enligt beredningens förslag skall tas in i den härifrågavarande paragrafen har inte föranlett några erinringar underremissbehandlingen. Också enligt min mening bör de godtas. Departemenlsförslagetöverensstämmelser sålunda i sak helt med beredningens förslag. Jagvill tillägga att jag i fråga om utformningen av kommande tillämpningsföreskrifterockså ansluter mig till den uppfattning som beredningen har gett uttryck för.Jag anser sålunda att en anteckning om avräkning på köpeskilling, som görsefter en exekutiv fastighelsauktion, bör innefatta att det personliga ansvaretför tidigare ägare har upphört genom avräkningen (jfr 45 § tredje stycket FfL).Att sådan anteckning görs är enligt min mening betydelsefullt frånrättssäkerhetssynpunkt. Lagberedningen.Denna paragraf innehåller f. n. i 1 mom. en regel om att medel, som avutmätningsmannen fördelas utan särskilt köpeskillingssammanträde, skall hållasborgenären till banda från den dag borgenären har rätt attutfå medlen. Sker inte lyftning , skall medlen ofördröjligennedsättas i . Utmätningsmannen får i så fall redovisa till borgenärenmed beriset om nedsättning. Sista punkten i 1 mom. ger i sak motsvarandeföreskrift beträffande fordringsbevis som lämnats för utmätning och eftermålets handläggning bör återlämnas till borgenären. Enligt160 § i beredningens förslag skall influtna medel utan dröjsmål insättas i bankmot ränta. Nedsättning i skall sålunda inte längre förekomma, övrigabestämmelser i 1 mom. i 166 § UL skall enligt beredningens förslag utgå ur ULoch i stället ges i administrativ ordning. I2 mom. sägs f. n. att borgenär som försummar att ta betalning ur utmätt egendom,inte har rätt till ränta från den tid som det berott av honom att njutabetalning. Undantag härifrån görs för medel som enligt 160 § UL insatts i bank.Beredningen framhåller att någon motsvarighet till bestämmelserna i 2 mom.inle behövs om förslaget till utformning av 160 § godtas. Enligt beredningensförslag skall nuvarande 2 mom. därför utgå. I3 mom. föreskrivs f. n. skyldighet att betala ränta, när någon skall åter- 326 KungL Maj.-ts proposition nr 1971 bäraköpeskillingsmedel som fått lyftas innan frågan om bättre rätt till medlen harblivit slutligt avgjord. Ränta räknas från den dag då medlen lyfts ochräntesatsen är . Bestämmelsen är tillämplig på all förtida lyftning(jfr 155, 156, 158 och 159 §§). I 159 § i beredningens förslag regleras denrätt till lyftning som tillkommer borgenär, när utdelning beräknats för annanborgenär utan atl fordringsbeviset föreletls och denne borgenär inte anmält siginom från den dag fördelningen vunnit laga kraft. I denna situation kandet vara en tung belastning för den som fått lyfta medlen att behöva betalaränta om han blir återbetalningsskyldig. Lång tid kan förflyta innan den iförsta hand berättigade borgenären hör av sig. Beredningen föreslår därför, atti detta fall skyldigheten atl betala ränta skall räknas först frän den dag dåutmätningsmannen eller ÖE har krävt återbäring av beloppet, I enlighet härmedhar 166 § i beredningens förslag, som motsvarar nuvarande 3 mom., delats upp itvå moment, av rilka det första avser lyftning i annat fall än som avses i 159§ samt det andra avser lyftning enhgt 159 § och innehåller nämnda begräsningbeträffande räntetiden. Bestämmelsen har jämkats redaktionellt. Somframgår av det föregående har i enlighet med beredningens förslag generellabestämmelser om insättning i bank av i utsökningsmål influtna mdel tagits in i160 § i departementsförslaget. Detta bör, som beredningen framhåller, ha tillföljd att bestämmelserna om nedsättning av medel i i nuvarande 1mom. och bestämmelserna i nuvarande 2 mom. av förevarande paragraf får utgå.Eftersom jag liksom beredningen anser att övriga föreskrifter som finns i 1mom. kan ges i form av tillämpningsföreskiifter saknar de nuvarande 1 och 2mom. helt motsvarighet också i departementsförslaget. Också i övrigt harberedningens förslag beträffande denna paragraf i sak följts idepartementsförslaget. Departementschefen.I förevarande paragrafer hänrisas f. n. i fråga om förordnande av sysslomanlill 81 §. Bestämmelserna om syssloman i sistnämnda paragraf har förts övertill 8 och 9 §§ FfL. I enlighet med förslag av beredningen har de nämndahänrisningarna därför fått utgå ur här ifrågavarande paragrafer. I stället harförts in bestämmelser om sysslomannaför-ordnanden, som överensstämmer med demsom har tagits in i 9 resp. 8 § i det nämnda förslaget. Reglernai 184 § första punkten har jämkats med hänsyn till att enligt JB ränta av fastegendom inte vidare skall kunna utfästas. 198§ Gällande rätt. I UL finns på skilda ställen föreskrifter om hur kostnader förde exekutiva myndigheternas åtgärder i utmätningsmål skall ersättas. Enligt 198§ 1 mom. gäller att all nödig kostnad för utmätning, utmätt Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 327 egendomsvård och försäljning samt för köpeskillingsfördelning skall betalas urköpeskillingen för den utmätta egendomen. Om utmätningsmannen har drivit in enutmätt penningfordran, skall verkslällighelskoslnader betalas ur det indrivnabeloppet (88 b § 1 mom.). Avkastning av utmätt egendom och försumlig inroparesersättningsbelopp kan också användas för betalning av sådan kostnad (143 och172 §§). Kostnad, som inle på angivet sätt kan betalas ur tillgängliga raedel,skall enligt 198 § 1 mom. betalas av utmätningssökanden. Om förskott inte harlämnats och kostnaden inle heller betalas vid anfordran, får beloppet utmätashos sökanden. I 198 § 1 mom. finns särbestämmelse för det fallet att gemensamtintecknad faslighet skall säljas exekutivt och annan intecknad faslighet hardragits in i förfarandet. Komraer försäljning i sådant fall inle till stånd,skall den sora har inlett förfarandet svara för hela kostnaden, om han harfordran raed särare rätt än den geinensamraa inteckning på grund av vilken indragninghar skett. I 198 § 2 mom. finns föreskrifter om kostnader vid utmätning pågrund av dom eller utslag, som inte har vunnit laga kraft. IUL finns också regler om skyldighet för utraätningssökanden att i vissa fallförskollera verkställighelskostnad. Enligt 198 § 3 mom. kan förskott krävas närfråga är om utmätning på grund av dom eller utslag som inte har vunnit lagakraft. Förskott får också krävdas, när det begärs utmätning av fastighet,luftfartyg eller intecknade reservdelar till sådant fartyg eller omverkställighet begärs av dom eller utslag, varigenom inlecknad fordran harfastställts till betalning ur fast egendom. Också när konkursförvaltare enligt70 eller 71 § KL begär försäljning av egendora i den ordning som gäller förutmätt egendom kan förskott för kostnaden krävas. Förskoltsregler ges också i60 a, 74, 75, 80 a och 81 §§. Dessa regler avser kostnader för vissa särskildaåtgärder såsom omhändertagande och vård av egendora. om de statsverkets kostnader som skall ersättas enligt de nämndabestämmelserna ges i kungörelsen (1967: 441) om vissa avgifter i utsökningsmålm. Lagberedningen.Enligt 1 mom. av denna paragraf skall enligt beredningens förslag kostnadenför utmätning och det fortsatta förfarandet ulgå ur köpeskillingen för denutmätta egendomen, behållen avkastning eller andra tillgängliga medel. Medkostnad avses därvid den ersättning (avgift) som skall ulgå till det allmännaför verkställigheten. Med tillgängliga raedel avses frärast handpenning ellersådan del därav som kan tas i anspråk. I överensstämmelse med vad som gällerföreskrivs i 1 mom, vidare alt kostnaden, om den inte tas ul på nämnda sätt,skall betalas av ulmälningssökanden. Förslaget innehåller här tillägget, altkostnad för åtgärd som annan än sökanden har begärt skall betalas av denne.Regeln alt utmätningssökanden, eller i särskilda fall annan borgenär, i sistahand själv skall svara för exekutionskoslnaden är inle undantagslös. a.gäller, atl part Maj:ts proposition nr 1971 somhaft fri rättegång också får fri verkställighet, dock inte för mer än ettverkställighetsförsök (12 § lagen om fri rättegång). Kostnadsom skall betalas av utmätningssökanden får enligt förslagel liksom f. n.omedelbart utmätas. Detsamraa skall gälla, när kostnaden skall betalas avannan. Förslagetinnehåller i 1 raom. ridare en särbestämmelse för det fallet att gemensaratintecknad fastighet skall säljas och annan faslighet har dragits in iförfarandet. Bestäraraelsen överensstäraraer i sak med gällande rält. Isyfte alt vinna en enklare och mera ändamålsenlig ordning i fråga om förskottför verkställighetskostnader än den nuvarande föreslår beredningen alt i 3mora. skall las in en generell föreskrift, att den som begär utmätning är skyldigalt förskjuta kostnaden för själva utraätningen. Kostnad för annan åtgärd skallenligt förslaget förskjutas, ora utraätningsraannen eller ÖE begär det. Kravetbör då riktas mot den som yrkat åtgärden, dvs. i regel utmätningssökanden. Ävenannan än borgenär, t. ex. den som påkallat sysslomannaförordnande, kanemellertid enligt förslaget krävas på förskott. De föreslagna bestämraelsernamedför, alt de särskilda förskotlsreglerna i 60 a, 74 och 75 §§ kan ulgå.Beredningen påpekar att förslaget i fråga om förskott förutsätter att ändradebestämmelser meddelas beträffande ersättning till statsverket för desskostnader i utsökningsmål. Denuvarande reglerna i 4 mom. skall enligt beredningens förslag få raotsvarigheti 199 §. I raoraentel har i stället tagits in vissa korapletlerande regler somsaknar direkt motsvarighet i gällande lag. Beredningenframhåller att det i UL f. n. inte finns fastställt någon påföljd förunderlåtenhet av sökanden alt förskottera verkslällighelskoslnader. I 4 mora.har i detta hänseende föreskrivits, att verkställigheten får inställas oraförskott inte betalas inora förelagd lid. Härraed avses den åtgärd för vilkenkostnadsförskolt begärts. Om försäljning av utmätt egendora inställs på grundav utebliven förskottsbetalning, äger utraälningsraännen eller ÖE enligtförslaget besluta att utraätningen skall gå åter. befogenheten i detsärskilda fallet bör utnyttjas, får enligt beredningen bli beroende av omständigheterna. Remissyttrandena.Hovrätten för frarahåller att den sora har åtnjutit fri rättegångenligt 12 § lagen ora fri rättegång är berättigad till ett utmälningsförsök pådet ailraännas bekostnad. Det övervägande antalet kravmål avgörs emellertidenligt lagen om lagsökning och betalningsföreläggande, I sådana mål förekommerfri rättegång ytterst sällan, eftersom kostnaderna är låga,Utmälningskostnaderna kan däremot bli avsevärda, bland annat omutmätningsobjeklet är avlägset beläget eller utgörs av fast egendom. Hovrättenföreslår därför alt reglerna i 12 § lagen om fri rättegång i motsvarandeomfattning görs tillämpliga rid verkställighet av dom eller utslag i fall närsökanden inte kan antas äga tillgång alt förskjuta kostnaden för utmätningen. KungLMaj:ts proposition nr 1971 329 EONoch kronofogdemyndigheten i distrikt framhåller i sina yttranden attberedningen när det gäller kostnaderna för förfarandet inte har närmarebehandlat frågan ora uttagandet av garala exekutionskoslnader och frågan hurkostnader skall tas ut och fördelas när flera ulraätningssökande konkurrerar ombetalning ur samma utmätta egendom. Beträffande frågan om uttagandet av gamlaexekutionskostnader framhålls att det är raycket vanligt alt sökande, när hanefter elt tidigare raisslyckat utraälningsförsök ånyo begär verkställighet,också begär alt de exekutionskostnader han har fått betala i det första ärendetskall tas ut i det nya ärendet. Det råder delade meningar blandutraälningsraännen om sådana äldre kostnader kan tas ut i det senare ärendet. Ifrågan hur kostnader skall tas ut och fördelas när flera sökande konkurrerarframhålls att lagtexten f. n. inte ger något besked. Ofta utmäts emellertidsamtidigt eller samma egendom i flera olika mål. Detframhålls att innebörden av de föreslagna bestämraelserna i det närandahänseendet inle är helt klar. Departementschefen.De av beredningen i denna paragraf föreslagna bestäinmeiserna har utanändringar i sak tagits upp i deparleraentsförslaget. Medanledning av vad sora har förekoramit under remissbehandlingen rill jag ianslulning till de föreslagna bestämmelserna anföra följande. Den ändring somföreslås i 1 mom, får anses innebära alt i ulmälningsärende kan tas ut endastsådan kostnad som hänför sig till ärendet. Bestämmelserna raedför sålunda altdet inte blir möjligt för utmätningssökande, som i ett ärende har tvingatsbetala kostnad för utmätning, att få kostnaden uttagen av gäldenären i senareärende. 1fall då utmätning av samma egendom har skett för flera borgenärers fordringarkommer fråga upp hur kostnaderna skall las ul ur den utmätta egendomen. Härvidtorde man få skilja mellan å ena sidan det fallet att utmätning har skettsamtidigt och å andra sidan fallet att egendomen har utmätts vid olikatidpunkter. I det förra fallet bör enligt min mening sökandenas sammanlagdakostnader först tas ut ur köpeskillingen för den utmätta egendomen och andratillgängliga medel. Därefter bör vad sora återstår av medlen fördelas mellansökandena. I det senare fallet bör sökandena i mån av tillgång på medel fåtäckning för sina kostnader, liksom för sina fordringar, i den ordning somutmätningarna skedde. Därvid bÖr emellertid kostnader som får anses varagemensamma t. ex. kostnad för försäljning och vård av egendoraen, först tas ut.Vad jag nu har anfört avser fall då ingen av sökandena har bättre förraånsrätti den utmätta egendomen än den som följer av alt utmätning har skett. Underdet fortsatta arbetet på en ny UB kommer reglerna om kostnader i utsökningsmåli sin helhet att ses över. Såväl de bestämmelser som föreslås i denna paragrafsom de frågor som jag har berört torde i det sammanhanget få övervägas pånytt. Vadhovrätten för övre har anfört i sitt remissyttrande ger mig llt 1971.1 saml. 330 KungL Maj:ts proposition nr 1971 anledningpåpeka alt frågan ora rättshjälp i utsökningsmål övervägs under det arbete påen allmän rätlshjälpsreforra sora bedrivs inom . Lagberedningen.Beredningen föreslår i denna paragraf bestämmelser om kostnader för annanverkställighet än utmätning. I1 mom. har tagils upp en föreskrift som ersätter nuvarande 2 mom. avparagrafen. Om beslut som skall verkställas på annat sätt än genom utmätninginnehåller föreskrift alt verkställigheten skall ske på den tappande parlensbekostnad, skall utmätningsraannen enligt förslagel utmäta kostnaden hoshonom. I samraa moment har som andra punkt intagils en bestäraraelse,motsvarande nuvarande 4 raora. i 198 §, enligt vilken kostnad för försäljningav lös egendora sora tagits i kvarstad eller ställts under skingringsförbudskall ulgå ur behållningen. Kostnadsom inte har kunnat tas ut enligt 1 raom. skall enligt 2 mom. i förslagelbetalas av sökanden och får utmätas hos honom. Beredningen påpekarall någon motsvarighet till denna bestämmelse inte finns i gällande lag. Ipraxis har dock anlagils, alt stadgandet i 198 § 1 mora. andra punkten UL fårtiUärapas analogiskl och utmätning hos sökanden företas ulan särskild dom, orasökanden inle lämnat förskott. Enligt3 mom. i förslagel skall, i överensslämraelse raed vad sora nu gäller enligt 1inom., sökanden på begäran av utraälningsraännen förskottera kostnad som avsesi paragrafen. I förslaget föreskrivs i anslutning därtill, att v'erkslänighelenfår inställas, om förskott inle betalas inom förelagd tid.