prop · FU03164 · 1971-12-31 00:00:00 — a.psykologiska skäl inte kommer att bli utnyttjad i den omfattning utredningenväntat. Nämnden ifrågasätter om inte systemet först borde prövas i mindreskala, t. ex. på några få utvalda orter, innan det genomförs över hela landet. Fleraremissinstanser understryker UME:s uttalande att undantag från skyldighet atthålla kundvåg bör kunna göras i mindre butiker där utrymme saknas och därkunderna lätt kan använda samma våg som butikspersonalen samt i kiosker. Skåneshandelskammare m. fl. föreslår att lagtexten utformas så att den mindredetaljhandeln undantas från skyldigheten att hålla särskild våg. HusmodersförbundetHem och Samhälle anser att kundvågar skall finnas inte bara i större butikeroch snabbköp utan i alla livsmedelsbutiker. Många kunder kan finna detbesvärande att behöva begära hos expediten att få väga varan. Ätt kunden skullekontrollväga på en våg som är uppställd vid kassan förefaller förbundet heltorealistiskt, då det oftast fördröjer andra konsumenter. anser begränsningen till livsmedel vara väl snäv. Iprincip borde samma fordringar på viktkontroll gälla alla konsumentförpackadevaror. Föreningen framhåller att stora krav ställs på information tillkonsumenterna och bedömningen av vikt- och volymangivelserna på resp.förpackningar. Det är enligt föreningens mening angeläget att myndigheterna isamråd med bl. a. livsmedelsindustrin i tillämpningsanvisningar fastställerfordringarna rörande vikt- och volymangivelser, vikttoleranser m. m. ÄvenSkånes handelskammare m. fl. fäster uppmärksamheten på att vägningen lätt kante sig missvisande för konsumenten till följd av svårigheten att bestämma taranoch påpekar att det också kan ifrågasättas om allmänheten kan användaapparaturen utan hjälp. RemissinstansernatUlstyrker eller lämnar utan erinran förslaget att redskap som används för mätningi köparens närvaro liksom nu skall vara justerade. 3.2.2Kvantitetskontroll inom andra områden än detaljhandeln Förslagetatt begränsa den obligatoriska justeringsplikten till områden där särskiltskydd kan behövas tillstyrks eller lämnas utan erinran av de flestaremissinstanserna. I flera yttranden framhålls att onödig reglering ochkontroll på området bör slopas. Ingenjörsvetenskapsakademienframhåller vikten av att sådana förutsättningar skapas i vårt land att riktigamätresultat om möjUgt uppnås på alla områden såväl inom handel som tekniskverksamhet. I likhet med anser att detta kan uppnås genom ökadinformation och frivilliga åtaganden av berörda parter. Betydelsen av konkretamätningar och rättvisande instrument skall därför normalt inte behövainskärpas i form av lagstiftning och justeringspUkt med straffbestämmelser. Länsstyrelseni ifrågasätter om inte också anspråk på kontroll överkvantitetsbestämningar från andra parter än konsumenterna bör tUlgodoses. Vissainstanser avstyrker att justeringsplikten begränsas. handelskammare m.fl.anser sålunda att kontrollsystemet liksom väsentligen bör varapreventivt och framför allt ta sikte på de anv'ända vägningsredskapen. Behovetav justering är fortfarande framträdande, t. ex. inom jordbruksområdet, därleveranser av många produkter betalas efter mottagen vikt, och inomsjöfartsområdet, där vid bulklaster konosssementets rättsverkningar för detmesta regleras efter utlossad vikt och där vägningsredskapen enligtinternationell kutym skall vara godkända av offentlig myndighet för att vägningenskall äga vitsord. Även för de offentliga stadsvågarna, påpekas det, ärjusteringen väsentlig. Föreningen av mått ocli vikt och SRfinner det vara av största vikt att samtliga mätningsredskap är godkända av justeringsmyndigheten.Även SHIO anser att justeringsplikten skall ha samma omfattning som f. n.Föreståndaren för MJV:s avdelning för mått och vikt anser att man i princip börbehålla justeringsplikten men ge justeringsmyndigheten befogenhet attsuccessivt avveckla justeringen på de områden där den eventuellt visar sigöverflödig. Utredningensförslag att justering av redskap som används i handeln mellan näringsidkare skallvara frivillig vUket innebär att justeringsplikten upphävs tillstyrkseller lämnas utan erinran av mer än två tredjedelar av remissinstanserna, bl.a. av och KF. SAF m.fl. uppger att man inom bl. a. verkstadsindustrin, den kemisk-tekniskaindustrin och livsmedelsindustrin anser att frågan om justeringspliktensslopande i handeln mellan näringsidkare inte har någon större praktiskbetydelse och att man inte motsätter sig förslaget. Inte heUer frångruvindustrin har några erinringar framförts. Organisationerna har för egendel ingen erinran mot förslaget. Iflera yttranden framhålls att den frivilliga justeringen kan väntas fåbetydande omfattning och att tillräckliga resurser för detta måste finnas. MJVbetonar sålunda att en förutsättning för att en frivillig justering skallfungera är att den kan ske snabbt och smidigt. Framför aUt fordras en bättre utrastningän nu för den ekonomiskt betydelsefulla kontrollen av mycket stora vågar ochvolymmätare (genomström-iiuigsm'ätare). finner det angeläget attmöjligheter till justering erbjuds särskUt i fråga om kontrollredskap förmätningsapparatur vid vederlagsmätning. Även ochSvenska mejeriernas riksförening framhåller vikten av adekvata resurser. Vissasärskilda synpunkter framförs i detta sammanhang. MJV anser att det vid lagensutformning måste markeras att det hör till god affärssed att alltid användajusterade redskap. UME:s förslag ger möjligheter tiU val av de sätt attmängdbestämma och av de noggrannhetskrav som kan anses lämpliga för olikatransaktioner. Det synes verket också vara rimligt att inte kriminaUsera att tvåföretag av fri vilja i sina mellanhavanden använder mängdbestämningsredskap sominte justerats. Även om det fulla värdet vid användandet av justerade redskapkommer fram först när mätrungen sker i båda parternas närvaro, vUket vanligeninte är fallet vid handel mellan rörelseidkare, föratsätter dock enfelbestämning vid användningen av justerade redskap att dessa medvetet ellerav oaktsamhet användes på felaktigt sätt. Enligt MJV ger inte intryck av att ansett den frivilliga justeringenvara värdefull. Verket anser det värt att pröva en sådan utformning av regelnatt det åtminstone i ett övergångsskede skall fordras någon form avöverenskommelse för att man inte skaU behöva använda sig av s. k.industrijustering. Ingenjörsvetenskapsakademienanser att information och upplysning frånett offentligt organ med ansvar för kalibrerings- och justeringsverksamhetenbör leda till att det blir förenligt med god affärssed att endast anv'ända mätredskapvUka kontrolleras regelbundet av offentlig myndighet eller annat auktoriseratorgan. ställer sig tveksamt till förslaget och anser att lagen bordege möjlighet att införa obUgatorisk justering. Förbundet bedömer det somsannolikt att avnämare av vågar kommer att kräva av leverantörerna att de vågarsom installeras skall vara justerade av statlig myndighet. Fleraremissinstanser avstyrker förslaget om frivillig justering, däriblandkommerskollegium. Föreningen av mått och vikt och SR, vilkasom sk'äl för sitt sfållningstagande åberopar att parterna vid enaffärstransaktion inte alltid är jämspelta och att branschorganisationer ochliknande inte alltid har möjlighet att ta till vara den enskilde medlemmensrätt. Dessa instanser, liksom även handelskammare m. fl., befarardessutom att möjligheterna till frivillig justering inte kommer att utnyttjas itUlräcklig utsträckning och att detta kan medföra risk för undermåliga ochefter hand allt sämre redskap. Man pekar även på olägenheter som kan uppkommaför näringsidkarna på det praktiska planet, som bevissvårigheter vid tvist omvaras mängd, bristande kontrollresurser hos den ena parten i ett affärsförhållandeoch problem i den internationella handeln. Förslagetavstyrks även av och läns handelskammare. SAF m. fl.och framhåller att företag, som tUlverkar vågar och andramätinstrument, anser att obligatorisk justering bör behållas. SHIOutgår ifrån att den friviUiga kontrollen kommer att bli omfattande och anseratt man därför inte har något att vinna på att undanta näringsidkarensmätinstrument från den obligatoriska kontroU som finns. att den nuvarande föreskriften om redskapskontroll vid mätning förbestämmande av arbetstagares lön är föråldrad har inte mött någon gensaga vidremissbehandlingen. Förslaget att slopa bestämmelsen h'ärom har inte föranlettnågra kommentarer. Sågott som aUa remissinstanser godtar förslaget att redskap som används för mätningvid tjänster inte skall vara underkastade justeringsplikt. MJV tillstyrkeremellertid att mätning på detta område undantas endast under förutsättning attjusteringsmyndigheten får i uppdrag att noga följa utvecklingen. FöreningenStatens justerare av mått och vikt och SR avstyrker förslaget. Medfå undantag godtas UME:s förslag att justeringsföreskrifter vid mätning i offentligverksamhet inte skall ingå i lagen om mått och vikt utan införas i de särskildaförfattningar eller anvisningar som reglerar verksamheten i andra h'änseenden.I några yttrandenbetonas lämpligheten av att sådana föreskrifter utarbetas i samråd medkontrollmyndigheten. Behovet av föreskrifter påsärskilda områden berörs av några myndigheter. Enligt luftfartsverket finnsinom luftfarten behov av justerade redskap på flera områden. I vissa fallmotiveras justeringen inte av ekonomiska skäl utan av säkerhetskrav. Som regelföreligger inte något behov att reglera justeringsplikten i lag. På ett område i fråga om tankningsanläggningar och tankfordon för flygdrivmedel kan detenligt verkets mening komma på ett ut om bestämmelserna skrivs in i lag ellerutfärdas av verket. Lantmäteristyrelsenpåpekar att en stor del av lantmäteriväsendets resurser tas i anspråk för m'ätningstekniskverksamhet vid kartframställning m. m. Verksamheten regleras i- väsentligadelar av bestämmelser som måste betecknas som föråldrade. Utarbetande av nyamätningsföreskrifter pågår emellertid inom styrelsen. Förslaget om mätning ioffentlig verksamhet avstyrks av Föreningen av mått och vikt,SR och matematisk-naturvetenskap-liga fakulteten vid av mått och vikt anser det vara riktigare attinföra föreskrifter om mätning för bestämmande av tull, skatt samt porto- ochfraktavgifter i lagen om mått och vikt. Mätning för bestämmande avfraktavgifter är en värdemässigt mycket stor hantering, som ombesörjs av såvälstatUga som privata företag. Föreningen finner det väsentligt att sammabestämmelser gäller för alla. Enligt justerarnas erfarenhet används inte sällanundermåliga redskap i detta sammanhang och intresset för justering är ringa. Attfrivillig justering skuUe kunna helt eller delvis ersätta den obligatoriskafinner föreningen verklighetsfrämmande. SR framför liknande synpunkter. Ävenfakulteten är av uppfattningen att kontrollen över mätning i offentiigverksamhet bör ingå i den föreslagna nya lagen men med möjligheter att beviljaundantag i fall där likvärdiga föreskrifter för justeringsverksamhetenutarbetats. Förslaget att avskaffa detnuvarande märkningsförfarandet beträffande förvarings- och transportredskapoch låta redskapen följa samma regler som övriga volymmätningsredskap har vid remissbehandlingenmött erinran endast hos Föreningen av mått och vikt samt SR,vilka visserligen anser att märkningsförfarandet kan avskaffas men förordaratt samtliga volymmätningsredskap underkastas justeringsplikt. De hörda remissinstansernaställer sig i allmänhet inte avvisande till att gas-, vatten- och elmätare, taxametraroch telemätare även skall vara undantagna från obligatorisk kontroU.Flera instanser ansluter sig dock till UME:s tanke att man bör överväga attinföra någon kontroll i form av stickprov eller annan tillsyn för dessa mätare. 3 1971.1 saml. önskvärdhetenav en mer ingående kontroll för samtUga slag av mätare påpekas av bl. a. matematisk-naturvetenskapligafakulteten vid och i . MJVkritiserar att någon uppfattning om mätredskapens kvalitet vid el-, vatten- ochgasmätning som hör till de för allmänheten ekonomiskt betydelsefulla delarnaav mättekniken inte redovisas. Verket förutsätter emeUertid attjusteringsmyndigheten ges möjUghet att studera de verkliga förhållandena så attnödvändiga åtgärder kan sättas io. OcksåKO anser att en mer ingående analys av kontrollbehovet bör företas. KO erinrarom att det inom elsektorn finns ett betydande antal privatägda företag sombetjänar enskilda konsumenter. Inte bara beträffande dessa utan också i frågaom statliga och kommunala företag bör kontroll genom en fristående statligmyndighet kunna skapa bättre garantier än f. n. för att konsumenten inte drabbasav oriktiga debiteringar. Statens provningsanstaltförordar en offentlig kontroll för elmätare och framhåller att, även omstandarden på dessa mätare vanligen är god är situationen otUlfredsställande.En tiUsyn tiU rimlig kostnad kan åstadkommas, om kontrollen inriktas på mätaredär distributörens egen kontroll är bristfällig, medan redan befintUg godtagbarkontroll auktoriseras. Också elenergins kvaUtet och tillförlitligheten ielförsörjningen bör beaktas. insfämmermed i att en obligatorisk kontroll av elmätare inte skulle medföra fördelarför konsumenterna som motsvarar kostnaderna. Fdvisningama är i det heltdominerande antalet fall obetydliga och sker till abonnentens"fördel", eftersom mätaren av tekniska skäl med tiden tenderar att gålångsammare. konstaterar att kontroUbeho-vet beträffande gas- ochvattenmätare måste minska ytterligare genom införande av förenkladetaxebestämmelser och genom den tekniska utvecklingen, som medför en förbättradautomatik och ökad säkerhet i beräkningen av förbrukad mängd. understryker UME:s uttalande att mätning av gas hoskonsumenterna kommer att få allt mindre betydelse genom att debiteringentenderar att i ökad omfattning läggas på grandavgiften. SACOoch kritiserar utvecklingen inom taxesättningen. Vidövergången från individuell till kollektiv mätning har det visat sig attförbrukningen av vatten och el blivit mycket större än beräknat. Med hänsyntill att miljöresurser och andra naturresurser på ett alltmer oroande sättbehöver tas i anspråk för framställning av färskvatten och energi anserremissinstanserna att det är viktigt att förbrakningen inte övergår i slöserigenom att prisets ransone- rande funktion sätts ur spel. Vatten- och energiproduktionanstränger dessutom också kapital- och arbetskraftsresurser. Utvecklingen bördärför gå i motsatt riktning möt den som gör sig till tolk för. Vatten-och energimätare bör placeras så nära konsumenten som möjligt. Organisationernahar inte något att invända mot UME:s förslag att tillsyn kan ske genomstickprov och att detta kan genomföras utan lagstiftning. Någon form av auktorisationav tUlverkare eller distributör är även tänkbar. och Samhälle förordar atttaxametrar underkastas kontroll genom bestämmelser i lag. 3.2.3 Justering och efterföljande kontroll av redskap MJV framför vissa synpunkter på innebörden avjusteringsbegreppet och framhåller att tekniskt komplicerade konstruktioneranvänds vid t. ex. vägning för att tillfredsställa andra krav än noggrannhetslcravet.Om justeringen skall inskränka sig till i huvudsak en kontroll av redskapens avläsbarhetoch rättvisande vid justeringstiUfället, är justeringen enkel att utföra. Omman däremot fordrar att justeringsmyndigheten skall bedöma tillförlitlighetenhos elektroniska komponenter och att en elektronisk konstruktion stämmeröverens med ett medgivande till justering, blir justeringen i praktiken omöjligatt genomföra. Verket hävdar att begreppet justering skall innebära enbedömning utöver om redskapet vid kontrolltillfället är rättvisande inomtillåtna gränser, främst att redskapet utan några korrigeringar kan förväntasfungera tillfredsställande under en lämplig justeringsperiod. Med denna definitionkan justeringen bli omöjlig att tUlämpa på en del f. ö. rationella vägningsredskapsom bandvågar och vissa paketeringsvågar. bör emellertidkunna stå till tjänst med annan metrologisk undersökning än formell justering. Remissinstanserna har allmänt godtagit UME:s förslag omefterföljande kontroll av de vågar, vikter och målkärl som är underkastade obUgatoriskjustering. Förslaget att avskaffa våginspektionen har mött erinranfrån handelskammare m. fl., som anser att inspektionen i stället börintensifieras. Föreningen av mått och vikt och SRfinner det väl motiverat att förvarings- och transportredskap omjusteras. Mot förslaget att gUtighetstiden för omjustering avmålkärl förlängs har inte gjorts några invändningar. 3.2.4 Förslagets författningstekniska utformning Lagförslagets karaktär av ramlagstiftning med befogenhetför justeringsmyndigheten att utfärda närmare bestämmelser om redskapensnoggrannhet och utförande finner KF medföra flera fördelar genom att 3t 1971.1 saml. lagen blir lättillämpad och tillräckligt elastisk förframtida behov. handelskammare m. fl. anser däremot att området förjusteringsplikten liksom bör slås fast i lag. 3.2.5 Förslaget i internationellt sammanhang 3.2.5.1 Sl-systemet Vissa remissinstanser uttalar att officiellt böransluta sig till Sl-systemet och att anslutningen bör få en författningsmässigförankring på det sätt föreslagit. Några instanser anser emellertid atterkännandet av SI som officiellt måttsystem bör ske i form av definitioner ien lag. Sålunda framhåller MJV att trots att det i fråga om måttenheter finnsen väl utvecklad standard, både svensk och internationell det fortfarande iviss omfattning används engelska och amerikanska måttsystem i . Enlagstiftning skulle påskynda övergången till Sl-enheter. MJV anser därför attdet hade varit värdefullt om hade tagit upp sina förslag tUl författningarom måttenheter i betänkandet (SOU 1965: 5) Måttenheter tUl förnyad diskussion irelation till de senaste författningsförslagen. Nämnda betänkande bör enligt MJV:smening tas upp tUl prövning i samband med behandlingen av en ny lag om mått ochvikt. Liknande synpunkter anförs av och tekniskafakulteterna vid tekniska högskolan och . anser att systemet bör ha sin plats i en lag ochpekar bl. a. på betydelsen av att systemets ställning i förhållande tillinternationella konventioner fastläggs. tycker att det bör framgå avlagtexten att Sl-systemet skall användas för all mätning som utförs i offentligverksamhet samt att systemet också skall användas i statliga och kommunalaföreskrifter och rekommendationer. i anför att, om lagenkompletterades med föreskrift att vikt- och volymuppgift skall vara angiven i Sl-enheter,man skulle få en garanti för att inte främmande och för konsumenten svårförståeUgaenheter används. framhåller att debeslut om SI som fortiöpande fattas av Allmänna konferensen för mått och viktingår i svensk standard, som ständigt hålls aktuell i dessa avseenden. mening skidle behandlingen av frågan cm lagstiftning för mått ochvikt underlättas om man tUfämpade principen att referera till standard.Härigenom skulle i lagen begreppet stadgad måttenhet komma att företrädesvisavse sådan enhet som är svensk standard, fastställd av standardiseringskommissionenantingen på grundval av beslut av Allmänna konferensen för mått och vikt ellermed internationell standard som grund. svenska delegation erinrar om att beslutenom införande av Sl-systemet i de nordiska länderna enligt rekommendationbör ske i nordiskt samråd och understryker vikten av att planläggningen av enlagstiftning sätts i gång med sikte på ett förverkligande kring1970-talets mitt. att åtaganden i internationella sammanhang inte hindrarett genomförande av förslaget till mått- och viktkontroll lämnas utan erimanvid remissbehandlingen. SR anser emellertid att förslaget stämmer mindre välöverens med de harmo-niseringssträvanden som präglar det europeiskamarknadssamarbetet. Flera organisationer, bl. a. ochFöreningen av mått och vikt, betonar angelägenheten av attförslagen står i linje med den internationella utvecklingen. Betydelsenav ett nordiskt samarbete också i övrigt på mått- och viktlagstiftningensområde framhålls av bl. a. och tekniskafakulteten vid tekniska högskolan. 4 Den framtida verksamheten på det metrologiska området 4.1 Utredningen 4.1.1Samordning av den metrologiska verksamheten Inledningsvisanför att behovet av allt finare mätinstrument och noggrannare mätmetoderkraftigt har ökat. I länder med avancerad industri måste finnas fysiska normalersom utgångspunkt för utvecklandet av nya mätmetoder och instrument. Det behövsockså experter som kan utföra komplicerade provningar. I flera länder, t. ex.England, , , och , har sådan verksamhetkoncentrerats till särskilda statliga centralanstalter. Vid dessa anstalterbedrivs också ett betydande forskningsarbete, vilket anses vara en nödvändigförutsättning för att anstaltema skall hålla jämna steg med den snabbautvecklingen och vara rustade för att lösa viktiga uppgifter för landetsindustrier och forskning i sin helhet. PåUME:s uppdrag har inom utförts en undersökning avbefintlig metrologisk utrustning, behovet av ytterUgare sådan utrustning ochav personal för dess användning (8, sebetänkandet s. 6568). I rapporten konstateras att det i stort sett finnsresurser för kalibrering av mätningsredskap i . Ka-Ubreringsverksamhetenär emellertid splittrad på ett orationellt sätt. Det finns också behov avytterligare kollektiva resurser. Flera institutioner har fört fram olikakonkreta önskemål om förbättrade mättekniska metoder och utrustningar för reproduceringenav vissa fysikaUska storheter. I föreslås åtgärder för attsamordna och centralisera verksamheten. Förutsättningarna för en nordisksamverkan på området anses också böra undersökas. Medden utveckling som sker inom teknikens område anser även att en fortgåendeförstärkning av det allm'ännas resurser inom den fysikaliska mättekniken äroundgänglig. En förbättrad service åt näringslivet liksom på en rad andraområden som sjukvård, forskning och olika offentliga verksamheter bör vara tillstor fördel. för dock inte nu fram några konkreta önskemål om utbyggnad av kalibre-ringsresurserna.Takten för en utbyggnad bör enligt bedömas på grundval av framställningarfrån berörda institutioner. UMEdiskuterar tänkbara åtgärder och lägger fram förslag som syftar till attåstadkomma en rationellare ordning på kalibreringsområdet. En effektiviseringav den framtida metrologiska verksamheten kan, framhåller , åstadkommas påolika sätt. Ett sätt är att tillskapa en väl utrustad, central institution somkan handha all normalieverksamhet och bedriva mätteknisk forskning ochprovning. Ett annat sätt är att samordna den verksamhet på skilda mättekniskaområden som redan pågår. UMEfinner i likhet med vad som framförts i att det inte ärnödvändigt för ett litet land som att skapa en central metrologiskanstalt liknande dem som finns på vissa håll i utlandet. För att komma tillrätta med olägenheterna i den rådande institutionella splittringen föreslåsdärför att en samordning sker genom att dels justeringsväsendet förs tUlstatens provningsanstalt, dels ett metro-logiskt råd inrättas. 4.1.1.1Justeringsväsendets överförande till statens provningsanstalt Statensprovningsanstalt är den ledande offentliga provningsinstitu-tionen i Sverige.Dess huvuduppgifter är att på uppdrag av myndigheter och enskUda göraprovningar och undersökningar av material och konstruktioner samt att utförabesiktningar och kontrolluppdrag. Viden avdelning hos provningsanstalten förekommer viss m'ätnings-verksamhet som ärlikartad med arbetsuppgifter inom avdelningen för mått och vikt hos MJV, dvs. kalibrering,normalieverksamhet, forskning och provning. Däremot utövar provningsanstalteningen verksamhet som är helt jämförbar med den tillsyn som handhas avjusterings-väsendet. UMEanför att ett samgående av avdelningen för mått och vikt hos MJV ochprovningsanstalten kan förutsättas verka stimulerande på verksamheten inom bådaenheterna. Ettgenomförande av förslaget om ändrad lagstiftning om mått och vikt kommer attmedföra bl. a. organisatoriska konsekvenser. UME:s synpunkter i detta hänseendeframgår närmare av s. 61 i betänkandet.