prop · FU03137 · 1971-12-31 00:00:00 — Promemorian innehåller förslag till lagstiftningoch författningsändringar i övrigt som aktualiseras i vid genomförandeav kommitténs förslag. I promemorian berörs även frågan om ersättning åtenskilda fiskerättsägare med anledning av de i kap. 5 art. 2 igränsälvsöverenskommelsen föreslagna bestämmelserna om fiskådra i älvområdet.Promemorian har remissbehandlats med kommitténs betänkande.Remissinstanserna har inte haft något att erinra mot innehållet i promemorianutom i vad avser frågan om ersättning med anledning av de föreslagnabestämmelserna om fiskådra. För att gränsälvsöverenskommélsenskall bli gällande här i landet krävs särskild lagstiftning. Överenskommelsensbestämmelser är utformade på sådant sätt att de kan göras direkt tillämpligasom svensk lag. Jag föreslår därför att de införlivas med intern svensk rättgenom en särskild lag i vilken förklaras att de skall gälla som svensk lag.Förklaringen bör omfatta kap. 19 i överenskommelsen. Även övergångsbestämmelsernai kap. 10 art. 5 bör ges giltighet här Detta kan lämpligen ske i form av övergångsbestämmelser till den särskUdalagen, varvid reglerna bör formuleras så att de anknyter till lagensikraftträdande. Lagen bör träda i kraft med överenskommelsen. Dennaträder enligt kap. 10 art. 3 i kraft . Eftersom enförutsättning för överenskommelsens giltighet är att den ratificeras, bör detemellertid överlämnas åt Kungl. Maj:t att bestämma när lagen skall träda ikraft. Ibilagor tUl gränsälvsöverenskommelsen har intagits stadga för finsksvenskagränsälvskommissionen, stadga för fisket inom älvs fiskeområde samtstadga om prövnings- och anmälningsskyldighet för verksamhet som avses i kap. 6art. 3 i gränsälvsöverenskommelsen. Dessa stadgor bör underställas riksdagenför godkännande men de torde kunna göras tUlämpliga här i landet genomkungörelser som utfärdas av Kungl. Framtida ändringar, som inte rörbestämmelser av grundläggande betydelse, torde kunna genomföras utanriksdagens medverkan. Frånvad jag nu har sagt måste göras undantag för forambestämmel-sen i 33 § istadgan för fisket inom älvs fiskeområde, eftersom en sådan bestämmelseär av beskaffenhet att den måste ges i lag. Frågan synes lagtekniskt kunnalösas så, att Kungl. Maj:t i en särskild lag bemyndigas att i samband medutfärdande i övrigt av fiskestadgan meddela föreskrift som överensstämmer med33 § i stadgan. Denna lag bör ersätta lagen (1927: 218) angående rätt förKonungen att utfärda vissa föreskrifter rörande fisket inom älvsfiskeområde, vilken innehåller ett motsvarande bemyndigande i anslutning tillden nu gällande s, k, Torneälvsstadgan, 1949års flottningsöverenskommdse med den därtill hörande flottningsstadgan hargjorts tiUämpliga här i landet genom lagen (1949: 183) om flottningen i Torneoch Muonio gränsälvar samt kungörelsen (1949: 464) angående tillämpning avvissa bestämmelser om flottningen i och gränsälvar. Vissa senareantagna bestämmelser i flottningsstadgan har gjorts tillämpliga genom lagen(1964: 490) angående tiUägg till lagen den 28 aprU 1949 (nr 183) om flottningeni och gränsälvar samt kungörelsen (1964: 491) angående tiUämpningav vissa nya bestämmelser om flottningen i och gränsälvar. Dessalagar och kungörelser behöver inte ändras. Art. IIV i dennu föreliggande tilläggsöverenskommelsen till flottningsöverenskommdsesamt den därtUl hörande tUläggsstadgan bör ges giltighet här i landet genom en särskUdlag. Tilläggsstadgan kräver nämligen i likhet med den gällande flottningsstadganstöd av lag. Gränsälvsöverenskommelsenersätter inom sitt geografiska tillämpningsområde i väsenUiga delarvattenlagen (1918: 523) och mUjöskyddslagen (1969: 387). Enligt 10 § lagen(1918: 524) om vad iakUagas skall i avseende å införande av vattenlagen skallvad i konvention med utländsk makt är överenskommet vara gällande. avsågskonventionen mellan och angående gemensammasjöar och vattendrag, vilken senare har ersatts av konventionen (SÖ 1931: 10)angående vissa frågor rörande vattenrätten (svensknorskavattenrättskonventionen). Denna senare överenskommelse har givits giltighet häri landet genom en särskild lag (1929: 404) men någon erinran om denna lag harinte tagits in i vattenlagen. Någon särskUd erinran omgränsälvsöverenskommelsen torde således inte behöva tas upp i vattenlagen.Däremot bör i miljöskyddslagen införas en erinran om att det i fråga om vissmiljöfarlig verksamhet gäller särskUda bestämmelser på gmnd avgränsälvsöverenskommelsen. Denna erinran kan lämpligen tas in i 2 § förstastycket. Det kan framhållas att gränsälvsöverenskommelsen enligt kap. 9 art. 1andra stycket inte innebär någon inskränkning i den tUlsyn som skall utövasenligt 38 § miljöskyddslagen. Vidare kan påpekas att överenskommelsen baragäller vattenförorening. Ett företag som innefattar miljöfarlig verksamhet avflera slag, exempelvis både vatten- och luftförorening, måste därför prövasbåde enligt gränsälvsöverenskommelsen och enligt miljöskyddslagen. 6 art. 1 i gränsälvsöverenskommelsen har upptagits ett straffsanktioneratförbud mot förorening av vattenområde. Denna bestämmelse torde endast sällankomma i konkurrens med 23 § naturvårdslagen (1964: 822). En erinran inaturvårdslagen om denna konkurrens torde inte behövas. Kap.5 art 24 i gränsälvsöverenskommelsen innehåller bestämmelser om fiskådra, fredningszonerm, m,, som avviker från vad som gäller enligt lagen (1950: 596) om rätt till fiske,I denna lag bör därför införas en föreskrift, att lagens bestämmelser integäller för område, inom vilket fisket regleras genom överenskommelse medfrämmande makt, i den mån de strider mot överenskommelsen. Föreskriften kanlämpligen tas in i ett nytt fjärde stycke i 1 §, I 2 § första stycket fiskeristadgan(1954: 607) finns en hänvisning till den nu gällande Torneälvsstadgan, Jagavser att senare föreslå Kungl, Maj:t att vidta en formell ändring i dennaparagraf. Föreskrifternaom fredningszoner i kap, 5 art, 3 i gränsälvsöverenskommelsen överensstämmer isak med bestämmelser som togs in i 10 § i Torneälvsstadgan (SFS 1967:192), Genom lagen (1967: 193) angående tiUämpning av lagen (nr 599) om ersättning för mistad fiskerätt m. m, beträffande fredningszoner iTorne skärgård (i fortsättningen kallad ersättningslagen) öppnades möjlighetför innehavare av enskild fiskerätt att framställa anspråk på ersättning.Sådant anspråk skulle vid påföljd av talans förlust framställas inom tre årfrån ersättningslagens ikraftträdande. EnUgt kungörelse (1967: 194) har lagenträtt i kraft och nya anspråk enligt lagen kan alltså intelängre framställas. På grund härav och då det inte finns an- ledning att öppna möjlighet till framställande av ytterUgareanspråk på ersättning i samband med att bestämmelserna om fredningszoner försöver till gränsälvsöverenskommelsen, föreslår jag inte någon ändring iersättningslagen. När redan framställda anspråk har prövats slutligt kommerlagen att förlora all betydelse. Lagen (1960: 130) om fiskevårdsområden är enligt 1 § andrastycket inte tillämplig inom område, där fisket regleras genom överenskommelsemed främmande makt. Lagen (1957: 390) om fiskearrenden bör inte varatillämplig på upplåtelse av ratt till fiske enligt kap. 5 art. 6 eller 7 igränsälvsöverenskommelsen. En bestämmelse av denna innebörd kan lämpligen tasupp i 1 § andra stycket nämnda lag. Enligt 33 § rennäringslagen (1971: 437) tUlkommer det Kungl.Maj:t eller myndighet som Kungl. Maj:t bestämmer att besluta i frågor omupplåtelse av rätt tiU fiske inom samernas områden. Enligt 1 § första stycketrennäringskungörelsen (1971: 438) skall fråga om sådan upplåtelse prövas avlantbruksnämnden, om inte annat är särskilt föreskrivet. Härav följer attgränsälvskommissionen kan besluta om upplåtelse av rätt till fiske enligt kap.5 art. 6 eller 7 i gränsälvsöverenskommélsen även inom samernas områden. Härvidbör givetvis bestämmelserna i rennäringslagen iakttas. I art. XII laxfiskekonvention (SÖ 1927: 29)finns bestämmelser om laxtionde (se NU 1963: 2 s. SO, Ds Ju 1964: A 6 s. 50och NU 1968: 16 s. 112). Bestämmelserna har inte förts över till gränsälvsöverenskommelsen.Några i fonderade laxtiondemedel finns inte. I fråga om tUläggsöverenskommelsen angående flottningenkan nämnas att lagen (1919: 426) om flottning i allmän flottled enligt 84 §andra stycket inte är tUlämplig på gränsfloderna älvar samtatt lagen (1919: 425 s. 1009) om ändring i vissa delar av vattenlageninnehåller en bestämmelse, att i fråga om flottleds anläggande, utvidgandeeller förbättrande i dessa gränsfloder skall gälla vad därom är särskiltstadgat. Dessa bestämmelser kan kvarstå oförändrade. Frågan om ersättning på grund av reglerna om fiskådra.Kap. 5 art. 2 i gränsälvsöverenskommelsen upptar regler om fiskådra iälvområdet. Fiskådran utgör en tredjedel av vattnets bredd vid vanligastförekommande lågt vattenstånd. Enligt 28 § lagen om rätt till fiske utgör fiskådranen sjättedel av vattnets bredd vid vanligast förekommande lågt vattenstånd,medan finsk rätt föreskriver en tredjedel av vattendragets bredd vidmedelvattenstånd. Gränsälvsöverenskommelsens bestämmelse, som innebär enkompromiss mellan svensk och finsk rätt, medför således för svensk del en vissutvidgning. Frågan om ersättning på grund av denna utvidgningaktualiserades redan vid remissbehandlingen av finsksvenskalaxfiskekommissionens förslag till ny fiskestadga (NU 1963: 2 s. 89 f och 107),som i denna del överensstämmer med den nu aktuella bestämmelsen. Vid sin överarbetningav laxfiskekommissionens förslag anförde gränsälvskommittén följande (Ds Ju1964: A6 s. 61 f). Ådrans breddning, som i och för sig får anses vara måtUig,är en åtgärd som merendels icke torde medföra märkbar minskning i fisketsavkastning och därmed sänkning av berörda fastigheters värden. Genom de ökade möjlighetemaför den mest värdefulla fisken till uppvandring och fortplantning i älvarnatorde ett i stort sett väl så givande fiske kunna framgent bedrivas. Även frånen annan synpunkt kan vara diskutabelt humvida de nya fiskådrebestämmelsernakan ge upphov till befogade ersättningsanspråk. Utredningen åsyftar attfiskådrans läge är föränderligt, ofta från till ett annat, till följd avnaturliga ändringar i gränsvattendragen och att därför omfattningen av varjefiskerättsägares fiskeområde oberoende av den författningsenliga bredden påfiskådran ofta icke kan en gång för alla bestämt angivas. Vid dessa förhåUandenblir en ersättningsbedömning alltför osäker för att tillgodose rimligarättvisekrav. Att fastställa ersättningar i efterhand, eller alltefterinträdda ändringar i fiskådrans läge, är ej praktiskt genomförbart. Jämväl denu angivna omständigheterna synes utredningen tala för att fiskådransutvidgning på den svenska sidan ej bör föranleda ersättning tillfiskerättsägare. De svenska sakkunniga i gränsälvskommittén har inte funnitanledning att frångå kommitténs uppfattning (Ds Ju 1968: 19 s. 12). Enligt desakkunniga skulle det föra alltför långt att med anledning av den föreslagnabreddningen, som får antas ha fördelaktiga verkningar för flertalet fiskerättsägare,generellt fastslå ersättningsskyldighet för statsverket. De sakkunniga anserdet emellertid inte erforderligt att slutligt ta ställning tUl frågan i sambandmed antagandet av gränsälvsöverenskommelsen. Frågan kan lämpligen, omanledning därtill skulle förekomma, tas upp till prövning sedan någon tidserfarenhet av de nya bestämmelserna har vunnits. Vid remissbehandlingen av de sakkunnigas promemoria har lantmäteristyrelsenoch i tillstyrkt att frågan tas upp till prövningsedan någon tids erfarenhet vunnits av de nya bestämmelserna, medan vattenöverdomstolenoch kammarkollegiet däremot anser det olämpligt att frågan hålls svävande. Kammarkollegiet, lantmäteristyrelsen och överlantmätaren iNorrbottens län anser att det inte finns tillräckliga skäl förersättningsskyldighet. Kollegiet framhåller att gränsälvskommissionen harmöjlighet att medge undantag från förbudet att stänga av fiskådran, attfiskådrans läge är föränderligt till följd varav ersättningskrav skulle kunnauppkomma samt att utvidgning av den svenskafiskådrans tiUämpningsområde (se prop. 1950: 60 s. 126 ff) inte föranledderätt till ersättning för mistad fiskerätt. , stad, kommun, och anser att ersättning skall kunnautgå. Jag ansluter mig till gränsälvskommitténs och de svenskasakkunnigas uppfattning att utvidgningen av fiskådran på den svenska sidan iprincip inte bör föranleda ersättning till de enskilda fiskerättsägarna. Skulledet visa sig att utvidgningen i något enstaka undantagsfall medför oskäligtintrång i utövandet av fiskerätt kan det emellertid av billighetsskäl varabefogat med viss ersättning. Frågan härom kan då lämpligen tas upp tUlbehandling på initiativ av gränsälvskommissionen. I enlighet med det anförda har inom justitiedepartementetupprättats förslag till 1) lag medanledning av gränsälvsöverenskommelsen denl6 mellan ochFinland, 2) lag omrätt för Konungen att meddela viss föreskrift rörande fisket inom älvsfiskeområde, 3) lag medanledning av tilläggsöverenskommelsen mellan ochFinland till överenskommelsen om flottningen i och , 4) lag omändring i miljöskyddslagen (1969: 387), 5) lag omändring i lagen (1950: 596) om rätt till fiske, 6) lag omändring i lagen (1957: 390) om fiskearrenden. Förslagen torde få fogas till statsrådsprotokollet i dettaärende som bilaga. Jag hemställer att lagrådets yttrande över lagförslageninhämtas genom utdrag av protokoUet. Vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådetsövriga ledamöter hemställt bifaller Hans Kungl. Lagmed anledning av gränsälvsöverenskommelsen mellan Sverigeoch Härigenomförordnas som följer. Kapitlen19 i gränsälvsöverenskommelsen mellan ochFinland skall gälla som svensk lag. Bestämmelserna har den lydelse som härvidfogad bilaga utvisar. 1, Denna lag träder i kraft dendag Konungen bestämmer och gäUer så länge gränsälvsöverenskommelsen är i kraft, 2, Om anläggning eller företag,söm avses i gränsälvsöverenskommelsen, tillkommit innan denna lag trätt ikraft eller tillkommit därefter i enlighet med domstols eller annan myndighetspå grand av förut gällande bestämmelser meddelade beslut, skaU fömt gällandebestämmelser tillämpas vid bedömande av anläggningens eller företagets laglighetoch därmed förenade rättigheter och skyldigheter. Bestämmelserna om omprövningi gränsälvsöverenskommelsen får dock tillämpas på anläggning eller företag somnu avses, 3, Mål eller ärende som vid dennalags ikraftträdande är anhängigt vid domstol eller annan myndighet och som rörfråga som omfattas av gränsälvsöverenskommelsen skall handläggas och bedömasenligt förut gällande bestämmelser, 4, Kiviranta påta får utslås ochdrivas enligt hittUls gällande regler intill från ikraftträdandet avdenna lag. Lagom rätt för Konungen att meddela viss föreskrift rörande fisket inom älvsfiskeområde Konungenfår i samband med utfärdande av bestämmelser motsvarande den i bUaga B tiUgränsälvsöverenskommelsen mellan och Finlandintagna stadgan för fisket inom älvs fiskeområde meddela föreskrift, somöverensstämmer med 33 § i stadgan. Dennalag träder i kraft den dag Konungen bestämmer. Genomlagen upphäves lagen (1927: 218) angående rätt för Konungen att utfärda vissaföreskrifter rörande fisket inom älvs fiskeområde, 'Bilagan är utesluten här. Lag med anledning av tilläggsöverenskommelsen den 16september 1971 mellan och till överenskommelsen den 17 februari1949 om flottningen i och gränsälvar Härigenom förordnas som följer. Artiklarna IIV i tUläggsöverenskommelsen mellan ochFinland tUl överenskommelsen om flottningen i och samt den till tilläggsöverenskommelsen hörande tUläggsstadgan till stadganangående flottningen i och gränsälvars flottled skall gälla somsvensk lag. Bestämmelserna har den lydelse som härvid fogad bilaga- utvisar. Denna lag träder i kraft den dag Konungen bestämmer ochgäller så länge tilläggsöverenskommelsen är i kraft. Lag om ändring i miljöskyddslagen (1969: 387) Härigenom förordnas, att 2 § miljöskyddslagen (1969: 387)skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lyddse 2 § Utöver bestämmelserna i denna Utöver bestämmelsernai denna lag gäller om mUjöfarlig verksam- lag gäller ommiljöfarlig verksam het vad som föreskrives i hälso- het vad som föreskrives i hälso vårds-, byggnads- och naturvårds- vårds-, byggnads- och naturvårds lagstiftning eller i annan lagstift- lagstiftning eller i annan lagstift ning, ning. / fråga om viss miljöfarlig verksamhet gäller särskilda bestämmelser enligt lagen (1971: ) med anledning av gränsälvsöverenskommelsen den 16 september1971 mdlan och . I fråga om byggande i vatten för att motverkavattenförorening och om ianspråktagande av mark för ledning eUer annananläggning för avloppsvatten finns bestämmelser i vattenlagen. Konungen eller myndighet som Konungen bestämmer ägermeddela särskilda bestämmelser till förebyggande av vattenförorening genom fastavfall. Denna lag träder i kraft den dag Konungen bestämmer. Se 1949: 183 och 464 samt 1964: 490 och 491. "Bilagan är utesluten här. Lag om ändring i lagen (1950: 596) om rätt till fiske Härigenom förordnas, att 1 § lagen (1950: 596) om rätttill fiske skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § Denna lag avser rätten till fiske inom Sverigessjöterritorium och svensk fiskezon. Fiskezonen omfattar det havsområde utanförterritorialgränsen vid som Konungen bestämmer i enlighetmed den i dagtecknade fiskerikonventionen. Vad i lagen föreskrives om fiske i allmänt vatten gälleräven i fiskezonen, dock med de begränsningar som föranledas av lagen om kontinentalsockeln. För område, inom vilket fisket regleras genomöverenskommelse med främmande makt, gäller ej bestämmelserna i denna lag, i denmån de strida mot överenskommelsen. Denna lag träder i kraft den dag Konungen bestämmer. Lag om ändring i lagen (1957: 390) om fiskearrenden Härigenom förordnas, att 1 § lagen (1957: 390) omfiskearrenden skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse I fråga om avtal, varigenom någon mot vederlag upplåterfiskerätt åt annan, skall, utöver vad som beträffande nyttjanderätt i allmänhetföljer av 7 kap. jordabalken, gälla vad nedan i denna lag sägs, därestupplåtelsens ändamål är yrkesfiske eller ock annat fiske av väsentlig betydelseför arrendatorns försörjning. Har rätt till fiske, i samband Har rätt till fiske, i samband med jordbruksarrende eller eljest, med joidbruksarrendeeller eljest, upplåtits genom avtal som huvud- upplåtits genom avtal som huvudsakligenhar annat ändamål än i sakligen har annat ändamål än i ' Senaste lyddse 1967: 184. ' Omtryckt 1970: 1018. första stycket sägs, äger denna lag första stycketsägs, äger denna lag ej tillämpning. Lagen är ej till- lämplig på sådan upplåtelse av rätt till fiske som avses ikapitel 5 artikel 6 eller 7 i gränsälvsöverenskommélsen den 16 september 1971mellan och . Förbehåll som strider mot bestämmelse i denna lagär utan verkan mot arrendatorn eller den som har rätt att träda i hans ställe,om ej annat anges. I de faU då enligt vad därom är föreskrivetarrendenämndens godkännande fordras för giltighet av förbehåll som nämntseller annat avtalsvillkor, får godkännande sökas endast om detta angivits iavtalet. framställning om godkännande, förfaller avtalet, om ejannat överenskommits. Denna lag träder i kraft den dag Konungen bestämmer. Utdrag ur protokoll, hållet i lagrådet . Närvarande: justitierådet , f. d. regeringsrådet , regeringsrådet KÖRLOF, justitierådet . Enligt lagrådet tillhandakommetutdrag av protokoll över justitieärenden, hållet inför Hans Kungl. Höghet Kronprinsen-Regenteni statsrådet hade Kungl. Maj:t förordnat, att lagrådetsyttrande skulle inhämtas över upprättade förslag till 1) lag medanledning av gränsälvsöverenskommelsen mellan Sverigeoch , 2) lag omrätt för Konungen att meddela viss föreskrift rörande fisket inom älvsfiskeområde, 3) lag medanledning av tilläggsöverenskommelsen mellan ochFinland till överenskommelsen om flottningen i och , 4) lag omändring i miljöskyddslagen (1969: 387), 5) lag omändring i lagen (1950: 596) om rätt till fiske, 6) lag om ändring i lagen (1957: 390) om fiskearrenden. Förslagen, som finns bilagda detta protokoll, hade inför lagrådet före dragits av hovrättsassessorn , . Vid sin granskning av de remitterade lagförslagen harlagrådet haft att utgå från det förhållandet att deras materiella innehåll ärresultatet av överenskommelser med . Icke minst med hänsyn till överensstämmelseni rättstradition och lagstiftningsteknik mellan och haröverenskommelserna kunnat avfattas så att de, i den form vari de framträder ochalltså utan transformering, kan bli svensk lag. Lagrådet lämnar förslagen utan annan erinran än vad som idet följande anföres beträffande förslaget till lag med anledning av gränsälvsöverenskommelsenden mellan och . Bestämmelserna i kap. 8 art. 13 om prövning av mål, somankommer på gränsälvskommissionen, gäller enligt kap. 8 art. 1 bland annatfrågor om gottgörelse enligt kap. 4 art. 4. I kap. 4 art. 4 regleras det fall, att industri- ellerkraftföretag eller annatsådant företag i visst avseende tillgodogör sig nytta av vattenreglering igränsälv utan att deltaga i regleringen. Om så är faUet, kan gränsälvskommissionenålägga detta företag att till regleringsföretaget utge gottgörelse, motsvarandeskälig andel av regleringskostnaden. De i kap, 8 art, 13upptagna bestämmelsema rörande omröstning inom kommissionen skiljer mellan åena sidan frågor om ersättnuig för egendom som tas i anspråk eller för förlust,skada eller intrång eller för viss rättegångskostnad och å andra sidan övriga ikap, 8 art. 1 angivna frågor. Beträffande den förra gmppen av frågor ärreglerna så utformade, att omröstning inom kommissionen alltid leder till attviss mening blir kommissionens beslut, och vidare gäller enligt kap, 8 art. 15första stycket, att talan mot kommissionens beslut kan fullföljas hos domstol.Beträffande frågor, tillhörande den senare gmppen, fordras däremot en på visstsätt kvalificerad majoritet, nämligen två medlemmar från vardera staten, föratt ett beslut av kommissionen skall komma tUl stånd. För det fall att sådanmajoritet ej uppnås är föreskrivet, att frågan skall hänskjutas tillregeringarna för avgörande. Medden sålunda i art. 13 gjorda uppdelningen i grapper av de frågor, kommissionenhar att handlägga, blir fråga om sådan gottgörelse som avses i kap. 4 art. 4att hänföra till den senare grappen. Sådan fråga skall alltså, om icke någonav de inom kommissionen företrädda meningarna samlar föreskriven majoritet,avgöras av de två statemas regeringar. Närmare motivering haricke förebragts för den ståndpunkt gränsälvsöverenskommelsen intager tillförevarande spörsmål. Det torde kunna antagas, att ståndpunkten närmastförestavats därav, att överenskommelsen icke innehåller några regleromtvångsdelaktighet i regleringsföretag och att bestämmelserna i kap, 4 art, 4 iviss mån ersätter bristen på sådana regler. Ett medverkande motiv kan möjligenligga däri, att det i regel blir fråga om intressen som berör båda staterna ochatt därför den i kap, 8 art, 15 första stycket upptagna regeln om fuUföljd avtalan mot kommissionens beslut icke skulle i befintligt skick kunna tUlämpas påmål om gottgörelse enligt kap, 4 art, 4, Föreskriften om sättet föravgörande av frågor som avses i kap, 4 art, 4 står emellertid icke i godöverensstämmelse med den ståndpunkt, som överenskommelsen i övrigt intagit, närdet gällt att bestämma sättet för avgörande av ersättningsfrågor, och somkonsekvent fullföljts till och med beträffande frågor om rättegångskostnader. Imål enligt kap. 4 art, 4 är fråga om betalningsskyldighet, som ålägges vissföretagare och vars storlek bestämmes efter skälighet inom ramen för nyttan.Avgörandet av frågor av denna art ankommer regelmässigt på domstol eller annanmyndighet som med hänsyn tUl sammansättning och förfaranderegler är attlikställa med domstol. För det fall att kommissionen icke enligt de för densamma gällande omröstningsreglerna kan nå