prop · FU0330 · 1971-12-31 00:00:00 — Undantagetomfattar ej fall då en komraun sora kräver ersättning inte gör del i egenskapav komraun utan som likställd med exempelvis enskild ägare av viss egendom. Deltredje av kommittén uppställda undantaget avser mål om ersättning för kostnadertill följd av övergången till högertrafik. Avgällande undantag enligt regeringsrättslagen omfattas de i del föregåendeunder d) och e) nämnda målen av de två sista undantagen i komraitténs förslag.Undantaget under a) saknar enligt koramittén aktualitet därför Maj:ts proposition nr 30 är 1971 aitde åsyftade ersättningsanspråken kan komma under Kungl. Maj:tsprövning utan faller inom försäkringsdomstolens kompetensområde. Målen under b)om ersättning för tamdjur sora dödats eller skadats av rovdjur lämpar sigenligt kommitténs uppfattning väl för prövning av adminislraliv domstol, varförden nuvarande undantagsregeln för dessa mål synes kommittén obehövlig.Beträffande ersättningsmålen under c) framhåller kommittén att mål omersättning åt tillfälliga smittbärare prövas av försäkringsdomstolen ochsåledes kan komma under Kungl. I mål rörandeersättning åt kroniska smittbärare eller rörande ersättning enligt kungörelsen(1956: 296) om ersättning av statsmedel i vissa fall vid ingripanden ihälsovårdens intresse kan besvär fortfarande anföras hos Kungl. Maj:t.Komraittén anser emellertid att det inte föreligger något behov av attförbehålla Kungl. Maj:t i statsrådet prövningen av dessa mål. Reglerna i 1956års kungörelse innefattar ett ersättningssystem sora är starkt rättsligtfärgat. Föreskrifterna om ersättning lill kroniska smittbärare ger visserligenetl vidsträckt utrymme för en behovs- och skälighetsprövning men från allmänsynpunkt synes det kommittén inte påkallat att Kungl. Maj:t i statsrådet prövardessa fåtaliga ärenden. Kommittén anser således att ifrågavarandeundantagsbestämmelser bör ulgå och att de berörda målen bör omfattas avhuvudregeln ora kammarrätts behörighet i mål om ersättning som enligt gällandeförfattning utgår av statsmedel. Vadangår besvär rörande de ej förfallningsreglerade skördeskadeersättningarna ochskördeskadebidragen föreslår kommittén att besvärsprövningen skall ligga kvarhos Kungl, Maj:t i statsrådet. Remissyttrandena.Statistiska centralbyrån säger sig inte ha något att erinra mot komraitténsförslag rörande skördeskadeskyddet. Kommitténs förslag rörande mål om annanersättning tillstyrks av medicinalstyrelsen och i län.Regeringsrättens ledamöter framhåller alt det med hänsyn till ersättningarnasväxlande natur är förenat med svårigheter att åsladkomma en rationellkompetensfördelning. Kommitténs förslag anses emellertid välgrundat och börenligt ledamöternas mening innebära en praktikabel lösning. Departementschefen.I likhet med kommittén anser jag att i fråga om mål om ersättning av statsmedelden allmänna, supplerande huvudregeln bör uppställas, att sådana mål skallhandläggas av kammarrätt under förulsättning att fråga är om tillämpning av enförfattning som handlar om ersättning av statsmedel. I överensstämmelse medkommittén anser jag vidare att från den angivna huvudregeln bör göras undantagför dels de fall då författningen hänvisar den som gör anspråk på ersättningatt vid tvisl anhängiggöra talan hos allmän domstol inbegripetfastighetsdomstol eller expropriationsdomstol, dels de fall dåförfattningen utpekar just komraun eller annan förvaltningsenhet såsom den till vilken Maj:ts proposUion nr 1971 123 ersättning kan utgå. Det 1 sammanhanget använda uttrycket»annan förvaltningsenhet» har sin förebild i kommunaladelegationslagen (1954:13) och är avsett att läcka landstingskommun, församlingsamt annan, borgerlig eller kyrklig, enhet. Del av kommitténföreslagna tredje undantaget avseende ersättning för kostnader till följd avövergången till högertrafik synes inte längre ha sådan aktualitet att någonsärskild beslämmelse behövs. Vad angår de inte förfallningsreglerade målen omskördeskadeersältning och skördeskadebidrag anser jag liksom komraittén attbesvärsprövningen tills vidare bör ligga kvar hos Kungl, Maj:t i statsrådet, Enligt 2 § 5:o första och andra leden regeringsrättslagenankommer det på regeringsrätten att pröva mål om tullbehandling och mål ominförsel lill riket av varor med oriktig ursprungsbeteckning, Besvärsmäl omtillstånd att håUa provianleringsfrilager handläggs av Kungl, Maj:t istatsrådet. Förvaltningsdomstolskommittén.Kommittén anser att besvärsmål om tuUbehandUng och om införsel till riket avvaror med oriktig ursprungsbeteckning bör handläggas av kammarrätt ochföreslår att kammarrätts behörighet på området anges omfatta mål omtulbehandling eller annat beslut av tullmyndighet rörande in- eller utförsel avvaror. Fråga om varuägare till följd av särskild bestäraraelse förloratäganderätten till vara bör enligt koramitténs mening prövas av Kungl. Maj:t istatsrådet, därför atl frågan kan dras under allmän domstols prövning. Dennatyp av mål omfattas enligt kommitléns uppfattning inte av den angivnamålbeskrivningen. Enligt 15 § tuUtaxeringsförordningen (1960:391) kan Kungl.Maj:t eller, efter Kungl. Maj:ts bemyndigande, generaltullstyrelsen helt ellerdelvis medge befrielse från eller återbetalning av tull, om synnerliga skälföreligger. Kommittén förklarar att, om Kungl. Maj:t utnyttjar möjligheten attdelegera sin befogenhet, besvär över generaltullstyrelsens beslut prövas avKungl. Maj:t i statsrådet. Kommittén anser att sådana besvärsmål och liknandemål av samma typ även i fortsättningen bör avgöras i konselj. Med anledninghärav förser kommittén den omnämnda målbeskrivningen med enundantagsbestämmelse som täcker dessa fall. Besvärsmål om tillstånd att hålla provianleringsfrilagerlämpar sig enligt kommitténs mening väl för handläggning av administrativdomslol. Någon behovsprövning eller annan fri prövning förekommer inte i sådanaärenden. Kommittén föreslår därför att dessa mål flyttas från Kungl. Maj:t istatsrådet till kammarrätt. Generaltullstyreisen förklarar attbegreppet tullbebandling inte används i gällande tullsladga och alt någon iförfattning given definition av detta begrepp inte finns. Enligt styrelsensmening täcker orden »beslut av tullmyndighet, rörande in- eller utförsel avvaror» även vad kommittén har avsett med ordet »tullbehandling».Generaltullstyrelsen på- Maj.ts proposition nr 1971 pekarvidare att tullmyndighet har att falla många beslul, som vid en snäv tolkningav kommitténs målbeskrivning inte kan sägas direkl röra införseln eUerutförseln av varor men som har mer eller mindre anknytning därtiU. Som exempelnämns beslut om s. k. trafiktillstånd, innebärande bl. a, tillslånd att besökaannan ort än tuUplals för lastning eller lossning, beslut om påföljd fördröjsmål med betalning av tull eller bortförande av gods och beslut som rörtillämpningen av bestämmelser angående ersättning för kostnader vidhandläggning av tullärende m, ra, I fråga om en del av dessa och andra liknandebeslut kan enligt styrelsens mening raöj-ligen ifrågasättas om de är av sådanbeskaffenhet atl de bör prövas av förvaltningsdomstol. Eftersom en klargränsdragning på detla område lorde vara synnerligen svår att göra och defrågor som här avses kan vara av stor ekonomisk betydelse för den enskilde,anser styrelsen övervägande skäl tala för att samtliga dessa frågor prövas avförvaltningsdomstol. Isamraanhanget framhålls att besvär över beslut av nämnd art bar förekommiti ytterst ringa utsträckning. föreslår att kammarrättsbehörighet, såvitt nu är i fråga, anges omfatta mål om beslut av tullmyndighetrörande in- och utförsel av varor eller eljest saraman-hängande med tullverketsbefattning med trafiken till och från riket, dock ej sådant beslut rörandebefrielse från eller återbetalning av tull, skatt eller annan avgift, sommeddelats med stöd av Konungens bemyndigande. Denna målbeskrivning täckerenligt styrelsen även beslut rörande tillämpning av författningsbestämmelser,till följd av vilka varuägaren kan förlora äganderätten till vara, och en delandra fall som kan bli föremål för allmän domstols prövning, t. ex. beslutangående ersättning för gods, som förkommit medan det varit i tullverketsförvar. Anses det inte lämpligt att förvaltningsdomstol handlägger sådanafrågor, bör enligt styrelsen behövliga undantagsbestämmelser meddelas.Styrelsen tillstyrker att mål om tillstånd att hålla provianleringsfrilagerprövas av kammarrätt. har inget atl erinra mot kommitléns förslag i de nämndahänseendena. Departementschefen.Som framgår av generaltullstyrelsens remissyttrande är den av kommitténföreslagna regeln om kammarrätts behörighet i tullmål något oklar. Regeln tordedärför böra jämkas. Vid bestämningen av kammarrätts kompetens synes detviktigare att reglerna på områdel är entydiga än att man från administrativdomstols prövning avskär fall i vilka övervägande lämplighetssynpunkter skallanläggas eller som av annan anledning i och för sig skulle lämpa sig bäst förprövning av Kungl, Maj:t i slatsrådet. Det synes vidare angeläget att reglernablir så enkla och kortfattade som möjligt. Från dessa utgångspunkter förordarjag att kammarrätts behörighet anges omfatta mål om beslut av tullmyndighet isamband med in- eller utförsel av vara med undantag dock för sådanl beslut ombefrielse från eller nedsättning eller återbetalning av tull, skatt eller Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 125 annanavgift som meddelats med stöd av Kungl. Dennamålrubricering är något mer kortfattad än den generaltullstyreisen har förordat,men den är avsedd att ha samma sakliga innebörd. Målbeskrivningen är någotvidsträcktare än den kommittén har föreslagit och inbegriper en del typer avmål som kan dras under allmän domstols prövning. Olägenheterna härav synesdock ringa i jämförelse med de fördelar av angivet slag som vinns. Endasti sällsynta undanlagsfall torde den formella möjligheten till dubbeldomstolsprövning komma att utnyttjas i praktiken. Ilikhet med kommittén förordar jag att mål om liUslånd alt hålla provianleringsfrilagerprövas av kammarrätt. EnUgt 2 § 5:o tredje femte leden regeringsrättslagen harregeringsrätten att pröva mål om taxering till skatt eller annan avgift, omdebitering eller indrivning av ulskylder eller andra avgifter, mål om sjömansskattoch mål om skyldighet för medlem av kommun eller annan menighet att lämnabidrag till dess gemensamma utgifter. Här bortses från mål om oljeavgift, sombehandlas i ett senare sararaanhang. Nämnas bör att i praxis viss tvekan harrått angående innebörden av begreppet »annan avgift». Tveksamheten har bl, a.gällt vissa avgifter på jordbruksregleringens område. Mål rörande sistnämndaavgifter har prövats i vissa fall av regeringsrätten och i andra fall ikonselj. Förvaltningsdomstolskommittén.Koinmittén föreslår som huvudregel att mål om tillämpning i enskilda fall avföreskrifter rörande slalens, kommuns eller annan menighets uttagande av skatt,avgift eller annal bidrag skall om inte annat föreskrivs i speciella fall handläggas av kammarrätt. Från huvudregeln gör kommittén två undantag. Delförsia undanlaget omfattar besvär över sådant beslut om befrielse från skattra, ra, sora har raeddelats med stöd av Kungl, Maj:ts beinyndigandé. Sådanabesvärsärenden som f, n, anses böra avgöras av Kungl. Maj:t i statsrådet bör enligt kommitténs mening även i fortsättningen prövas i konselj. Såsomskäl härför anförs bl. a. att beslutanderätten i denna typ av ärenden primärtligger hos Kungl. Maj:t och att billighets- och lämplighetssynpunkter dominerari ärendena. Det andra undantaget omfattar befordringsavgifter eller därmedjämförliga avgifter, vilkas uttagande genom utmätning förutsätter beslul avallmän domstol. Från rättssäkerhetssynpunkt är det enligt koramitténs meninginte behövligt att administrativa besvär i ärenden rörande sådana avgifter ledstill förvaltningsdomstol, utan besvären bör prövas av Kungl. Kommitténföreslår att mål om registrering enligt författning rörande skatt eller avgiftskall handläggas av kammarrätt. Som skäl härför åberopas det samband som finnsraellan registreringsföreskrifterna och bestämmelserna i övrigt angåendeuttagande av skatt eller avgift. Kommitténs förslag lämnas utan erinran av medici- 126 Kungl Maj:ts proposition nr 1971 nahtgrehensamt av statens jordbruksnämnd såvitt angår mål om avgifter inom nämndensverksamhetsområde. Stcdensbiografbyrå finner övervägande skäl tala för att besvär över beslut rörande degranskningsavgifter, som byrån tar ut, bör handläggas av Kungl. Sjöfartsstyrchen förordar att besvär över beslut enligt kungörelsen(1958:590) om fyr- och båkavgift prövas av Kungl. Maj:t i statsrådet.Kontrollstyrelsen anser att ärenden om registrering rörande skatt eller avgiftbör avgöras av Kungl. Maj:t i statsrådet. Styrelsen framhåUer alt dessaärendens samband med föreskrifterna i övrigt om uttagande av skatt m. m. är avteknisk art och att ärendena domineras av lämplighetsfrågor, främst avekonomisk nalur. Departementschefen.Såvitt angår besvärsmål om skaller och andra avgifter synes som allmän,supplerande huvudregel böra föreskrivas atl kammarrätt skall pröva mål ombeslut rörande statens, kommuns eller annan förvaltningsenhetsuttagande enligt gällande föreskrift av skatt eller annan avgift. Begreppetannan förvaltningsenhet har härvid samma innebörd som jag har angettunder 4. Från huvudregeln bör, i linje med vad jag har förordat i fråga omnärmast föregående målgrupp, undantag göras för mål om sådant beslut rörandenedsättning av eller befrielse från skatt eller annan avgift som har meddelatsmed stöd av Kungl. Vidare bör undantag göras för samtligaraål rörande sådana avgifter, vilkas uttagande genom utmätning förutsätterbeslut av allmän domslol. Någon begränsning till befordringsavgifter och därmedjämförliga avgifter synes inte motiverad. Målom registrering enligt författning angående skatt eller avgift synes inte hasådant samband med skattens eller avgiftens uttagande att målen, mot de avkontrollslyrelsen framförda invändningarna, bör hänvisas till handläggning avförvaltningsdomstol. Jag förordar därför att om inte annat föreskrivs ispecialförfattning - sådana registreringsmål prövas av Kungl. Med stöd av 2 § 5:o sjätte ledet regeringsrätlslagen prövarregeringsrätten mål om restitution av ulskylder, böter eller andra allmännamedel. Även i detla sammanhang bortses från oljeavgift, som behandlas för sigi ett senare avsniti. Förvaltningsdomstolskommittén.Kommittén föreslår att mål om återbetalning av ulskylder, böter eller andraallmänna medel skall om inte annat är speciellt föreskrivet handläggas avkammarrätt. Undantag görs emellertid dels för fall där beslutet har meddelatsmed stöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande, dels för fall där beslutet avserbefordringsavgift eller därmed jämförlig avgift, vars uttagande genomutmätning förutsätter beslut av allmän domstol. I mål om återbetalning av ulskylder, böter eller KunglMaj.ts proposUion nr 1971 127 andraallmänna medel dominerar intresset av att föreskrifterna på områdel tillämpasobjektivt och konsekvent. Jag föreslår därför den allmänna, supplerande regelnatt sådana mål skall handläggas av kammarrätt. I linje med vad jag har förordati fråga om de två närmast föregående målgrupperna bör emellertid undantag görasför fall där beslutet angående restitution meddelas med stöd av Kungl, Maj:tsbemyndigande. För mål om uttagande av avgift förordade jag att från denallmänna regeln ora kammarrätts behörighet i sådana mål skall undantas mål oraavgift vars uttagande genom utmätning förutsätter beslut av allmän domstol.Det synes konsekvent att motsvarande undanlag görs också då det gäller mål omåterbetalning av erlagd avgift, Enligt kungörelsen (1924: 528) med föreskrifter angåendefullföljd av talan i vissa besvärs- och anmärkningsmål ra. och kammarrättsstadganär kammarrätten i allmänhet sista instans i där anhängig-gjorda anmärkningsmål,på vilka förordningen (1961: 313) om förfarandel i anmärkningsmäl ärtillämplig, i mål om beslut av länsstyrelse angående avkortning av allmännamedel, i mål om beslul av förvaltningsmyndighet angående avskrivning avallmänna medel eller av persedlar samt i mål ora förvaltningsmyndighets besluti frågor angående överskoll och brister i försvarsväsendets persedelförråd(reskontreringsmål). Medstöd av 2 § 5:o sjunde ledet regeringsrätlslagen prövar regeringsrätten hosKungl. Maj:t fullföljda besvär i anraärknings- och redogörelsemål, samt mål omavkortning eller avskrivning. Vidare prövar domstolen med stöd av åttonde ledeti samma moment mål ora förvaltning av eller redovisning för kyrkors,prästerskapets, undervisningsverks eller fromma stiftelsers inkomster ellerägodelar. Kommittén föreslår en allmän bestämmelse att anmärkningsmål, inbegripetredogörelsemål, och avkortningsmål skall prövas av kammarrätt, efiersom målenhar rätlslig karaktär. Sedan statsmakterna avskaffat det s. k.uppbördsmannaansvaret, vilket har utkrävts i avskrivnings- ochreskontreringsraål, saknas enligt kommitténs mening anledning alt bland de mål,som skall avgöras av förvaltningsdomstol, ta med avskrivnings- och reskontreringsmål. Bestämmelseni 2 § 5:o åttonde ledet regeringsrätlslagen har enligt tolkning enmindre vidsträckt innebörd än ordalagen kan ge vid handen. Bestämmelsensräckvidd har dessutom inskränkts genom nylillkom-raen lagstiftning. Ekbergföreslog med hänsyn härtill en omrubricering av målgruppen, I remissyttrandeöver belänkande frarahöll doraka-pillet och stiftsnämnden i , attmål om förvaltning av eller redovisning för kyrkors m, fl, inkomster ellerägodelar numera knappast förekoraraer, och ifrågasatte därför om inte nuberörda bestäraraelse i förslag helt borde utgå,har emellertid tagit med dessa mål bland dem sombör prövas av kammarrätt och benämner mål- Maj:ts proposition nr 1971 gruppen mål om redovisning för kyrkliga tillgångar ellerundervisningsverks inkomster och ägodelar samt mål om tillsyn över stiftelser. Kommitténs förslag rörande anmärknings-och avkortningsmål tillstyrks eller lämnas utan erinran avkriminalvårdsstyrelsen, kammarkollegiet, ,samt och stiftsnämnden i . Förslaget rörande mål om redovisning för kyrkligatillgångar m. m. tillstyrks av regeringsrättens ledamöter och lämnas utanerinran av domkapitlen och stiftsnämnderna i och . Kommitténs förslag angående mål om tillsyn över stiftelsertillstyrks av bl. a. regeringsrättens ledamöter. I likhet med kommittén föreslår jagatt här föreskrivs att kammarrätt skall pröva anmärknings- och avkortningsmålsamt mål om tillsyn över stiftelser. I fråga om sliftelsemålen vill jag nämnaatt jag längre fram kommer att föreslå att bestämmelser om besvär till kammarrättinförs i lagen (1929: 116) om tillsyn över stiftelser. Den lagen ägeremellertid inte tUlämpning på alla stiftelser. Det är med hänsyn härtill somjag föreslår att i detta sammanhang införs en supplerande bestämmelse omkammarrätts behörighet i denna typ av mål. Administrativa besvärsmål rörande redovisning för kyrkligatillgångar eller undervisningsverks inkomster och ägodelar torde numera saknaaktualitet. Såvitt kunnat konstateras vid en genomgång av de mål som regeringsrättenhar avgjort har inget mål av ifrågavarande typ förekommit. Mot denna bakgrundsynes det ligga närmast till hands att inte uppställa någon regel om alt mål avdetla slag skall handläggas av administrativ domstol. Skulle besvär i etlsådanl ärende anföras hos Kungl. Maj:t kan det förutsättas att Kungl.Maj:t, om anledning därtill föreligger, inhämtar förvaltningsdomstols yttrandeinnan ärendet avgörs. Med stöd av 2 § 16:o första ledetregeringsrättslagen prövar regeringsrätten raål om meddelande i särskilda fallav tillstånd, förbud eller föreläggande enligt författningar och föreskrifterrörande den aUmänna hälsovården och betning av utsäde. Vidare prövar domstolenmed stöd av nionde ledet i samma moment mål om meddelande i särskilda fall avföreskrift rörande djurs vård och behandling samt mål om tillstånd enligt 8 a §(tillstånd tUl yrkesmässig hunduppfödning m.m.), mål om förbud eller åläggandeenligt 14 § 4 mom. (förbud att handha djur eller åläggande att avhända sig djurm, m,) eller om omhändertagande enligt 17 § första stycket (omhändertagande avdjur som är utsatt för djurplågeri) lagen (1944: 219) ora djurskydd. Kommittén föreslår somhuvudregel atl det skall tillkomma kammarrätt att pröva mål om beslut somenligt författning eller föreskrift rörande den allmänna hälsovården i särskiltfall har meddelats angående förbud, föreläggande, föreskrift, tillstånd eller Maj:ts proposition nr 1971 129 godkännande eUer angående omhändertagande, smittrening,oskadliggörande eUer liknande åtgärd. Målrubriceringen har i klarhetensintresse gjorts utförligare än motsvarande målbeskrivning iregeringsrättslagen. Från den uppställda huvudregeln gör kommittén undantag försådana fall i vilka fråga är om skyldighet för kommun eller annan förvaltningsenhet,Sora skäl för undantaget anförs att de kommunala åliggandena på hälsovårdensoraråde kan behöva ses i sådana större sammanhang att det är lämpligast att ifråga om dem besvärsprövningen handhas av Kungl. Maj:t i statsrådet. Kommitténframhåller att undantagsregeln endast avser de särskilda skyldigheter somkommun eller annan förvaltningsenhet kan ha enligthälsovårdsförfattningarna. Besvär som kommun anför i egenskap av ägare ellerinnehavare av bostadsfastighet e, d, skall omfattas av huvudregeln och såledesprövas av karamarrätt. De angivna allmänna korapetensbeslämmelserna är avseddaatt supplera de besvärsbestämmelser som koramittén föreslår för några av deviktigaste författningarna på hälsovårdens område. Sararaaallmänna regler som för mål ora den allmänna hälsovården föreslår koraraitténför mål rörande förebyggande eller bekämpande av djur-eller växtsjukdomar samtför mål rörande djurs vård eller behandling. Såsom skäl för alt uppställagemensararaa regler på alla dessa områden anför kommittén bl, a, att denreglering som införts till förebyggande och bekämpande av djursjukdomar ärbesläktad med och i stor utsträckning samordnad med den sanitära kontrollen,vartill kommer att samma författning kan ha det dubbla syftet att förebyggasmittas spridande till människor och tm djur. Mål ora djurs vård och behandlingoch mål om förebyggande och bekämpande av djursjukdomar har vissaanknytningspunkter. Med hänsyn härtill synes det kommittén rationellt attsarama allmänna regler ställs upp för dessa två grupper av mål. Föreskrifternaom förebyggande och bekämpande av växtsjukdomar företer betydande likheter medbestämmelserna till förhindrande av människo- och djursjukdomar. I en del fallhar författningarna angående växtsjukdomar dessutom mer eller mindre tillsyfte att förebygga skador på djur och människor. Kompetensfördelningsreglernasynes därför böra överensstämma. Med växtsjukdomar förstås i samraanhangetäven växtskador som har förorsakats av växtskadedjur. Remissyttrandena.Kommitténs förslag rörande hälsovårdsmålen liUslyrks av medicinalstyrelsen.Lantbruksstyrelsen förklarar att styrelsen inte har någon erinran mot förslagenrörande målen om djurs vård och behandling samt om förebyggande och bekämpandeav djur- och växtsjukdomar. , veterinärslyrelsenoch statens våxtskydds-anstalt uttalar generellt att de inte har något atterinra mot förslagen rörande deras verksamhetsområden. Kommitléns förslag till allmännabestämmelser om kammarrätts behörighet att handlägga mål rörande den allmännahälsovår- Maj:ts proposition nr 1971 den, rörande förebyggande eller bekämpande av djur- eUerväxtsjukdomar samt rörande djurs vård eller behandling har tUlstyrkts ellerlämnats utan erinran av berörda fackmyndigheter. Även jag ansluter mig tillförslaget. Den av kommittén förordade undantagsbestämmelsen synes iförtydligande syfte böra anges omfatta fall där fråga är om skyldighet somenligt författning åvilar kommun eller annan förvaltningsenhet.Sistnämnda begrepp har därvid den innebörd som jag har angett förut under 4. Idet följande återkommer jag till ett par av de viktigaste författningarna påhälsovårdens område och föreslår att besvärsbestämmelserna i dessa ändras såatt den avsedda kompetensfördelningen direkt kommer tiU uttryck där.