prop · FU03122 · 1971-12-31 00:00:00 — Enligl de av riksdagengodkända riktiinjer för den kommunala markpolitiken sora drogs upp i prop.1967: 100 bör koraraunerna förvärva raark i sådan omfallning atl de fårdominerande inflytande över de marktillgångar som inora överskådlig lid kanberäknas bli tagna i anspråk för samhäUsbyggandet. Förall kommunerna skall kunna förverkliga de sålunda uppställda målen krävs alt dehar möjlighet all tvångsvis förvärva mark för samhällsbyggnadsändamål. Dellakan f. n. ske genom förköp eller genom inlösen enligt BL eller ExL. mening är de befogenheter som i della hänseende f. n. stårkoramunerna till buds inle tillräckliga. a. påpekas all deras möjligheterall på della sätt påverka bebyggelseutvecklingen i sådana fall då del varkenär fråga om nyexploalering eller om mera omfattande saneringsåtgärder äralltför begränsade. Vidare anses det svårt all inom ramen för gällande lagstiftningtillgodose behovet av mera långsikliga markförvärv. Utredningen anser därföralt kommunernas befogenhet alt expropriera mark för lälbebyggelseändamål börvidgas. förslag skall expropriation få ske för all främja tillkomsten avtätbebyggelse eller därraed sammanhängande anordning eller befordrautvecklingen av sådan bebyggelse. 1 fråga om råmarksområden skall härvid inlekrävas mera än atl egendomen ligger inom kommunens ulvecklingsriklning. Förexpropriation inom tätbebyggt område föreslås emellertid som ytterligareförutsättning skola gälla all del med skäl kan antas atl området inomöverskådlig lid kommer att beröras av byggnads- eller anläggningsåtgärder,sora är av väsentlig betydelse från allraän synpunkt, eller alt det tillfrärajande av planraässigt byggnadsskick eller av annan därmed järaförlig orsakär angelägel alt komraunen får rådighel över egendomen. Tidsperspektivet skallomfatta ell eller etl par decennier. Del skall inle krävas planläggning idetalj men väl en linje i koraraunens framtidsplanering, uttryckt t. ex. i principprogramsom styrks av en långsiktig markpolitik. En expropriations-beslämmelse raedangivet innehåll lorde enligl utredningen väl täcka de gällande reglerna i ExLora expropriation för åsladkoramande av tryggade bostadsförhållanden och förfri tomtmarknad saml i BL ora zonex- Beslämraelsen lorde kunna användas även för inlösen avsådan mark sora avses raed vissa andra regler i BL. Medhänvisning till all den nuvarande bestämmelsen om lomlrätls-expropriation hartillmälls betydande värde på kommunall håll föreslår utredningen vidare all enmotsvarighet härtill las in i den allmänna lagregeln ora expropriation förlälbebyggelseändaraål. Också vid loral-rällsexproprialion förutsätts atlexproprialionen sker för all främja tätbebyggelse eller befordra utvecklingenav sådan bebyggelse, låt vara att del enligl vad utredningen uttalar i regelbör vara tillräckligt atl komraunen förklarar sig ha för avsikt atl upplåtaraarken med tomträtt. Den särskilda förutsättning som uppställts förexpropriation inom tätbebyggda oraråden enligt den allraänna lagregeln skallenligl förslaget gälla också vid toralrätlsexpropriation. Utredningensförslag är inte enhälligt. En av ledamötema motsätter sig helt allexpropriationsrätten för lälbebyggelseändamål utvidgas. Yllerligare tvåledamöter avstyrker den särskilda regeln om loralrällsex-proprialion. De anserden onödig från sarahällsbyggnadssynpunkl och betänklig av hänsyn lillrättssäkerheten. De påpekar vidare bl. a. all regeln saknar raotsvarighet iförköpslagen och framhåller som en särskUd olägenhet att kommunen på ell myckeltidigt stadium måste binda sig för all upplåta marken med tomlräll. Deföreslagna reglerna har fåll ell blandat mottagande vid remissbehandlingen. Dereraissinstanser sora företräder kommunala intressen och planintressen är iallmänhet positivt inställda, men somliga av dem anser att förslagel inle gårtillräckligt långl. Från andra håll kritiseras förslagel som alllför ingripandeoch som betänkligt från rällssäkerhelssynpunkl. a. påtalas allföratsättningarna för expropriationsrätt är raycket vagt angivna och del görsgällande all förslagel ger kommunerna en praktiskt laget obegränsad rätt attexpropriera tätbebyggelsemark. Åtskilliga remissinstanser ställer sigavvisande lill förslagel om tomlrättsexpropriation. Föregen del vill jag lill en början framhålla atl reglerna om expropriation förlälbebyggelseändamål bör utformas så alt de möjliggör en aktiv kommunalmarkpolilik. Utgångspunkten bör därför vara att kommunerna skall ha enobetingad företrädesrätt lill mark sora skall bli föremål förlälbebyggelseålgärder. Expropriation bör alltså kunna tillgripas även i andrafall än då det behövs för all bryta enskUda markmonopol. Det skall ankomraa påkoraraunen själv all avgöra, ora och i vUken utsträckning koraraunen skall varaägare lill den raark som bebyggs. Vidareär del i hög grad önskvärt all kommunerna får möjlighet all förvärva mark redanpå elt tidigt stadium. Härigenom skapas förutsättningar för en långsiktigplanering av bebyggelsen. Om förvärven sker bör också ersällningarnakunna hållas på en lägre nivå än annars. är givelvis angelägel frånkoraraunalekonomisk synpunkt menkan också bidra till en i och för sig önskvärd dämpning av markprisstegringeni allmänhet. Avvad jag nu har sagl framgår alt jag delar utredningens raening atl de rätlsiigaförutsättningarna för expropriation för lälbebyggelseändamål bör vidgas. Vidden närmare utformningen av reglerna ligger del nära till hands all anknytatill förköpslagens besläramelser. Enligl 1 § nämnda lag får förköp äga rumbeträffande fast egendom som med hänsyn lill den fraratida utvecklingen krävsför tätbebyggelse eller därmed sammanhängande anordning. Förköpsrätlföreligger dels i fråga om obebyggd eller glesbebyggd mark sora i fraratidenkommer all behöva tas i anspråk för tätbebyggelse och dels beträffande redantätbebyggd mark där behov av att omdana bebyggelsen gör sig gällande. Utanförförköpsrätten faller däremot jnark beträffande vilken någon förändring avanvändningssättet inle kan förutses. En väsentlig skillnad mellanförutsättningarna för förköp cich för expropriation är att del vid förköp inleställs upp lika starka krav på markbehovels aktualitet. Förköp kan ske även föratt tillgodose relativt långsiktiga markbehov om det med erforderlig säkerhetkan förutses all marken kommer all behövas för lälbebyggelseändamål. Frånden enskilde fastighetsägarens synpunkt har förköpsinstitulet den fördelen alldel inle kan tillgripas i andra situationer än då faslig-helsägaren redan harfallat etl bindande beslut att sälja sin fastighet och atl ersättningen skallmotsvara del belopp han själv har godtagit vid en frivUlig uppgörelse. Genomdessa regler begränsas å andra sidan förköpsrättens användbarhet sommarkpolitiskl instrument. Exproprialionsregler behövs därför dels för attmöjliggöra Ivångsförvärv i andra fall än i anslulning till frivUligaförsäljningar och dels för all skapa en utväg all förvärva fastighelen molskälig ersättning i sådana fall då förköpspriset är alllför högt. Frånflera synpunkter synes det lämpligt att bestämma förutsättningarna förexpropriation och för förköp på ell enhetligt sätt. Härigenom underlättastillämpningen av de båda lagarna och läggs grundvalen för en enhetlig praxis.Ora expropriationsreglerna utforraas efler mönster av den redan gällandeforköpslagen undanröjs i väsentlig raån grunden för kritik av den typ sora harriktats raot utredningsförslaget och som går ut på all delta är alltför vagt utformatför atl kunna godtas från rättssäkerhetssynpunkt. Molbakgrund av del nu anförda förordar jag atl som huvudregel skall gäUa allexpropriation skall få ske for all ge koramunen möjlighet all förfoga överraark som raed hänsyn till den framlida utvecklingen krävs för tätbebyggelseeller därmed sammanhängande anordning. Vid tiUämpningen av denna regel kanledning hämtas från praxis beträffande förköpslagen och från des;5 förarbeten.I enlighet med vad som har anförts där måste kommunen göra antagligt all markenmed hänsyn tillbelägenheten och koraraunens utveckling behövs för det avsedda ändamålet. Delbör betonas atl kommunen därvid endasl har alt prestera ensannolikhelsbevisning och all kraven på denna bevisning inle får sällas alllförhögt. I förarbetena till förköpslagen uttalades vidare atl elt lämpliglunderlag för bedömningen i sådana fall då översiktliga eller detaljeradeplaner enUgl BL inle föreligger kunde vara t. ex. befolkningsprognoser,bosladsbyggnadsprogram eller industriulvecklingsplaner. En fråga som hardiskuterats både under utredningsarbetet och bland reraissinslanserna är vilkenbetydelse som vid prövningen av frågan ora expropriation skall tillmätas denenskilde markägarens förutsättningar, intresse och vilja all medverka isamhällsulbyggnaden. Med anledning härav vill jag hänvisa till vad jag tidigarehar anfört om all kommunerna bör ha företrädesrätt till mark som behövs försarahällsbyggnadsändaraål. Av denna allraänna princip följer all markägarensförhållanden inle kan få tillmätas någon avgörande vikt i sammanhanget. Ävenora denne är beredd all själv exploatera marken på avsett sätt bör alltsåkommunen ges tillstånd lill expropriation. Detla framgår av den frånförköpslagen hämtade regeln. Utredningensförslag innehåller en särskild regel som gäller expropriation förlälbebyggelseändamål i fråga ora tätbebyggd mark. Förslagel anger i delavseendet som förulsällning all raarken inora överskådlig lid kommer allberöras av byggnads- eUer anläggningsålgärder som är av väsentiig betydelsefrån allmän synpunkt eller atl del till främjande av planmässigt byggnadsskickeller av annan därmed jämförlig orsak är angelägel alt koraraunen får rådighelöver marken. Utredningen har i sina motiv preciserat uttrycket överskådlig lidsora avseende ell ä två decennier. Jag kan i och för sig godta dennabesläraning sora en allmän riktiinje för bedömningen av vad sora skall ansessora överskådlig tid. Är del fråga om mycket omfattande saneringar för vilkadel redan finns väl konkretiserade planer bör det eraeUertid vara möjligt atlexpropriera även om marken kommer alt beröras av åtgärderna först sedan mer äntvå decennier har förflutit. Om bestämmelserna utformas på detla sätt och ienlighet med vad jag skall föreslå beträffande värdeslegringsexpropriationblir de nuvarande bestämmelserna i 44 § och 45 § första och andra styckena BLöverflödiga eftersom de kommer all täckas av bestämraelserna i ExL. Jag villdärför instämma i utredningens förslag all nämnda lagrura skall upphävas. Ävenutan särskUl stadgande är del, som framgår av vad utredningen anfört ompartiellt ianspråktagande av fast egendom (SOU 1969: 50 s. 55), möjligt all ifraratiden begränsa expropriation för plangenoraförande lill all avse byggnadför nedrivning. Ifråga ora expropriation av tätbebyggd mark har koraraunerna ibland anledningatl själva ålägga sig en viss återhållsarahet. Jag tänker härvid på all enkommun, om del kan ske utan större ölägenheter för pla- neringoch samhällsbyggnad, i görligaste mån undviker att ta i anspråk mark som ärbebyggd med egnahemsfasligheter. Del ligger i sakens natur all sådan hänsynlas och bör las även i framliden i samma omfallning som . Vadhärefter angår frågan om en särskild regel ora expropriation förtomträllsupplåtelse viU jag tUl en början understryka atl toral-rättsinslitulelär ett uloraordentiigl värdefullt hjälpmedel för den komraunala markpoliliken,bl. a. genom alt det öppnar möjlighet all förbehålla del allraänna en riraligdel av raarkvärdeslegringen. I enlighet raed vad sora anfördes i prop. 1967:100 bör koramunerna i regel hellre upplåta bebyggelsemark med tomträtt än säljaden. Tomlrällsinstilu-lels betydelse bör på sätt utredningen förordar korama lillullryck i bestämmelserna om expropriation för lälbebyggelseändamål. Enföratsättning även för tomlrättsexpropriation bör vara all exproprialionenavser mark sora med hänsyn lill den framlida utvecklingen krävs för tätbebyggelseeller därmed sararaanhängande anordningar. I fråga om kravet på bevisning omraarkbehovel ;inser jag i likhet med utredningen atl del i regel bör varatillräckligt all koraraunen förklarar sig ha för avsikt alt upplåta raarkenmed tomträtt. Ienlighet med utredningens förslag bör expropriation för lälbebyggelseändaraålfå genomföras eniiast lill förraån för koramun och avse egendom som är belägeninom kommunens eget område eller inora orarådet för del kommunblock somkommunen eller dess huvuddel tillhör. överensstäraraer med vad soragäller enligl förköpslagen. Vidare anser jag anledning saknas att ge kommuninom kommunblock vetorätt beträffande annan kommuns expropriation inom dessområde. All den kommun inom vars område marken är belägen skall höras i ärendetär självklart. Denföreslagna regeln ora expropriation för lälbebyggelseändamål bör ersältanuvarande bestämmelser i 1 § första stycket 16 ExL. Däremot synes del mig inlelämpligl all vid den partiella reform som del nu är fråga om upphäva densärskilda expropriationsregeln i punkt 7, vilken lar sikte på situationer avmyckel speciell typ. Denu behandlade reglema om expropriation av tätbebyggd mark avser situationer dåbebyggelsen skall mer eller mindre omdanas och t. ex. fastighetsindelningeneller fastigheternas omfattning förändras. De avser däreraot inte att tUlgodosedel från vissa remissinstanser framförda önskemålet all kunna exproprieraenstaka bostadsfastigheter av det skälet all de är i påtagligt behov avförnyelseålgärdcr. Genom den genomförda lagstiftningen omtvångsförvaltning av vanvårdade bostadsfastigheler och den därraedinförda regeln ora expropriation av sådana fastigheter har raöjlighelema allingripa i dessa fall vidgats avsevärt och jag anser det inle nödvändigt all idella saramanhang föreslå några yllerligare be:stämraelser i sådani syfle. 4.2.2Expropriation för kulturella ändamål. Både ExL och BL innehåller vissabesläramelser till skydd för sådan fast egendom som är värdefull frånkulturell eller historisk synpunkt. Enligl 1 § första stycket 12 ExL fårexpropriation sålunda äga rum för alt bevara kulturhistoriskt synnerligenmärklig bebyggelse eller synnerligen märklig fast fornlämning som inte kantryggas på annat sätt eller för att bereda erforderligt utrymme däromkring.Med stöd av 44 a § BL kan under vissa förutsällningar inlösen ske av mark inomeller i omedelbar närhet av område med äldre bebyggelse som det av historiskaeller kulturhistoriska skäl är angeläget att hålla i värdigt skick. Utredningenanser atl de nämnda bestämmelserna bärs upp av starka behov raen att det inteär lämpligt att expropriationsbefogenhel för dessa skilda men närbesläktadeändamål skall behöva grundas på regler i olika lagar. Utredningen föreslårdärför all bestämmelserna placeras i ett och samma lagrum i AExL. Mot förslagetalt på del angivna sättet sammanföra lagreglerna har någon kritik inte förtsfram. Däremot har vissa remissinstanser ansett del angeläget atl ytterligarestärka skyddet för sådana kulturella ändamål som avses i bestämmelserna. Jaghar tidigare föreslagit atl reglerna i 44 och 45 §§ BL om inlösen efterprövning av Kungl. Maj:l skall upphävas och ersättas med bestämmelser i 1 §ExL. Därefter återstår i BL endasl elt fall där det ankommer på Kungl. Maj:tatl besluta om inlösen, nämligen del sora avses i 44 a §. Sora utredningen harframhållit sammanfaller tillämpningsområdet för denna bestämmelse till stordel med 1 § första styckel 12 ExL. Vägande skäl lalar därför för all sammanförade båda bestämraelserna till ett lagrum i ExL. Utredningenhar efler en jämförelse mellan ordalagen i 1 § första stycket 12 ExL och 44 a §BL anselt sig kunna slå fast att de uttryck som motsvarar varandra i de bådabestämmelserna har i stort sett samma innebörd. När del gällerexproprialionsområdets avgränsning och de specieUa regler som finns av hänsyntill enskUda intressen föreligger dock vissa skUjakligheler i sak. Enligl ExLfår exproprialionen avse den mark där själva bebyggelsen slår saml de områden sombehövs däromkring. Expropriation enligl 44 a § BL kan också omfatta sådannärbelägen mark som har väsentiig nytta av de i paragrafen avsedda saneringsåtgärderna.Denna regel har nära samband med frågan om värdeslegringsexpropriation. Jagåterkommer senare lUl denna fråga och har för avsikt all föreslå atl allmännaregler om sådan expropriation införs. Om della förslag godtas behövs ingenannan regel om exproprialionsområdets avgränsning än den som gäller enliglExL. Vad härefter angår begränsningarna i bestämmelserna av hänsyn tillenskilda intressen så gäller enligt regeln i ExL atl inlösen får ske bara ombebyggelsen inte kan tryggas på annat sätl än genom expropriation och enUgtbestäramelsen i BL all skälig hänsyn skaU las lill markägarens önskemål all 6 1971.1 saml. förenasig med staden ora de ålgärder sora skall utföras och till hans utfästelser allbidra till dera. Som utredningen framhåller torde vid ett sammanförande avreglerna de nu nämnda villkoren inle särskilt behöva omnämnas i lagtexten. Mot bakgrand av det nuanfiirda anser jag att utredningens förslag är lämpligt och bör genomföras.Bestämraelserna i 44 a § har nära anknytning lill de regler i BL ora inlösenför genomförande av stadsplan som föreslås bli upphävda och ersatta avbestämmelser i . De föreslagna nya reglerna om expropriation förtälbebyggelseändamål synes ge tillräckliga raöjligheler all beakta deplanintressen sora f. n. tillgodoses genom 44 a § BL. Jag föreslår all dennaparagraf upphävs och all i 1 § första stycket 12 ExL föresikrivs attexpropriation får äga rum för alt bevara historiskt eller kulturbislorisklmärklig bebyggelse eller märklig fast fornlämning eller för alt beredaerforderligt utrymme däromkring. Frågan om mer vidsträcktamöjligheter lill expropriation för kulturella ändamål synes mig inle böra tasupp i detta sammanhang. Denna fråga får prövas i samband med den allmännaöversyn av reglerna om expropriationsändamålen som avses ske på grandval avutredningens betänkande. Jag instämmer i vadutredningen har anfört om all del inte finns tillräckliga skäl vare sig all geriksainlikvarien exklusiv rätt alt väcka fråga om expropriation eller att genomuttrycklig bestämmelse i lagen ange vilka subjekt som skall kunna beviljasexpropriationstillslånd. Jag föreslår,därför alt nuvarande bestämmelser i 108§ andra stycket ExL upp-hävsi Del är en angelägen uppgift för samhälletsmarkpolitik alt med olika medel bidra lill alt prisstegringen på mark dämpasoch atl värdestegringsvinster som har uppkommit genom del allmännas insatserkommer samhället till godo. Vissa expropriationsrättsliga bestämraelser ärdirekt inriktade på indragning av oförtjänt raarkvärdestegring. Här kan särskiltnämnas vissa regler i BL om värdestegrings- och nyttoexpropriation. I sambandmed att kommun genom zonexpropriation enligl 44 § BL får tillstånd alt la ianspråk mark för större orabyggnadsålgärder kan koramunen få expropriera ävenmark i det omedelbara grannskapet som väntas få väsentligt ökat värde tillföljd av åtgärderna. Också vid expropriation enligl 44 a § för bevarande aväldre från historisk eller kulturhistorisk synpunkt värdefull bebyggelseföreligger rätt lill inlösen av närbelägen raark under liknandeförutsällningar. De senaste viktiga lagstiftningsåtgärderna på detla områdeutgörs av den genomförda lagstiftningen om komraunal förköpsrätl tilllätbebyggelsemarli; saml de samraa år vidtagna ändringarna iloralrällslagsliflningen och reglerna ora beskattning av realisations- I detla sammanhang kan också erinras om atlkommunernas resurser alt föra en aktiv markpoUtik har stärkts genom ökadelåneraöjligheter vid markförvärv för samhällsbyggnadsändamål och förtomträttsupplåtelse. Denya regler jag föreslår om expropriation för lälbebyggelseändaraål skall göradet möjligt för kommunerna atl förvärva mark på elt tidigt stadium. Enmarkpolitik varigenom kommunerna konsekvent utnyttjar denna möjlighet och isamband därmed upplåter raark raed loralrätt kommer otvivelaktigt att utgöraett viktigt medel för all hos samhället bevara den markvärdestegring som dessegen utveckling föranlett. Jag avser vidare all föreslå all reglerna ora ersättningvid expropriation utforraas på sådani sätt att de får en dämpande effekt påmarkvärdestegringen. Även om dessa förslag genomförs finns del emellertidbehov av ett självständigt instrument med vars hjälp det allmänna kan tillgodogörasig värdestegring sora beror på samhäUets egna insatser. Utredningen anvisaretl sådani instrument i form av en särskild bestäraraelse omvärdeslegringsexpropriation. staten eller kommun skall vidta byggnads-eller anläggningsålgärder, som är av sådan beskaffenhet att de kan föranledaexpropriation enligl någon av reglerna i den föreslagna AExL, och det med skälkan antas atl åtgärderna medför väsentligt ökat värde för egenora i områdetsomedelbara närhet eller annars avsevärt ökar möjlighetema att utnyttja sådanegendom kan enligt förslaget Kungl. Maj:l medge expropriation av egendomen.Expropriation får dock ske bara om det är skäligt raed hänsyn lill kostnadernaför åtgärderna och lill övriga orasländigheier. Blandreraissinslanserna råder i stort sett enighet ora alt samhället som enkompensation för sina nedlagda kostnader inom samhällsplaneringen ochsamhällsbyggandel bör i möjligaste mån få åtnjuta den värdestegring på marksom blir en följd av dessa åtgärder. Förslaget om värdeslegringsexpropriationhar därför moltagils i huvudsak positivt av remissinstanserna. Den kritik somhar förts fram går i huvudsak ul på att en värdestegringsexpropriation skulledrabba fastighetsägarna ojämnt och att instilulel saknar nämnvärd självständigbetydelse vid sidan av främst reglerna om tälbebyggelseexpropriation. Enremissinstans föreslår att mera markanta värdeslegringsfall skall lösas med s.k. bellermentsbidrag sora alternativ lill expropriation. En annanreraissinslans anser all kraven på sannolikheten för en värdeökning börformuleras strängare än som har skett och alt expropriaten i särskilda fall börha rätt alt påfordra återlösen. Föregen del är jag positiv lill de tankegångar som bär upp förslaget omvärdeslegringsexpropriation. Vad gäller frågan om bellermentsbidrag är detobestridligt atl ell sådani syslera har vissa fördelar. Bidragsskyldighetendrabbar fastighetsägarna lika och systemels effektivitet är inte beroende avsamhällets ekonomiska resurser. De former för heller- menlsbidragsom hillills har prövats har emellerlid visat sig vara synnerligensvåranvända. Jag har därför på della stadium inle velat föreslå regler orabellermentsbidrag. Inom raraen för ExL kan emellerlid problemen delvis lösasmed ell exproprialionsinslilut av den typ som utredningen förordar. ö. inle någon principieU nyhet på expropriationsrättens område. Regler avmotsvarande innebörd finns redan för vissa fall i BL och förslaget omvärdeslegringsexpropriation innebär sora utredningen frarahiUler i självaverket enbart ett fullföljande av de tankegångar som bär upp dessa regler.Eftersom jag i likhet med utredningen föreslår att de nuvarande bestämmelsernai BL skall upphävas och då några avgörande invändningar inte synes kunna resasmol utredningens förslag viU jag mol bakgrund av det nu anförda tillstyrka altdel genomförs. Detär visserligen möjligt att en regel om värdeslegringsexpropriation inte kommeralt tillämpas i någon större utsträckning. Regeln kan emellertid få avsevärdbetydelse genom sin blotta existens som grundval för förhandlingar mellan delallmänna och fastighetsägaren. Denne bör kunna freda sig från expropriationgenora atl frivilligt ersätta samhället för den markvärdestegring som kanberäknas uppstå till följd av del allmännas insatser. En sådan lösning kan oftaförefalla lämplig exempelvis då en ny väg dras fram och betydande värdestegringdärigenom uppkommer på kringliggande mark. Eftersom syftet medvärdeslegringsexpropriation endasl skall vara att del allraänna skalltillgodogöras raarkvärdeslegringen bör expropriation i regel kunna undvikasnär fastighetsägaren har erbjudit sig att betala en skälig ersättning för denförmögenhetsökning som följer av det allmännas åtgärder.