prop · FU03113 · 1971-12-31 00:00:00 — a. fall då sökanden är utländsk medborgare med hemvist iSverige. Om man i det särskilda fallet har anledning räkna med all adoptantenflyttar åter till sitt hemland med barnet, bör adoption få ske endasl om denblir gällande i del landet eller särskilda skäl talar för atl adoptionen är lillförmån för barnet trots all den inte erkänns i adoptantens hemland. Situationenkan böra bedömas på samma sätt i etl fall då sökanden har hemvist i främmandestat utan all vara medborgare där han är t. ex. svensk medborgare. Också i ellsådani fall bör del beaktas vilken verkan adoptionen får i hemvisllandel. Somutrednmgen har påpekat följer visserligen av 4 kap. 6 § för- äldrabalken, all sådana olägenheter som i internationellrätlsliga förhållanden kanuppslå lill följd av atl en adoption inle blir gällande utomlands bör beaktas,när svensk domstol prövar om adoption bör tillåtas. I fråga om adoption avminderårigt barn finner jag dock i likhet med utredningen att en särskildbestämmelse i förevarande hänseende lämpligen bör las upp i lagen. Jag anserdet inte vara uteslutet alt del på annat sätt än genom bamets eget eller deneller de tilltänkta adoptanternas hemvist eller medborgarskap kan föreliggasådan anknytiung lUl främmande stal att frågan humvida adoptionen blir gällandei den staten bör liUäggas betydelse. Den ifrågavarande bestämmelsen bör utformasmed beaktande härav. Till frågan om bestämmelsens redaktionella utformning iövrigt återkommer jag i specialmotiveringen. 6.7Verkan av utländskt adoptionsbeslut Ifråga om verkan här i riket av adoption som skett utomlands innehåUer 1904 årslag alt svensk medborgare inle får adoptera eller adopteras i främmande stal,om inte Kungl. Maj:l med avseende på viss stal eller för bestämt faU har medgetlatt det får ske. Utredningen föreslår, all beslut om adoption som meddelats ifrämmande stal skall gäUa här i riket, om den eller de sökande var medborgareeller hade hemvist i den främmande staten när beslutet meddelades. Så långtstår utredningens förslag i denna del i huvudsaklig överensstämmelse med Haagkonvenlionensbestämmelser. Utredningen föreslår emellertid en inskränkande bestämmelse avinnebörd, atl om adoptivbarnet var svensk medborgare eller hade hemvist här iriket, adoptionen blir gällande här endasl om den godkänns av Kungl. Maj:t. SlutiigeninnehåUer utredningsförslaget en föreskrift enligt vUken Kungl. Maj:l skallkunna förordna, alt adoption också i annat fall skall gälla här i riket. Utredningensförslag i denna del har under remissbehandlingen mött erinringar endast i frågacm ett par detaljer som jag strax återkommer tUl. Föregen del vill jag framhålla, all del i frågor som rör en persons familjerätlsligaställning, 1. ex. om han är gift eller skild, är barn till viss man eller äradopterad, i och för sig är av vikt alt vad som skell i ett land så långtmöjligt respekteras i andra länder. Annars uppstår s. k. "haltande"rättsförhållanden, när t. ex. en person i en stat anses vara frånskild, men ien annan anses fortfarande vara gift, eller när i en siat en person anses varaadopterad, medan han i en annan anses fortfarande vara medlem av denbiologiska famUjen. Konsekvenserna av sådana hallande förhållanden kan medförasvåra ölägenheter för den som flyttar från den ena staten tUl den andra. Starkaskäl talar sålunda för all utländska adoptioner i största möjliga utsträckningrespekteras och tilläggs verkan här i landet. tionenuppställer inte annan fömtsättning härför än att den eller de adoptionssökandevid tiden för adoplionsansökan och adoptionsbeslutet var medborgare eller hadehemvist i den stat där beslutet meddelades. De fördelar som det vid elt svenskttillträde till konventionen innebär all i meddelade adoptionsbeslulunder de angivna förutsättningarna erkänns i övriga konventionsslater kanmotivera all vi påtar oss så långtgående förpliktelser i fråga om erkännande avadoptionsbeslul meddelade i annan konventionsslat som konventionenföreskriver. Situationen är en annan när del nu gäller atl införa generellaregler om verkan i av utländska adoptionsbeslul, eftersom vi i dellaläge helt saknar garantier för en på ömsesidighel grundad likvärdig behandlingi främmande stater av svenska adoptionsbeslul. Svenska medborgare och personermed hemvist i har elt berättigat intresse av all här beredas ellrättsskydd i överensstämmelse med de grundläggande värderingarna i vårrättsordning. Av särskild betydelse är, som också utredningen har framhållit,att ell erkännande här av ell utiändskt adoptionsbeslul beträffande enminderårig medför atl adoplanlen blir vårdnadshavare och därmed kan bestämmabarnets vistelseort. Eftersom del inle kan uteslutas att en utländsk adoptioni elt eller flera hänseenden framstår som olämplig från svensk synpunkt, kan ellerkännande av adoptionen i fall då barnet är svensk medborgare eller harhemvist här leda till uppenbart stötande resultat. På nu anförda skäl biträderjag utredningens förslag att gUtighelen här i landet av ett utländskt beslutom adoption av den som är svensk medborgare eller har hemvist i görsberoende av särskUd prövning i det enskilda fallet. Ielt betydande antal av de fall då svensk medborgare eller utlänning med hemvisthär i landet adopterar ett utländskt barn äger adoptionen rum i barnelshemland. Är 1969 adopterades genom beslut av svensk domstol 183 utländskamedborgare. Av dessa var 176 under och 143 under . Under samma årlämnade Kungl. Maj:t medgivande lill adoption utomlands av utiändska medborgarei 225 fall. Av dessa adoptivbarn var 206 koreanska medborgare. Anledningenlill all adoptionen äger rum i barnets hemland lorde som regel vara, all denfrämmande staten som en förulsällning för alt barnet skall få lämna landetkräver all adoptionen genomförs där. Eftersom adoptanterna i dessa fall typisktsett saknar anknytning lill den främmande stat där adoptionen sker, kan maninte räkna med all beslutet alllid kunnat föregås av en så noggrann prövningsom hänsynen lill barnets bästa kräver. Del synes därför inle lämpligl all utländskaadoptionsbeslut av detla och liknande slag generellt tilläggs giltighet i Sverige.Också i hithörande fall bör en prövning ske i de enskUda fallen. Jag ansersålunda i likhet med utredningen, alt när adoplanlen eller adoptanterna intevar medborgare eller hade hemvist i den stal där adoptionenskedde, det bör krävas särskUt godkännande av adoptionen för atl den skall bligällande här. Utredningen har uttalatatt del inle kan vara lämpligl all i fråga om utländsk adoption som inle blirautomatiskt gällande i ovillkorligen enligl den föreslagna huvudregelnkräva särskilt godkännande av Kungl. Maj:t för all adoptionen skall respekteras.Bestämmelserna i 3 § utredningsförslaget är med andra ord inte uttömmande.Enligt utredningen får det ankomma på domstolarna all pröva humvida i fall dågodkännande saknas ett sådant adoplivförhållande har uppkommit genom beslut ifrämmande stat atl del bör respekteras här i landet. haranslutit sig lill utredningens uppfattning i sak men har ifrågasatt om inlelagtexten bör utformas i närmare anslulning lill utredningens motivutlalanden. För egen del anser jagutgångspunkten böra vara alt särskilt godkännande skall ha lämnats för all delutländska adoptionsbeslutel skall tilläggas rättsverkningar i . I varjefall gäller detla i fråga om sådana verkningar som är av omedelbar betydelseför adoptivbarnets rättsställning, t. ex. när del gäller vårdnad, förmynderskapoch underhållsskyldighet. I allmänhet synes godkännande böra krävas också när frågauppkommer om adoptivbarnets arvsrätlsliga ställning. Så länge åtminstone en avparterna i adoplivförhållandet lever synes kravet på godkännande av adoptionennormall inte innebära någon oskälig börda på den intresserade parlen. En arvstvisli vUken frågan om adoptionens giltighet är av central betydelse kan emellerliduppkomma sedan såväl adoplanlen eller adoptanterna som adoptivbarnet avlidit.Det är tveksamt om en prövning av adoptionen över huvud laget kan ske på ansökanav annan än adoptanten eller adoptivbarnet. I elt fall av denna arl bör detdärför inte vara uteslutet alt svensk domstol utan atl godkännande föreliggerprövar adoplionsbeslulel och eventuellt tillägger del verkan i t. ex. arvsrättsliglhänseende. En motsvarande situation kan f. ö. uppkomma under adoptivbarnetseller adoptantens livstid, om nämligen barnet eller adoplanlen har intresse avatt adoptionen inle tiUerkänns verkan i del kan 1. ex. röra sig omen tvist mellan adoptivbarnet och dess biologiska släktingar om arv efterbarnets naturliga föräldrar. Frånvaronav godkännande bör sålunda normalt leda tUl all det utländska adoptionsbeslutelinle blir gällande i . Svensk domstol bör dock vara oförhindrad attpröva giltigheten av elt sådani beslut i fall då godkännande inte kunnatutverkas eller det av särskUda skäl inle kunnat krävas all godkännandeutverkats. Tillfrågan hur det nu beskrivna rättsläget skall på lämpligl sätt återspeglas ilagtexten återkommer jag i specialmotiveringen. förslag skall frågor om godkännande av utländska adoptionsbeslutprövas av Kungl. Maj:t. Familjelagssakkunniga anser alt 3 1971.1 saml. Kungl.Maj:t bör ha möjlighet atl delegera denna prövningsrätt tiU myndighet som Kungl.Maj:l bestämmer. Jag delar denna uppfattning. Det kan övervägas atl låtasocialstyrelsen pröva bl. a. frågan om godkännande av adoption i fall dåsvensk medborgare med hemvist i har i främmande stat adopterat någonsom är medborgare i den staten. Omman bortser från en föreskrift i den internordiska arvsregleringen saknas isvensk räll bestämmelser om rättsverkningar av adoption i inlernalionellarättsförhållanden. Utredningenföreslår atl bestämmelser nu införs om vårdnad, förmynderskap och underhållsamt om arv. I förstnämnda tre hänseenden innebär förslaget, att när utomlandsmeddelat beslut om adoption skall gälla i , adoptivbarnet skall räknassom adoptantens barn i äktenskap. I fråga om arvsrätt i adoplivförhåUandenföreslår utredningen, all vad som i allmänhet är föreskrivet om tillämplig lagbeträffande rätlen lill arv skall gälla, även om adoptionen ägt rum medtillämpning av annan lag. Adoptivbarnet och dess släktingar skall dock inle därigenomgå förlusliga rätt tUl arv som var förutsatt vid adoptionen. I fall då underårigladoptivbarn inle får ärva adoptanten skall enligl förslagel skäligt bidrag lillbarnets underhåll ulgå av behållningen i adoptantens dödsbo före arvs- och leslamenlslotter. Utredningensförslag i fråga om vårdnad, förmynderskap och underhållsbidrag har inte möttnågra erinringar under remissbehandlingen. , om inle utredningen i sitt förslag om rält till arv i adoplivförhållandenhar fäst alllför stor vikt vid de förhållanden som rådde vid liden för adoptionsbeslutel. Internationellarättsförhållanden som rör förmynderskap är reglerade i 4 och 5 kap. 1904 årslag. Beträffande vårdnaden om och underhållsbidrag lill bam i inlernalionellarättsförhållanden finns spridda bestämmelser i bl. a. lagen (1964: 726) omsvensk domstols prövning av äklenskapsmål i vissa fall saml, för internordiskaförhållanden, förordning. I huvudsak är dock dessa frågor överlämnadeål rättstillämpningen. Detkan inle komma i fråga alt i della sammanhang åstadkomma en fullständigreglering av alla hithörande problem. En internationellrältslig lagstiftningom adoption bör dock ge besked i frågan, om en utländsk adoption i angivnahänseenden ger starka eller svaga rättsverkningar, dvs. om adoptivbarnet heltinlemmas i adoptantens familj eller om vissa rättsverkningar av den biologiskasläktskapen kvarstår. Jag vill i sammaiUianget erinra om all genom lagen (1970:841) om ändring i lagen (1958: 640) om ändring i och lagen(1970: 842)om ändring i lagen (1958: 638) om införande av nya beslående äldre,s. k. svaga adoptioner fr. o. m. får samma rättsverkningar som s.k. starka adoptioner dvs. i första hand adoptioner som skell efler den 1 juli1959. Vidare pågår inom en genomgång av lagar och andraförfattningar utanför del familjerätlsliga området i syfte att så långt möjligtavlägsna kvarstående bestämmelser som gör skillnad mellan släktskap på grundav adoption och biologisk släktskap. De ändringar i den interna lagstiftningensom sålunda genomförts eller förbereds bygger på den principiellauppfattningen alt adoption bör i rättsligt hänseende helt likställas medbiologisk släktskap. Frågorsom rör vårdnad, förmynderskap och underhåll är av central betydelse föradoptivbarnets rällsslällning. Del finns inle anledning att på grund avanknytning till utländsk rätt frångå den svenska rättens principiellaståndpunkt, alt adoptivbarn skall likställas med biologiskt bam i dessahänseenden. När adoptionen har skett i , torde det oavsett parternasmedborgarskap eller hemvist vara uppenbart att den här i landet medför derättsverkningar i angivna hänseenden som svensk lag knyter till adoption. Någonsärskild bestämmelse härom synes inte behövlig. Tvekan skulle däremot möjligenkunna uppkomma i frågan vilka rättsverkningar i dessa hänseenden som i Sverigeskall tUl-läggas sådant utländskt adoptionsbeslut som enligt det föregåendeskall vara gällande här. En uttrycklig föreskrift i ämnet bör därför somutredningen har föreslagil las upp i den nya lagen. Närdel gäller frågan om rätten till arv i adoplivförhåUanden biträder jag ilikhet med remissinstanserna utredningens förslag all som huvudregel skallgälla alt den lag skall tillämpas som i allmänhet är bestämmande för rätten lillarv efler den döde, det s. k. arvsstalutet. Enligl svensk rätt är delta utanför internordiska förhållanden lagen i den stat där den avlidne varmedborgare vid liden för dödsfallet. Entillämpning av del allmänna arvsstalutet medför den fördelen atl uppgörelsen i etldödsbo till den del den skall ske i kommer all ske med tillämpning aven och samma lag. En sådan ordning är uppenbarligen ändamålsenlig, och avslegfrån denna princip bör enligt min mening göras endast om starka skäl lalar fördel. Vidövervägande av vilket eller vilka undanlag från huvudregeln som bör göras harutredningen ansett avgörande vikt böra fästas vid under vilka förutsättningar iarvsrättsfrågan adoptionen har skell och med denna utgångspunkt föreslagit allen tiUämpning av huvudregeln inle i något fall skall få leda tUl atladoptivbarnet och dess släktingar förlorar den arvsrätt som var förutsatt vidadoptionen. Jag kan inle biträda detta förslag. Den anknytning lUl viss statsom kan ha förelegat när adoplionsbeslulel meddelades kan som domareföreningenpåpekar helt ha upphört när arvfallel inträffar. En regel sådan som den av ut- redningenföreslagna är inle heller så alldeles lätt att tUlämpa, eftersom det vid ettarvfall som inträffar kanske lång lid efler adoptionsbeslutel kan varautomordentligt svårt att förebringa tillförlitlig utredning rörande de berördaparternas förutsättningar, i all synnerhet när det är fråga om utländskt adoptionsbeslul.Avgörande betydelse bör emellertid enligt min mening tUlmälas del förhållandetalt i den svenska adop-tionslagstiflningen, enligl vilken som jag nämndesamtliga adoptioner fr. o m. får de rättsverkningar som f. n. tUläggss. k. starka adoptioner, parternas förutsättningar i fråga om arvsrätten näradoptionen skedde helt saknar betydelse. Del finns under dessa förhållandenenligt min mening inle skäl all la sådana hänsyn i internationella rättsförhållanden.Jag anser därför att bestämmelserna om arvs-rätlen i adoplivförhållanden inle inågot fall bör grundas på vad som var föratsatt vid adoptionen. Det sagda iimebär inte attjag anser den angivna huvudregeln böra tillämpas undantagslöst. En tillämpningav det allmänna arvsstalutet kan ibland leda tUl att adoptivbarnet intelikställs med adoptantens barn i äktenskap, ulan atl tvärtom arvsrätt äger ruminom den biologiska släklen men däremot inte alls eller endast i begränsadomfattning i adoptantens släkt. Detla kan dock inträffa endast om arvlålaren ärutländsk medborgare. Frågor som rör arv är inle av samma centrala betydelseför adoptivbarnets ställning som frågor om vårdnad, förmynderskap ochunderhåll. Om arvlålaren är utiändsk medborgare och dessutom adoptionen harskett utonUands, lorde som regel arvsrättsförhållandet inte kunna anses ha såstark anknytning lill . En tillämpning av utländsk lag synes därförkunna godtagas i sådana fall, även om detta leder tiU ell annat resultat än somskulle ha inträtt om svensk lag tiUämpats. Aimorlunda förhåller det sig i falldå adoptionen har ägt rum i . Denreglering i lagvalsfrågan som sker kommer atl tillämpas vid sådan fördelningav kvarlålenskap som äger rum här. Det skulle te sig stötande om en adoptionsom skell i vid ell arvskifte som sker Mr inte skulle få de verkningarsom svensk adoptions- och arvslagstiftning tillägger en sådan adoption. a. innebära all när utländsk medborgare, vars barn har bortadopteratsgenom svensk domstols beslut, vid dödsfallet hade hemvist i eller iövrigt efterlämnar kvarlålenskap här, adoptivbarnet måste uppspåras ochsläktskapen fastställas. Detla slår inle i god överensstämmelse med den svenskarättens gnmdsyn på adoptionsförhållandet och skulle särskilt vid s. k. inblanco-adoplionerkunna leda till mycket olyckliga följder. En tUl-lämpning av del allmänna arvsslatuleli hithörande fall skulle dessutom ibland kunna leda tUl alt adoptivbarnet fårdubbel arvsrätt, dvs. full arvsrätt i såväl den biologiska släklen som adoptantenssläkt, om nämligen olika lagar gäller i fråga om arvet efter olika arvlåtare.En sådan ordningär inte heller väl förenlig med grunderna för vår rättsordning på förevarandeområde.' Pågmndval av dessa överväganden förordar jag att den angivna huvudregeln försesmed del undantaget, atl om adoptionen skell i adoptivbarnet i arvsrättsliglhänseende alltid skall jämställas med adoptantens barn i äktenskap. En sådanundanlagsregel leder till såväl alt någon arvsrätt inom den biologiska släkteninte äger rum som atl i fråga om arvsrätten meUan adoptivbarnet eller dess avkomlingar,å ena, samt adoptanten eller dennes släkt, å andra sidan, adoptivbarnet fårsamma arvsrätt som adoptantens barn i äktenskap. För det fall att ett underårigtadoptivbarn enligt den lag som enligt de föreslagna reglerna skall tUlämpas inleärver adoptanten har utredningen föreslagit en föreskrift om alt skäligtbidrag till barnels underhåll skall ulgå av behållningen i adoptantens dödsboföre arvs- och testamentslolter. Också enligl de lagvalsregler som jag förordarkan del undantagsvis inträffa att adoptivbarnet inte får ärva adoplanlen. Såkan dock bli fallet endast när utiändsk lag är arvsslalul och adoptionen inlehar ägt rum i . Det föreligger i sådana fall typiskt sett inle så stark anknylnuigtill atl barnet bör ha en ovUlkorlig rätt tUl underhållsbidrag. I falldå utländsk medborgare med hemvist utomlands efterlämnar underårigtadoptivbarn som inle har hemvist i men den avlidne hade egendom här,skulle det kunna leda tiU egendomliga och t. o. m. slötande resultat omadoptivbarnet hade en ovUlkorlig rätt tUl underhållsbidrag ur denna del av kvarlåtenskapen.En underhåUsregel av detta slag är givelvis mer motiverad i fall då barnet harhemvist i och framför allt då även adoptanten hade hemvist här ochunder livstiden var underhållsskyldig mot barnet. Jag linser det emellertid tUlräckligtalt det för fall av den arten liksom cckså för de övriga situationer somomfattas av bestämmelsen i utredningsförslaget finns en möjlighet att på gmndvalav en skälighetsprövning tUlerkänna barnet underhållsbidrag ur den i Sverigeefterlämnade egendomen. TUl frågan om den närmare utformningen av en bestämmelsei ämnet återkommer jag i specialmotiveringen. Ifråga om andra rättsförhållanden än de behandlade vårdnad, förmynderskap,underhåll och arv anser jag i likhet med utredningen, alt några bestämmelserom rättsverkningarna av adoption i internationeUa förhållanden inle börmeddelas. Om en utländsk adoption enligl de regler som här föreslås skall gällai och fråga uppkommer om dess verkan i ett rättsförhållande som enligtvåra inlemationellrätlsliga regler bedöms enligl svensk lag, är del tydligt attvad som sägs om adoplivförhållande i den svenska lagens bestämmelser i ämnetskall tUlämpas. I allmänhet innebär detla alt adoptivbarnet likställs med adoptantenseget barn. Så blir t. ex. fallet vid tillämpning av bestämmelserna om arvs-och gåvobeskattning. famUjebandbeaktas i praxis, som t. ex. vid tillämpning av medborgarskaps- ochutlänningslagstiftningen, bör en utiändsk adoption som skall gälla i Sverigesom regel få samma verkan som en svensk adoption. I sådana fall finns dockutrymme för en mera nyanserad bedömning av familjeanknylningens styrka i del enskUdafallet. Finns anledning antaga, alt adoptionen har kommit tUl slåndhuvudsakligen för alt den adopterade skall få en gynnsammare behandling i justdet ärende som är i fråga, bör delta kunna beaktas, även om förhållandena inteär sådana all adoptionen kan frånkännas giltighet som stridande mol svensk ordrepublic. Om utländsk lag ärtillämplig på rättsförhållandet i fråga, får med hänsyn till rättsförhållandetsnatur och den främmande lagens innehåll avgöras, i vad mån de här föreslagnareglerna om rättsverkningar av adoption i fråga om vårdnad, förmynderskap ochunderhåll kan till-lämpas analogiskl och rättsförhållandet sålunda bedömasenligt reglerna om barn i äktenskap i den främmande lagen. Omständigheterna kanhär vara mycket växlande och några generella regler kan därför inle uppställas. Ifråga om hävande av adoption innehåller lag bestämmelser dels för detfallet all adoptanten är utländsk medborgare och ansöker om hävande avadoptionen vid svensk domstol, dels för del fallet all adoptanten är svenskmedborgare och fråga är om hävande utomlands. I det förra hänseendet gäller alladoplivförhållandet inle får hävas här i riket, om inle hävandet blir gällandei den stat som adoplanlen tillhör. När adoplanlen är svensk rnedborgare, får adoplivförhållandetinle hävas utomlands med verkan här i riket, om inle Kungl. Maj:l medgett detmed avseende på viss stal eller för bestämt fall. Även utredningsförslagetinnehåller vissa bestämmelser om hävande. Dels anges i vilka fall ansökan omhävande av adoption får tas upp av svensk domstol, dels föreskrivs att sådanansökan prövas enligl svensk lag. Förslagel innehåller däremot inle någrabestämmelser om verkan av utländskt beslut om hävande av adoption. Somjag fömt anfört har genom lagen (1970: 840) om ändring i möjlighetemaalt häva adoption slopats i svensk rält med verkan fr. o. m. den 1 januari1971. Del är därför inle möjligt all genomföra utredningsförslaget, somföreskriver tillämpning av svensk lag på ansökan om hävande. I en bilaga tilldepartementspromemorian med förslag lill ändringar i adoptionslagstiftningenanfördes, all ifall inle tillåter hävande av adoption, del inlefinns tillräckliga skäl all över huvud tagel reglera frågan i en nylagstiftning om in- lernationdlarättsförhållanden rörande adoption. Detta förslag har fått odelat bifall underremissbehandlingen. Föregen del vUl jag framhålla, att alla adoptivbarn bör i princip likställas ifråga om möjligheterna all häva adoption. Har adoption skett i , börsålunda adoplivförhållandel inle kunna hävas av svensk domstol, och detta börgälla även om adoptant eller adoptivbarn är utländsk medborgare eller harhemvist utomlands. Men inle heller när adoptionen har skett utomlands finns detsom regel anledning alt göra avsteg från den svenska rättens ståndpunkt alladoption inte kan hävas. Att svensk domstol i fråga om möjligheterna tillhävande lUlämpar svensk lag stämmer med vad som gäller redan nu och lorde inlestrida mol vad som i allmänhet tillämpas i andra länder. I det sammanhanget kanerinras om att Haagkonvenlionen om adoption föreskriver tillämpning avdomstolslandets lag vid hävande av adoplivförhållande. Ienlighet med nu angivna synpunkter skulle som alternativ lill utredningsförslagetkunna övervägas en bestämmelse av innehåll all adoplivförhållande inle fårhävas här i landet, även om adoptionen ägt rum med tillämpning av främmandelag.