prop · FU0328 · 1971-12-31 00:00:00 — En sådan generösbedömning minskar dessutom kraftigt behovet av andra redovisningsperioder äntvå kalendermånader och helt kalenderår. reslårdärför ingen motsvarighet lill mervärdeskattens fyramånaders-ochhalvårsperioder. Deklaration skall enligtförslaget lämnas tUl beskattningsmyndigheten senast den femte dagen i andramånaden efter utgången av den period som deklarationen avser och samma dagförfaller upplupen skatt enligt deklarationen till betalning. Betalningen skergenom insättning på särskUt postgirokonto varvid deklarationsblankettenvederbörligen ifylld och undertecknad tjänar som poslgiroinbetalningskort.Med denna utformning av bestämmelserna får den skaltskyldige möjlighet altredovisa annonsskalt i samma ordning som mervärdeskatt och båda redovisningarnakan ske väsentligen på grundval av samma underlag. Enligt min uppfattning bördenna långtgående anknytning av bestämmelserna för annonsskallen till vad som gäUerför mervärdeskatten i hög grad underlätta skattens praktiska tiUämpning. Jagåterkommer tUl tidigare omnämnda avdrag, eftersom dessa kan få vissbetydelse för redovisningen av annonsskatt i det enskUda fallet. Avsikten ärall skatlskyldig vid redovisningen av annonsskall skall ha rätt alt göra avdragmed visst belopp från den skattepliktiga omsättningen . Tillstaten inbetalas endasl skallen som belöper på omsättningen efter della avdrag.För all uppnå den avsedda verkan fuUt ut bör, som redan antytts, avdraget bestämmasliU ell relativt stort belopp. Jag förordar med hänsyn härtill atl avdragetbestäms lUl 3 milj. kr. Sådant avdrag bör ulgå för varjepublikation i vUken skattepliktig annonsering förekomraer och som framstår somen självständig publikation. Äger skatlskyldig mer änen pubUkation får frågan om del rör sig ora olika självständiga annonsorgan beslämmasmed hänsyn lill förhållandena i det enskUda fallet. Formellt är varjepublikation som ges ut under eget namn att anse som en självständigpublikation, även om det är fråga om en s. k. avläggare, dvs. en publikationsom utkommer under eget namn med delvis eget, lokalt material men som i övrigtinnehåller samma material som ägarens "huvudlidning". Huvudtidningoch avläggare bör betraktas som en publikation. Detsamma bör gälla andrapublikationer med samma ägare om de innehåller annonser vUka i huvudsak ärgemensamma och införts enligt gemensam annonslaxa. Utkommer en publikation iflera editioner under samma namn, får editionerna i annonsskatlehänseende inlebetraktas som särskilda publikationer. Om flera publikationer anses utgöra enenda publikation med avseende på annonsskalt, får avdrag göras med sammanlagthögst 3 milj. kr. Enligt nu antyddariktlinjer bör några svårigheter inle föreligga alt i det enskilda falletavgöra frågan om rätten tUl avdrag. I mån av behov får det ankomma på beskattningsrayndighetenatl meddela kompletterande anvisningar i frågan eller alt meddela beslut i enskUdafall. 1971: 28 12 Avdraget3 milj. kr. skall ses som ett maximibelopp anknutet lill kalenderåret. Dettainnebär för det första, att avdrag inte kan utgå med större belopp än denskallepliktiga årsomsättningen, i fall då denna understiger 3 milj. kr. Vidarekan skUlnaden mellan maximibeloppet och det avdrag som åtnjutits för visst årinte överföras till nästföljande år som en outnyttjad avdragsrätl. Inle hellerbör ägare tUl flera särskUda annonsorgan få större avdrag för en publikationän som svarar mot den skattepliktiga årsomsättningen för publikationen. Någonöverföring av avdragsrätl från ell annonsorgan lill ett annat skall såledesinte kunna ske. Beträffande den tekniskautformningen i övrigt av avdragsrätlen förordar jag, all avdrag får göras ivarje skalteredovisning med maximall så stor del av årsbeloppet som svarar molden tid varje redovisning avser. Vid redovisning av skall för perioder om tvåmånader bör således fullt avdrag utgöra . för varje självständigtannonsorgan som skattskyldigheten omfattar. Kan full avdragsrätl inle ulnylljasi en deklaration får del outnyttjade beloppet las upp som tillkommande avdragi efterföljande deklarationer för samma kalenderår. Därmed uppnås automatisktfull avdragsrätl i skatteredovisningen under loppet av elt år. På della sättoch genom möjligheten till helärsredovisning, som jag tidigare berört, kanrestitution av annonsskalt bli aktuell endasl vid kraftigt sjunkandeannonsintäkter. Då, som jag tidigare anfört, bedömningen avredovisningsperiodens längd bör ske med hänsyn till avdragsrätlen, bör beskattningsmyndighetenkunna besluta om andra perioder för redovisning av annonsskalt än vad somgäller för den skaltskyldige i fråga om mervärdeskatten. Om annonsintäkternaför elt kalenderår understiger 3 mUj. kr., föreligger ingen skyldighet att utananmaning lämna deklaration. Rättentill avdrag med bdopp av förordad storlek torde innebära atl åtskUliga mindre, periodisktutgivna annonsorgan i praktiken ställs utanför annonsskatlen. Med hänsyn tillden nära anknytningen av annonsskallen lill vad som gäller för mervärdeskallenanser jag likväl motiverat med ett uttryckligt undantag från skattskyldighetför ägare till annonsorgan som utgör sådan periodisk publikation som enligt vadjag tidigare anfört är undantagen från mervärdeskatt. Jag finner del värdefulltatl annonsskallen även på den punkten slår i överensstämmelse medmervärdeskallen. Utöverdenna speciella inskränkning i annonsskatlen anser jag även skäl föreligga för eltsärskilt undantag för annonser i publikationer på främmande språk som äravsedda atl spridas enbart utomlands. Någon begränsning i beskattningen bör inlekomma i fråga beträffande annonser i publikationer som endasl till viss delhar internationell spridning. Annonser som för utländsk uppdragsgivares räkninginförs i publika- 1971: 28 13 tion,som ges ul och sprids här i landet, bör i princip omfattas av skallen. Länsstyrelserna är beskatlningsmyndigheti fråga om mervärdeskatten. Denna ordning, som främst varit betingad av detstora antalet skattskyldiga till mervärdeskatt, finner jag mindre välbetänkt ifråga om annonsskatlen. Antalet redovisningsplikliga skattskyldiga kan beräknasbli högst något hundratal och även om dessa är spridda över hela landet anserjag det lämpligl med en central beskatlningsmyndighet i likhet med vad somgäller för övrig punklbeskaltning. Jag finner det därför naturligt alt riksskatteverketskall vara beskatlningsmyndighet även för annonsskallen. Härutöver förordarjag all annonsskatlen skall vara underkastad bestämmelsema i förordningen(1959: 92) om förfarandet vid viss konsumtionsbeskattning. Därmed inordnasannonsskatten i samma system som gäller för övriga punktskatter i vad avserskattekontroll, besvärsräll, påföljd m. m. Skatleförslaget har utformats ienlighet härmed. Jagförordar all en annonsskalt med den utformning som jag nu redogjort för skall ulgåför i princip annonser som införs i publikationer fr. o. m. . Somjag tidigare nämnt kan annonsskatlen vid den nu förordade utformningenberäknas ge en intäkt för staten om ca 48 milj. kr. för /72. Underåberopande av del anförda hemstäUer jag alt Kungl. allantaga inom upprättat förslag lUl förordning omannonsskatt. Medbifall lill vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övrigaledamöter hemställt förordnar Hans Maj:t Konungen alt lill skall avlålasproposilion av den lydelse bilaga till detta protokoll ulvisar.