prop · FU03107 · 1971-12-31 00:00:00 — Som skäl för undanlaget har i proraeraorian åberopats, atl del finnsregler ora uppsägning i komraissionslagen, vUken har lUlkorarait i nordiskt saraarbele,och all förslag till ändringar i koraraissionslagen har lagts frara av korarais-sionslagsliftningssakkunniga.Delta är eraeUertid enligt rain raening knappast tiUräckligt vägande skäl förall göra undanlaget. Del är inte heller förenat raed några större tekniskasvårigheter atl låta lagen gälla för sådana handelsresande och plalsförsäljare soraär all anse sora arbetstagare. Jag anser därför atl undanlag inle bör görasför dessa arbetstagarkategorier. Sora närmare redovisas i specialmotiveringenföranleder detla vissa ändringar i 86 § komraissionslagen. Ipromemorian uttalas, atl det inle har ansetts lärapligt all göra någotundantag för deltidsanställningar. Under reraissbehandlingen har framhållits,att undanlag brukar göras både i lag och i kollektivavtal för mera begränsadedeltidsanställningar. För egen del viU jag först frarahålla, all det är enallmän strävan från stalsmaklemas sida atl få lill stånd en anpassning avarbetet efter arbetslagarens föratsättningar. Elt sätt atl göra en sådananpassning är all anställa arbetskraft Även om deltidsanställningen är begränsad, kan den ha stor betydelseför arbetstagaren. Detta gäller särskilt vissa kategorier arbetstagare, bl. Jag anser mig därför inle böra förorda något undanlag i fråga oradeltidsanställda. 6.2.4Påföljds- och rätlegångsbesläraraelser ra. Enligtpromemorieförslaget är lagens bestäraraelser tvingande. Arbetsgivare soraåsidosätter lagen blir skyldig all ersätta uppkoraraen skada, även ideeU sådan.Skadestånd kan dock järakas. Förslaget innehåUer vidare en preskriptionsregel enliglvilken talan skall väckas senast efter skadans uppkorasl. Talan skallprövas av arbelsdorastolen, ora anstäUningsavtalel regleras av kollektivavtaloch i annat fall av allmän domstol. I fråga ora talans väckande och utförandehos arbelsdorastolen skaU enligl förslagel 13 § lagen ora arbelsdorastol tiUärapas. Underreraissbehandlingen har SAF uttalat, all lagen bör vara disposiliv, så atthuvudorganisationerna kan komma överens om andra regler. Jag har svårt alt seatt det kan finnas behov av en sådan rörelsefrihet. Lagen har karaktären av ensocial skyddslag för den äldre arbetskraften och det är inte meningen all detanställningsskydd som lagen ger dessa kategorier av arbetstagare skaU kunnaurholkas. Jag ansluter mig därför tUl promemorieförslaget på denna punkt. Jagvill emeUertid understryka att det inle föreUgger något hinder för partema attträffa avtal om ytterligare förbättrat anställningsskydd. Sora jag tidigare berörtkan det dessutora vara önskvärt för de grupper av arbetstagare, som lämnatsutanför den föreslagna lagen, att ansläUningslrygghelen stärks avlalsvägen. Ett par remissinstanserhar påpekat, all preskriplionsreglema bör kompletteras med en bestämmelse om atlarbetsgivaren inom viss - två eller - skallunderrättas om anspråk på skadestånd. Det har vidare framhållits, att deföreslagna preskriptionsreglerna är svåra att tiUämpa vid krav som grandas på reglemaora rätt tiU återanstäUning. En regel ora att anspråkskall framföras lUl arbetsgivaren har den fördelen all raanförbättrar raöjUgheterna alt fä frara vad som egentligen har inträffat. Reglerav denna typ är också regelmässigt intagna i de på arbetsmarknaden förekoraraandeförhandlingsordningarna. En regel av delta slag synes raig därför böra införasi preskriptionsbestära-melserna. Den tidsfrist inom vilken anspråk måste göras gäUandehos arbetsgivaren bör efter mönster av huvudavtalets förhandlingsordning bestäraraaslill . Det kan inte anses vara helt klart hur promeraorieförslagelspreskriptionsregler skall tillämpas vid krav sora grundas på reglerna ora rälllill åleranslällning. Del är näraligen tveksamt närskadan i ell sådani fall har uppkorarait. För atl skapa klarhet i fräganföreslär jag en specialregel, enligl vilken preskriptionstiden i sädana fallbörjar löpa när den anställning varliU arbetstagaren gör gäUande företrädesrätthar tillträtts av annan. Iövrigt har proraeraorieförslagels påföljds- och rätlegångsbesläraraelsergodtagils i sina grunddrag av reraissinslanserna. För egen del finner jag dessadelar av förslagel ändaraålsenliga och viU därför biträda dera. Till vissa särskUdafrågor ålerkoraraer jag i specialraotiveringen. 6.3Förslaget till lag om vissa ålgärder för atl främja sysselsättning av äldrearbetstagare på den öppna arbetsmarknaden I proraeraoriandiskuteras tUl en början ora generella eller selekliva ålgärder bör koraraa ifråga. Som framhålls i proraeraorian har ell generellt syslera, sora i principorafattar aUa arbetsgivare, fraraför aUt den fördelen all arbetsraarknadsniyndighelemasysleraatiskl och fortlöpande fär kännedora ora strukturen på arbetskraften vidaUa arbetsställen. Å andra sidan varierar behovet och fömtsättningarna atlbereda äldre förbättrade sysselsällningsraöjligheler starkt. För det häraktuella syftet är det därför inle raotiveral atl kontakter etableras raed allaarbetsgivare. Syftet all bereda förbättrade sysselsättningsraöjUgheler åt deäldre bör kunna tillgodoses inora raraen för etl selektivt syslera soramöjliggör ingripanden i den utsträckning som den äldre arbetskraftensförhållanden påkallar det och är raöjUgl raed hänsyn liU bl.a. arbetsmarknadsmyndigheternasresurser. Del finns därför starka skäl för förslaget i proraeraorian atl arbetsraarknadsrayndigheternabör kunna reglera i vilken utsträckning befogenheterna enligl lagen skall ulnylljas.Förslagel har inle raött några erimingar under reraissbehandlingen. Även jagansluter raig till förslagel. Lagstiftningen bör alltså ge arbetsraarknadsrayndigheternabefogenhet atl vidta ålgärder för all förbättra den äldre arbetskraftens sysselsällningsraöjligheleri den utsträckning som förhållandena i konkreta fall påkallar del. Iproraeraorian föreslås all arbetsraarknadsrayndighelernas raöjligheler altvidta ålgärder för de äldre inte skall begränsas genora all arbetsgivare raedviss verksamhet undantas. Även offentliga arbetsgivare skall alltså kunna bliföremål för ingripanden. Jag tiUstyrker promeraorieförslaget sora i denna delhar godtagits under remissbehandlingen. Idella samraanhang vUl jag närana atl Svenska koraraunförbundel och har - utan atl dock yrka på undanlagande från lagens lillärapningsoraråde- betonat atl lagen inle får tUlärapas så att vissa arbetsgivare, t. ex. offentligaarbetsgivare, i särskilt stor utsträckning får ta hand ora arbetskraft som har ellutsatt läge. TiU detla viU jag först säga atl de offentiiga arbetsgivarnasjälvklart skallvisa samraa ansvar för den anställda äldre arbetskraften sora andraarbetsgivare. När del gäller nyanslälUiing är lagstiftningen inte inriktad påall vissa arbetsgivare skall ta hand ora äldre arbetskraft utan dels på altbryta inställningen att äldre arbetskraft generellt är sämre arbetskraft, delspå att arbetsplatsen och arbetsuppgifterna vid behov skall anpassas lill deäldre arbetslagarnas förutsättningar så atl de skall kunna fullgöraarbetsprestationer som är jämförbara med de yngre arbetslagamas. Mol dennabakgrand finns del enligl rain raening ingen grand för de fraraställdafarhågorna. Dessutom syftar lagen till lösningar i samråd raellan berörda rayndigheteroch parter. I den raån anvisningar sora raeddelas arbetsgivaren anses förbetungande slår det arbetsgivaren, vare sig enskild eller offentlig, fritt allpåkalla ingripande från AMS. Ålägganden av tvingande natur kan bringas under Kungl.Maj:ts prövning. Enytterligare fråga beträffande tillämpningsområdet som diskuteras i proraeraoriangäUer huruvida arbetsgivare raed få anställda bör undantas. Proraeraoriansståndpunkt sora har läranats utan erinran av flertalet reraissinstanserinnebär att arbetsgivare sora sysselsätter raindre än fem arbetstagare skall undantas.Några arbetstagarorganisationer, däribland ,motsätter sig della undanlag. Sålunda betonar Svenska transportarbeiareförbundetatl en inte ringa del av arbetsmarknaden faller utanför tiUämpningsorarådet, orabegränsningen accepteras. Å andra sidan anser SAF alt en nedre gräns börsältas vid arbetsgivare sora regelbundet sysselsätter rainst 50 anställda. Frånprincipiell synpunkt kan visserligen hävdas all åtgärder bör kunna vidtasoberoende av ora arbetsgivaren sysselsätter fler eller färre anställda. EraeUertidtorde det åtrainstone i ett inledande skede redan av resursskäl vara nödvändigtalt den nya ordningen tillämpas med en viss begränsning. Vidare lalar fraraförallt effeklivilelshänsyn för atl begränsningen väljs raed utgångspunkt i orafatlningenav arbetsgivarens verksarahet. Arbetsgivare raed etl fåtal anställda har oftabegränsade raöjligheter atl vidta sådana åtgärder sora kan behövas för allförbättra sysselsättningsmöjligheterna för äldre arbetskraft. Insatser från arbetsmarknadsmyndigheternassida beträffande dessa småföretag torde i regel inte kunna ge några nämnvärdapraktiska resultat. Jag förordar därför en gränsdragning som i Ukhet med promeraorieförslagetinnebär alt arbetsgivare raed endasl några fä anställda inte skaU orafattas avlagen. Närmare belysning av gränsdragningsfrågan ger vissa uppgifter från statistiskacentralbyråns centrala företagsregister i fråga om förhållandena vid utgångenav . På grundval av dessa uppgifter kan beräknas all avsamtliga vid företag anställda personer sysselsätts vid företag raed rainst 50 ansläUdaoch vid förelag raed minst fem anställda. Den i promemoriangjorda gränsdragningen får bl. molden bakgrunden anses innefatta en rimlig avvägning. Enannan fråga beträffande lagstiftningens räckvidd gäller för vilka åldersgrupperåtgärder skaU kunna vidtas. Av de statistiska uppgifterna om arbetslöshetensomfattning och arbelslöshelstidemas längd kan utläsas all svårigheterna på arbelsraarknadenär särskilt kännbara för personer i de högsla åldersgrapperna, dvs. Fraraför aUl för dessa personer behöver insatser göras. Jag viUeraeUertid erinra om AMS:s uttalande alt man har kunnat raärka en negativattityd till nyanställning av även raedelålders arbetskraft. I proraeraorian frarahållsockså all svårighetema för arbetskraften kan inträda vid varierande åldrar,beroende på t. ex. arbetstagarens utbildning och yrkeserfarenhet,näringsstrukturen i regionen ra. och atl de sarahälleliga sysselsättningsskapandeåtgärdema i inte ringa omfattning gäller även personer i åldersgruppernanärmast under . Detta gör all ålgärder bör kunna vidtas för all säkerställasysselsättning även för dem. Jag ansluter mig därför till slutsatsen i proraeraorianatl del inte finns skäl all närmare ange vilka åldersgrupper som orafallas av arbetsraarknadsrayndighelernasbefogenheter enligt lagstiftningen. Som har påpekats i proraeraorian kanledning vid den praktiska lillärapningen häratas av del förhällandet all mittförut framlagda förslag till förbättrat anställningsskydd gäUer arbetstagare sorahar nått . För yngre personer torde i varje faU i dagens läge ålgärderi regel inte behöva aktualiseras. 6.3.2Förfarandet hos länsarbelsnärand och AMS Enligldeparteraentsproraeraorian skall syftet raed den föreslagna lagstiftningentillgodoses genora elt förfarande sora i sina huvuddrag föreslås bli utforraalpå följande sätt. Utgångspunkten för arbetsmarknadsmyndigheternas bedömningarav fömtsättningarna all förbättra de äldres sysselsättningsmöjligheter skaUvara atl dessa myndigheter får möjlighet att infordra vissa gmndläggandeuppgifter ora arbelskraflsslrukluren på olika arbetsplatser. Uppgifterna inhäralasav länsarbetsnäranderna efler kontakter med arbetsgivaren och vederbörandearbetstagarorganisationer. utsträckning arbetsmarknadsförhällandena påkallar del kan länsarbelsnärandta upp överläggningar raed arbetsgivaren och arbelstagar-organisationema ora sysselsältningsförhållandenaför äldre arbetskraft. Överläggningarna förutsätts syfta i första hand till altklarlägga förhållandena och föratsättningarna att öka raöjlighelema för äldreall sysselsättas i verksarahelen. Visar del sig atl några sådana föratsättningarinle finns, får länsarbetsnäranden lägga ner ärendet. däreraot förutsättningarnakan antagas föreligga, skaU fortsalla överläggningar hållas i syfte atl nå fraralUl samförslåndslösningar beträffande ålgärder somkan leda till ökade sysselsättningstiUfällen för äldre. Men om samförstånd inlekan nås, skall överläggningarna också kunna resultera i ensidiga anvisningarfrån nämndens sida. Anvisningarna skall kunna innehålla bl. a. rekommendationerom att företaget skall anställa viss andel äldre arbetskraft vid nyrekrytering. Om arbetsgivare undandrarsig alt samarbeta raed länsarbetsnämnden, skall nämnden enligl proraeraorieförslagetanraäla förhåUandet hos AMS, sora i sin lur kan ta upp överläggningar raedarbetsgivaren och berörda fackliga organisationer. Vidare föreslås alt AMS skaUfå vissa utredningsbefogenheter, bl. a. raöjlighet all utfärda editionsföreläggandei fråga om handlingar som belyser personalpolitiken. Som elt yttersta raedelför de fall då arbetsgivaren inte på annat sätt kan förraås att vidta ålgärderföreslås alt AMS skall kunna föreskriva atl arbetskraft endast får anställashos arbetsgivaren genora den offentliga arbetsförraedlingen eller raed dessgodkännande. Åsidosättande av föreskrift härora föreslås bU slraffsanklionerat. Iproraeraorians förslag ligger tonvikten på att överläggningar i syfte attförbättra de äldres sysselsättningsraöjUgheler skall ske i saraverkan raellan rayndigheter,organisationer och arbetsgivare sora berörs av frågan. Tvångsraedlen äravsedda endast sora en yttersta utväg för de fall då del visar sig oraöjligtatt få liU stånd ell samarbete raed vederbörande arbetsgivare. Förslagethar accepterats av en majoritet remissinstanser. Även jag finner all denföreslagna ordningen bör kunna ge elt gott underlag för arbetsraarknadsrayndighelernassträvanden alt bereda den äldre arbetskraften ökade sysselsättningsraöjUghelerpå den öppna arbelsraarknaden. En nödvändig förutsättning för alt nå effekt idessa strävanden är, såsom också framhåUits i proraeraorian, all insatsernagörs i nära saraarbele raed de anställda och deras fackliga organisationer.Del är viktigt all de anställdas förtrogenhet raed arbetets villkor ocharbetsplatsernas förhållanden redan frän början tas till vara, inle minst vidöverväganden om lärapUga åtgärder. De anställda har också goda förutsättningarall följa hur föreslagna åtgärder omsätts i praktiken och vilket resultat deger. Jag vill i delta samraanhang närana alt de synpunkter på proraemorieförslagensom socialderaokratiska arbetareparti har inhänilat från elt stort anlallokala partiorganisationer visar all elt betydande intresse föreligger från deanstäUdas sida för ett ökat inflytande för deras del över personalpolitikenvid företagen. Det har därvid också föreslagils all de fackliga organisationernaskall få del av den inforraation sora lämnas arbelsmarknadsrayndighelerna bl.a. för alt organisationerna skaU kunna effektivt bevaka atl rekoraraenderade ålgärderkoraraer liU slånd. På många håll har man dessutora föreslagit atl de fackligtförtroendevalda skall få en starkare StäUning på arbetsplatserna för att kunnadellaga i bevakningen av Jag delar de synpunktersom sålunda har förts fram. De bör enligt min raening återspeglas ilagstiftningen på ett raer oraedelbart sätt än vad som skell i proraeraorieförslaget.Jag förordar en uttrycklig reglering i lagen av inle baraarbetstagarorganisations raedverkan i handläggningen av frågor sora avses ilagen utan också forraema för denna raedverkan. Jag föreslär altarbetstagarorganisations medverkan sker genom företrädare sora utses avorganisationen bland dess medleramar. Det finns inle anledning all räkna med atlorganisation koramer alt utse fler företrädare än nödvändigt. Organisationenbör ha möjlighet atl välja företrädare även utanför den krets som är anställdhos arbetsgivaren. I praktiken lorde det eraeUertid ofta framstå somändamålsenligt all till företrädare utse någon sora är arbetstagare på denaktuella arbetsplatsen och då gärna någon sora är förelagsorabud eUer ledaraotav förelags-näranden. För att raarkera alt sådan företrädare skall ha en välskyddad position, bör lagen innehålla bestäraraelser sora ger honom trygghetmot oförraånlig behandling raed anledning av verksarahelen som företrädare för arbelslagamai delta samraanhang. Härvid synes lärapligt all knyta an till de regler sora enliglA2AA § § arbetarskyddslagen gäller i fråga ora skyddsorabud. Dessabestämmelser innebär i huvudsak att skyddsorabud inle fär hindras att fullgörasina uppgifter. Arbetstagare får inle pä den gmnd att han har utsetts till skyddsorabudeller i anledning av sin verksarahet som skyddsombud skiljas från sinanställning eller få försärarade arbetsförhållanden eller anställningsvillkor. Skadeslåndsskyldighelen orafattar även annan änrent ekonomisk skada. Jag förordar alt de nu berörda reglema i arbelarskyddslagengörs tillämpliga på arbetstagarorganisations företrädare i nu aktuella saramanhangför det fall att derme är anställd hos arbetsgivaren. Närdel gäller vilka uppgifter länsarbetsnämnden skall kunna infordra frånarbetsgivaren föreslås i proraeraorian att uppgifter skall kunna inhäralas oraantalet anställda arbetstagare och ora deras naran, ålder, kön, nationalitet,arbetsplats och huvudsakliga arbetsuppgifter. Uppgifterna skall kunna avseäven uppsägningar eUer perraitteringar än avarbetstagare sora omfattas av den föreslagna lagen ora anställningsskydd. Detföreslås också att uppgifterna skall läranas pä tider sora näranden besläraraer. Förslageni fråga ora uppgiftsskyldigheten har i huvudsak godtagits under reraissbehandlingen,raen vissa invändningar har dock fraraförts. Jag ålerkoraraer härtiU i delföljande. önskar jag erael-lerlid anföra vissa raera allraännasynpunkter på denna fråga. Länsarbetsnärandernakan i regel förutsättas ha tillgäng till vissa inforraationer ora arbetsgivareinora länet, t. ex. i fråga ora verksarahetens huvudsakliga inriktning eUer orafaltningoch del ungefärliga antalet an- ställda.Däremot lorde näranderna inte sällan sakna en raera detaljerad förtrogenhet raedbl. a. personalförhållandena hos olika arbetsgivare. De bör därför gesbefogenhet att av arbetsgivare erhåUa vissa närraare uppgifter till grund försina bedöraningar. ViUca dessa uppgifter bör vara måste avgöras med hänsyn liUde åtgärder sora kan komma i fråga. Jag vill därvid erinra ora all syftet raedlänsarbetsnämndernas ingripanden bör vara dels atl sysselsältningsförhållandenaför redan anställda äldre arbetstagare förbättras genom arbetsgivarens försorgoch dels all förulsätlningar skapas för anställning av fler äldrearbetstagare. För atl dessa syften skall tUlgodoses behövs i första hand vissa närraareuppgifter ora de redan anställda. Genom uppgifter om uppsägningar eller långlidsperrailteringarskapas raöjligheter all snabbi vidta åtgärder för att undvika friställningar. Inlerainst för bedöraningen av raöjlighelema alt bereda nya anställningar åltillgänglig arbetskraft inora länet är del nödvändigt raed uppgifter ora dearbetsplatser på vilka arbetsgivaren mera permanent driver verksarahet ochvilka arbetsuppgifter sora i huvudsak utförs av de anstäUda på dessa platser. Motproraeraorieförslaget har från arbetsgivarhåll riktals den kritiken alt delmedför risker för ell byråkratiskt system. Dessa risker synes mig överdrivna raedhänsyn lill att det här är fråga ora ell selektivt syslera som innebär delsall endasl ett begränsat antal arbetsgivare skall lämna uppgifter, dels attuppgifternas omfallning kan avpassas efler vad sora framstår sora erforderiigti varje särskUl fall. LOhar föreslagit all uppgifter skall läranas även om löneförhållandena. Jag ärinte beredd all för dagen liUmötesgå detla krav. Skulle erfarenhetema visa atlbehov därav föreligger, får frägan prövas ora. Med anledning av elt påpekande ielt annat reraissyltrande vill jag närana att jag raot bakgrund av denföreslagna lagstiftningens intentioner inte anser del påkallat atl uppgiftsskyldighetenfår gälla även uppsägningar och perraitteringar av yngre arbetskraft. Desländpunklstaganden jag nu har redovisat leder lill all jag förordar att uppgiftsskyldighetenfår den omfattning som har föreslagils i departemenlsproraeraorian. Vidareansluter jag raig, liksora flertalet i-e-missinstanser, till förslaget i proraeraorianall föreläggandet att lämna uppgifter skall kunna förenas med vite. Jag räknardock raed alt denna raöjlighet bara skall behöva ulnylljas i renaundantagsfall. Somjag inledningsvis nämnl delar jag uppfattningen i departemenlsproraeraorianalt förelägganden ora uppgiftsskyldighel bör raeddelas selektivt. Vilka grunderlänsarbetsnäranden skaU följa vid delta urval synes inle böra regleras närraarei författningstexten. I proraeraorian föreslås all sora allraän riktpunkt i dellahänseende skall gälla alt föreläggande bör raeddelas i den utsträckning sora deregionala förhållandena på arbelsraarknaden kräver del. Delta har i allraänhelgodtagits av reraissinslanserna. SAF har eraeUertid hävdat atl hänsyn iförsta hand raåste tas lill vederbörande företags situation när det gällerarbetstagarnas åldersfördelning och varnat för de negativa följderna för såvälföretagel som vederbörande region, om förslagel leder lill att företagettvingas ha en ålderssamraansältning sora raotsvarar åldersfördelningen bland arbelslagamai regionen. Föregen del anser jag atl föreläggande bör aktualiseras inle bara i sådanaregioner där lokall bunden äldre arbetskraft har särskilda svårigheter alt fåarbete utan också i andra delar av landet. Även om sysselsättningsläget är ioch för sig lillfredsslällande, kan nämligen varsel ora företagsnedläggningareller andra väntade förändringar på arbelsraarknaden vara ägnade atl ingefarhågor för de äldres sysselsättningsläge, något sora kan utgöra skäl för all länsarbetsnärandenskärper sin uppraärksarahet på utvecklingen och vid tecken på svårigheter förden äldre arbetskraften på vissa arbetsplatser utnyttjar de befogenheter soralagen ger. A andra sidan är del givet att ett bekyraraersamtsysselsättningsläge för den äldre arbetskraften i viss region kan bero på enogynnsam åldersfördelning i just den regionen. Den nya lagstiftningen bör i sådanifall inle las till intäkt för längre gående ingripanden än i andra regioner. Desärskilda problem som ett speciellt högt anlal äldre i en region kan ge upphov lillbör i stäUet beraästras raed de arbetsraarknadspoliliska raedel i övrigt soraslår eller ställs tiU arbetsraarknadsrayndighelernas förfogande. Ienlighet raed vad jag har angett förat kan ålgärder enligl den föreslagnalagen aktualiseras i tvä typer av fall, näraligen dels när äldre arbetskraftbehöver bli placerad på den öppna arbetsmarknaden, dels när sysselsällningsförhåUandenabehöver förbättras för redan anställda äldre arbetstagare. I båda dessatypsituationer är del av särskild betydelse all länsarbetsnäranderna drar nyttaav den speciella förtrogenhet raed förelagen och förhållandena där sora deanställdas fackliga organisationer har. Också i proraeraorian betonas delta.Det föratsatts där alt länsarbetsnämnderna i regel koraraer alt följa förslagav facklig organisation till ålgärder raed slöd av befogenheterna enligllagen. Dessa uttalanden har väckt kritik från bl. a. utredningen förande ökadanställningstrygghet ra. och SAF, sora båda anser atl problera på arbetsplatsernabör lösas i första hand genora de redan etablerade förhandlingskontakterna ochall del först därefter bör koraraa i fråga att de fackliga organisationernavänder sig liU länsarbetsnäranden. LO har å sin sida yrkat att i lagtexten intasen bestäraraelse ora all länsarbetsnämnd skall ha skyldighet alt inleda ålgärderpå begäran av facklig organisation. Ianslulning till de synpunkter som sålunda anförts vUl jag frarahålla all delgivetvis ankommer på vederbörande fackliga organisation själv all bedöma vilkaåtgärder organisationen bör vidtaga. För all del föreslagna systemet skallfungera lillfredsslällahde är del emellertid viktigt