prop · FU0386 · 1971-12-31 00:00:00 — Del sägersig nämligen självt atl aUa de önskemål i fråga ora avlalsinnehållet soraköparen framför lill orabudel koramer att ingå i hans anbud, och della alldelesoavsett om det går tillbaka på utfästelser som orabudet raer eller raindrespontant har läranal. Någon bestämmelse motsvarande 5 § andra styckelsakkunnigförslaget anser jag därför inte böra tas upp i lagen. 1971: 86 80 Ävenmed den nu förordade regleringen kvarstår givelvis de svårigheter sora kanuppkoraraa för en köpare atl föra bevisning om all elt försäljningsombud gjortrauntliga utfästelser i del ena eller andra hänseendet eller över huvud tagelall hans anbud har elt innehåll som avviker frän säljarens ursprungligaerbjudande. Det lär eraeUertid inle stå någon annan raöjlighet lUl buds atlåstadkoraraa en fullgod lösning av delta problera än all på sätt sora harföreslagils under reraissbehandlingen införa krav pä skriftlig förra förhemförsäljningsavtal. En sådan ordning skulle dock knappast slå iöverenssläraraelse raed den allraänna uppfattningen ora vad sora bör gälla ifråga ora avlal av detla slag och skulle i själva verket kunna få verkningarsora är lill konsuraenlernas nackdel. All införa ell formkrav pä dellaspeciella område skulle inle heller riraraa väl raed utvecklingen under senaretid inom avtalsrätten i övrigt. Ensådan ordning sora jag nu föreslär kan väntas leda lUl en välbehövlig saneringav heraförsäljningsverksaraheten. Det blir mera angeläget än tidigare förförelagen all välja sina försäljningsorabud med orasorg, all utarbetadetaljerade instruktioner för dem och atl noga övervaka all instruktionernaföljs. I den raän lagstiftningen pä sä sätt får en gynnsara effekt påförsäljningsverksamhelens etiska och affärsraässiga standard är dettasjälvfallet i både företagens och konsuraenlernas intresse. Jag vill understryka fuUmaklsregel jag här har föreslagit för hemförsäljningsavtalens del inlebör ses som någon slutgUtig lösning av sidolöparproblemel, sora enligt vad jagtidigare har frarahåUit uppträder också i andra sararaanhang och således har enraera allraän räckvidd. Den nu föreslagna regleringen bör uppfattas sora ell provisoriura,till-komrael för atl ulan alllför långtgående ingripanden i gällande regelsysteraundanröja mer påtagliga missförhållanden på etl begränsat område, därolägenheter av nuvarande ordning är särskilt kännbara för konsumenterna. Detfår ankomma på köplagssakkunniga alt förulsält-ningslösl pröva hur en slutligoch allmängiltig lösning av hithörande problem bör se ul. Bakgrundentill den passivilelsregel som de sakkunniga har föreslagit torde vara atl säljarföretagenraed nuvarande disposiliva avtalsrätlsliga regler är oförhindrade atlförbehålla sig rält all pröva huruvida de vill godkänna anbud eller antagandesvar på egna anbud sora inberältas av deras försäljare. Genora all utanlidsbegränsning på detta sätt förbehålla sig en acceptfrisl kan en säljare åstadkoraraaall köparen förblir bunden av sitt anbud under avsevärd lid saratidigt sorasäljaren slår fri att när som helst genom ett avböjande svar dra sig ur den tiHämnadeaffären. Del är uppenbart alt en sådan ensidig bundenhet kan innebäraavsevärda ölägenheter för köparen. Situationen är särskUl otillfredsställandei de typiska heraförsäljningsfallen där köparen ofta nog genom Prop.1971: 86 81 övertalning har förraälls alt göra sin beställning ochdärför i verkligheten har elt ganska svall intresse för affären raen å andrasidan regelraässigl har sraå möjligheter atl framtvinga etl besked avsäljaren. Köparen koraraer alltså all under kanske läng lid sväva i ovisshetom huruvida han skall tvingas fullfölja etl för honom raer eller raindre likgUtigtavlal. Ölägenheternaav den ensidiga bundenheten undanröjs visserligen genora den passivitetsregelsom de sakkunniga har föreslagit, eftersom passiviteten leder tUl att ävensäljaren blir bunden och köparen således alllid inom riralig tid får klart försig vad han har alt rätta sig efler. Men del kan ifrågasättas ora del i allraänhelverkligen är förenligt raed köparens intresse alt liUägga säljarens passivitetden verkan alt ell för båda parter bindande avlal komraer lill slånd. Omköparen efler del han har gjorl sin beställning inle hör något frän säljarenler del sig nog regelmässigt raera naturligt för alt utgå från all helaaffären har förfallit. gäller naturligtvis särskilt i fall då han själv inleursprungligen har tagit initiativet till köpet och därför sannolikt inte ärpåfallande angelägen ora atl det fullföljs, en situation sora ofta föreliggerjust i heraförsäljningsfallen. Och atl köparen inle utnyttjat den rätt alt frånträdaköpet sora den nya lagen ger lär inle ulan vidare kunna las lill intäktför att han har en positiv önskan all fullfölja köpet även lång lid efterbeställningen. I varje fall skulle del sällan innebära någon ekonomisk förluslför ora följden av säljarens passivitet i stället blev alt beställningenanses ha förfallit. Flera skäl lalar sålunda raot passivilelsregeln i sakkunnigförslaget.Avgörande för frågan ora en sådan regel bör gälla eller inle synes emellerlidvara i vad mån raan på annat sätt kan komma lill rätta raed del förhållandelall säljarföretagen genora att förbehålla sig accepl-frisler håller köparna ensidigtbundna under praktiskt tagel obegränsad lid. I del avseendet bör det tidigareidag anraälda förslagel lill lag ora förbud mol otillbörliga avtalsvillkor uppmärksararaas(prop. 1971: 15). Som uttalades i del ärendet (s. 72) måste bl. a. just förbehållav del slag sora jag här har beskrivit räknas lill den kategori avavtalsvillkor som undantagslöst bör stämplas såsora otillbörliga raotkonsumenterna. Om detta lagförslag antages av och i enlighet med vad soraföreslagils träder i kraft öppnar sig aUtså i en raycket nära fraraliden raöjlighet alt ingripa raot villkor av del här slaget i bl. a. heraförsäljningsavlal.Jag räknar raed all i så fall konsuraenlorabudsraannen koraraer all snabbividtaga lärapliga åtgärder i syfte all få sädana villkor utmönstrade ur här aktueUaavtalsformulär eller i varje fall raodifierade pä sådant sätt all de inte lederlill några raenliga verkningar för konsumenterna. Koraraer en sådan saneringtill stånd bortfaller tydligen behovet alt bereda konsumenterna skydd genom ensådan 6 1971.1 saml. 1971: 86 82 passivitetsregelsom här har diskuterats eller andra tvingande civilrältsliga regler. Underdessa förhållanden viU jag förorda all någon passivilelsregel f. n. inle lasupp i den nu förevarande lagen. Skulle den fraratida utvecklingen bli en annanän jag här har räknat med kan det bli aktuellt all ompröva ställningstagandet.Jag förutsätter atl köplagssakkunniga uppraärksararaar spörsraälel under sittpågående arbete. 7.2.5Verkan av frånträdande m. m. Oraanbud frän någondera avlalskonlrahenlen har lett lill avlal ora heraförsäljningoch köparen därefter i föreskriven ordning frånträder avtalet innebär del allavtalet skall bringas atl gå åter. För del faU all köparen har frånlrällavtalet innan någondera parten till någon del har fullgjort sin avlalspreslalionkrävs inle några särskilda regler. Köparens rätt all frånträda avtalet bör idessa fall vara ovUlkorlig och inle raedföra några ekonoraiska konsekvenser förhonom. Om säljaren har levererat den försålda varan eller del därav eller oraköparen helt eller delvis har betalat köpeskillingen, uppkoraraer däreraotvissa frågor sora kräver närraare reglering. De sakkunnigas förslag innebär härföljande. Harköparen raollagil varan eUer del därav skall han hålla den tillgänglig försäljaren i väsentligen oförändrat och oförrainskal skick. Säljaren är i sä fallskyldig atl hämta godset hos köparen inora skälig lid och därvid betalatillbaka vad han har mottagit av köpeskillingen. Köparen har räll alt behållavaran tills säljaren fullgör sin belalningsskyldighel. Köparen slår risken förall varan förstörs, försäraras eller rainskas så länge den är i hansbesittning. Underlåter säljaren all inom skälig lid hämta varan övergåremellertid risken pä säljaren. Vid återgång av abonneraangsavtal är säljarenskyldig all betala tillbaka vad han uppburit även ora säljaren har ulfört vissdel av sitt åtagande enligt avtalet. Vidremissbehandlingen har de sakkunnigas förslag rönt kritik pä några punkter. I etlyttrande hävdas sålunda all del bör ankomma på köparen all återställa varan lillsäljaren. Sora skäl härför åberopas bl. a. alt köparen kan vara oanlräffbar försäljaren och alt denne därför saknar möjlighet alt själv härata varan. Från etlpar häll hävdas vidare all säljaren bör ha räll lill i varje fall vissbegränsad ersättning för sina kostnader i saraband raed all han återtar varan. Slutiigenhar hovrätten för ifrågasatt ora inte säljaren alllid bör stårisken för varan innan avtalet är definitivt. Hovrätten hänvisar till raöjlighetenför säljaren alt hälla varan försäkrad. Ävenom det torde komraa all höra lill undantagen att köparen över huvud taget färvaran levererad innan ångerfrislen har löpt ul, är det tydligt atl frågan oraparternas rättigheter och skyldigheter i Prop.1971: 86 83 sambandraed atl avtalet skall bringas atl återgå efler del all leverans har skett raåsteregleras. Utgångspunkten bör härvid givelvis vara all vardera parten i principskall återbära vad han har raollagil enligt avtalet. Säljaren skall sålunda ha rällall få tillbaka levererat gods och köparen skall återfå vad han har presteratav vederlaget, vare sig della består av likvida raedel, fordringsbevis e. d.eller av inbylesgods. När del gäller all bestämma hur dessa transaktioner skallgenomföras inställer sig emellertid ell flertal frågor av praktisk och rättslignatur. Ansvaretför återtransporten av godset lill säljaren skall enligt sakkunnigförslagetåvila säljaren, sora också har alt stå för kostnaderna för transporten. I dendelen skiljer sig förslagel frän vad sora anses gälla enligt köplagen vid öppetköp och som innebär all det är köparens sak att återlämna godset och slå förhärmed förbundna kostnader. Goda skäl talar emellertid enligt min raening förde sakkunnigas ståndpunkt. Till skillnad frän vad sora i aUraänhet gäller vidöppet köp är del i normalfallet säljaren som vid heraförsäljning har tagit inhialivellill avtalet. Flertalet av de fall då köparen fär leverans före "ångerveckans"utgång lorde vara sådana där försäljaren hafl varan med sig vid besöket hosköparen och det närmast varit i säljarens intresse atl godset omedelbartöverlämnas lill köparen i släUel för all försändas lill i efterhand. I raångafall lorde vidare situationen vara den all säljaren är bosalt på långt avståndfrån köparens hera och all en återtransport av godset därför blir besvärlig.Vid heraförsäljning är del regelraässigl säljaren sora har stått förtransporten vid leveransen, och han har dä också norraalt bättre raöjligheterän köparen all transportera tillbaka godset. Skulle skyldigheten all sörja föråtertransporten åvila köparen, skulle detta i själva verket i raånga fallavsevärt förringa värdet av rätlen att frånträda avtalet. Vad beträffar det aven remissinstans framförda argumentet för all köparen bör vara skyldig alt återlämnagodset till säljaren, näraligen all köparen kan vara oanträffbar och attsäljaren därför saknar möjlighet all hämta godset, vill jag erinra om atl deläven enligt mitt förslag skall vara en förutsättning för själva rätten att frånträdaavtalet, all köparen håller godset tillgängligt för säljaren. Den förulsällningenär emellerlid inle uppfylld ora köparen är oanlräffbar för säljaren eller omdenne på grund av annan omständighet som beror av köparen är satt ur stånd allhämta godset. Avnu anförda skäl biträder jag de sakkunnigas förslag all det skall ankoraraa påsäljaren all avhärata godset hos köparen. Dessa skäl bör enligt min raeningföranleda också atl säljaren åläggs all bära kostnaderna för återtransporten.Tänkbart vore visserligen all köparen fick bidraga till dessa kostnader genora atlerlägga en raindre del av dessa, t. ex. i form av någon maximerad avgift. Ensådan ordning skulle emellertid innebära all regelsystemet korapliceras för derelativt fåtaliga fall som del här är fråga ora ulan all man vinner några raer 1971: 86 84 påtagligafördelar för någondera parten. Del bör särskilt hållas i rainnet alt säljaren lillskiUnad från köparen har raöjligheter all kalkylera in utgifterna för ettantal återtransporler bland sina allraänna orakostnader. Den prisförhöjningsom kan bli följden härav lorde bli myckel ringa. Säljarenbör givetvis ha en rimlig tid till sitt förfogande inora vilken han kan avhäratagodset. bör köparen, sora också de sakkunniga förutsatt, varaskyldig all vårda godset och således stå faran för alt della förstörs, rainskaseller skadas lUl följd av händelse sora är alt tillräkna köparen sora försuraraelsei värden av godset. En raera tveksara fråga ärvera av säljaren och köparen sora skall bära risken för atl godset under dennatid förstörs, rainskas eller skadas genom olyckshändelse. De sakkunniga har eflermönster av köplagens regler ora öppet köp föreslagit att della s. k. casus-ansvarskall åvila köparen. En järaförelse raed öppet köp är emellerlid inle träffande,eflersora det vid öppet köp åligger köparen all återlärana godset men i heraförsäljningsfallenenligt både de sakkunnigas och raitt förslag skall ankorama på säljaren all avhäratagodset. Del är i dessa fall således säljaren sora i princip besläraraer den lidryradunder vilken godset skall förbli i köparens besittning. Under dessaförhållanden synes del naturligt alt säljaren också får slå faran för godset liUdess han återtar della. Det nu sagda gäller i varje fall såvitt angår tiden eflerdel köparen frånlräll köpet. föreligger ell för köparen bindande avlal,och i och raed alt godset levereras övergår äganderätten på köparen. Från densynpunkten kunde del le sig sora en naturlig ordning all köparen fick slåfaran för godset intill dess han frånträder köpet. Det rör sig eraeUertid här oraen raycket begränsad lidrymd högst och betänkligheterna mol altlåta säljaren stå faran för gods sora tillhör köparen och befinner sig i dennesbesittning synes böra vika för önskemålet att undvika de komplikationer i formav Ivisligheter och bevissvårigheter som alllid är förbundna raed regler omfarans övergång. Om säljaren får stå faran för godset redan frän början, leder dellavisserligen lill all en köpare i vissa situationer kan utnyttja frånträdandelpå elt sätt sora egentligen inle är åsyftat. Om godset skadas eller förstörsgenom olyckshändelse, innan ångerveckan gått ut, kan sålunda köparen, även omhan i och för sig varit fullt nöjd med köpet, frånträda avtalet ochdärigenom övervältra bördan av den ekonomiska förlusten på säljaren. Del rörsig emellertid här om rena undantagssilualioner utan större praktisk betydelse.Några ekonoraiska konsekvenser av betydelse för parterna inträder f. ö. ipraktiken inte i de enskUda fallen, eftersom det hela i realiteten inskränkersig till en försäkringsfråga, näraligen frägan huruvida de aktuella riskerna skalltäckas av säljarens affärs- eller förelagsförsäkring eller av köparens heraförsäkring.Det får förutsättas atl för- 1971: 86 85 säkringsvillkoreni aktuella försäkringar i raån av behov anpassas tUl den nya lagstiftningensreglering av farespörsmälet. Ienlighet med vad jag nu har anfört förordar jag en regel av innebörd allsäljaren slår faran för all godset förstörs, rainskas eller skadas genoraolyckshändelse. Övervägande skäl lalar för all regeln fär gälla också i fråga orarisken för alt godset undergår förstörelse eller försäraring genora sin egenbeskaffenhet eller lill följd av åtgärd sora varit nödvändig för undersökningav godset. Norraallhar givetvis säljaren själv ell intresse av all avhärata godset raöjliglefter del all köparen frånlräll avtalet. Om han gör del och betalar tUlbakavad han kan ha fäll av köpeskillingen, uppkoraraer inte några ytterligare problera.Men del kan inle uteslutas atl säljaren i något enstaka faU helt underlåter althämta godset kanske helt enkelt därför all han är insolvent för delköpeskillingsbelopp han skall betala tUlbaka lill köparen. Den frägan inställersig vad sora bör gälla i elt sådant fall. Enligtde sakkunnigas förslag skall faran för godset helt övergå pä säljaren, oradenne inle häralal godset inora skälig lid. Vid utgången av den liden soraenligt de sakkunniga kan variera alltefter omständigheterna lill ungefär en månad upphör enligt förslagel köparens värdnadsplikl,och praktiskt sett synes della innebära all godset övergår i köparens ägo. Ioch för sig kunde del ligga nära lill hands all i stället anknyta tillköplagens regler för del fall atl köparen vill avvisa gods som han fåll i sin besUlning.Dessa innebär i korthet all köparen är skyldig alt värda godset men under vissaorasländigheier har rält all sälja godset på offentlig auktion eller, i vissafall, bortskaffa det. Del är eraeUertid tydligt alt fränträdanderällens värdeför köparen skulle väsentligt urholkas ora han i hithörande fall skulle varatvungen all sälja godset för säljarens räkning. Eflersora raan lorde kunna ulgåfrån all säljarens underlåtenhet atl härala godset i allraänhel är etl ullryckför alt han inle har något ekonomiskt intresse av atl få tillbaka delta, möterdel å andra sidan knappast betänkligheter all pä sätt sora de sakkunnigaföreslagit låta köparen efter viss tids förlopp förvärva äganderätt tillgodset. Jagbiträder sålunda i princip sakkunnigförslaget i denna del. Såväl säljaren soraköparen har eraeUertid ell starkt intresse av atl vela exakt vid vilkentidpunkt säljaren förlorar sin rält lill godset och köparen förvärvaräganderätt lill delta. I sakkunnigförslaget talas ora "skälig tid".Det innebär visserligen all frågan ora tidpunkten för äganderällsöver-gängenkan avgöras under hänsynslagande lill orasländigheterna i de enskUda faUen, raenå andra sidan tillgodoser inle denna melod all bestäraraa tidpunkten parternasintresse av atl alllid vela vilken rält de har liU godset. Enligt min raeningbör därför i stället fixeras en viss lidryrad i lagen, vid vars utgångäganderätten lill godset övergår på köpa- Prop.1971: 86 86 När raan besläraraer lidens längd bör hänsyn las lillrisken av alt i enstaka fall köparens raeddelande ora att han frånträder köpet inlenär säljaren. Saratidigt måste beaktas all köparen inle bör betungas raed envårdnadsplikt under oskäligt läng lid. Jag vill för rain del förorda alt tidenbestäms . Tiden synes av praktiska skäl böra räknas från dagenför sammanträffandet mellan köparen och säljaren eller dennes ombud. Delskulle givelvis vara logiskt rikligare all räkna liden från den dag köparen frånlräddeköpet, men denna tidpunkt kan vara svär all fastställa, och denskillnad pä högst sora det här är fråga ora kan inle lillraätaspraktisk betydelse. fristen sätts lill tre raånader dvs. sararaa tid soraenligt 4 § hitlegodslagen (1938: 121) skall förflyta, innan upphiltareförvärvar äganderätt lill gods vars ägare är okänd lär del i praktiken inteinträffa all godset tillfaller köparen utan att säljaren faktiskt fått vetskapom alt köparen frånträtl köpet och således hafl möjlighet alt bevara sin räll lillgodset genom all hämta det. De sakkunnigas förslag innebär, all ora köparen hållergodset tUlgängligt för säljaren, denne blir skyldig alt återbetala vad hanuppburit av köpeskiUingen inora den lid som skäligen åtgår för godsels avhämlandeoch således oberoende av om han faktiskt avhäratar godset eller inle. Också päden punklen biträder jag förslagel, sora undanröjer varje möjlighet försäljaren atl på elt otillbörligt sätt spekulera på köparens bekostnad i falldå det vederlag som säljaren har uppburit överstiger godsets värde minskat medkostnaderna för återtagandet. Sora de sakkunniga har föreslagit bör ä andrasidan köparen inle i något fall vara skyldig atl lämna ut godset lill säljarenulan all få tillbaka den del av vederlaget som han har erlagt. 7.2.6 Tvingande eller dispositiv reglering Det är i och för sig självklart all en skyddslagstiftningav den arl sora det här gäller i princip bör vara tvingande lill förmån för densora skall skyddas, dvs. i förevarande fall köparen. De sakkunniga harföreslagit atl denna princip undantagslöst skaU gälla i fråga ora den nuaktuella lagen. Jag ansluter raig till denna ståndpunkt och föreslår alltså atlavtalsvillkor, varigenom köparens räll enligt lagen inskränks, skall vara ogihigl. I enlighet med det anförda har inora justitiedeparteraentelupprättats förslag till lag ora heraförsäljning ra. Förslaget torde få fogas till statsrådsprotokollet i dellaärende sora bilaga 2. Rörande de enskilda bestämmelserna i lagförslaget vill jagytterligare anföra följande. 1971: 86 87 9.1 Förslaget till lag om hemförsäljning ni. De sakkunniga har sora rubrik på den nya lagen föreslagit"lag ora heraförsäljning m. Enligt de sakkunniga ger dennarubrik raöjligen sken av all lagstiftningen innefattar en uttöraraandereglering av hera-försäljnings- och abonnemangsavlal. De har också övervägt atlge lagen en beteckning som på etl mer adekvat sätt förmedlar en föreställning oradess innehåll och begränsade räckvidd. All de trots aUt har stannat för denföreslagna rubriken är främst betingat av en önskan all i överensslämraelse raedraodern lagsliflningsleknik undvika länga och svårlästa lagrubriker. Härtill koraraeralt del under alla förhållanden blir naturligt all i dagligt tal kalla lagenför "heraförsäljningslagen". När jagsom framgår av den allmänna raotiveringen föreslär atl lagstiftningens tillämpningsorarådeskall utvidgas till all orafatta i princip all yrkesraässig försäljning till konsuraenterpå annan plats än säljarens fasta försäljningsställe, kan del förefalla raindreträffande all använda rubriken "lag om heraförsäljning m. "Behovet av och inlresset för en lagstiftning på del aktuella orarådet gälleremellertid i främsta rum-rael heraförsäljning i egentlig raening, och det ärnaturligt all också i lagens rubrik anknyta lill denna försäljningsform. Avskäl som de sakkunniga har anfört är del önskvärt atl undvika rubriken"lag ora räll all frånträda avlal i vissa fall, ra. Jag förordar därför alt den föreslagna lagen får rubriken "lagom hemförsäljning ra. Denna paragraf innehåller bestämmelser om lagenstillämpningsområde. Den raotsvarar 1 och 4 §§ sakkunnigförslaget. Första och andra styckena Som jag har anfört i den allraänna raotiveringen skall dennya lagen frärast orafatta yrkesraässig försäljning av lös egendora tillkonsumenter. I syfte atl knyta an till köplagens lerrainologi anser jag ilikhet med de sakkunniga all ordet "gods" bör användas för atlbeteckna lös egendom. En tillräcklig begränsning i fråga om småköp och köp förden dagliga hushållningen fär man sora har frarahållits genom allundanta avlal som fullgjorts på ömse sidor vid sararaanträffandel mellanköparen och säljaren eller dennes ombud. Jag ålerkoraraer lill della undanlagi raotiven lill Iredje stycket av förevarande paragraf. Den föreslagna lagens syfte är all skydda konsumenter vidinköp sora de gör för enskilt bruk. Avgörande bör i princip vara ändaraålet idet enskilda fallet, inte en bedöraning av hur egendora av ifrågavarande slag Prop.1971: 86 88 Del torde f. ö. inle vara raöjligl atl göra en klassificeringav olika varuslag raed utgångspunkt i en bedömning ora de typiskt settförvärvas för enskilt eller annat ändamål. Inle sällan förekoraraer näraligenalt en person utnyttjar viss egendora delvis för privat bruk delvis i sinyrkesverksamhet. Som exempel kan nämnas skrivmaskiner, verktyg och vissabokverk. Del huvudsakliga ändaraålet bör därför vara bestäraraande. Detla bör ilagtexten uttryckas sä atl godset skall vara avsett huvudsakligen för enskiltbruk. Dennya lagen skall reglera köparens rätt atl frånträda den rättshandling soraenligt vanliga regler blir bindande för . Enligt avtalsrätlsligagrundsatser koraraer avlal liU stånd genom atl ena parten avger etl anbud, soraden andra parten accepterar, dvs. lämnar anlagande svar på.