prop · FU0340 · 1971-12-31 00:00:00 — Närmare bestämt skall sorten efter varje förökning eller, i delfall att förädlaren fastställt en särskild föröknings- 98 Kungl, Maj:ts proposition nr 1971 cykel,efter avslutandet av varje sådan cykel i princip visa samma sortbild som dårättsskydd beviljades. Stabiliteten skall vara sådan att sorten kanidentifieras . Stabiliteten hänför sig till de ärftligaegenskaperna. Den tillfälliga förändring som kan inträffa på grund av ovanligaeller speciella yttre betingelser ligger utanför. Förhybridsorterna, dvs. sorter som inte produceras genom direkt förökning utan ärresultatet av en för varje bruksfrögeneration upprepad korsning mellanföräldrapar vilka förädlaren utvalt, får man tiUämpa ell något modifierat kravpå stabilitet. Kravet skall avse slutprodukten hos en fastställdförökningscykel, vilket innebär all man fordrar identitet med beskrivningen avsortens genetiska bakgrund och de väsentliga kännetecknen hos slutprodukten. Delfår av ekonomiska och praktiska skäl anses olämpUgl alt låta testningen av ensort pågå under mer än två, i undanlagsfall tre generationer. Beträffandekönligt förökade sorter är emellertid detta i allmänhet otillräckligt försäkert besked om stabiliteten. Men framkommer vid provning i nu nämndutsträckning inga som helst tecken på instabilitet bör stabilitetskravet ansesuppfyllt. Tillräcklig homogenitet hos sorten kan f. ö. ofta las som ett teckenpå atl sorten har erforderlig stabilitet. Utöverdessa av utredningen anförda synpunkter vill jag för egen del tillägga att deti fråga om stabiliteten lika väl som i fråga om homogeniteten är angeläget ställer ungefärligen samma krav vid prövningen i vårt land som i andrakonventionsslater. Del torde kunna förutsättas att registreringsmyndigheterna iolika former kommer att utbyta erfarenheter och delge varandra synpunkter ifråga om skyddsförutsältningarna. Enligt24 § departemenlsförslaget skall prövningen fortsättas även efter del atlsorten registrerats. Syftet härmed är att fastställa all sådana ändradeförhållanden inle inträtt all skyddet inte längre bör gälla. Om sorlen inlebehållit de skiljande kännetecknen skall enligt 33 § andra stjcket deparlementsförslagetväxtsortnämnden avföra sorten ur registret. Paragrafen,som motsvarar 3 § i utredningens förslag, anger innehållet i växtförädlarrätten(jfr 3 § PalL och 5 § ML). Ikonventionen regleras innebörden av växtförädlarrätten i arlikel 5 momenten 1och 3. Häranges såsom växtförädlarrättens innebörd alt annan än sortinnehavaren inteulan dennes lov får utnyttja växtsorten yrkesmässigt genom all 1.framställa eller till riket införa växtmaterial av sorten i syfte att materialetskall utbjudas lill försäljning för förökningsändamål eller eljest tillhandahållasför sådant ändamål. Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 99 2. utbjuda till försäljning ellereljest tillhandahålla växtmaterial av sorten för förökningsändamål, 3. i fall, då upprepad användningav växtmaterial av sorten är nödvändig för framställning av växtmaterial avannan sort, använda växtmaterial av sorten för sådan framställning och i syfteatl det framställda materialet skall utbjudas till försäljning förförökningsändamål eller eljest tillhandahållas för sådant ändamål. Avuttrycket utngttja växlsorten framgår att med ensamrätten avses alt beredasortinnehavaren möjlighet alt tillgodogöra sig sortens ekonomiska mervärde. Altinle alla former av ekonomiskt utnyttjande omfattas av ensamrätten framgår avdel följande. Ensamrättenavser bara yrkesmässiga förfoganden över sorten. Det personliga och privatautnyttjandet är alltså fritt. Denviktigaste begränsningen av ensamrätten är att den utom i fråga omprydnadsväxterna, varom mera längre fram endasl omfattar förökningsmaterialav sorten. I lagtexten används emellertid inte termen förökningsmalerial utandet talas i stället om växtmaterial för förökningsändamål. Anledningen härtillär att man exempelvis på produktionsstadiet ännu inte vet om visst materialkommer alt kunna användas som förökningsmaterial eller inte. Däremot är detinom ulsädeshandeln normalt helt klart när växtmaterial produceras ellertillhandahåUs i avsikt att det skall komma till användning somförökningsmaterial. Avsikten hos den i vilkens hand materialet ligger förökaren, säljaren etc. är alltså avgörande. Om odlaren eller säljaren avseratl hans odlade resp. utbjudna växtmaterial skall användas för annat ändamålän förökning, ligger odlingen resp. försäljningen utanför sortinnehavarensensamrätt. Tillförökningsmalerial hör frö och annat utsäde, som normalt används förreproduktion av en sort, samt sådant vegetativt material som kan användas förförökning. Till sistnämnda kategori hör ympkvistar av buskar och träd, revor avjordgubbsplantor, polatisknölar o. dyl. men också hela plantor, buskar ochträd. Denförsta form av yrkesmässigt utnyttjande av sorten som omfattas av ensamrättenär enligt första stycket 1 framställning av växtmaterial som sker i syfte attmaterialet skall utbjudas till försäljning för förökningsändamål eller eljesttillhandahållas för sådant ändamål. Sortinnehavaren kan alltså beivra varjeframställning av växtmaterial som sker ulan hans tillstånd under förutsättningatt han kan bevisa att framställningen sker i det i lagtexten angivna syftet.Han kan också redan på förökningsstadiet kräva licensavgifter samt ställasådana villkor för och öva sådan kontroll över förökningen som kan anses liggainom ramen för ensamrätten. Elt villkor som går utanför denna ram är exempelviselt förbud för licenstaga-ren att vid sidan av framställning avförökningsmaterial bedriva framställning av växtmaterial med syfte attmaterialet skall användas som konsum- Maj:ts proposition nr 1971 tionsvara.En förädlare av vete som upplåter till en licenstagare att framställa utsädeför försäljning kan alltså inle med bindande verkan som villkor för licensenföreskriva alt licenstagaren inle tillika får odla vetet i syfte att avyttraskörden till förmalning lill mjöl eller lill fodervara. Skulle ell sådantvillkor föreligga har licenstagaren möjlighet att söka få del ändrat genom attföra civilrällslig talan om jämkning av otillbörligt avtalsvillkor, genom attpåkalla ingripande enligt konkurrensbegränsningslagen eller i vissa fall genomatl begära tvångslicens. Jag hänvisar här till vad jag har anfört i tidigaresammanhang (avsnitt 6.1) och till mina kommentarer till 27 §. Underremissbehandlingen har viss tvekan framkommit om ensamrättens omfattning ifråga om utsäde för konserwäxtproduklion. Osäkerheten torde sammanhänga medatt förhållandena i praktiken är skiftande. Allmänt sett faller framställningav utsäde för eget bruk utanför sortinnehavarens ensamrätt, medan framställningav utsäde för avyttring kräver medgivande av sortinnehavaren. Med utgångspunkthärifrån får ensamrättens utsträckning i de enskilda fallen bestämmas. Förutom framställning avförökningsmaterial omfattar ensamrätten enligt första stycket 1 också import avsådant material. I princip kan alltså sorlinnehavare ingripa mot import avväxtmaterial av en sort till vilken han har ensamrätt men del åligger honom atlvisa all syftet är all materialet skall utbjudas till försäljning förförökningsändamål eller eljest tillhandahållas för sådant ändamål i . Ipraktiken torde del vara svårt att styrka detta. Emellertid torde såsomtidigare påpekats (avsnitt 6.4) även bortsett härifrån importskyddel inle hanågon betydelse i fråga om växtarter som statsplomberas. Däremot kan dettänkas att importskyddel kan få viss betydelse i förening med bestämmelserna oms. k. säkerhetsåtgärder såvitt gäller prydnadsväxterna. Jag återkommer tilldenna fråga vid 38 §. Den praktiskt viktigastenyttj aiideform, som ensamrätten avser, är den som anges under första stycket2, nämligen rätlen alt utbjuda till försäljning eller eljest tillhandahållaväxtmaterial av sorten för förökningsändamål. torde av omständigheternaframgå om materialet marknadsförs för förökningsändamål. Men skulle någon gångtvekan råda därom faller det på den som påstår atl så är förhållandet allstyrka delta. Som tidigare nämnts avserstadgandet bara yrkesmässig marknadsföring. Detta medför alt enstaka överlåtelserenskilda personer emellan är undantagna från sortinnehavarens ensamrätt. Utanför ensamrätten fallerockså i princip användandet av föröknings-material av en skyddad sort. Detbehövs alltså inle tillstånd av sortinnehavaren för att använda en skyddad sorlsom utgångsmaterial för framställning av nya sorter, inte ens dåförökningsmaterial av dessa nya sorter därefter yrkesmässigt framställs ochmarknadsförs. Fritt kan också förökningsmalerial av en skyddad sort användassom korsningsobjekt vid forskning, som kunskapskälla och som grundval förundervisning. KungLMaj:ts proposition nr 1971 101 Iett fall omfattar ensamrätten emellertid själva användandet av en skyddadsort. Det gäller det fallet att upprepad användning av växtmaterial av en skyddadsort är nödvändig för att framställa växtmaterial av en annan sort. Enbestämmelse härom har upptagits i första stycket 3. Här gäller i analogi medvad som gäller enligt 1 och 2 alt ensamrätt föreligger bara om syftet är attdet framställda växtmaterialet skall utbjudas till försäljning förförökningsändamål eller eljest tillhandahållas för sådant ändamål. Stadgandet under 3 hänförsig till den situationen att produkten av ett korsningsarbete inte är beständigutan atl arbetet måste upprepas i varje generation för att den avsedda sortenskall erhållas. Det enda exemplet på dylika sorter är de s. k.Fi-hybriderna. Regeln innebär att om en av föräldrarna lill en Fj-hybridtillhör en skyddad sort så kan yrkesmässig framställning av förökningsmalerialav hybridsorten inte ske utan samtycke av den som är sortinnehavare lill denskyddade föräldrasorten. Med anledning av ett underremissbehandlingen framfört önskemål om ett förtydligande i vad mån ensamrätteninnefattar kontroll av exporten av en skyddad sort skall framhållas altensamrätten till framställning enligt 1 gäller även om det är klart att delproducerade materialet endasl skall marknadsföras utomlands samt att utbjudandetill försäljning eller tillhandahållande enligt 2 avser även offerter ochförsäljning till kunder utomlands. Om däremot förökningsmalerial lovligen förtsut i marknaden, exempelvis sålts med sortinnehavarens tillstånd, är ensamrätten"konsumerad", dvs. förvärvaren har rätt att förfoga över materialetpå sätt han önskar, således även att exportera det. Enligtdetta stycke innebär växtförädlarrätten såvitt gäller prydnadsväxternadärjämte atl annan än sortinnehavaren inte får utan dennes lov använda plantoreller delar av plantor som förökningsmalerial för yrkesmässig framställning avsnittblommor eller annat material för prydnads-ändamål. Skälen till denna ikonventionens arlikel 5 moment 1 förutsatta regel är atl ensamrätten för en delav prydnadsväxterna kunde bli i det närmaste fiktiv utan denna utvidgning. prydnadsväxter förökas nämligen vegetativt och är myckel lätta altreproducera. Även snittblommor och annat växtmaterial som är avsett förprydnadsändamål kan i sådana fall användas för förökning. Genom regeln i andrastycket kontrollerar prydnadsväxtför-ädlaren inle bara enligt huvudregelnframställning av material för avsättning för förökningsändamål utan ocksåanvändningen av växtmaterial som förökningsmaterial för framställning avkonsumtionsvara. Men utanför förädlarens kontroll ligger även med dennautvidgning av ensamrätten försäljning av snittblommor som skall användas tillprydnad. Maj:ts proposition nr 1971 Enskyddad sort får givetvis utnyttjas om sorlinnehavaren gett sitt lov därtill.Ett sådant samtycke torde normalt föreligga i form av ett licensavtal somnärmare reglerar parternas rättigheter och skyldigheter. I övrigt får efteromständigheterna avgöras om samtycke föreligger eller inte. Ett medgivande tillnågon att framställa växtmaterial för yrkesmässig avsättning förförökningsändamål torde normalt även innefatta samtycke till försäljning av detframställda materialet. Somberörts vid behandlingen av frågan om export följer av allmännarättsgrundsatser att ensamrätten i regel inte omfattar förfogande över växtmaterialsom lagligen förts ut i marknaden. Ensamrätten har, som det brukar uttryckas,konsumerats med avseende på detta växtmaterial. Det innebär atl, omförökningsmaterial sålts med sortinnehavarens tillstånd, köparen får frittsälja samma material vidare eller utnyttja det för förökning. Denangivna konsumtionsprincipen gäller även inom patenträtten och immalerialrätteni övrigt. Men specifikt för växtförädlarrätten, som till föremål har levandeoch föränderlig materia, är alt konsumtion anses ske bara med avseende på denmängd växtmaterial som är föremål för det ursprungliga förfogandet. Närmaterialet sedan förökats inträder åter sort-innehavarens ensamrätt.Förvärvarens rätt att förfoga över visst växtmaterial omfattar alltså inteföljande generation. Denna senare generation får han inte utan sortinnehavarenslov använda för framställning av förökningsmaterial för yrkesmässig avsättningsom sådant. Till följd av ensamrättens allmänna begränsning får han däremotutnyttja denna senare generation för framställning av förökningsmaterial föreget behov eller för framställning av konsumtionsvara. Paragrafen,som motsvarar 49 § i utredningens förslag, innehåller regler om s.k.konventionsprioritet (jfr 6 § PalL och 8 § ML). Enligtartikel 11 i konventionen får förädlaren eller hans rättsinnehavare välja ivilken unionsstat han först vill söka skydd och enligt artikel 12 åtnjuter densom sökt skydd i en stat prioritet att söka skydd i de övriga unionsstaternaunder 12 månader för den första ansökningen. Innebörden härav är ikorthet att senare ansökningar skall anses gjorda som denförsta, varför omständigheter som inträffat under prioritetsliden inle hindraratt de senare ansökningarna beviljas. En förutsättning för prioritet är atlsådan uttryckligen yrkas i de senare ansökningarna. Har så skett åtnjutersökanden sedan en frist att komplettera ansökningarna. Rörandeinnehållet i övrigt i artiklarna 11 och 12 hänvisas lill konventionstexlen ochutredningens betänkande (SOU 1969: 15 s. 135136). Iparagrafen föreskrivs i anslulning härtill i första stycket all Kungl. Maj :lkan förordna, att ansökan om registrering av växtsort, vilken tidigare Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 103 angettsi ansökan om skydd utom riket, skall vid tillämpning aV 3 § första styckel 1och tredje styckel anses gjord med ansökningen utom riket, omsökanden yrkar det, samt i andra stycket att i förordnandet skall anges denärmare villkor under vilka sådan prioritet får åtnjutas. Prioriletsrättentillkommer inte bara den som gjort den första ansökningen utan också den somfått dennes rätt överlåten på sig. Likaledes gäller att om förädlaren överlåtittill annan alt göra den första ansökan han därmed inte har förlorat rätten attsjälv åberopa prioritet vid senare ansökningar. Om sökanden överlåtit rätlentill sorlen till olika förelag eller personer i olika länder kan envar avdessa åberopa prioritet. Prioritets-rätlen är således knuten till sorten, inletill sökanden. Kungl.Maj:t kan förordna att prioritetsregeln skall gälla även om reciprocitet inteföreligger. Itillämpningskungörelsen bör intas närmare bestämmelser om de formella kravenför åtnjutande av prioritet. Iparagrafen, som motsvarar 5 § i utredningens förslag, ges föreskrift omregistreringsmyndighet och register (jfr 8 § PalL och 9 § ML). Enligtförsta punkten är statens växtsortnämnd regislreringsmyndighet. I andra punktenanges alt registrering av växtförädlarrätt sker i växtsorl-registret. Dettaregister skall föras av växtsortnämnden och vara centralt för hela riket. om växtsortnämnden och växlsorlregislrel meddelas av Kungl. Dennaparagraf, som i utredningens förslag motsvaras av 6 §, innehåller föreskrifterom registreringsansökan och om innehållet i ansökningshandlingen (jfr 9 § PalLoch 10 § ML). Deparlementsförslagetöverensstämmer i sak med utredningens förslag men har i formellt hänseendeanpassats till motsvarande paragrafer i och ML. Häranges atl ansökan om registrering av växtsort skall göras skriftligen hosväxtsortnämnden. Nämnden torde komma alt utarbeta och tillhandahållablanketter för ändamålet. Maj:ts proposition nr 1971 Enligtdetta stycke skall ansökningen innehålla dels tydlig beskrivning av sorten medsärskilt angivande av det eller de kännetecken som skiljer sorten från andrasorter, dels ock förslag till benämning på sorlen. Ändamåletmed beskrivningen är atl identifiera sorten och ange i vilka avseenden denskiljer sig från andra sorter. Särskillnadsförmågan skall framgå av beskrivningav de karakteriserande egenskaperna eller kombinationen av egenskaper. Dennabeskrivning bör vara så fullständig som möjligt för att möjliggöra bedömningav sorlens förhållande till andra sorter. En fullständig beskrivning är ocksåav betydelse som underlag för det invändningsförfarande, som skall anordnasinnan sorten får registreras. Beskrivningenbör innehålla en redogörelse för förädlingsförloppet och sortens härstamning.Vid angivande av de kännetecken som skiljer sorlen från andra sorter kan detofta vara lämpligl alt lämna uppgift om vilka sorter som står närmast den sort,som ansökningen avser. Iutredningens betänkande diskuteras frågan om sökanden eller växlsortnämndenskall slutligt utforma beskrivningen och särskilt den del av denna som berörde för sorten kännetecknande egenskaperna. Utredningen finner det inte rimligtalt fordra att sökanden skall göra en definitiv beskrivning, eftersom dettakräver en insikt i sorlsystemalik och kunskaper från skilda ämnesområden sominte alllid kan begäras av sökanden. Utredningen föreslår därför att denmyndighet, som utför prov med sortmaterialet, utarbetar förslag tillsortbeskrivning och härvid kompletterar och justerar sökandens beskrivning samtalt den definitiva beskrivningen av sorlen utformas och fastställs avväxtsortnämnden i samband med alt växtförädlarrätt beviljas för sorten.Beträffande den allmänna beskrivningen av sorten bör nämnden ha fria händer altbearbeta sökandens beskrivning, men i fråga om de egenskaper som utgör nyhetenhos sorten lorde en justering av sökandens beskrivning böra göras i samråd medsortinnehavaren. Motdetta har anfört alt del bör tillkomma sökanden attbestämma innehållet i den slutligt utformade ansökan som skall underkastasnämndens prövning och alt någon ändring ulan sökandens medgivande inte bör fåske. har framhållit all hela sortbeskrivningen bör görastillsammans med sökanden. Normalllorde några meningsskiljaktigheter inte behöva uppkomma mellan sökanden ochväxtsortnämnden i fråga om utformningen av beskrivningen. Sökanden har denmest ingående praktiska kunskapen om den sort för vilken ensamrätt söks medanmycken för registrering betydelsefull allmän sakkunskap och särskilt kännedomom sortsystematik kommer alt finnas hos växtsortnämnden. Typiskt sett är detelt gemensamt intresse för sökanden och myndigheten alt sortbeskrivningen blirså fullständig och klarläggande som möjligt. Jag finner det därför naturligtatt nämnden vid behov och i så fall normalt i fortlöpande samråd med sökandenbearbetar sökan- Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 105 densi ansökningshandlingen lämnade beskrivning. Har bearbetning av beskrivningenskett måste dock enligt min mening ett slutligt förslag tillställas sökandenför godkännande innan registrering sker. Vägrar sökanden detta och kanväxtsortnämnden och sökanden inte enas om en jämkad beskrivning skall ansökanavslås. Alt sökanden har den slutliga bestämmanderätten över beskrivningen äri överensstämmelse med principerna inom immalerialrätten i övrigt och ärsakligt motiverat därav alt sökanden inle bör förmenas rälten alt efter klaganfå frågan om utformningen av beskrivningen prövad av högre instans. har underhänvisning till The Plant Patent Act i ifrågasatt om det inle i vissa fallvore praktiskt om en avbildning, exempelvis fotografisk, bifogades en ansökanom växtförädlarrätt för att underlätta identifiering av en registrerad sort.Jag delar palenlverkets uppfattning att en avbildning kan ha värde. Anledningenlill atl jag lämnat frågan om avbildning oreglerad i lagen är att jag anser altdet bör ankomma på regislreringsmyndighelen alt ge de närmare föreskrifter idenna fråga som kan behövas. Avandra stycket framgår också alt ansökningshandlingen skall innehålla förslagtill benämning på sorten. Närmare regler om sortbenämning finns i 8 §. Däruppställs så stränga krav på utformningen av benämningen att sökanden i regelbör ha tillfälle att närmare undersöka om hans förslag uppfyller dessa krav.Vad som fordras i samband med ansökan är därför bara en preliminär benämning.Är sökandens förslag endast preliminärt bör han föreläggas att inom viss tidinkomma med definitivt förslag. Om möjligt bör ett slutligt förslag lillsortbenämning kungöras med ansökningen i övrigt. Härföreskrivs i första punkten att förädlarens namn skall anges i ansökningshandlingenoch i andra punkten all, om sökanden är en annan än förädlaren, sökanden skallstyrka sin rätt till sorten. Enligt tredje punkten skall vidansökningshandlingen fogas en av sökanden egenhändigt underskriven försäkranpå heder och samvete atl sorten, såvitt sökanden har sig bekant, inte före dendag då ansökningen görs eller enligt 5 § skall anses gjord blivit känd på sättsom enligt 3 § tredje stycket hindrar registrering. Såsomtidigare anförts kan bara fysisk person betraktas som förädlare (avsnitt 6.2). Detframgår av 3 § tredje stycket alt en sort inte får registreras om växtmaterialav sorlen med samtycke av förädlaren eller hans rättsinnehavare yrkesmässigtförts i handeln här i riket före dagen för regislreringsansökningen eller utomriket före nämnda dag. Emellertid är det inte möjligt förväxtsortnämnden alt kontrollera om sorlen marknadsförts inom eller utom landet.Inte heller genom det föreslagna kungörelseförfa- Maj:ts proposition nr 1971 randetgår det all få en helt tillförlitlig utredning i delta avseende. Därför harföreskrivits atl sökanden själv på heder och samvete skall försäkra attregistreringshindrande marknadsföring inte förekommit. Lämnar sökandenuppsåtligen eller av grov oaktsamhet oriktig uppgift i detta hänseende kan handömas lill straff med stöd av bestämmelser om osann ellervårdslös försäkran. Isamband med ansökningen skall sökanden enligt detta stycke tillhandahålla enför provning av sorlen tillräcklig mängd växtmaterial därav. Överlämnandetskall ske på tider som föreskrivs av växlsortnämnden. Om prov med materialetoch skyldighet alt betala särskild avgift för prov stadgas i 16 §departementsförslaget. Enligtfemte styckel skall sökanden erlägga fastställd ansökningsavgift. Avgifterfastställs enligt 49 § departementsförslaget av Kungl. Maj :l. Dennaparagraf ger närmare föreskrifter om sorlbenämningen. Departementsförslagetsförsta och andra stycken motsvaras i utredningens förslag av 7 §. Motsvarighettill departementsförslagets tredje stycke återfinns i 50 § i utredningensförslag. I första styckel anges dengrundläggande förutsättningen för alt en benämning skall kunna registreras,och i andra stycket upptas vissa speciella' hinder mot registrering. Tredjestycket innehåller en speciell regel om behandling av utomlands registreradbenämning. Bestämmelsernaom sortbenämning återfaller i väsentliga avseenden på de tämligen utförUgaföreskrifterna härom i artikel 13 i konventionen. Denna anger i momenten 1 och2 att en ny sort skall betecknas med en benämning, som skall göra del möjligtatt identifiera den nya sorten. Enligt moment 2 får benämningen inte beslåenbart av siffror. Vidare får den ej vara vilseledande eller ägnad attframkalla förväxling i fråga om den nya sortens egenskaper, värde elleridentitet eller beträffande förädlarens identitet. Särskilt framhålls attbenämningen skall skilja sig från varje benämning som i någon avunionsstalerna betecknar redan befintliga sorter av samma eller närbesläktadeväxtarter.