prop · FU0340 · 1971-12-31 00:00:00 — Med hänsyn till deneffektivitet som måste eftersträvas inom förvaltningen lorde dock kunnaifrågasättas om uppdraget skall läggas på någon särskild, för endast dettaändamål inrättad organisatorisk enhet. Enligt lantbruksstyrelsens mening börockså ytterligare splittring av den statliga admiriislra-tionen på jordbruketsområde undvikas. Därutöver kan såväl allmänt organisatoriska som kostnadsskälåberopas. Mothär angiven bakgrund vill lanlbruksstyrelsen framföra ett alternativ tillutredningens förslag om hur de arbetsuppgifter bör lösas, som den oni-bildadeoriginalutsädesnämnden avsetts skola ombesörja. Tillatt börja med skall erinras om att det inom lanlbruksstyrelsen finns bådeadministrativ och med botaniska frågor väl förtrogen sakkunskap. Del skallockså erinras om att styrelsen har fungerat som besvärsinstans iärenden som avgjorts inom originalutsädesnämnden. Vidare bör påpekas att styrelsenför att kunna fullgöra sina uppgifter bl. a. inom de marknadssektorer, somberörs av den obligatoriska statsplomberingen och av import- Maj:ts proposition nr 1971 ochexportregleringen av vall- och köksväxtfrö, ständigt måste följa denfortlöpande utvecklingen på utsädesmarknaden. I samband med import- ochexportfrågorna har styrelsen därvid bl. a. anlitat centrala frörådsåsom elt rådgivande organ. Det bör med hänsyn tillhär redovisade förhållanden ligga nära till hands att de uppgifter som enligtutredningens förslag skulle komma att läggas på växtsortnämnden i ställetanförtros lanlbruksstyrelsen. skulle emellertid ändå behövassom ett lill lanlbruksstyrelsen knutet beredande och rådgivande organ och böräven i detta fall ha den avdelningsindelning, som utredningen föreslagit.Antalet ledamöter i de olika avdelningarna bör vara högst enligt utredningensförslag. Avdelningarna bör slå under ledning av en gemensam ordförande. Ävenlantbrukshögskolan och ifrågasätter om eltsärskilt frislående organ skall tillskapas för alt handha de uppgifter somenligt utredningens förslag skall åvila växtsortnämnden. Lantbrukshögskolantillägger atl många av dessa uppgifter har mycket nära samband medlantbruksstyrelsens verksamhet och att det därför vore mer rationellt att låtalanlbruksstyrelsen utgöra regislreringsmyndighet men utrusta denna med enrådgivande nämnd. finner det helt naturligt och riktigt att bygga ut dennuvarande originalutsädesnämnden lill att också svara för sort-regislrering m.m. för växtförädlarrättssystemet. Anstalten delar utredningens uppfattning altden i samarbete med och andra sakkunniga institutioner börsvara för sortprovningen, i vad avser nyhetsvärde, homogenitet och stabilitet,även för växtförädlarrättsändamål, däri inbegripet provningen avprydnadsväxter, fruktträd och bärväxter. biträder ocksåförslaget att sorlprovningen skall överlämnas till ett centralt organ,exempelvis frökontrollanstalten. Då del gäller frågan omspecialforum påpekar att frågor avseende tillämpningav ett flertal bestämmelser som är likartade eller till och med likalydande medpatentlagens kan uppkomma till bedömande. Del måste därför a priori anseslämpligl att de avgörs av samma domstol i första instans. Alt mål omväxtförädlarrätt sannolikt blir relativt sällsynta utgör dessutom en särskildanledning alt inle sprida dem över en mångfald underrätter. Samfundet förordardärför all rådhusrätt skall vara specialforum i samtliga målavseende tillämpning av lagen om växtförädlarrätt. Några särskilda sakkunnigasåsom bisittare i rälten bedömer samfundet inte som erforderligt. Stockholmsrådhusrätt anför i forumfrågan. Utredningenhar behandlat frågan om specialforum endasl beträffande mål angåendeväxtförädlarrätt, dvs. mål om ogiltigförklaring av sådan rätt, men ejbeträffande andra mål såsom rörande intrång, fastslällelsetalan, tvångslicens,bättre rätt till växlsort och överföring av växtförädlarrätt. Därvid harutredningen ansett sig ej böra föreslå specialforum eller för- Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 57 stärkningav domstol med sakkunniga ledamöter. Rådhusrätten som självfallet inte harnågot önskemål alt dra till sig mera mål än som av sakliga skäl kan ansespåkallat har i denna fråga en avvikande mening. Del föreligger stora likhetermed patentmål i allmänhet, främst med mål angående mikrobiologiska förfarandenoch alster. Beträffande samtliga typer av mål enligt den föreslagna lagen omväxtförädlarrätt finner rådhusrätten att medverkan av sakkunniga ledamöter idomstolen är angelägen. a. för alt uppnå en såvitt möjligt enhetligbedömning måste det vara lämpligt att specialforum inrättas med deltagande avsakkunniga ledamöter. Därvid synes del vara ändamålsenligt, atl Stockholmsrådhusrätt i den sammansättning som gäller för patentmål (65 och 66 §§patentlagen) görs till exklusivt forum i första instans. För en sådan lösningtalar även alt målen i fråga torde komma atl bli få till antalet och att enenhetlig bedömning också i andra instans kan uppnås. I den krets av teknisktsakkunniga ledamöter i rådhusrätten och (68 § patentlagen), somför närvarande är tillgängUg, torde redan finnas experter på området, låt varaatt kretsen kan behöva utökas med ytterligare expertis på det växtbiologiskaområdet. Rådhusrätten förordar alltså bestämt, att frågorna om specialforumoch domstolens sammansättning omprövas. Beträffandeinstansordningen i administrativa ärenden angående växtförädlarrätt förordarstatens centrala frökontroUanstalt, statens råd för skogs- ochjordbruksforskning och Skogs- och lantbruksakademien under erinran om altlantbruksslyrelsen är mellaninstans vid besvär över originalutsädesnämndensbeslut alt styrelsen får fungera som mellaninstans också iväxtförädlarrättsärenden. finner utelämnadet aven mellaninstans betänklig, eftersom föreningens erfarenhet från patent- ochvarumärkeslagarna visar att en dylik instans är värdefull för fullständig ochallsidig prövning av elt ärende. Fråganom bibehållande av statsbidragen till växtförädlingen tas upp av någraremissinstanser. Samtliga biträder utredningens förslag att bidrag skall utgåäven i fortsättningen. Denna mening har bl. a. , , lantbruks förbund, RLF, Allmänna svenskautsädesaktiebolaget och handelskammare. Även statens jordbruksnämndbetonar viklen av att de statliga bidrag lill växtförädlingen som lämnasöver budgeten får kvarstå oavsett all elt nytt system införs. Det statligabidraget torde vara ofrånkomligt med hänsyn till grundforskningen och lillsådana sektorer av växlförädlingsarbetet, som kan befaras bli eftersatta såsommindre lönsamma vid en kortfristig bedömning. geruttryck för samma mening och framhåller att ett fortsatt statsanslag till växtförädUngenär en väsenlhg förutsättning för att förädlingen skall kunna fullgöra sinauppgifter med ur jordbruket och na-lionalhushållets synpunkt tillfredsställandeeffektivitet och behålla sin hittillsvarande rangplats internationellt sett. Maj:ts proposition nr 1971 Förslagetalt systemet med växtförädlingsavgifter i princip skall behållas även efterinförandet av elt privaträttsligt skydd har tillstyrkts allmänt. Fleraremissinstanser framhåller alt systemet är enkelt och billigt och har fungerattillfredsställande. Enligt statens plantskolc-nämnd bör det kunna utvidgas, iförsta hand till trädgårdsväxter men därefter successivt även till andraväxlslag. Samma åsikt framförs av . Institutet förväxtförädling av frukt och bär önskar alt frågan 0111 en utvidgning av systemettill atl gälla även plantskolealster av fruktträd och bärväxter las upp lillprövning. En annan grundinställninglill växtförädlingsavgiftssystemet har handelskammare, som påpekar altkammaren vid sin tidigare handläggning av växtförädlingsfrågor utgått från attdel nuvarande systemet är ett provisorium. Kammaren förordar nu atl systemetbehålls endast för äldre sorter och således successivt avvecklas i samma månsom dessa äldre sorter försvinner. En sådan ordning är enligt kammarens meningden mest logiska och rationella. Att det finns två sinsemellan mer eller mindreparallella system vid sidan av varandra, kan enbart vålla osäkerhet omlagstiftningens egentliga innebörd. Elt dubbelt systera föranleder sannoliktäven administrativa olägenheter. Kammaren ifrågasätter också huruvida ettdubbelt system står i överensstämmelse med konventionen. KommerskoUegium, somrefererar handelskammarens skepsis i sistnämnda fråga, förklarar sig ej dela kammarensuppfattning i denna del. RRV fruktar att denföreslagna kombinationen av två system kan komma att medföra svårigheter i denpraktiska tillämpningen och förordar all detta avsnitt i utredningensbelänkande ses över. Siktet bör därvid enligt RRV vara inställt på ett syslemsom på enklast möjliga sätt uppfyller växt-förädlarkonvenlionens krav påmedlemskap. Om man därvid kommer lill slutsatsen att en lagreglering börinföras, bör enligt RRV:s uppfattning del nuvarande systemet medväxtförädlingsavgifter slopas. Med reservation för RRVhar ingen remissinstans någon erinran mot förslaget att systemet medväxtförädlingsavgifter helt skall tillämpas på äldre sorter, som till följd avnyhetshinder inle kan få rättsskydd enligt den föreslagna lagen. Frågan om bibehållande avsystemet med växtförädlingsavgifter för nya sorter som inte fyller de krav förensamrätt som kominer alt ställas enligt den föreslagna lagen har föranlettskiftande svar. och kyllayring ansluter sig helt lillden uppfattningen all behållandet av växtförädlingsavgiftssystemet ärnödvändigt med hänsyn lill del sortiment som av olika anledningar inte kaninordnas i det privalrältsliga systemet. RLF anser alt växtförädlingsavgifterbör utgå även i fortsättningen bl. a. för atl vissa nya och särskilt dåkorsbefruktande sorter bör kunna införas i rikssortlistan ulan alt därför varaså stabila eller homogena all de kan ges privaträttsligt skydd. Skåneshandelskammare däremot vänder sig emot att Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 59 sort,som icke uppfyller de i lagtexten intagna kraven på homogenitet och stabilitetoch sålunda inte kan erhålla sortskydd, det oaktat skall kunna tas in irikssortlistan och därmed bli berättigad till växlförädlingsavgift. förslag i denna del realiseras kan systemels enhetlighet äventyras.De speciella problemen beträffande korsbefruktande växtslag torde kunna lösasantingen såsom i genom alt de biologiska kraven för erhållande avrättsskyddet mjukas upp eller genom att för dessa arters vidkommandeväxtförädlingsavgiften bibehålles. Den förra lösningen synes vara att föredrabl. a. med hänsyn lill atl del nordiska samarbetet på området i sinom tid kankomma atl nödvändiggöra viss svensk anpassning efter den danska lagstiftningen.AUmänna svenska utsädesaktiebolaget ifrågasätter om inte det intrikataproblemet med sorter som i fråga om homogenitet 111. 111. ej fyller kraven förerhållande av rättsskydd skulle kunna få en bättre lösning genom enhetligasortprövningsbestämmelser anpassade till de regler som gäller i . J. anser atl till registrering anmälda sorter, som inte betraktassom nya eller som saknar egenskaper för självständighet, inle bör beläggas medväxlförädlingsavgift; metoden med sådan avgift skulle alltså behållas bara förde redan i marknaden befintliga sorterna. Utredningensförslag all växlförädlingsavgift skall las ut på alla nya sorter inom landetmen alt bidrag ur växtförädlingsfonden för viss sorl skall kunna erhållasendast om förädlaren avstår från att ta ul licensavgifter på denna och andrasorter inom arten tiUstyrks av statens pris- och kartellnämnd,. frukt och bär och . Förbundet anför därvid alt den föreslagna kombinationen avsystemen visserligen synes kunna medföra vissa komplikationer men förbundetförutsätter att erforderlig omprövning av vissa detaljbeslämmelser görs sedanerfarenhet vunnits. håller för troligt att två parallella syslem föruttagande av avgift inom landet för samma växtart från en och sammasortinnehavare skulle skapa förvirring och förorsaka allvarliga missförståndoch komplikationer inom frö- och ulsädesodling, handel och kontrollorgan.Förbundet hälsar därför med stor tillfredsställelse att man inom utredningenenats om bestämmelsen att sortinnehavaren redan då han första gången ämnarmarknadsföra en rättsskyddad sort av viss art skall välja huruvida han för heladen växtart sorten tillhör vill hålla sig lill utdelningen urväxtförädlingsfonden eller vill Ucensbelägga av honom framställdasorter av arten. Förbundet framhåller dock, att det finns en risk för att enväxtförädlare, som redan valt att för en sort av viss art hålla sig lillutdelningen ur fonden, överlåter en senare av samma växtförädlare framställdsorl av samma art lill ett dotterbolag som har kvar sin valfrihet mellansystemen. Förbundet förutsätter därför, liksom fröodlareför- Maj:ts proposition nr 1971 bund,att bestämmelsen omarbetas så att otillbörlig övergång mellan avgiftssystemengenom överlåtelse av sort förhindras. Avflera remissinstanser framhålls all del föreslagna systemet innebär att sortersom säljs på licens på hemmamarknaden kominer atl få bära dels kostnader förerlagd växlförädlingsavgift, dels den ytterligare belastning i prishänseendesom licensavgifterna innebär, utan att sorlägaren för den skull får del av deinflytande växtförädlingsavgiflerna. Del ligger enligt lantbruksstyrelsen isakens natur alt det med elt sådant system som skisseras för hemmamarknadenblir ytterst svårt för förädlare atl gå ul med sina nya sorter som licenssorterpå denna marknad. Endast sorter av så extremt god beskaffenhet all ell rejältmerpris är berättigat och möjligt atl ta ut torde under dessa förhållandenkunna ge så goda licensintäkler att förädlaren har råd atl avstå frånväxtförädlingsavgifl. I princip skulle lantbruksstyrelsen inle ha något emotett system, där de svenska förädlarna till övervägande del utnyttjademöjligheterna att erhålla växtförädlingsavgifter för sina sorter påhemmamarknaden och avstod från all ta ut licensavgifter på dennamarknad. Del kan väl emellertid bli svårt alt få ett renodlat sådant syslem allfungera tillräckligt bra och det skulle inte saknas nackdelar. Del kan ocksåifrågasättas om del skulle ha några praktiska fördelar med avseende påutsädespriserna. Enligt lantbruksstyrelsens mening finns del skäl som talar föratt systemet under alla förhållanden bör konstrueras så all särskilt storaframsteg inom växtförädlingen blir premierade. Det skulle kunna bli fallet, omen alla tillkommande möjlighet atl i samma ordning som få del avväxtförädlingsavgifter, kunde kombineras med en rätt all därjämte la utlicensavgift också för den svenska marknaden. Vid en lämpligväxlförädlingsavgiftnivå skulle denna senare rätt kunna utnyttjas endast förså bra nya sorter alt deras specielll höga bruksvärde motiverade ett högre prisän del gängse för andra sorter av samma art. För utsädeskonsumenlen borde ellsådant syslem inle leda till högre priser än de priser, som skulle bildasdärest utredningsförslaget följdes. En anordning som den här antydda bordebringa det svenska systemet i bästa möjliga samklang med konventionen. Atl enhuvuddel av avgiftsintäkterna och fördelningen av dessa intäkter i vårt landskulle ombesörjas av del allmänna, borde andra länder knappast kunna uppfattasom en störning. Dedubbla avgifterna finner RLF medföra risk för fördyringar för jordbruket.Förbundet godtar trots delta utredningens förslag och gör delta medunderstrykande av kravet på att effektiva åtgärder kan vidtas mol oskäligalicensavgifter och mol begränsningar av utbuden på marknaden. förskogs- och jordbruksforskning saml Skogs- och lantbruksakademien anser alt delför ulsädesköparna blir mindre attraktivt att behöva betala de dubbla avgiftersom blir följden om förädlaren väljer systemet med växtförädlarrätt. Eltköpmotslånd med klart negativa verkningar för utsädeskulturen lorde här i deflesta fall uppstå. Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 61 Fräganom de dubbla avgifterna kan ha en prishöjande effekt las upp även av Skåneshandelskammare. Kammaren menar atl möjligheten för odlarna att användahemmaproducerat utsäde gör det angeläget för växtförädlarna atl inte ta utproduktpriser av en storleksordning som kan minska försäljningsvolymen för deegna produkterna. Marknadsförhållandena torde enligt kammarens mening överhuvud taget lägga hinder i vägen för uttagande av påtagliga överpriser. Därtillkommer alt lagstiftningen genom bestämmelser om tvångslicens ger möjlighetlill ingripande mot missbruk i form av oskäliga priser eller allt för högalicensavgifter. tror all de dubbla avgifterna kan ha konsekvenser förväxlsorternas spridning, varför en närmare översyn av detta avsnitt ibetänkandet torde behövas. Föralt uttagen bör renodlas lill antingen växtförädlingsavgifl eller växtförädlarrättuttalar sig statens centrala frökontrollanstalt, ,och Sveriges utsädesförening.Frökontrollanstalten pekar därvid på atl konkurrensen mellan de två systemen dåskulle garantera att ulsädeskonsumenten ej behöver betala mer än nödvändigtför lanlbruksutsädel. Liknandemening-har och kyllagring. Enligt institutet börrättsskyddade sorter för vilka licensavgift kommer atl tas ul, vara undantagnafrån växtförädlingsavgifter. Förädlaren skall emeUertid tillåtas välja vilketsystem han önskar med hänsyn lill vad han anser förmånligt. finns det goda skäl att behålla växtförädlings-avgiften som ettkomplement till del nya privalrältsliga systemet. Bolaget har svårt att inseall den av utredningen föreslagna kombinationen är nödvändig. Den lorde haföreslagits för atl tillgodose konsumentintressen. Enligt bolagets åsikt ärdeii emellertid inte ägnad alt gagna konsumenten. Den kan få oförmånliga verkningarför dem, både direkt och indirekt. I praktiken betyder den att växtförädlarnainte eller endast i begränsad omfattning kommer att kunna använda sig av deträttsskydd som den föreslagna lagen tillerkänner dem. Laglekniskt synes detföga tillfredsställande att Kungl. Maj :t kan förordna om åtgärder som innebäratt växtförädlare avslår från en rätt, som skall tillkomma dem enligt lag. Detkan, synes det bolaget, också ifrågasättas om kombinationen är förenlig medkonventionen, dess anda och bokstav. Om kombination av del slag utredningenförordat genomförs bör enligt bolagets mening annat inte konima i fråga än attväxlförädlares val mellan växlförädlingsavgift och licensavgift skall görassort för sorl. Det framstår för bolaget som orimhgt att ell val skall varabindande för alla nytillkommande sorter inom samma växtart. Deförutsättningar, som inverkar på valet, är olika för skilda sorter och de kangenom åtgärder från statsmakterna och på annat sätt ändras från lid till annan.Enligt bolagets åsikt kan betänkligheterna mot förslå- Maj:ts proposition nr 1971 getlätt undgås genom all växtförädlare får välja mellan licensavgift ochväxtförädlingsavgifl med den naturliga konsekvensen, atl den avgift han inteväljer faller bort. Med en dylik jämkning skulle växtförädlingsavgiflen ståkvar som elt komplement till den på lagen om växtförädlarrätt grundadelicensavgiften. Växtförädlaren skulle efter omständigheterna kunna välja mellanatt ta del stöd för sin växtförädling, som erbjuds genom systemet medväxtförädlingsavgifter, och avstå från licensavgift, eller atl ta utlicensavgift, i vilket fall växlförädlingsavgift inte skulle ulgå. Valel skullegivetvis göras sorl för sort. Det skulle vara bindande för framtiden i fråga omvarje sort för sig men inte för andra sorter. Förslaget att valet skallavse ej endast ifrågavarande växlsort utan samtliga sorter inom en växtart ochsom sådant vara bindande kritiseras också avoriginalutsädesnämnden, statens centrala frökontrollanstalt, statens råd förskogs- och jordbruksforskning. Skogs- och lantbruksakademien. Institutet förväxtforskning och kyllagring, , och . Institutet framhåller alt, om man tar potatisen somett exempel, kravet all valel skall ske då den första sorten presenteras ärorimligt. För della växlslags del framställs sorter för skilda ändamål, såsomfärskpolalis, höst- och vinterpotatis, fabrikspotatis för stärkelse- ochbränneriindustrin, råvara för industriell förädling för flingor, pulver,chips, pommes frites osv. Under allvarlig diskussion är dessutomframställandet av nya sorter för foder med hög pro-leinhalt. De sorter, somframställs för olika ändamål och av vilka vissa kommer alt bli specialsortermed begränsad omfattning i odlingen, måste bedömas från helt olika synpunktervid förädlarens ställningstagande till vilket avgiftssystem som skall väljas.Valet bör därför ske sorl för sort. Statensfrökontrollanstalt, statens råd för skogs- och jordbruksforskning. Skogs- ochlantbruksakademien samt framhåller alt Kungl. Maj:tbör kunna bevilja övergång från del ena systemet till det andra. RLF finner det rimligt atlväxtförädlaren genom ansökan hos Kungl. Maj:t eller med vissa tidsintervallerges möjlighet atl ändra ställningstagande beträffande de betydelsefullastelanlbruksväxterna. Del är svårt att finna bärande motiv till varförutredningen, som föreslagit möjlighet att välja system växtart för växtart,inte varit konsekvent och antingen till-låtit uppdelning sorl för sort ellerockså föreslagit atl valet skall gälla förädlarens hela produktion för vilkenregistrering är möjlig. och att växtförädlingsföretagen genom det föreslagna systemet kommer i envansklig valsituation. De ekonomiska konsekvenserna av de beslut som skallfattas kan i de enskilda fallen svårligen överblickas. Hovrätten framhålleratl utredningen synes räkna med atl förelagen i stor omfattning skall avståfrån växtförädlarrätt, vilket skulle innebära att det föreslagna systemet ifråga om de viktigaste växt- Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 63 arternainte kommer att tillämpas på den svenska marknaden. En sådan ordning, somenligt hovrätten i och för sig kan le sig märklig, skulle innebära altväxtförädlingen på den svenska marknaden inte tillförs de ökade ekonomiskaresurser som utredningen anser erforderliga. Hovrättens slutsats är att den avutredningen föreslagna lösningen att bidrag ur växtförädlingsfonden inte skallulgå så snart licensavgift uttas för en sort inom arten inte framstår som denmest ändamålsenliga. Förslagetalt förädlaren skall som villkor för medelstilldelning ur växt-förädlarfondenavstå från rätten alt ta ut licensavgifter för sorten ger enligt upphov till betänkligheter. Blirdet vanligt att växtförädlare gör sådana avslåenden, något som inte förefallerosannolikt, kommer den insatsstimulerande funktion, som den nya lagen omväxtförädlarrätt annars torde ha medfört, att väsentligt minskas. Föreningenvill erinra om att del omfattande samhällsstöd till olika kategorier avupphovsmän och uppfinnare som förekommer har formen av elt komplement tilldel privaträttsliga skyddet enligt upphovsrätts- och patentlagarna och inteavser alt ersätta detta. Valet mellan privaträttsligt skydd och avgiftssystemhar ingående diskuterats bl. a. i samband med införandel av skydd genom 1960års upphovsrällslag för upphovsrätten närslående rättigheter (skydd förutövande konstnärer, framslällare av fonogram samt radioförelag). De därvidgjorda övervägandena (se bl. a. SOU 1956: 25 s. 371) synes ha betydandeprincipiell bärkraft också på nu ifrågavarande område. Bakom utredningensförslag synes delvis ligga vissa farhågor för att ett fullt ul genomförtensamrätlssystem skulle ge växtförädlare möjlighet att ta ut för höga priser påsina produkter. Föreningen vill nämna alt farhågor av denna art sedan myckellänge stundom förts fram i den allmänna diskussionen kring patentskyddet. Däravföranledda regler om tvånglicens m. m. har emellertid enligt vad erfarenhetenvisar mycket sällan behövt aktualiseras i praktiken. Det synes inte finnasgrundad anledning alt anta all den i många hänseenden snävt avgränsadeväxtförädlarrätten skulle komma att föranleda erfarenheter av annat slag.Fastmer synes det troligt att införandel av ett växtförädlingsskydd i Sverigekominer all leda till ökade insatser och därmed stegrad konkurrens mellanolika in- och utländska förädlares sorter.