prop · FU0320 · 1971-12-31 00:00:00 — 130,131, 142, 148 och 186 §§ UL innehåller nu regler som delvis ersätts avbestämraelser i FfL och i övrigl får motsvarigheter genom de bestämmelser somhar tagits upp i 143 a, 161, 143 resp. 160 §§ i förslaget. Också 130, 131, 142,148 ochl86 §§ UL föreslås följaktligen bh upphävda. I167 § finns f. n. en bestämmelse som ålägger utmätningsman skyldighet altbetala ränta, om han innehåller medel som rätteligen skulle ha betalats ut.Denna bestämmelse fyller inle längre någon funktion. I enlighet med förslag avberedningen föreslår jag atl den upphävs. Somframgår av den allmänna motiveringen föreslås att institutet tvångsförvaltningav utmätt fast egendom inte skall behållas. Bestäramelserna omtvångsförvaltning finns i 7 kap. Enligt förslagel skall della kapitel 288 KungL Maj:ts proposition nr 1971 Det förhållandet att tvångsförvaltning inte längre skall kunna anordnasföranleder också ändringar på andra håll i UL. Åtskilligabestämraelser som finns i UL utgörs av instruktioner för myndigheterna.Dessa bestämmelser bör inle längre slå kvar i UL ulan, i den mån de fortfarandehar aktualitet, ges i administrativ ordning. Bestämmelserna i 57, 84, 85, 88och 168 §§ UL är i sin helhet av instruktionskaraktär och föreslås i enlighetmed det sagda bli upphävda. I övrigt finns bestämmelser av samraa slag iåtskilliga paragrafer i . I den mån paragrafer med sådana bestäraraelserberörs av ändringsförslagen i det följande, bör de föras över lilltillämpningsföreskrifter. Denya reglerna i FfL om försäljning av utmätt fast egendom medför att de reglerom fastighetsexekutionen som fortfarande skall stå kvar i UL måste ses över.Ändringar i UL påkallas också av den nya lag om exekutiv försäljning avluftfartyg m. ra. som föreslås i del följande. Ett införande av JB gör delvidare, som framgår av den allmänna motiveringen, nödvändigt att föra in rissanya bestämmelser i . Redaktionellt har i departementsförslaget ändringarna iUL i dessa a\'seenden utformats så att nya bestämmelser, till vilkamotsvarigheter nu finns i UL, har förts in som ändringar av de nuvarandebestämraelserna, medan helt nytillkomna bestämmelser tagits upp under nyaparagrafbeleckningar. I något fall har bestämmelser som redan finns i UL fållföras in under ny paragrafbeteckning. Detta har medfört alt i departementsförslaget39, 40, 48, 49, 51, 52, 56 a, 60 a, 62, 71, 74, 75, 77, 77 a, 78, 80, 82, 83,86, 88 c, 89, 91, 95, 139, 143, 144, 150, 151, 154, 156, 158161, 166, 181,184, 198, 199, 201, 209211, 213 och 218 §§ ändras. De paragrafer somtillkommer i deparlementsförslaget har betecknats som 82 a, 88 d, 91 a, 91 b,140 a och 143 a §§. Denredaktionella utformmingen som deparlementsförslaget sålunda har fått skiljersig i olika avseenden från beredningens förslag. I sakligt hänseendeföreligger skillnader som betingas av att departementsförslaget, i motsatstill beredningens förslag, innehåller regler om domstolsbesluts utraätningsverkan.I övrigt är förslagen innehållsmässigt i allt väsentligt överensstämmande. Departementschefen.Dom varigenom någon har ålagts betalningsskyldighet kan enligt 1 mom. iförevarande paragraf föranleda utmätning även om doraen inte har vunnit lagakraft. I så fall skall emellertid utmätningen gå åter, om gäldenären visar atlhan hos satt ned det utdömda beloppet och dessutom betalar vissakostnader. Har tvångsförvaltning enligt gällande lag komrait lill stånd, skallhan bl. a. betala förvaltningskostnaden, i den mån denna inte har kunnat tas utur fastighetens avkastning. Idet föregående har jag förordat atl bestämmelserna i om tvångsförvaltningskall upphävas. I enlighet härraed har den föreskrift i nämnda moment avparagrafen som syftar på tvångsförvaltning fått utgå. Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 289 Fast egendom som har utmätts enligt 39 § kan enligtnuvarande 3 raora. i förevarande paragraf sättas under tvångsförvaltning, ävenom doraen inle har vunnit laga kraft. Eftersom reglerna om tvångsförvaltningutmönstrats har bestämmelsen fått ulgå. Enligt UL skall pant eller borgen ställas i ett flertal fall. I dennaparagraf meddelas generella bestämmelser om den beskaffenhet som säkerheten dåskall ha. Därav framgår till en början att säkerhet som inte är godkänd avmotparten skall prövas av den myndighet hos rilken den ställs, dvs. avkronofogdemyndigheten, ÖE eller i risst fall . För prövningen avpant uppställer lagen inle några särskilda bestämmelser. Särskilda regler gesdäremot om borgen. Det torde inte fordras, att borgen nödvändigt skall tecknasav mer än en person, men om så sker skall borgensmännen svara solidariskt. Förvissa fall krävs proprieborgen, nämligen när säkerheten skall gälla tillförmån för menighet eller utländsk man och när den skall läranas avauktionsinropare i stället för handpenning enligt 95 eller 125 §.Borgensförbindelse får omhändertagas av den till vars säkerhet den gäller. Ifråga om pant kan myndigheten föreskriva, att den skall sältas i förvar hos vederhäftigman som ålar sig all vårda den. Lagberedningen.I beredningens förslag har 125 § UL upphävts och ersatts med en bestämmelse i34 § FfL (jfr 35 § i motsvarande departemenlsförslag) enligt vilken den som påexekutiv auktion inropar fastighet skall betala handpenning kontant om han inteställer säkerhet för beloppet. Som säkerhet kan därrid godkännas fordran somär förenad med panträtt i den inropade fastigheten, om den täcks avköpeskillingen och kan anses betryggande. Även rid exekutiv försäljning avfastighet sora enligt beredningens förslag sker under hand kan det bli aktuelltatt ställa säkerhet. Med hänsyn till dessa nya regler har 1 raom. av dennaparagraf i beredningens förslag jämkats. Lagrummet har i förslaget gjortstillämpligt inte bara när pant eller borgen fordras enligt UL utan även närsäkerhet i annat fall skall ställas i utsökningsmål. Liksomgällande rätt innebär beredningens förslag, att myndighets prövning avsäkerhet behövs endast om säkerheten inte har godkänts av den till vars förmånden har ställts. Prövningen får i princip ske fritt raed beaktande av atlsäkerheten skall rid behov kunna realiseras och därvid täcka den förpliktelsesom skall garanteras. Särskilda föreskrifter om säkerhetens beskaffenhetlämnas bara i fråga om borgen, vartill bl. a. bankgaranti får räknas. Förslagetmedför den nyheten, att proprieborgen alllid krävs för myndighetensgodkännande. Denna skärpning i förhållande till gällande rätt kan enligtberedningens mening inte orsaka nämnvärda olägenheter för dem som har atlställa säkerhet i utsökningsmål. Om två eller flera går i borgen, skall 10 1971.1 saml. Maj:ts proposition nr 1971 derasansvar som vara solidariskt för alt säkerheten skall kunna godtas avmyndigheten. Beredningen påpekar att det enligt 10 kap. 11 § HB gäller, altborgen som har tecknats av flera medför solidarisk ansvarighet, om förbehållinle har uppställts om delad ansvarighet. Vad48 § UL i sin nuvarande lydelse innehåller beträffande omhändertagande avborgensförbindelse och om befogenhet för myndigheten atl meddela föreskrift ompantförvaring har inle medtagits i beredningens förslag. Följden härav blir,alt myndigheten alltid själv skall ta hand om säkerheten och ombesörja dessförvaring. Härvid kan yppas vissa praktiska frågor om bl. a. vård av pant ochersättning för kostnader som rör pants vård och förvaring. Beredningenframhåller emellertid atl sådana spörsmål kan aktualiseras redan enligtgällande lag, och alt förslagel därför knappast kan antas ge upphov till någraprincipiellt nya komplikationer. Frågorna får enligt beredningen lösas medledning av gängse panlrältsliga regler. Om undantagsvis särskildförvaringskostnad skulle uppkomma, t. ex. om pant utgörs av ett skrymmandekonstverk eller annat sora på grund av sin storlek eller sill värde intelämpligen bör förvaras av myndigheten själv, kan den som ställer panten åläggasall svara för kostnaden enligt 198 eller 199 § i beredningens förslag. Eftermönster av 74 § expropriationslagen har 2 mom. av förevarande paragraf iberedningens förslag ändrats på det sättet alt förutom staten även koramun harfrilagits från skyldigheten alt ställa säkerhet. Med komraun avses i förstahand borgerlig primärkoraraun, dvs. landskoramun, och stad, raen ävenlandstingskomraun. Beredningenförordar alt del i tillämpningsföreskrifter anges vad slags säkerhet som fårgodtas i samband med exekutiv försäljning och att dessa bestäraraelser blirmyckel restriktiva. Endast bankgaranti, fullt betryggande pant eller likvärdigsäkerhet bör enligt beredningens mening godtas. Remissyttrandena.Hovrätten för övre konstaterar alt en regel som innebär att borgen,ora den tecknas av två eller flera, för att kunna godtas skall vara solidariskär enkel all tillärapa. Del förefaller emellertid hovrätten vara förtjänt allövervägas om en sådan regel är förenlig raed syftet att nå för parterna bästamöjliga resultat i ulsökningsförfarandel och om inle viss uppmjukning kundetillåtas. Borgensmännen borde enligt hovrätten kanske få rätt alt åtminstone iviss omfattning begränsa sitt åtagande till kvotdelar av aktuell säkerhet.Eftersom myndigheten skall pröva säkerheten, lorde en sådan anordning knappastinnebära någon olägenhet för den lill vars förmån säkerheten skall ställas utomi det avseendet all solidarisk borgen får anses lättare all utkräva. Förborgensmannen däremot skulle det innebära en fördel, eftersom han skullebefrias från att själv pröva raedbor-gensmännens möjligheter all fullgöraborgensåtagandet. Ianslulning till beredningens förslag att förutom staten även kommun skall varabefriad från att ställa säkerhet påpekar den nämnda hovrätten att KungLMaj:ts proposition nr 1971 291 detenligt 74 § expropriationslagen gäller alt också korainunalförbund åtnjuterraotsvarande befrielse. Det förefaller hovrätten angeläget att kravet på säkerheti skilda samraanhang överensstämmer. Hovrätten föreslår därför att ocksåkoramunalförbund befrias från skyldighet alt ställa säkerhet enligt UL.Advokatsamfundet sätter i fråga, om inte kretsen av subjekt som är befriadefrån att ställa säkerhet borde utridgas något. Del har enligt samfundetförekommit att bank såsom sökande i avhysningsärende har fått ställa borgenför den skada som kan vållas motparten. Liknande exempel finns också i andrafall, trots att bankgaranti i övrigt godtas som fullgod säkerhet. Samfundetföreslår därför alt det övervägs att ge myndigheten befogenhet att, närsärskilda skäl föreligger, efterge anspråk på pant eller borgen. Inle barabanker utan också försäkringsbolag, andra större förelag, stiftelser m. ra. harofta en sådan ekonomisk ställning alt pant eller borgen förefaller helt överflödig. Ideparleraentsförslaget har 1 mom. utformats i enlighet med beredningensförslag. Vad beredningen har anfört i anslutning lill de föreslagnabestämmelserna föranleder inle någon erinran från min sida. Den av hovrättenför övre under remissbehandlingen väckta frågan om borgensåtagandeanser jag böra övervägas ridare vid utformningen av UB. Jag delar den nämndahovrättens uppfattning atl, förutom staten och kommun, också kommunalförbundbör vara befriat från all ställa säkerhet. 2 mom. av paragrafen har idepartementsförslaget utformats i enlighet härmed. Advokatsamfundetsförslag att myndighet skall ges befogenhet att, när särskilda skäl föreligger,efterge kravet på säkerhet bör enligt min mening inte prövas i dellasammanhang. 1 det avseendet får jag hänvisa till vad jag har anfört ianslutning till 35 § i departementsförslaget till lag om exekutiv försäljningav fast egendom. Med anledning av vad samfundet har anfört vill jag påpeka attjag, liksom beredningen, anser alt bankgaranti i här aktuellt avseende fårräknas till borgen. 49och 51 §§ Gällande rätt. Enligt 40 § 1 mom. gäller att, om utmätning har skettpå grund av icke lagakraftvunnen dom varigenom betalningsskyldighet har ålagts,den utmätta egendomen inte utan gäidenärens samtycke får säljas förrän domenhar vunnit laga kraft. Bestämmelsen avser både fast och lös egendom, varridemellertid beträffande lös egendom görs visst undanlag. Enligt 49 § 1 mom. och51 § 1 mom. gäller emellertid särskilda bestämmelser beträffande ickelagakraftvunna tredskodomar och lagsökningsutslag varigenombetalningsskyldighet har blivit ålagd. Av 49 § 1 mom. i dess nuvarande lydelseframgår sålunda alt sådan tredskodom får verkställas som lagakraftvunnen,sårida domstol inte förordnar om inhibition. 292 KungL Maj:ts proposition nr 1971 ningi 51 § 1 raom. till bestämmelserna i 49 § 1 mom. gäller del som har sagtsbeträffande tredskodom också i fråga ora lagsökningsutslag. Om inhibitionsbeslulinte meddelas, hindrar alltså det förhållandet atl tredskodom ellerlagsökningsutslag inte har vunnit laga kraft ej att utmätning sker på grund avdomen eller utslaget och att den utmätta egendomen, vare sig den är fast ellerlös, säljs exekutivt. Utöverde nämnda bestämmelserna ges i 51 § 2 mom. en särskild föreskrift för fall dåintecknad fordran har fastställts till betalning ur fast egendom. På grund avsådan betalningsfastställelse, som innebär all egendom enligt 77 a § ansesulmätt, får försäljning inte ske förrän utslaget har vunnit laga kraft. Lagberedningen.Beredningen framhåller att verkställighet av icke lagakraftvunnen tredskodomenligt 49 § 1 mom. får fortgå ända t. o. ra. I fråga omfastigheter skiljer sig bestämmelsen på denna punkt från vad som gällerbeträffande verkställighet av lagsökningsutslag. Om verkställighet av sådanautslag gäller enligt 51 § 2 mom. alt, om intecknad fordran genom utslagetfastställts till. betalning ur fast egendom, försäljning inle får ske förränutslaget har vunnit laga kraft. Beträffande lagsökningsutslag som rör fastegendom har del sålunda inle ansetts lämpligt, alt försäljning äger rum innandet visar sig alt återvinning inte sökts eller, om detta skett, avgörandet iåtervinningsmålet vimnit laga kraft. Beredningen erinrar om att 40 § innehållerell oeftergivligt förbud alt ulan gäidenärens samtycke sälja fast egendom somutmätts på grund av vanlig icke lagakraftvunnen betalnings-dom. Vidverkställande av tredskodomar bör enligt beredningens mening gälla samma regelsom i fråga om lagsökningsutslag. Beredningen har därför i 49 § 1 mom. införtbeslämraelsen, atl fast egendom inte får säljas innan tredsko-donien har vunnitlaga kraft. Liksom i 40 § anges därvid uttryckligen, att fastigheten får säljasom ägaren samtycker därtill. I51 § 1 mom. i nuvarande lydelse hänrisas beträffande verkställighet avlagsökningsutslag till 49 § 1 mom. Också enligt beredningens förslag kan lagsökningsutslagvarigenom betalningsskyldighet har ålagts verkställas som lagakraftvunnen domulan hinder av alt återvinning har sökts, om inte beslut om inhibitionmeddelas. Beredningen har emellertid föreslagit en viss jämkning i förhållandetill vad som föreskrivs i syfte att markera alt regeln skall tillämpas inlebara när personhg betalningsskyldighet har ålagts genom lagsökningsutslag ulanäven när det undantagsvis genom sådant utslag endasl har blivit faslställl,att fordran skall på grund av inteckning utgå med förmånsrätt i viss egendom. Beredningenframhåller att också det av beredningen i 49 § 1 mom. upptagna förbudet altsälja fastighet innan tredskodom har vunnit laga kraft på grund av hänvisningeni 51 § 1 mom. blir tillämpligt vid verkställighet av lag sökningsutslag.Förslaget medför här en viss ändring i jämförelse med nuvarande regler.Försäljningsförbudet i 51 § 2 raom. gäller f. n. bara när inleck- KungLMaj:ts proposition nr 1971 293 nadfordran lagsökningsvägen har fastställts till betalning ur fast egendom, vilkenenligt 77 a § då är att anse som ulmätt. Enligt förslaget skall förbudet alltidgälla, när faslighet utmätts på grund av lagsökningsutslag och delta inte harvunnit laga kraft. Beredningen påpekar i det saramanhanget alt bestämmelsen i77 a § om utmätningsverkan saknar motsvarighet i beredningens förslag. Iövrigt föreslår beredningen den ändringen i 51 § all nuvarande bestämmelse i 2mom. om anordnande av tvångsförvaltning skall ulgå ur lagtexten. Departementschefen.Beredningens förslag till ändringar i 49 § 1 mom. och 51 § 1 mom, innebär atl,om fast egendom har utraätts på grund av icke lagakraftvunnen Iredskodoraeller ej lagakraflvunnel lagsökningsutslag, egendomen inle ulan ägarenssamtycke får säljas innan doraen eller utslaget har vunnit laga kraft. Genomförslaget koramer i del avseendet alt gälla samma ordning sora redan nu enligt40 § 1 mom. gäller för fall då fast egendora har lagils i mät på grund av ickelagakraftvunnen dom. Beredningsförslaget innebär därjämte att den särskildaföreskriften i 51 § 2 mora. om domstolsbeslut, som innefattarbetalningsfastställelse i fast egendom, upphävs. Beredningens förslag fårses mot bakgrunden av alt beredningen inle har velat tillägga domstols beslutvarigenom fordran fastställs lill betalning ur fast egendom någonutmätningsverkan. Som framgår av del föregående intar jag i det avseendet enannan ståndpunkt än beredningen. I deparleraentsförslaget har sålunda i 77 a §förts in bestäramelsen alt doraslols beslut, sora innebär atl fordran skallutgå med särskild förmånsrätt i fast egendom, skall ha den verkan att egendomenanses utmätt. Ävenom en sådan ordning sora den jag förordar införs, koramer del självfallet atli framliden förekomma alt fast egendom i vanlig ordning utmäts på grund av ickelagakraflvunnel domstolsbeslut, varigenom betalningsskyldighet har fastställts.I sådana fall bör, som beredningen föreslår, beträffande försäljningen avegendomen gälla samma regel, oavsett om beslutet meddelats i form av dom,tredskodom eller lagsökningsutslag. Äveni fall då domstols beslut enligt den av mig förordade ordningen innebär allfast egendora skall anses utmätt bör gälla att egendomen inle ulan ägarenssamtycke får säljas innan beslutet har vunnit laga kraft. På samraa sätt soraf. n. bör en särskild föreskrift härom ges i 51 § 2 mom. I deparlementsförslagethar sålunda, raed anknytning till den föreslagna lydelsen av 77 a §, i delnäranda momentet föreskrivits alt, om domstol har fastställt atl fordran skallulgå med särskild förmånsrätt i fast egendom, egendomen inte utan ägarenssamtycke får säljas innan beslutet har vunnit laga kraft. Föreskriften avsesgälla, oavsett om betalningsfastställelsen skett genom dom, tredskodom ellerlagsökningsutslag. Ideparlementsförslaget har, liksom i beredningens förslag, nuvarande bestämmelsei 51 § 2 mora. om anordnande av tvångsförvaltning fåll utgå. 294 KungL Maj:ts proposition nr 1971 I 2 rnom. av förevarande paragraf hänvisas beträffandefördelningen av raedel som flutit in under tvångsförvaltning av fastighet lill7 kap. Denna hänvisning har i enlighet med beredningens förslag fått utgå. Gällande regler om utmätningsmans lokala kompelens kan medföra, altutmätningsman i gäidenärens hemvist tar i mät fast egendom som ligger inomannat kronofogdedistrikl. Enligt 1 mom. i förevarande paragraf skall i så fallärendet överlämnas lill utmätningsmannen i det distrikt där egendomen ligger.Av 3 mom. i paragrafen framgår emellertid att den som har verkställtutmätningen först skall vidta vissa expedilionella åtgärder som hänger sammanmed utmätningen, bl. a. underrätta ÖE och inskrivningsmyndighet omutmätningen. Han bör också ta om hand de handlingar rörande fasligheten som kanfinnas tillgängliga hos gäldenären. Sedan målet överlämnats tiUutmätningsmannen där egendomen ligger skall denne vidta andra åtgärder somankommer på utmätningsman. Sådana uppgifter som beskrivning och värdering avfasligheten kommer därmed att årila honom. När han fullgjort sina åligganden,skall han enligt 99 § insända handlingarna lill den ÖE under vilken han lyder. Lagberedningen.Beredningen påpekar alt förslaget till lag om exekutiv försäljning av fastegendom medför vissa ändringar i den förberedande handläggning som i ärenden omutmätt fast egendom skall föregå faslighetens försäljning. Sedanutmätningsmannen har tagit egendomen i mät och ridlagit därav föranleddaomedelbara åtgärder, skall han överlämna ärendet till den ÖE som är behörig. 1administrativ ordning bör enligt beredningen ges föreskrift härom och omutmätningsmannens åligganden innan ärendet överlämnas. ÖE skall genast ta uppärendet lill behandling för de fortsatta förberedande åtgärder som ärpåkallade. Med denna ordning saknas det enligt beredningen anledning attbehålla regeln atl mål skall överlämnas lill utmätningsmannen i den ort därden utmätta fastighelen ligger. I3 mom. finns f. n. föreskrifter om vissa expedilionella åtgärder som utmätningsmanskall vidta. Liksom beträffande andra regler i UL som avser rent expedilionellaåtgärder, t. ex. de i 85 § vartill 56 a § nu hänvisar, förordar beredningenatt behövliga bestämmelser av ifrågavarande natur meddelas i administrativordning. Nämnda 3 mom. skall därför enligt beredningens förslag upphävas. Departementschefen.Departemenlsförslaget överensstämmer med beredningens förslag. KungLMaj:ts proposition nr 1971 295 Lagberedningen.Enligt 78 § i beredningens förslag skall utmätning av ägarhypotek i fastegendom ske på det sättet atl pantbrevet tas i förvar eller, om annan änfastighetsägaren innehar del, förbud meddelas innehavaren att utlämna det ulantillstånd av utmätningsmannen. Beredningen framhåller atl det när ägarhypotekskall utmätas, liksom vid annan utmätning, kan raöta hinder av olika slag. är belånat, kan det vara lämpligt all, innan beslut om utmätningmeddelas, inhämta upplysning hos borgenären huruvida det finns någotägarhypotek. I sådana situationer bör interimistiska åtgärder kunna konima ifråga. Med hänsyn härtill har beredningen korapletteral 1 mom. av förevarande paragrafmed en hänvisning till 78 §. 13 mom. föreskrivs f. n. all kostnad för interimistisk åtgärd som avses iparagrafen skall förskjutas av borgenären, om utmätningsmannen begär del. Dågenerella bestämmelser om förskott i utmälningsmål enligt beredningens förslagskall intas i 198 §, anser beredningen att momentet bör upphävas. Departementschefen.Liksom beredningen anser jag all 1 mom. av förevarande paragraf börkompletteras med en hänvisning lill de nya bestämmelser om utraätning avägarhypotek sora i enlighet raed beredningens förslag har tagits upp idepartementsförslaget. I departementsförslaget har dessa bestämmelser fått sinplats i en ny paragraf, betecknad 91 a §. Detta har föranlett atl hänvisningeni departementsförslaget ändrats till att avse 91 a §. Påförslag av beredningen har i 198 § tagits in generella bestämmelser om förskotti utmälningsmål. Detta bör, som beredningen framhåller, leda till att 3 mom. avförevarande paragraf upphävs. Lagberedningen.Denna paragraf behandlar den s. k. ulmätningsord-ningen. 1 1 inora. anges soraförsta punkt, all av utraälningsbara tillgångar i första hand bör tas i anspråkegendora som kan användas till borgenärens förnöjande med minsta kostnad,förlust och annan olägenhet för gäldenären. Vidare skall enligt andra punktenom möjligt tillgångar som hör samman inle skiljas. Dessa regler kompletteras i2 och 3 mom. av särbestämmelser angående utmätning av fast egendom, luftfartygoch intecknade reservdelar lill sådant fartyg. Omutmätning skall äga rum för fordran som är intecknad i fast egendom ellerluftfartyg eller reservdelar till sådant fartyg eller för fordran som ärförenad med luftpanträtt i luftfartyg, skall enligt första punkten i 2 mom. denav inteckningen eller luftpanträtten besvärade egendomen utraätas i förstahand, om inte borgenären hellre rill ta betalt ur annan egendom. Mot dennaregel har invänts, att borgenär, som inte har nöjt sig med att få intecknadfastighet dömd i mät enligt 77 a § utan skaffat sig en personlig exekutionstitelmot fastighetsägaren och begär utraätning hos denna, knappast rill alt denfasta egendomen tas i anspråk i första hand. 296 KungL Maj:ts proposition nr 1971 Vadsom anförts mot bestämmelsen har inte föranlett något ändringsförslag frånberedningens sida. Bestämmelsen i nuvarande 77 a § saknar motsvarighet iberedningens förslag och även inteckningsborgenär som anlitat lagsökning fårbegära utmätning för alt kunna angripa fastigheten.