prop · FU0352 · 1971-12-31 00:00:00 — Kungl.biblioteket och forskningsbiblioteksrådet understryker alt en tUl riksarkivetförlagd arkivarieutbildning även bör göras tillgänglig för bibUotekspersonal.Universitetskanslersämbetet förordar atl möjligheterna atl vinna tiUträde lUl arkivarieutbildningenbreddas enUgt reglerna för försöksverksamheten med vidgat tiUträde lUl högrestudier. För arkivassistenler bör enligt stadsarkivarien i inle vara ett absolut förkunskapskrav. TCOoch yrkesutbildningsberedningen understryker utredningens synpunkter påbehovet av fortbildning för arkivassislenlema. Enligt organisationen bör fördessa en väg öppnas för vidareutbildning till arkivarier. Viden eventuell begränsning av antalet studerande till kursen för arkivarier börenligt allmänna biblioteksförening företräde lämnas sökande somavlagt bibliolekarieexamen och förvärvat ämneskunskaper om minst 40 poäng ihistoria. stryker under behovet av regler förmeritvärdering och urval av sökande till kursen för arkivassistenler. 1968 årsutbildningsutredning, som i fråga om urvals- och antagningsförfarande hänvisar tUlkompetensutredningen, förutsätter att elt såvitt möjUgt genereUt och intealltför komplicerat antagningssystem kommer till användning också i arkivarieutbildningen. 4.4.3UtbUdningens organisation och dimensionering Deflesta remissinstanserna, bl. a. statskontoret och , godtar en förläggningtiU . och tUlstyrkeratt åläggs ansvaret för att utbildning på arkivområdet kommer tiUstånd i erforderUg omfattning. (med reservation av riksbibUotekarien ) avstyrker liksom Sverigesförenade studentkårer att blir huvudman för utbildningen ochföreslår att denna inordnas i utbild- ningenvid fUosofisk fakultet som en yrkesinriktad kurs. Dock anses det naturUgt atten arkivarieutbUdning i förläggs tUl . Statskontoretoch TCO anser att arkivkurserna bör anordnas i samverkan meUanuniversitetskanslersämbetet och på samma sätt som ämbetet samverkat beträffande den yrkesinriktadekursen i ämnet arbetsmarknadsteknik med personaladministration. utbildningsutredning bör man pröva fömtsättningarna för en lokaUseringav arkivarieutbildningen utanför . TCO,LO, och föreslår att utbUdningsrådetfår status av styrelse. I denna styrelse bör enligt TCO även ingårepresentanter för personalorganisationema. Utredningens förslag alt låtamajoriteten av avnämare få en b}ott rådgivande roU rörande utbUdningen skuUe, erdigtarkivförbundet tiUförsäk-ra en av avnämarna hela det avgörandeinflytandet. EnUgt Näringslivets arkivråd bör utbUdningsrådet ha som en av sinauppgifter att etablera ett organiserat samarbete med organisationer sombedriver utbildning och information inom arkivområdet. beräkning av det framtida behovet av arkivpersonal StäUer sig bl.a. tveksam. Styrelsen bedömer beräkningen som reaUstiskför de statUga arkivmyndigheternas vidkommande men därtiU lorde det finnas ettlångt störte behov av för arkiy-göromål utbUdad personal, framför aUt påassistentnivå, inom såväl den övriga offentiiga förvaltningen som det privata näringsUvet.Riksarkivet finner däremot utredningens slutsatser i fråga om antaletkursdeltagare och antalet kurser övertygande. Uppgifternaför bibliotek och arkiv har under senare lid ökat kraftigt i omfattning.Informations- och dokumentationsverksamheten har i dess moderna ulfornming påkort lid fåll stor betydelse. En snabb teknisk utveckling äger rum. Elt starktintresse för mål- och metodfrågor präglar vidare UtveckUngen på området. Genomutvecklingen på de angivna områdena och de därmed ökade kraven på personalenhar behovet av en effektivare och mer sammanhållen fackutbildning gjort sig gällandeallt starkare. Deninstitutionaliserade utbildning som f. n. förekommer omfattar främst utbildningav bibliotekarier och biblioteksassistenter vid folkbibliotek. I övriglbedrivs yrkesutbildningen inom områdena bibliotek och arkiv liksom utbildningeni information och dokumentation i huvud- saki form av regelbundet eller sporadiskt återkommande kortare kurser, i vissafall kombinerade med korrespondensstudier. Sådana kurser utgör komplement elleraltemativ lill yrkesutbildning genom inskolning på arbetsplatsen. Genom att deolika utbildningsformerna tillkommit för att täcka speciella behov är de direktinriktade på yrkesverksamhet inom avgränsade fält. Någon samordning mellanolika utbildningsformer förekommer inle. Mot bakgrund av bl. a. dessaförhållanden tUlkallades en utredning rörande utbildning avbibliotekspersonal med uppgift alt göra en samlad översyn över helautbildningsområdet. Utredningen har avgivit betänkandet (SOU1969: 37) Utbildning för bibliotek, arkiv och informalik. Mot bakgmnd av en analysav utvecklingstendenserna inom de här avsedda verksamhetsområdena och de kravman har anledning alt ställa upp föreslår utredningen elt utbildningssystem sominnefattar dels för vissa personalgrupper en allmän ämnesutbildning viduniversitet eUer motsvarande, dels yrkesutbildning för olika berördapersonalkategorier. Förslagen beträffande ämnesstudiema är närmast enprecisering av de krav som i vissa fall anses erforderliga för den följandeyrkesutbildningen. Utredningens huvudsakliga arbete har gäUl innehåll ochorganisation av den yrkesinriktade delen av utbildningen. För bibliotekariervid folkbibliotek, gymnasiebibUolek och forskningsbibliotek föreslårutredningen all en i princip sammanhållen tvåårig yrkesutbildning skallanordnas vid en frislående bibliotekshögskola. Under det första läsåret ärutbildningen enligt förslagel gemensam för samtliga studerande, medan enuppdelning sker fr. o. m. andra året på en Unje för forskningsbibliotekarieroch en linje för folkbibliolekarier. De blivande gymnasiebibliotekariernaskall under tredje terminen följa imdervisningen på folkbibliotekarielinjen ochunder sista terminen undervisas på särskild linje, anser utredningen. Vid bibliotekshögskolanskall enligt förslaget även anordnas särskild utbildning av bibliotekarier vidgmndskolebibliotek, av biblioteksassistenter vid forskningsbibliotek och avdeltidsanställda bibliotekarier vid folk- och förbandsbibliolek. För folkbibliotekenskvalificerade kontorspersonal, s.k. K 1-personal, föreslås alt utbildninganordnas inom yrkesskolan, medan utbildningen av forskningsbibliotekensbiträdes- och expeditionspersonal enligt utredningen bör ske internt vid störreforskningsbibliotek. För arkivpersonalen föreslår utredningen särskilda kurserunder riksarkivels huvudmannaskap. UtbUdning inom området information ochdokumentation, av utredningen kallat informatik, föreslås komma att anordnas iförsta hand vid den för tekniska högskolan och i . EnUgt min mening harutredningen lagt fram värdefulla förslag till lösningar av utbUdningsfrågornainom del här aktuella området. Remissbehandlingen har visat all ulredningsförslagenefler viss överarbet- ningkan läggas till grund för en reform. Statsmakterna bör nu fatta beslut omriktlinjerna för en sådan reform. Jag kommer i det följande atl föra framförslag härom och om inrättande av en bibliotekshögskola den 1 juU 1972. Utredningen föreslår attutbildningen inom vart och ell av de tre verksamhetsområdena bibliotek, arkivoch informalik organiseras separat. En viss samordning meUan utbildningen avbibliotekarier och utbildningen i informatik är dock avsedd genom atl enligtförslaget möjlighet skall öppnas att under del andra utbildningsåret vidbibliotekshögskolan bedriva studier i informalik. Bland remissinstanserna äruppfattningarna delade i fråga om graden av samordning. Några anser alt engemensam utbildning inom alla tre områdena åtminstone lill den delutbildningen ligger på eftergymnasial nivå vore mest ändamålsenlig. Andraförordar en i förhållande lill utredningens förslag längre gående samordningmellan enbart bibliotekarieutbUdning och utbUdning i informalik, medan vissaremissinstanser direkt stöder utredningens förslag. I likhet med utredningenförordar jag att man i del fortsatta planeringsarbetet utgår från attutbildningen av personal för bibliotek, arkiv och informatik tiUs vidareorganiseras var för sig. De behov av samordning som föreligger mellan framförallt utbildningen på informations- och dokumentalionsområdel och bibliotekarieulbildningenbör tillgodoses bl. a. inom ramen för sistnämnda utbildning. I det följande behandlarjag de olika utbildningsgrenarna var för sig. TUlgmnd för utredningens förslag om utbildningen för bibliotekarier liggeruppfattningen att den nu pågående utvecklingen innebär all skillnaderna mellande olika bibUotekslyperna minskar och alt kraven på en gemensam bas avyrkeskunnande hos personalen därför blir allt större. Utredningens uppfattningmotsägs inle av remissinstanserna, även om ålskilUga anser att utredningen harunderskattat de faktiska skiUnaderna nu och mellan olika bibUotekstyper. Flera remissinstanseranser sålunda all utredningen borde ha starkare betonat de uppgifter som kommeratl vila på biblioteken på grund av det ökade intresset för vuxenutbildning ochsamhällets ökade satsning på kulturell verksamhet. Även barn- ochungdomsverksamhetens betydelse framhåUs. Från främst forskningsbibUotekshåUhävdas att utredningen i aUtför liten utsträckning tagit hänsyn till skillnademamellan å ena sidan forsknings- och företagsbiblioleken och å andra sidan folk-och skolbiblioteken. Andra remissinstanser betonar i motsats härtill viklen avalt utbildningen ges en relativt allmän inriktning för att de utbildadesplacering på den framlida arbetsmarknaden skall underlättas. Enligtmin menmg bör man vid utformningen av bibliotekarieulbildningen la stor hänsyntill de utvecklingstendenser på biblioteksområdet som kan urskiljas. Sålundabör man betona sådana områden av biblioteksarbetet som är en följd avsamhällets ökade satsning på vuxenutbildning och av den ökade benägenheten atlaktivera de kommunala biblioteken och ge dem en allmän servicefunktion ävenför informations-och kulturaktiviteter utanför bibliotekens traditionellaverksamhetsområde. Den ökade vikt som från samhällets sida under senare tidhar lagts på frilidsmiljön för barn och ungdom påverkar också bibliotekens uppgifteroch därmed utbildningen på området. En betydande del av utvecklingsarbetet påbiblioteksområdet gäller möjligheterna all utnyttja ADB-tekniken såväl iinformations- och dokumenlalionssam-manhang som i samband med bibliotekensinterna verksamhet. Därför bör ADB-teknik med aktuella tillämpningar ingå iutbildningen. Ävenom det är möjUgt atl urskilja vissa utvecklingstendenser inom biblioteksområdet,är det svårt att ha en mer konkret uppfattning om de framtida förhållandena. Destuderande bör därför få en bred gemensam bas av kunskaper. Utbildningen börvara utformad så, alt de ulbUda-des möjligheter lill rörlighet inombiblioteksområdet som helhet främjas liksom deras förmåga alt möta en snabbiföränderlig teknik och all klara av nya arbetsuppgifter. Jag förordar därförall bibliotekarieutbUdningens innehåll ges relativt stor bredd med en iförhållande liU utredningsförslaget mindre långtgående specialisering motolika biblioleksuppgifter. DensärskUda utbildning av bibliotekarier för gmndskolan som utredningen föreslår,skulle omfatta en termin och rikta sig liU personer med lärarbehörighel.Utredningsförslaget har kritiserats av flera remissinstanser. Det anses avpedagogiska och organisatoriska skäl vara olämpligt med olika slag avutbildning för verksamhet vid resp. gmndskolebibliotek och gymnasiebibliolek.Vidare framhålls i remissvaren atl ställning ännu inte tagits lillorganisationen av skolans läromedelshanlering. Beslut om utbildningen för olikapersonalgrupper på läromedelsområdet anses därför böra anslå. Mol den angivnabakgrunden anser jag del inte lämpligt alt nu överväga någon särskildutbildning av grundskolebibliolekarier av del slag som utredningen föreslagit. Jagövergår nu till att behandla bibliotekarieutbildningens allmänna struktur.Utredningen delar upp utbildningen på två stadier. Del första stadiet beslår avteoretisk utbildning. Denna kan utgöras av antingen universitetsstudier,motsvarande 80 poäng vid fUosofisk fakultet, fullständig gmndexamen med normalstudietid vid annan fakultet eUer annan i fråga om innehåll ochomfattning motsvarande utbildning. Det andra stadiet av utbildningen utgörs avden egentliga yrkesinriktade bibliotekarieulbildningen. Fråganom den allmänna uppläggningen av studierna har tilldragit sigstort intresse bland remissinstanserna. Vid sidan av dem som i huvudsakgodtagit atl det i bibliotekarieulbildningen skall ingå en tvåårig eftergymnasialutbildning som föregår den egentliga yrkesutbildningen finns i huvudsak två åsiklsgrupper.Enligt den ena, som företräds av remissinstanser med anknytning lUl främstforskningsbiblioteken, utgör en teoretisk utbildning om 80 poäng en otillräckligförberedelse för verksamhet vid forskningsbibliotek. I flera fall föreslås atldel första stadiet skall omfatta utbildning motsvarande fullständiggrundexamen eller att den egentUga bibliotekarieutbildningen skall förkortasför att det skaU bli möjligt för personer med forskningserfarenhet atl gåigenom utbildningen inom en rimlig lidsram. Enannan gmpp remissinstanser avvisar utredningens förslag alt en teoretiskutbildning av viss omfattning obligatoriskt skall ingå i bibliotekarieulbUdningen.1 della sammanhang framhåller man all del visserligen för mångaarbetsuppgifter inom biblioteksväsendet behövs kunskaper utöver dem som denegentliga bibliotekarieulbildningen kan ge men alt kraven på specialkunskapervarierar i både omfattning och inriktning beroende på arbetsuppgifternaskaraktär och alt sådana kunskapskrav därför inle bör ställas upp. Utredningenkritiseras vidare för all den inle har utformat något förslag liU systematiskutbildningsgång för atl göra del möjligt för bl. a. bibliotekspersonal ulanomfattande gmndutbildning att skaffa sig kvalificerad bibliotekarieutbildning.Krav på universitetsutbildning före den egentliga bibliotekarieutbildningenskulle ytterligare minska fortbild-ningsmöjligheleraa för denna gmpp. Någraremissinstanser anser all UtbUdningen bör kunna bygga direkt på gymnasieskolan,medan andra föreslår alt möjligheter skaU öppnas för sökande med begränsadgrundläggande UtbUdning men med god yrkeserfarenhet all antas lill bibliotekarieulbildningen. Ilikhet med flertalet remissinstanser finner jag alt skälen för att lägga upputbildningen så, atl den för alla studerande inleds med en teoretiskutbildning av viss omfattning och avslutas med den egentliga bibliotekarieulbildningeninte är tillräckUgt starka. Bedömningen av vilka komponenter som bör ingå i bibliotekarieutbUdningensförsta stadium bör enligt min mening i släUet ske enbart med hänsyn lill dekrav på arbetsinsatser som ställs på olika befattningar inom biblioteksområdet.Denna utgångspunkt leder fram till krav på elt betydligt mera flexibelt utbUdningssystemän vad utredningen tänkt sig. Förvissa arbetsuppgifter, särskilt vid forskningsbibliotek, kan man räkna med altkraven på eftergymnasial utbildning utöver den egentiiga bibliotekarieulbildningeni många fall måste ställas högre än vad utredningen gjort. Många uppgifterinom just forskningsbiblioteken är av sådan art alt bibliotekarien behöver haegen forskningserfarenhet. Inom många delar av biblioteksområdet är del emeUertidfördelaktigt om de yrkesverksammahar varierande studie- och erfarenhetsbakgrund. Dessa synpunkter bör enligt minmening leda till att intagningen anordnas på sådant sätt alt man får en i rimUggrad varierande sammansättning av de studerande med hänsyn tillyrkeserfarenheter och karaktären av föregående utbildning. Hur delta skallförverkligas genom en lämplig utformning av intagningen till den yrkesinriktadedelen av utbUdningen behöver övervägas ytterligare. Därvid bör man beakta de stäUningstagandensom kan komma alt föranledas av kompelensutredningens förslag i betänkandet (SOU1970: 21) Vägar liU högre utbildning, vUkel f. n. bereds inomutbildningsdepartementet. Molbakgrund av dessa allmänna bedönmingar förordar jag atl en yrkesinriktadutbildning för bibUotekarier vid folkbibliotek, forsknings-bibUolek och skolbibUotekanordnas med början /73. I överensstämmelse med utredningensförslag bör utbildningen vara tvåårig. Som jag anfört i det föregående bör utbUdningenvara mindre specialiserad för olika kategorier av bibliotekarier än vadutredningen föreslagit. Sålunda bör utbUdningen varahelt sammanhållen. Under andra årel bör en begränsad speciaUsering ske. Vidanmälan för Kungl. Maj:l av förslag rörande utbildningens organisation vidfilosofisk fakultet (prop. 1969: 4 s. 66) framhöll föredraganden alt defilosofiska fakulteterna i likhet med övriga eftergymnasiala utbildningsanstalterprimärt bör ha lill uppgift all förbereda för framlida insatser i yrkeslivet.Delta mål kan uppfyllas på olika sätt, bl. a. genom ökning av inslaget av yrkesförberedandemoment i befintliga studiekurser eller genom införande av nya studiekurser medhuvudsakligen yrkesförberedande innehåll. Vissaremissinstanser har ansett all vad jag här kallat den egentliga bibliolekarieulbildrungenbör infogas som en sådan ny studiekurs vid universitet. Jag är inle beredd attnu förorda en dylik konstmktion. Det är emeUertid enligt min mening viktigt vid planeringen av eftergymnasial yrkesutbildning låter sig vägledas av enhelhetssyn på det eftergymnasiala utbildningssystemet. Därför avser jag all iannat sammanhang föreslå Kungl. Maj:l all den egentliga bibliotekarieulbUdningenskall få tillgodoräknas som 80 poäng i filosofie kandidatexamen. Genom minaförslag om utbildningsgång får de studerande vid universiteten tillgång tillytterligare ell yrkesinriktat utbildningsalternativ. Frågan om delorganisatoriska sambandet mellan bibliotekarieutbildningen och deneftergymnasiala utbildningen i övrigl återkommer jag lill i det följande. Såsomjag förut berört är frågan om gmnderna för antagning tUl bibliotekarieulbUdningenav central betydelse för förverkligandet av de nya principerna för utbUdningen.Frågan behöver överviigas ytterligare, men med hänsyn tUl den stora betydelse som behörighets- och an- tagningsfrågorhar för dem som bedriver eUer ämnar börja utbildning med sikte på framtidaverksamhet inom bibliotek vill jag här något beröra det fortsalla arbetet meddessa frågor. JagviU först betona, att de överväganden jag i fortsättningen redogör för endaslavser tillträde lill utbildningen. Kompetenskraven vid anställning avbibliotekspersonal bör vara beroende av de arbetsuppgifter som finns inom varjesärskilt arbetsområde. Såvitt avser statlig verksamhet fastställs kompelensföreskriflernaav Kungl. Maj:l eUer myndighet som Kungl. Enligtmin mening bör t. v. de formella behörighetskraven för tillträde till denegentliga bibliotekarieulbildningen motsvara vad som gäUer för allmänbehörighet för tillträde till universiteten. Med hänsyn till vad jag anfört ombehovet av bibliotekarier med varierande studie-och erfarenhelsbakgmnd finnerjag del befogat att man vid antagningen låter studerande, som utöver den behörighetsgivandeutbUdningen har ytterligare meritering i form av yrkesverksamhet ellerteoretiska studier eUer bådadera, tillgodoräkna sig denna meritering i vissutsträckning. An-lagningssystemet måste mot denna bakgrund sannolikt innefattanågon form av kvotering. Det är angelägel alt den uppläggning jag skisserat inleleder lill en teoretisk övermerilering och därav följande långa studietiderföre den egentliga bibliolekarieulbildningen. Normalt bör därför teoretiskastudier utöver 80 poäng inle tiUmälas meritvärde. Genomalt utbildningen utformas enligt de principer jag här har angett ökarmöjligheterna för bibliotekspersonal med mindre omfattande teoretiskförutbildning all vinna inträde lill den egentUga bibliolekarieulbildningen. Idet fortsatta planeringsarbetet bör man överväga vilka ytterligare åtgärder sommåste vidtas för all behovet av vidareutbildning för denna gmpp skall tiUgodoses. Utredningensförslag alt den egentliga bibliolekarieulbildningen skall organiseras inom ensärskild högskola, ställd direkt under Kungl. Maj:t har fåll ett blandatmottagande hos remissinstanserna. Huvuddelen av remissinstanserna anser altutbildningen bör underställas universilelskanslersämbetet. I fleraremissyttranden understryks vidare all man i avvaktan på en övergripande omorganisationav det högre utbildningsväsendet inte bör inrätta nya självständigautbildningsenheter av del slag som utrednmgen föreslagit. Flera remissinstanserförordar alt biblioteksulbildningen ges formen av särskilt ämnesområde iutbildningen vid filosofisk fakultet eller all utbildningen organiseras i formav en yrkesinriktad studiekurs. Andra remissinstanser pekar på svårigheternaatt lägga in utbildningen i universitetsorganisationen och förordar i SläUetatt ett särskilt universitetsanknutet institut inrättas. Deallmänna grunderna för utbildningens utformning som jag redovisat i detföregående, innebärande bl. a. alt den egentliga bibliotekarieul- bildningenbör få tillgodoräknas som 80 poäng i filosofie kandidatexamen, leder lUl attutbildningen bör bedrivas i nära samverkan med universiteten. Utbildningensdefinitiva organisatoriska anknytning bör vara beroende av den övergripandelösning av del högre utbildningsväsendets organisationsfrågor som kan byggas påförslag av utbUdningsutredning. Verksamheten bör t. v. stäUas under universitetskanslersämbetetsinseende. I dagens läge finner jag del mest ändamålsenligt att en särskildutbildningsenhet, , inrättas. Utredningenföreslår all får en utbildningskapacitet motsvarande en åriigintagning av 100 studerande på linjen för forskningsbibliolekarier, 240studerande på linjen för folkbibliolekarier och gymnasiebibliotekarier saml 240studerande på den särskilda linjen för gmndskolebibliotekarier. Liksom mångaremissinstanser finner jag all de beräkningar som ligger lill grund förutredningens förslag är osäkra. Med hänsyn till den mångfald faktorer sompåverkar personalbehovet inom biblioteksområdet är del enligt min meningmycket vanskligt alt grunda etl ställningslagande i dimensioneringsfrågan på arbels-marknadsprognoserav det slag som legat liU grund för utredningens bedömning. Härtill kommer attvad jag förordai i det föregående innebär att utbildningen får en i förhållandetill utredningsförslaget mindre specialiserad karaktär och därigenom bliranvändbar inom en vidare sektor. Behovet av bibliotekarier inom ärsom framgår av del föregående beroende av hur man löser läromedelsfrågorna påområdet. Motdenna bakgrund anser jag all t. v. bör dimensioneras fören årlig intagning av 360 studerande. När erfarenhet av utbildningen vunnits,bör man överväga om utbildningskapaciteten skall ökas. Utredningenföreslår alt förläggs tiU Storslockholmsområdet. Vissaremissinstanser tillstyrker förslagel, medan andra av främst lokaliseringspoliliskaskäl önskar en förläggning utanför nämnda område. Fråganom lokalisering av viss statlig verksamhet som ell medel i regionpolitiken harbehandlats av chefen för i prop. 1971: 29. För en närmarebelysning av vilka faktorer som bör beaktas vid lokaliseringen av statligverksamhet hänvisar jag lill nämnda proposilion. Av regionpolitiska skälförordar jag att förläggs lill . Möjligheterna allbedriva biblioteksutbildning i är goda. I kommunen finns bl. a.länsbibliotek för , vilket kommer atl senare inrymmas i etlplanerat kulturhus. Genom närheten till öppnas vidare möjlighet allför bibliotekarieulbildningen utnyttja biblioteksresurserna där. Också samverkanmed universitets- och högskoleutbildning kan lätt etableras. kommun harförklarat sig villig all ställa lokaler till förfogande för högskolan.Vid den fortsatta planermgen av högskolan bör vidare beaktas de särskildabehov som föranleds av en lokalisering till . Utbildningenvid bör kunna starta /73. Statsmakterna bör nubesluta alt inrätta den 1 juU 1972. Jag ämnar i annatsammanhang föreslå Kungl. Maj:t atl verksamheten vid biblioleksskolai skall upphöra .