prop · FU0340 · 1971-12-31 00:00:00 — Dennaparagraf, som motsvarar 11 § i utredningens förslag, innehåller regler omhandläggning av ansökning efter del alt sökanden avgetl yttrande med anledningav föreläggande (jfr 16 § PalL och 15 § ML). Iparagrafen föreskrivs, att ansökningen skall avslås, om hinder för bifall tillden föreligger även efter det yttrande avgetts, dock endast under förutsättningatt sökanden haft tiUfälle all yttra sig över hindret och att anledning inteförekommer att ge sökanden nytt föreläggande. Har sökanden yttrat sigöver föreläggandet men finner växtsortnämnden, att något av de påtaladehindren mol bifall till ansökningen alltjämt föreligger, skall anmärkningennormalt avslås. Avslagsbeslulet skall vara motiverat. Beslutet kan vara grundatantingen på formella brister i ansökningen eller på materiella skäl.Avslagsbeslut skall meddelas också när sökanden visserligen har vidtagit åtgärdför att avhjälpa en brist men åtgärden är otillräckUg och bristen följaktligenhelt eller delvis kvarstår. önskvärt är att endast eltföreläggande meddelas under den prövning av ansökningen som föregår prövningenav sortmaterialet. Uppenbaras emellertid en annan brist i ansökningen än densom föranlett det första föreläggandel, måste nytt föreläggande meddelas. Maj:ts proposition nr 1971 geninle grundas på hinder över vilket sökanden inte haft tillfälle atl yttra sig. Motbeslut av växtsortnämnden alt avslå ansökan får sökanden enligt 18 §deparlementsförslaget föra talan genom besvär. Att märka är alt sådana bristeri ansökningen som avser exempelvis ombudslvångel eller inbetalning av avgifterkan avhjälpas i besvärsinstansen. Paragrafen,som motsvarar 12 § i utredningens förslag, reglerar förfaran-del om någonpåslår bättre rätt lill växtsort (jfr 17 § PatL och 16 § ML). Iförsta stycket av paragrafen föreskrivs alt växtsortnämnden, om någon införnämnden påstår all han äger bättre rätt till växlsorten än sökanden och omsaken är tveksam, kan förelägga honom att väcka talan vid domstol inom visstid vid påföljd alt hans påstående annars lämnas utan avseende vid denfortsalla prövningen av ansökningen. Enligt andra stycket kan växlsortnämnden,om tvist om bättre rätt lill sorten är anhängig vid domstol, förklararegislreringsansökningen vilande i avbidan på atl målet slutUgt avgörs. Densom påstår sig ha bättre rätt än sökanden lill en växtsort gör exempelvis.gällandeall han själv är förädlare av sorten och atl sökanden kommit över sorlen genommissbruk av' elt förtroende. En annan anledning till tvist om rätten till enväxtsorl kan vara att del råder delade meningar mellan förädlaren och detföretag i vilket han är anställd om vem som enligt avtal dem emellan ärinnehavare av sorten. Tänkbart är också alt sökandens rätt kan vara beroende aven civilrällslig tvist, t. ex. om arv Sådana tvister kan inte annat än i klartstyrkta fall lösas av växlsortnämnden utan måste, om inle uppgörelse ellerskiljedom träffas, avgöras av domstol. Även ett påslående av någon alt hanjämte sökanden är förädlare av sorlen och alltså berättigad all varainedsökande kan ge upphov lill en tvist av motsvarande karaktär, önskemålet attkunna få sådana tvister lösta redan på ansök-ningsstadiel har föranlettbestämmelsen. Anmärkaskan atl rätten atl söka registrering av växtsorl inte kan vara föremål förgodtrosförvärv. Om två företag oberoende av varandra genom förädling framställtsamma sort har inget av dem bättre rätt än del andra till sorten. Det förelagsom först söker växtförädlarrätt får därmed företräde framför del andra. Omden som förelagts att väcka talan inle gör della inom förelagd tid lämnaspåståendet om bättre rätt utan avseende vid den fortsatta prövningen avansökningen. Erinran härom bör göras i föreläggandet. Påslåendeom bättre rält kan göras när som helst intill dess registrerings-ärendetavgjorts. Om praktiska prov med material av sorlen skall göras, vilket normaltär förhållandet, torde sådana prov inle böra uppskjutas i avbidan på utgångenav tvisten om bättre rält till sorlen. Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 117 ärju i regel tidsödande och del ligger i båda parternas intresse att få demutförda utan tidsförskjutning. Paragrafen,som motsvarar 13 § i utredningens förslag, innehåller en bestämmelse omöverföring på annan av ansökan om växtförädlarrätt (jfr 18 § PatL och 17 § ML). Densom visar sig ha bättre rätt lill en växlsort än sökanden har i regel intresseav alt få sorten skyddad för sig. Om han skulle behöva göra ny ansökan omskydd för sorten, utgör visserligen den förra ansökningen i och för sig intehinder mot den senare, eftersom bara marknadsföring av sorten hindrarregistrering (3 § Iredje stycket departementsförslaget). Men då den nyaansökningen prövas skulle andra sorter som publicerats efter denförra ansökningen och för ingivandel av den nya ansökningenkunna anföras som registreringshinder. Även marknadsföring av den"sökande" sorten efter den första ansökningen skulle kunna åbero-liasgentemot den nya ansökningen. Det skulle därför inte vara tillfredsställandeatt hänvisa den som visar sig ha bättre rätt till sorten lill atl göra en nyansökan om skydd. Av dessa skäl bör den som visar sig ha bättre rätt till enväxtsorl än den som sökl registrering för sorten kunna få ansökningen överfördpå sig. Ienlighet härmed föreskrivs i första styckel av förevarande paragraf attväxtsortnämnden, om någon inför nämnden visai* att han äger bättre rält tillväxtsorten än sökanden, på yrkande skall överföra ansökningen på denne. Den somfåll ansökan överförd på sig skall erlägga ny ansökningsavgift. Yrkandeom överföring kan framställas när som helst under handläggningen avregislreringsansökningen. Förutsättning för överföring är, förutom yrkandedärom, alt den som begär överföring styrker sin rätt. Bevisning kan förasdirekt inför växtsortnämnden eller, om hänvisning till domstol skett enligt 13§, genom företeende av lagakraftvunnen dom. Ny ansökningsavgift skallerläggas av den som fått ansökningen överförd på sig. I tillämpningskungörelsentorde emellertid komma all ges föreskrifter om elt förenklat förfarande förklara fall av succession. Successor kommer i dessa fall att antecknas somsökande i den ursprungliga sökandens ställe utan att behöva betala nyansökningsavgif t. Motsvarande regler gäller på patent- och mönslerområdena, 8§ patentkungörelsen (1967: 838) resp. 7 § mönsterskyddskungörelsen (1970: 486). Maj:ts proposition nr 1971 Behandlingenav ansökningen om registrering torde i båda parters intresse böra fortsättamedan ett yrkande om Överföring prövas. För att undvika rättsförlust för denslutligen berättigade stadgas emellertid i andra stycket alt ansökningen intefår avskrivas, avslås eller bifallas förrän yrkandet om överföring slutligtprövats. För att förbudet skall bli tillämpligt bör yrkande om överföringlämpligen framställas redan i samband med att på- ståendet om bättre rätt görs. Paragrafenmotsvarar 14 § första stycket första punkten och andra styckel i utredningensförslag och innehåller bestämmelser om kungörande av ansökan och om invändning(jfr 19 och 21 §§ PatL samt 18 § ML). Enligtförsta stycket skall växtsortnämnden, om ansökningshandlingarna är fullständigaoch hinder inte föreligger mot registrering, kungöra ansökningen för attbereda allmänheten tillfälle att inkomma med invändning mot denna. Förutsättningför kungörande är alt nämnden vid sin dittUlsvarande granskning inte funnitnågot hinder mot registrering. Vid tiden för kungörandet bör nämnden normaltha slutfört de undersökningar beträffande både sorten och sortbenämningen som idåvarande läge gått all göra. Invändningsförfarandet tjänar främst lill attkomplettera nämndens officialgranskning. Närmarebestämmelser om vad kungörelsen skall innehålla kommer atl meddelas itillämpningsföreskrifterna. I kungörelsen bör undantagslöst las in uppgifter omdet växtsläkte eller den växtart sorlen tillhör, den föreslagnasortbenämningen, sökandens och förädlarens namn samt dagen för ansökningen ocheventuell begäran om prioritet. Kungörelsen torde böra införas i en särskildav växtsortnämnden utgiven publikation. Härföreskrivs att invändning skall göras skriftligen inom tid som växtsortnämndenbestämmer. Omständigheterna i varje särskilt fall torde få avgöra hur långfrist som bör ges. Beaktas bör att regislreringsförfarandel skall kunnaavslutas så snart de i 16 § föreskrivna proven slutförts och frågan omsortbenämning lösts. Enligt18 § deparlementsförslaget har den som gjorl invändning besvärs-rätt mol beslutsom gått honom emot. En förutsättning härför är att fråga är om invändning iteknisk mening, dvs. en anmärkning som inkommit inom invändningsliden.Anmärkningar som framställts före eller efter invänd- Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 119 ningstidenär inte invändningar i lagens mening och den som gjort en sådan anmärkning kanalltså inle få besvärsrätt. Det oaktat kan anmärkningen beaktas avväxlsortnämnden, eftersom denna har officialprövning i fråga om allaregislreringshinder som kommer till dess kännedom. För all en sådan anmärkningskall kunna föranleda avslagsbeslut måste dock, enligt 12 § departemenlsförslaget,sökanden ha haft tillfälle att yttra sig över densamma. Paragrafen,som motsvarar 14 § första styckel andra och tredje punkterna i utredningensförslag, ger bestämmelser om de prov med en växlsorl som behövs för att delskall kunna fastställas att sorten fyller kraven för registrering. Iförsta punkten av paragrafen föreskrivs att växtsortnämnden skall föranstaltaom prov med material av sorlen, om inte delta av särskilda skäl anses onödigt. Provenär alltså i princip obligatoriska men kan underlåtas, om nämnden av särskildaskäl finner alt de kan undvaras. Med proven avses atl fastställa sortenssärskillnadsförmåga, homogenitet och stabilitet. Det torde få ankomma påstatens centrala frökontrollanstalt att företa proven. Dessa bör ulföras somlaboratorieprov provodling i växthus eller på friland m. m. Beträffande könligtförökade sorter lorde provningen i allmänhet böra omfatta två, undantagsvis tregenerationer. I fråga om vegetativt förökade sorter kan provningen komma attbegränsas till en fullständig vegetativ cykel. Detär inte nödvändigt alt avvakta att prövningen i övrigt avslutals innan provenpåbörjas. Enligtandra punkten skall för proven erläggas en särskild avgift. Storleken avavgifter för prov fastställs enligt 49 § departementsförslaget av Kungl. Maj :myndighet som Kungl. Maj :t bestämmer. Avgifterna för prov torde konimaatt differentieras allt efter arten och omfattningen av de undersökningar sombehövs i skilda typfall. I princip skall sökanden helt bestrida kostnaden förproven. Beslutanderätten i fråga om provavgifterna lorde komma att delegerastill lantbruksstyrelsen. Iparagrafen, som överensstämmer med 15 § i utredningens förslag, gesbestämmelser om den fortsatta behandlingen av registreringsansökningen sedanliden för invändning gått ut och de praktiska proven slutförts (jfr 23 § PalLoch 20 § ML). Härföreskrivs att växtsortnämnden skall ta upp ansökningen till fortsatt prövningsedan tid för framställning av invändning gått ut och prov Maj:ts proposition nr 1971 medmaterial av växlsorten slutförts. Vid den fortsatta prövningen skall 11 14 §§tillämpas. Ansökningenskungörande förutsätter att växtsortnämnden vid sin granskning funnit altansökningen då föreligger i sådant skick att den skall kunna resultera i enväxtförädlarrätt. Därmed är emellertid ärendet inte slutligt avgjort. Såvälinvändningar som andra omständigheter kan efter invändningstidens slutföranleda en annan bedömning. Hänvisningen lill 11 § innebär alt nämnden iprincip är skyldig atl ånyo undersöka alla förutsättningar för växtförädlarrätt.Normalt kommer undersökningen emellertid all begränsas lill vad som kanföranledas av gjorda invändningar och framkomna provningsresultat. Men ocksåanmärkningar som formellt inte är invändningar måste, som framhållits vid 15§, beaktas. Även på delta stadium kan under de förutsättningar som anges i 11och 12 §§ ansökningen avskrivas eller avslås. Hänvisningen lill 13 och 14 §§innebär att frågor om bättre rätt till sorl och överförande av ansökan kanaktualiseras också efter invänd-ningsfrislens vilgång. Det kan framhållas attett påstående om bättre rätt kan ha formen av en invändning. Idetta stycke ges föreskrift om alt sökanden skall underrättas om inkommeninvändning och ulfört prov samt beredas tilllälle att yttra sig däröver. Harnågon invändning inte gjorts och finner växtsortnämnden inte heller i övrigthinder föreligga mot registrering, skall ansökningen bifallas. Beslut häromvinner då laga kraft. Ett beslut alt bifalla ansökningen trotsinvändning vinner däremot inte laga kraft förrän besvärsliden har gått ut. Omansökningen avslås har sökanden talerätt. Paragrafen,som motsvarar 16 § i utredningens förslag, innehåller föreskrifter om rätttill lalan mot växtsorlnämndens slutliga beslut i ärenden om registrering avväxtsort (jfr 24 § PatL saml 21 § ML). IPalL har reglerna om besvär delats upp på skilda paragrafer. Utredningensförslag följer PatL:s systematik i detta avseende. har påpekat atluppdelningen i PatL enligt vad som framgår av förarbetena är föranledd enbartav önskemålet orh en så långt som möjligt överensstämmande paragrafnumrering ide nordiska lagarna. Eftersom motsvarande intresse inte föreligger här och inteheller i övrigl några skäl till uppdelning synes föreligga såvitt gäller växlförädlarrättslagenhar hovrätten förordat en omredigering av lagen i della avseende. Hovrättenspåpekande är i och för sig rikligt. För den av utredningen föreslagnasystemaliken talar emellertid flera omständigheter. Det är sålunda önskvärt allväxlförädlarrättslagen i sin uppbyggnad så nära som möjligt ansluter sig tillPatL och ML. Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 121 rekan elt eventuellt framlida nordiskt samarbete underlättas av all lagen ärkonstruerad på sätt utredningen föreslagit. Jag erinrar i del sammanhanget0111 alt man i f. n. överväger frågan om lagstiftning angående skj'dd förväxtförädlingsprodukter. Jag har av dessa skäl stannat för att idepartementsförslaget följa utredningens systematik. I förevarande paragrafregleras sålunda bara frågan om besvär i fråga om slutliga beslut, som harmeddelats på ansökningsstadiet. När det gäller beslut av växtsortnämnden ifrågor som har kommit upp efter det all registrering beviljats finnsbestämmelser om lalan i 48 § departementsförslaget. Enligtförsta stycket första punkten får sökanden föra lalan mol slutligt beslut avväxtsortnämnden i ärende angående ansökan om registrering av växlsorl, ombeslutet gått honom emot. I andra punkten föreskrivs, att in-vändare får föratalan mot beslut om bifall lill ansökan, trots atl invändning i behörigordning framställts. Enligt tredje punkten som inte finns med i utredningensförslag men som har en motsvarighet i 24 § första stycket tredje punkten PatLoch 21 § första stycket tredje punkten ML får invändning om särskilda skälföreligger prövas även om invändaren återkallat sin talan. Med slutligt beslut menasbeslut varigenom växlsortnämnden skiljer ärendet från sig, dvs. beslut omavskrivning enligt 11 §, beslut om avslag enligt 12 § och beslut om bifall tillregistreringsansökan. Mot beslut som inle är slutligt utan rör förfarandet, t.ex. beslut om föreläggande eller anstånd, får särskild lalan inte föras. De enda som får föra talanmol slutligt beslut är sökanden och invän-dare. Förutsättning för all sökandenskall få föra talan är alt beslutet gått honom emot. Elt beslut om bifall lillansökan kan aldrig gå sökanden emot, eftersom växtförädlarrätt bara kanbeviljas på grundval av en ansökan som utformats eller godkänts av sökanden.Jag hänvisar till vad jag har anfört vid 7 § om att det ankommer på sökandenalt slutligt bestämma hur beskrivningen skall utformas. Invändare får föratalan mot beslut varige-noin ansökan har bifallits. En förutsättning för att invändarensbesvär skall tas upp till prövning är att invändningen varit formellt riklig,dvs. all den gjorts skriftligen och inkommit inom föreskriven tid. Altinvändning i vissa fall får prövas trots atl invändaren återkallat sin talanmotiveras av del allmänna intresset av all oriktiga beslut undanröjs. Om eninvändning grundats på atl objektiva förutsättningar för växtförädlarrättenligt invändarens mening inle förelegat är det ett allmänt intresse atlfrågan prövas även i högre instans. Särskilda skäl för prövning bör då ansesföreligga. Om invändaren påstått sig ha bättre rätt än sökanden. Maj:ts proposition nr 1971 börhan däremot ha rätt atl disponera över sin talan, varför prövning ej bör skeefter återkallelse. I dellastycke regleras rätten atl föra lalan mot beslut i fråga om överföring avansökan. Har elt yrkande om överföring bifallils får enligt första punktensökanden föra lalan. Har sådant yrkande däremot avslagits, är det enligt andrapunkten den som framställt yrkandet som får föra talan mot detsamma. Idenna paragraf, som motsvarar 17 § i utredningens förslag, ges föreskrifter omsättet atl överklaga beslut som avses i 18 § departementsförslaget (jfr 25 §PalL och 22 § ML). förslag skulle talan över slutliga beslut av växtsortnämndenföras hos Kungl. Maj :t i regeringsrätten. Under remissbehandlingen framfördesönskemål om en mellaninstans (avsnitt 5.6). Av skäl som jag har utvecklat i detföregående (avsnitt 6.6) har också jag funnit ändamålsenligt att besvär överväxtsorlnämndens beslut i första hand prövas av ett organ i vilket biologisksakkunskap är representerad. Ienlighet härmed föreskrivs i första stycket första punkten alt sådan talan somavses i 18 §, dvs. lalan mot växtsortnämndenis slutliga beslut i ärendeangående ansökan om växtförädlarrätt samt mot dess slutliga beslut medanledning av en begäran om överföring av ansökan om växtförädlarrätt, skallföras hos lanlbruksstyrelsen genom besvär från beslutets dag.Enligt andra punkten skall den som vill anföra besvär inom samma lid erläggafastställd besvärsavgift vid påföljd atl besvären annars inte tas upp tillprövning. Besvärstidenöverensstämmer med den som gäller enligt PalL och ML. Avskäl som jag utvecklat i del föregående (avsnitt 6.6) bör regeringsrätten varasista instans i ärenden angående växtförädlarrätt. EnligtPatL och ML får - av skäl som sammanfattats i propositionen till ML (prop.1969: 168 s. 194 f) bara sökanden föra lalan mot mellaninslan-sens beslut ipatent- resp. mönsterärenden. Anledning saknas alt tillämpa en annan ordninginom växtförädlarrätten. Ienlighet härmed föreskrivs i andra stycket, att talan mot beslut av lantbruksstyrelsenfår föras av sökanden, om beslutet gått honom emot, och att sådan lalan förshos regeringsrätten genom besvär från beslutets dag. Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 123 Regleringenav besvärsrätten enligt detta stycke är anpassad efter den omorganisation avförvaltningsrättskipningen, som enligt del förslag som remitterats tilllagrådet förutsätts genomföras . För tidenintill dess skall talan mot lantbruksstyrelsens beslut enligt enövergångsbestämmelse som jag kommer att föreslå i del följande föras hos Kungl.Maj :t genom besvär från beslutets dag. Avsikten är att ävensådana besvär skall prövas i regeringsrätten. I anslutning tillövergångsbestämmelsen bör därför elt tillägg göras till lagen (1909: 38 s. 3)om Kungl. Maj :ts regeringsrätt. Förslag till sådan lagändring torde få anmälassenare. Myndigheterna har atlpröva ansökningar om växtförädlarrätt enligt offi-cialprincipen. Dellaöverensstämmer med vad som gäller på bl. a. patent- och mönsterskyddsrältensområden. I fråga om den närmare innebörden av officialprincipen kan jag hänvisalill vad jag i del avseendet anförde under förarbetena till ML (prop. 1969: 168s. Jag vill emellertid erinra om atl förslag om ny lagstiftning omförvaltningsprocessen f. n. är under utarbetande inom justitiedepartementetoch torde komma atl läggas fram . De regler i förevarande hänseendesom kan komma atl genomföras på grundval av detta förslag blir i principgällande också på detta område. Paragrafen,som motsvarar 18 § i utredningens förslag, innehåller föreskrifter omregistrering och kungörande av beslut om bifall till ansökan omväxtförädlarrätt samt om kungörande av avskrivnings- och avslagsbeslut (jfr 26§ PatL och 23 § ML). Denformella uppbyggnaden av denna paragraf är en annan i departementsförslaget äni utredningens förslag. Skälen härtill har angetts i inledningen lillspecialmotiveringen. Enligtdetta stycke skall, om ansökan om registrering av växtsort bifalls ochbeslutet härom vinner laga kraft, sorten tas in i växlsorlregislrel ochregistreringen kungöras. Fullrättsverkan får beslut om bifall till ansökan om registrering av växtförädlarrättförst efter registreringen. Utgångspunkten för de i 21 § departemenlsförslagetstadgade tiderna under vilka växtförädlarrätt kan upprätthållas samt förberäkning av årsavgift enligt 23 § första stycket i förslaget är dock dagen förbifall till ansökan. Tidpunktendå ett beslut om bifall till ansökan om växtförädlarrätt vinner laga kraft ärberoende av om invändning gjorts eller inte. Har invändning inte gjorts vinnerbeslutet laga kraft, eftersom klagorätt enligt 18 § inte föreliggeri det fallet. Har däremot invändning gjorts, vinner beslutet, om invändareninte för talan mol detsamma, laga kraft efter Maj:ls proposition nr 1971 besvärstidensutgång, dvs. från beslutets dag. Beslut av regeringsrätten hargivetvis laga kraft och skall således leda till registrering ulandröjsmål. Såsnart lagakraftägande beslut om bifall lill ansökan om registrering av växlsortföreligger, skall sorten tas in i växlsorlregislrel och kungörelse däromulfärdas. Kungörelsen skall offentliggöras på samma sätt som kungörelse omansökningen enligt 15 §. Kungörelsen om registreringen torde normalt kunna varamer kortfattad än kungörelsen om ansökningen. Närmare föreskrifter häromkommer att meddelas i tillämpningskungörelsen. Närväxlsorl registrerats bör sorlinnehavaren tillställas ett bevis om registreringen.Föreskrift härom lorde komma alt meddelas i lillämpningskungörelsen. Ellsådant bevis är inte bärare av någon rättighet ulan bara en bekräftelse på attväxtförädlarrätt beviljats och att beslutet därom vunnit laga kraft. Lagakraflvunnelbeslut om att avskriva eller avslå en ansökan som kungjorts enligt 15 § skallenligt föreskrift i delta stycke kungöras. Motivet lill denna föreskrift är atlallmänheten alllid bör bli underrättad om det slutliga beslutet i elt ärendesom en gång kungjorts. Paragrafen,som motsvarar 4 § i utredningens förslag, innehåller bestämmelser omskyddstiden för växtsort (jfr 40 § PatL och 24 § ML). Konventionenfastslår i artikel 8 moment 2 alt skyddstiden i en unionsstat räknas från dendag då skyddet meddelades. Enligt moment 1 beviljas den rätt som tiUerkännsförädlaren av en ny sort eller hans rättsinnehavare, för en begränsad tid somicke får undersliga ; för sådana växlslag som vin, fruktträd och derasgrundstammar, skogsträd och prydnadslräd får den ej undersliga . Utredningensförslag upptar i själva lagen ell stadgande av innehåll dels all meddeladväxtförädlarrätt kan upprätthållas intill dess 15 eller, såvitt gäller fruktträd,skogsträd, prydnadsträd och vin, förflutit från del år då ansökningen omväxtförädlarrätt beviljades, dels ock att Kungl. Maj :t får för viss växtartförordna om längre skyddstid dock högst . Utredningen förutsätter attKungl. Maj :t med stöd av detta bemyndigande skall utsträcka skyddstidernaväsentligt. Som jag i annat sammanhang (avsnitt 6.5) framhållit anser jagemellertid alt de verkliga skjddstiderna skall fastställas i lagen. Fleraremissorgan påpekar alt utredningens förslag skiljer sig från kon- Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 125 ventionen,där det sägs alt skyddstiden inte får vara under 15 resp. , och anser attdet inte finns något skäl för att den svenska lagtexten skall avvika frånkonventionstexlen. För egen del anser jag som jag närmare utvecklat i del föregående (avsnitt 6.5) alt anledning inteförekommer att i princip bestämma längre skyddstider i den svenska lagen änkonventionens minimitider.