prop · FU03113 · 1971-12-31 00:00:00 — Emellerlid måste vår regel om alt adoption inte kan hävas ses mol bakgrundav den svenska starka adoptionsformen. I utländsk rätt finns former avadoption som både med hänsyn lill att de kan hävas och i andra hänseenden harsvaga rättsverkningar. Uppkommer fråga om hävande av en adoption som ägt mmmed tillämpning av sådan lag och som sålunda tiilkommil under helt andraförutsättningar än de adoptioner för vilka den svenska regleringen är avsedd synes man inle böra helt utesluta möjligheten för svensk domstol alt häva adoplivförhållandelmed tillämpning av utländsk lag, om detta skulle leda till ell i sak lämpliglresultat. Genomförs den här i övrigt föreslagna regleringen av den inlernalionellaadoptionsrätten, lorde man kunna ulgå från all domstolarna normall kommer all tiUämpasvensk rätt också utan särskild lagbestämmelse i ämnet och sålunda vägra althäva adoption i internationella rättsförhållanden. Med hänsyn härtill och tUl atlfrågor om hävande av adoption som skell enligl utländsk lag torde aktualiserasytterst sällan, ansluter jag mig lUl den i promemorian uttalade uppfattningen,all del inle finns tillräckliga skäl atl över huvud taget reglera frågan i dennu aktuella lagstiftningen. Frågakan uppkomma om verkan av ell beslut om hävande av adoption som meddelats ifrämmande stat. Förhållandena kan här vara mycket växlande. Beslutet kan hameddelats i en främmande stat, där såväl adoplanlen som adoptivbarnet varmedborgare och hade hemvist, och kan komma att åberopas i först sedanlång lid förflutit och alla berörda hunnit inrätta sig efler beslutet. Del kandå inle komma i fråga all vi i skuUe vägra att godtaga beslutetsrättsverkningar. A andra sidan kan det möjligen inträffa, alt efter en adoptionhär i riket adoptanten tar hemvist i främmande stat och där utverkar hävande av adoptionen.Ett sådant beslut kan som regel inle godtagas i . Frågan i vilka faU eltutländskt beslut om hävande av adoption kan och bör tUläggas verkan här ilandet och vUka rättsverkningar som beslutet i så fall skall ha får avgöras i rällslillämpningenoch därvid bedömas enligt de grunder som i aUmänhet gäller om verkan i Sverigeav utländska beslut i slatusfrågor. Detbör tUläggas, all om i framliden tillträder Haagkonvenlionen om adoption,vissa frågor om ogiltigförklaring av adoptionsbeslul liksom frågan om verkan avutländska beslut om hävande av adoption måste regleras. En sådan reglering får emellerlidi så fall antagas komma alt avse endasl fall som omfattas av konventionen. Somjag förut har anfört finns nordiska konvention och 1931 årsförordning bestämmelser om hävande av adoption. Enligl dessa bestämmelser skallansökan om hävande av adoption som har ägt mm i nordisk stat och avser nordiskamedborgare, las upp i den stat där adoplanlen har hemvist eller, om han intehar hemvist i nordisk stat, den stat där adoptivbarnet har hemvist. Vidprövning av ansökningen tillämpas i varje stal där gällande lag. Beslut omhävande av adoption, som i konventionsfall meddelats i fördragsslutande stat,gäller i övriga stater ulan särskUd stadfästelse och utan prövning avavgörandets riktighet eller av dess fömtsättningar med hänsyn lill hemvist eUermedborgarskap i den ena eller andra av de fördragsslutande staterna. Frånövriga nordiska länders sida har uttryckts önskemål om att bestämmelserna omhävande av adoption konvention behålls oförändrade. Sedanmöjligheterna att häva adoption har helt slopats i svensk rätt, innebär bestämmelsemai sin nuvarande utformning, å ena sidan att adoption inte kan hävas i iinternordiska förhållanden, men å andra sidan all beslut om hävande som ikonventionsfall har meddelats i annan nordisk stat blir gällande i . finner jag en sådan ordning godtagbar. Frågan lorde f. ö. inle ha någonnämnvärd praktisk betydelse. Jag anser del därför inte vara nödvändigt all manfrån svensk sida nu påkallar någon ändring nordiska konvention.Frågan kan tas upp för den händelse en mera allmän översyn av konventionenkommer tUl slånd. Utredningenföreslår, atl Kungl. Maj:t bemyndigas alt meddela närmare bestämmelser om denutredning som skall äga mm i ärenden enligt den nya lagen. Något omedelbartpraktiskt behov av föreskrifter i ämnet från Kungl. Maj:ls sida tordevisserligen inle föreligga. I den mån sådant behov ger sig lill känna torde delf. ö. i allmänhet röra sig endast om rent administrativa föreskrifter, som Kungl.Maj:t kan meddela utan särskUt bemyndigande. Emellerlid finns i 20 kap. 6 § föräldrabalkenvissa bestämmelser om atl domstol i ärende om anlagande av adoptivbarnskaU höra barnavårdsnämnderna i olika orter lUl vUka parterna har anknytning.I ärenden där parterna eller någon av dem saknar anknytning lUl kanbestämmelserna inte alllid tillämpas enligl sin ordalydelse. I praxis haryttrande från ansetts kunna ersättas med annan i sak likvärdigutredning. Skulle det finnas lämpligt atl närmare reglera vilken utredning sombör ersätta det i 20 kap. 6 § föreskrivna hörandel av börföreskrifter därom kunna meddelas av Kungl. Maj:l eller myndighet som Kungl. Det förulsätler emellerlid ell bemyndigande i lag. Jag förordardärför, all en bestämmelse av det innehåll utredningen har föreslagil las upp iden nya lagen. Ilikhet med utredningen anser jag, alt den nya lagen bör innehålla enbestämmelse om all beslut om adoption som meddelats i främmande stat inle skallgäUa i , om delta skulle vara uppenbart oförenligt med gmnderna förrättsordningen här i landet. Utredningenhar vidare föreslagil en bestämmelse av innehåll all Kungl. Maj:l efler avlalmed främmande stat kan föreskriva avvikelser från de bestämmelser som meddelasi lagen. Som utredningen framhåller krävs enligt 12 § regeringsformenriksdagens medverkan lill avlal med främmande makt i frågor som behandlas i denföreslagna lagen. Under sådana förhåUanden synes det inle möta betänkligheterall Kungl. Maj:t bemyndigas alt meddela de föreskrifter som påkallas avbestämmelserna i ett sådant avlal. I fråga om förhållandet till de nordiskastaterna finns en bestämmelse liknande den föreslagna i 7 kap. 5 § 1904 årslag. Som jag strax skaU återkornma till anser jag all hänvisningen lilladoption i nämnda lagrum bör ulgå, när bestämmelser om inlernalionella rättsförhållandenrörande adoption las upp i en särskUd lag. Etl bemyndigande för Kungl. Maj:tav den arl som är i fråga får därför praktisk betydelse, om de internordiskabestämmelserna om adoption konvention ändras. Detsamma gäller omSverige tUlträder om adoption. Jag biträder därförutredningens förslag i sak. TUl frågan om den redaktionella utformningen avbestämmelsen återkommer jag i specialmotiveringen. 6.11Ikraftträdande och övergångsbestämmelser m. m. Dennya lagstiftningen bör träda i krafl . Som utredningen harförordat bör för övergångsförhållanden föreskrivas, dels all beslut omadoption, som meddelats i främmande stat före nya lagens ikraftträdande och vargällande här i riket enligl äldre bestämmelser, alltjämt skall gälla, dels alli fråga om räll till arv i adoplivförhållande äldre bestämmelser skall gälla,om arvlålaren avlidit före ikraftträdandet. Somframgår av vad jag förut har anfört föreslår jag all de nya bestämmelserna tasupp i en särskild lag om inlernalionella rättsförhållanden rörande adoptionoch alt 6 kap. lag upphävs. Imotsats lill utredningen anser jag all hänvisningar lill "adoption" irubriken till lag och i fuUmaklsbeslämmelsen i 7 kap. 5 § första styckelsamma lag bör utgå. Del lorde utan all särskild föreskrift meddelas varauppenbart, atl denna lagändring inle inverkar på giltigheten av föreskrifter ominternationella rättsförhållanden rörande adoption som Kungl. Maj:t harmeddelat före ändringens ikraftträdande med stöd av äldre lag. Sålunda kommerden internordiska regleringen förordning atl beslå ulan hinder av atlde fullmaktsbestämmelser på vilka den vilar har utgått ur lag. Detbör i della sammanhang anmärkas, att också den internordiska regleringen av arvsrätlsligafrågor i konventionen om arv, testamente och boutredningoch därtill anslutande lagar gäller i de fall som där behandlas i stället förde här föreslagna bestämmelserna om arvsrätt i adoplivförhållanden. Ienlighet med del anförda har inom justiliedeparlemenlet upprättats förslag till 1) lag om internationellarättsförhållanden rörande adoption, 2) lag om ändring i lagen (1904:26 s. 1) om vissa inlernalionella rättsförhållanden rörande äktenskap, förmynderskapoch adoption. Förslagenlorde få fogas till statsrådsprotokollet i detla ärende som bilaga 2.i Rörandede enskilda bestämmelserna i lagförslagen vill jag ytterligare anföra följande. 6.13.1Förslaget till lag om internationeUa rättsförhållanden rörande adoption. Denav utredningen föreslagna lagrubriken har i departementsförslaget underkastatsen mindre redaktionell jämkning. Dennaparagraf, som motsvarar 1 § i utredningsförslaget, innehåller föreskrift omsvensk domstols behörighet. Ienlighet med de överväganden som jag har gjort i del föregående (6.5)föreskrivs i paragrafen, all ansökan om adoption upptages av svensk domstol, omden eller de sökande är svenska medborgare eller har hemvist här i riket eUerom Kungl. Maj:t har medgett all ansökningen prövas. Bilagan har uteslutits här såvitt gäller det under 2 angivnaförfattningsförslaget. I denna del är bilagan likalydande med den bUaga som ärfogad vid propositionen. Dejämkningar av paragrafens lydelse som har skett i förhållande tUl 1 §utredningsförslaget är av uteslutande redaktionell natur. Detbör påpekas, att i familjerättskommilléns belänkande om internationelläktenskaps- och arvsrätt föreslås bestämmelser om innebörden av begreppet"hemvist" i dilhörande sammanhang. Prövningen av kommitténs förslagi den delen bör inte föregripas. Jag har därför ansett alt några motsvarandebestämmelser inte f. n. bör införas i den nu förevarande lagen. När uttryckethemvist används i denna paragraf och på andra ställen i lagen avses del internalionellrällsligahemvislbegrepp som har ulbUdals i rättspraxis och vars närmare innebörd tordekunna variera i olika rätlsiiga sammanhang. Om makar gör ansökan om adoptionförutsätts atl båda uppfyller kravet på svenskt medborgarskap eller hemvist iSverige. Paragrafeninnehåller bestämmelser om tUlämplig lag i ärenden angående ansökan omadoption. Den motsvarar 2 § i utredningens förslag. Rörandede allmänna överväganden som ligger lill gmnd för bestämmelserna i förevarandeparagraf hänvisar jag lill den allmänna motiveringen (6.6). I saköverensstämmer den reglering av lagvalsfrågan som jag förordar med vadutredningen har föreslagil. I redaktionellt hänseende bör emellertid 2 §utredningsförslaget jämkas i förtydligande syfte. Ienlighet med det anförda föreskrivs i förevarande paragraf i departemenlsförslaget,att ansökan om adoption prövas enligl svensk lag (första stycket) saml all ifall då adoplionsansökan avser barn , det skall särskiltbeaktas, huruvida sökande eller barnet genom medborgarskap eller hemvist ellerpå annat sätt har anknytning till främmande stat och del skulle medföraavsevärd olägenhet för barnet, om adoptionen inle blir gällande där (andrastycket). Tänkbartär alt utländsk medborgare med hemvist i vid svensk domstol ansöker omadoption av en vuxen person, som har medborgarskap och hemvist i det land därsökanden är medborgare, med det enda syftet atl vederbörande skall fåuppehålls- och arbelslUlslånd i . Nödvändiga garantier mol missbmk avdenna arl ligger dock redan i den svenska rättens gmndläggande regler omadoption. Enligl 4 kap. 6 § får lillslånd lill adoption ges baraom adoptionen finnes lända tUl gagn för barnet saml sökanden uppfostrat barneteller vill uppfostra det eller om del i övrigt finns särskild anledning tilladoptionen. Uppenbart är att enbart ell önskemål om uppehålls-eUer arbetsliUståndinle kan utgöra anledning till adoption enligt svensk lag. Fråganhuravida adoptionen blir gällande i viss främmande stat behöver utredas endastom det med hänsyn tUl bamets eller sökandes anknytning till denna stat kanvara av betydelse för barnet huruvida adop- tionenblir gällande i den staten. Finner domstolen vid bedömande av omständigheternai ärendet alt utredning i denna fråga är av betydelse med avseende på vissstal, kan domstolen begära biträde av . I första hand är delbarnets eller sökandes anknytning genom medborgarskap eller hemvist ifrämmande stal som bör beaktas i della sammanhang. Undanlagsvis kan del docklänkas att t. ex. adoptions-sökanden på annat sätt har så stark anknytning lillannan stat att det kan antas bli av stor betydelse för barnet huruvidaadoptionen blir gällande där. Så kan vara fallet om det redan i adoplionsärendelslår klart all sökanden avser att i en nära framlid la hemvist i viss främmandestal han har t. ex. överfört sina tillgångar dit och förklarat det vara sinavsikt alt emigrera lill den staten. Med tanke på fall av denna och liknande arltalas i paragrafens andra stycke om att barnet eller sökande "på annatsätt" har anknytning lill främmande stat. Deändringar i adoplionslagsliflningen som gjorts genom lagen (1970: 840) omändring i innebär bl. a., att adoptivbarn kan adopteras på nytt,varvid i allmänhet all verkan av den tidigare adoptionen upphör, såvitt angårförhållandel mellan adoptivbarnet samt adoptanten och dennes släktingar. Hinderföreligger inte mol all den som adopterats utomlands genom beslut som ärgällande i (jfr 3 § departementsförslaget) här i landet adopteras pånytt med tillämpning av de nya svenska bestämmelserna. En förulsällning ärdock givelvis att svensk domstol är behörig att pröva en sådan ansökan, vilketenligl 1 § departementsförslaget blir fallet när sökanden eller sökandena ärsvenska medborgare eller har hemvist i eller Kungl. Maj:l har medgettatt ansökningen prövas här. Del kan emellerlid i elt sådani fall medförabetydande olägenhet för adoptivbarnet, om den nya adoptionen inte blir gäUandei den stat som meddelat det ursprungliga adoptionsbeslutel. En sådanomständighet skall beaktas enligl andra stycket i förevarande paragraf. Paragrafeninnehåller bestämmelser om verkan här i landet av adoptionsbeslul sommeddelats i främmande stal. Den motsvarar 3 § i utredningens förslag. Ifråga om grunderna för förevarande bestämmelser hänvisar jag till vad jag haranfört i den allmänna motiveringen (6.7). Som jag därvid har framhållit kannågon helt uttömmande reglering av frågan om verkan i av utländskt adoptionsbeslulinle ske och bör bestämmelserna ges en sådan utformning att della förhållandekommer till uttryck på lämpligl sätt. 3 § första styckel utredningsförslagetbör i detta syfte underkastas en redaktionell jämkning. Ienlighet med det anförda föreskrivs i första stycket av förevarande paragraf i departementsförslaget, atl beslut om adoptionsom meddelats i främmande stat gäller här i riket, om den eller de sökande varmedborgare eller hade hemvist i den främmande staten när beslutet meddelades saml,i fall då adoptivbarnet var svensk medborgare eller hade hemvist i ,adoptionen godkänts av Kungl. Maj:t eller myndighet som Kungl. Maj:l bestämmer.Enligt andra stycket kan Kungl. Maj:t eller myndighet som Kungl. Maj:tbestämmer även i annat faU på ansökan förordna, att utomlands meddelat beslutom adoption skall gälla här i riket. I motsats lill motsvarande bestämmelse iutredningsförslaget anger första stycket i förevarande paragraf av departementsförslagetinle Kungl. Maj:ls godkännande av det utländska beslutet som något oeftergivligtkrav för beslutels giltighet i i fall då den adopterade var svenskmedborgare eller hade hemvist i . Med den utformning bestämmelserna härhar fått framgår något tydligare än i utredningsförslaget atl regleringen inteär uttömmande och all utländskt adoptionsbeslut i och för sig kan tillerkännasverkan i också i andra fall än dem som anges i paragrafen. Godkännande enligt första styckel torde i allmänhet börameddelas på grundval av en endast formell prövning i fall då adoptivbarnet vidliden för beslutet uppnått myndig ålder. En saklig prövning bör däremot ske ifall då barnet var minderårigt och särskilt givetvis om det varit fråga om eltså litet barn att det inte kunnat höras i ärendet. Å andra sidan torde delknappast i något fall finnas anledning alt vägra godkännande om barnet näransökan om godkännande görs uppnått vuxen ålder och själv har gjort ansökningeneller biträtt denna. Prövningen bör nämligen ske uteslutande utifrånsynpunkten av adoptivbarnets bästa, under del alt rent rättsliga synpunkter,som t. ex. huruvida förutsättningar för adoption varit uppfyllda enligt svensklag, i princip inte bör inverka på bedömningen. Av 6 § departementsförslagetföljer dock alt godkännande inle skall lämnas om det skulle strida mot svensk ordrepublic all adoplionsbeslulel tilläggs giltighet i . Till frågan om närdetta kan vara fallet återkommer jag i motiveringen till nämnda paragraf. Bestämmelserna blir som utredningen har påpekattillämpliga endasl när fråga är om ett institut som kan jämställas med ensvensk adoption. För all så skall anses vara fallet behöver inle krävas, allrättsverkningarna av del utländska beslutet i den stat där det meddelats ärdesamma som verkningarna i av ett svenskt adoptionsbeslul. Men detmåste vara fråga om en situation som karakteriseras av all adoplanlen harvaraktigt upptagit den adopterade som sill barn. Frågan vad som i övrigt börkrävas får överlämnas åt rättstillämpningen. Som utredningen anfört bör elt utiändskt adoptionsbeslutsom tiUerkänns giltighet i få rättsverkningar från den tidpunkt som idelta 4 1971.1 saml. hänseende är avgörande enligt lagen i den stat därbeslutet har meddelats. Godkännande av utländskt adoptionsbeslul enligl förstaeller andra stycket av förevarande paragraf bör som kunna lämnas även eflerdel all adoplanlen avlidit. Mera tveksamt är, huruvida sådani godkännande kanlämnas också efler del all såväl adoptanten som adoptivbarnet avlidit. Någotbestämt uttalande kan inle göras i den frågan som får avgöras underhänsynslagande lill omständigheterna i de enskilda fallen. I denna paragraf meddelas dels i första stycket vissasärskilda bestämmelser om verkan av utländskt adoptionsbeslul i fråga omvårdnad, förmynderskap och underhåll, dels i andra och Iredje styckena reglerom tillämplig lag i fråga om arvsrätt i adoptivförhållanden. Paragrafenmotsvarar 4 och 5 §§ i utredningsförslaget. I enlighet med vad jag har anfört i den allmännamotiveringen (6.8) föreskrivs i första stycket av förevarande paragraf i departemenlsförslaget,atl när beslut om adoption som meddelats i främmande stat skall gälla iSverige, adoptivbarnet anses som adoptantens barn i äktenskap i fråga omvårdnad, förmynderskap och underhåll. De jämkningar som förelagils i bestämmelsens lydelse enliglutredningsförslaget är av enbart redaktionell natur. Bestämmelsen innebär att adoptivbarnet i angivnahänseenden blir helt jämställt med adoptantens barn i äktenskap. Atljämställdheten ultryckligen angetts avse barn / äktenskap sammaiUiänger medatt i åtskilliga nationella rättssystem olika regler gäller i berördaavseenden i fråga om barn i och utom äktenskap. Bestämmelsen utgör inte någon lagvalsregel. Vilket landslag som skall tillämpas vid svensk domstols prövning av frågor om vårdnad, förmynderskapeller imderhåll blir beroende av vad som följer av svensk rätts allmärma Uilernalionell-privaträllsligaregler i dessa hänseenden för bam i äktenskap. När i paragrafen talas om underhåll avses inte endastadoptivbarnets rätt lill underhållsbidrag av adoptant resp. biologiskaföräldrar ulan också barnels skyldighet alt självt utge underhållsbidrag tillmedlemmar av adoptantens släkt resp. den biologiska släkten. Andra och tredje styckena I enlighet med vad jag har anfört i den allmännamotiveringen (6.8) föreskrivs i andra stycket första punkten av förevarandeparagraf i departementsförslaget, atl i fråga om arvsrätt i adoplivförhållandengäller vadsom i allmänhet är föreskrivet om tillämplig lag beträffande rätten till arv,oavsett vilken lag som tUlämpats vid adoptionen. Enligt andra stycket andrapunkten anses dock adoptivbarn alllid som adoptantens bam i äktenskap, omadoptionen ägt rum i . I paragrafens tredje stycke föreskrivs atl i falldå underårigl adoptivbarn inle har arvsrätt efler adoptanten kan efler vad somfinnes skäligt bestämmas all bidrag lill barnels underhåll skall ulgå avbehållningen i adoptantens dödsbo. Deavvikelser i förhållande lill motsvarande bestämmelse i 5 § utredningsförslagetsom föreligger med avseende på ulformnUigen av andra stycket första punklen ärav redaktionell natur och ulan saklig betydelse. Föreskrifteni andra styckel andra punkten innebär atl frågan om adoptivbarnets rätt lillarv efler adoptanten och medlemmar av dennes släkt liksom barnels räll lill arvefler medlemmar av dess biologiska släkt vid tillämpning av del allmänna arvsslatulelskall bedömas som om adoptivbarnet varit adoptantens biologiska barn i äktenskapoch alt motsvarande gäller när fråga uppkommer om rält lill arv efler adoptivbarnet. Omdel allmänna arvsstalutet skall tillämpas och delta är utiändsk lag som harolika adoptionsformer saml adoptionen ägt rum i annan stat än den vars lag utgörarvsslalul, kan tvekan uppkomma huravida arvsrällsreglerna för den ena ellerandra av de olika adoptionsformerna bör tillämpas. Förhållandena kan emellertidhär vara mycket skiftande och det lär inte vara möjligt att ge elt entydigtsvar med giltighet för alla länkbara situationer. Frågan får avgöras irättstillämpningen under hänsynslagande till omständigheterna i det enskUdafallet och med beaktande av allmänna inlernationell-privalrältsligagrundsatser. Denskälighetsprövning i underhållsfrågan som skall äga mm enligt tredje stycketavser lUl en början frågan huruvida parterna i adoplivförhållandet över huvudtaget har en så nära anknytning lill att det kan anses föreligga skäl atlmed tillämpning av grunderna för un-derhållsbidragsbeslämmdserna i 8 kap. ärvdabalkentiUerkänna adoptivbarnet underhållsbidrag ur adoptantens kvarlålenskap iSverige. Besvaras den frågan jakande, blir även frågan om bidragels storlekberoende av en skälighetsprövning, som får grundas på barnets ekonomiska situationoch levnadsförhållanden saml dödsboels ställning med hänsyn lagen även lillövriga intressenter, främst andra barn som stod den avlidne lika nära. Ienlighet med vad jag har anfört i den allmänna motiveringen (6.10) föreskrivs idenna paragraf, som motsvarar 7 § i utredningsförslaget, all Kungl. Maj:l ellermyndighet som Kungl. meddelaföreskrifter om den utredning som skall äga rum i ärende som avses i den nyalagen. Bestämmelsen ger Kungl. Maj:l rält alt föreskriva avvikelser från föräldrabalkensregler om utredningen, när dessa rör frågor av enbart processuell natur.Självfallet kan Kungl. Maj:t inle på gund av bestämmelsen dispensera frånmateriella adoptionsregler, exempelvis föreskrifterna om samtycke tUl adoptioni 4 kap. . Iförevarande paragraf har tagils upp bestämmelse av innebörd all utländsktadoptionsbeslut inte får tiUäggas gUtighet i , om detla skulle varauppenbart oförenligt med grunderna för rättsordningen här i riket.Bestämmelserna har i sak sin motsvarighet i 8 § utredningsförslaget. Fråganunder vUka förutsättningar en ordre public-klausul av detta slag bör tUlämpaskan inte besvaras generellt utan får i varje särskilt fall avgöras av berördamyndigheter under hänsynstagande lUl samtliga föreliggande omständigheter. Som ellexempel på när bestämmelsen kan bli tUlämplig vill jag anföra del fallet altadoptionen framstår som en skenhandling. En adoption som inte syftar till altupprätta en verklig familjeanknytning mellan adoplanlen och den adopteradetorde utan vidare kunna betecknas som stridande mot svensk rättsuppfattning. Irättspraxis har redan tidigt en adoption, som huvudsakligen tillkommit för attbereda adoptivbarnet rält till adoptantens släktnamn, ansetts inle böra kommatill slånd mot önskan hos annan bärare av namnet (se NJA 1920 s. 449).