prop · FU03115 · 1971-12-31 00:00:00 — alt varje investering inom industrin inle behöveranses lika välmotiverad i de fall den företagsekonomiska bedömningen lett lillpositivt beslut. Vidare skriver LO att en snäv prioritering av direktexporlproduklion eller importkonkurrerande näringar inte bör åsyftas. Del kanofta vara lämpligl att den samhällsekonomiska kalkylen bygger på längreavskrivningslider för anläggningstillgångar än privata förelag tillämpar.Därutöver behöver hänsyn las lill positiva och negativa biverkningar, somnormalt inte ingår i företagens kalkylering. Bland negativa verkningar märks t.ex. miljöförstöring. Del är vidare enligl LO angelägel all man, inom ramen förden långsikliga selektivt inriktade styrningen av det privata näringslivets investeringar,får till stånd en förbättrad tidsmässig styrning med hänsyn lillkonjunktursvängningarna. Behovet av detla understryks inte minst avutvecklingen . LO saknar en analys i utredningen av orsakerna lillindustrins svårigheter att hävda sig i konkurrensen om särskilt den yngre arbetskraften.LO delar inle utredningens påslående alt detla problem kan lösas genom altbalansera arbetskraftsefterfrågan inom den skyddade sektorn på en lämplig nivåmed en allmän efterfrågedämpning av ekonomin, eventuellt med en vissbegränsning av den offentliga sektorns verksamhet. Slrukturförhållandena kanmyckel väl leda lill en ökad arbetslöshet lill följd av en sådan process istället för den överflyttning som man syftar till. Industrinsarbelskraftsproblem beror huvudsakligen på all man försummatarbelsmiljöfrågorna. Särskilt inom industrin har arbetsintensitet ochprestationsnivån ofta drivits upp, vilket bl. a. är orsaken lillsysselsättningsproblemen för de äldre och handikappade.Atl hämta in dessa försummelser är elt livsvUlkor för svensk industri. Härbehövs en satsning både på bättre fysisk miljö och verklig företagsdemokrati.Utvecklingsmöjligheter för de anställda är väsentliga för all inle dagensvälutbUdade ungdom skall fly industriarbetet. framhåUeri sitt yttrande all hög ekonomisk lillväxl skapar samhällsekonomiskt utrymmeför såväl ökad privat konsumtion som för angelägna kostnadskrävande reformerinom den of-, fentliga sektorn. Man vill dock varna för elt alltför kortsiktigtbetraklelsesäll när del gäller den ekonomiska utvecklingen. Vissa åtgärderinnebär en omedelbar ökning av de ekonomiska resurserna medan andra ger enökad tiUväxt på lång sikt. Det är inle självklart all del ur väl-färdssynpunklär riktigt all prioritera investeringar som ger en snabb ekonomisk expansion påkort sikt framför investeringar som ger resurs-utveckling på utöverdel 5-åriga perspektiv långtidsutredningen arbetar med. ensidigt framhävande av den kortsiktiga ekonomiska tillväxten gynnasframför allt industriinvesteringarna som jämfört med den offentiiga sektornoch framför allt bostadsinvesteringarna ger en kraftig tillväxt på kort sikt.Industriinvesteringarnas avkastning framkommer regelmässigt inom en myckel kortlidsperiod medan investeringarna i den offentliga sektorn och bostadsbyggandeti genomsnitt har en väsentligt längre avkastningsperiod. Omlidsramen vidgas blir enligl kommunförbundels mening en kortsiktiglillväxlpolitik tvivelaktig, då kapitalföremålens skilda varaktighet i etllängre perspektiv får allt mindre betydelse. reservation av ledamöterna () samlLjungberg och () lill Kommunförbundels yttrande framhålls bl. a. attäven om berättigad kritik kan riktas mol det sätt på vilket den ekonomiskapolitiken skötts , så kan knappast vägande invändningar nugöras mot de allmänna slutsatser beträffande den ekonomiska politikensinriktning , som långtidsutredningen ansett sig böramarkera, nämligen en prioritering av de industriella investeringarna ochålerhållsamhel i den offentliga utgiftsutvecklingen. När majoriteten istyrelsen nu ullalar kritik mol prioriteringen av de industriellainvesteringarna, därför all en dylik prioritering skulle ensidigt framhäva denkortsiktiga ekonomiska tillväxten, går majoriteten förbi det faktiska problemetvilket gäller vUken prioritering som på kort sikt är nödvändig för alt nå deluppsatta målet, nämligen återställande av ekonomisk balans och därmed stabilgrundval för växande välstånd. Alt kapitalföremål inom den enskilda sektornskulle ha i genomsnitt kortare varaktighet än inom den offentiiga sektom ochpå grund därav ha större avkastningsförmåga, anser reservanterna vara etlfelaktigt synsätt. Statskontoretanför atl den mest närliggande och mest effektiva vägen all begränsa denoffentliga sektorns tillväxt är en stram behandling i de politiskabeslutsinstanserna av de olika myndigheternas resursanspråk. Vid dennabehandling har man överblick över resursramarna. Del är dock svårare all isamband med denna budgetbehandling bedöma nedskärningarnas effekter påförvaltningens prestationer, t. ex. i vad mån planerade åtgärder inställs ellerom man söker genomföra åtgärderna med hjälp av bättre resursutnyttjande. Etlalternativ lill budgetålslramning är all med hjälp av rationalisering eller,med ell vidare begrepp, administrativ utveckling uppnå elt bättreresursutnyttjande inom statsförvaltningen som helhet och inom enskildamyndigheter. Den administrativa utvecklingen kan ske längs flera linjer. Enväsentlig linje är all uppnå kostnadsbesparingar inom existerandeadministration och tjänsteproduktion. annat syfte kan vara alt vidtaåtgärder för all begränsa arbetskraftsbehoven inom förvaltningen, t. ex. påområden där mekanisering av olika funktioner är möjlig. pekar på risken av all intresset koncentreras lill ochkrediterna ensidigt styrs lill just de förelag som råkar vara direktengagerade i varuhandel med omvärlden. Organisationerna hälsar den ifinansplanen aviserade ökade tilldelningen av krediter till industrin medtUlfredsställelse men anser alt krediterna bör slussas ul på en fungerandekapitalmarknad där hela näringslivet och även övriga sektorer i vår ekonomifår della i konkurrensen på samma villkor. Bankföreningenframhåller en smidig förmedling av krediter i olika former, anpassade tillförelagens behov, kommer alt bli av strategisk betydelse för densamhällsekonomiska utvecklingen. När förelagens kredilberoende ökar, är del avbetydelse för deras långsikliga invesle-ringsplanering att de kan få krediterlill fast ränta. I första hand bör della ske genom all förelagen får ell vidgatutrymme all emillera obligationer. För all möjliggöra för bl. a. förelag, sominle själva kan utnyttja obligationsmarknaden atl få bankkrediter lill fastränta, borde bankerna ges räll alt emittera egna obligationslån och möjlighetalt låna långfristigt i AP-fonden mol revers. Man kan fömtse all förelagen videtl ökat upplåningsbehov i myckel stor utsträckning kommer all vända sig lillaffärsbankerna med dessas stora erfarenheter av företagens problem ochnäringslivels finansieringsbehov. anser del därför inle logisktatl bankerna åläggs hålla likviditetskvoter som innebär en ensidigprioritering av statens och bostadssektorns långfristiga finansieringsbehov,när del bUr alltmer uppenbart all även näringslivels finansiering frånsamhällsekonomisk synpunkt har hög angelägenhetsgrad. anser all den nödvändiga invesleringsuppgångenförutsätter en ökad och framför allt slabUare tillgång på lånekapital förförelagen på kreditmarknaden. KF påtalar behovet av invesleringsfrämjande ålgärder förall hålla investeringarna i näringslivet på en hög nivå. De styrmedel som kankomma lill användning måste kunna verka differentierat och ulan ryc-kighet. KFanser vidare all AP-fondernas kreditgivning i ökad grad bör gå lillnäringslivet. Det vore också av värde om både obligationsmarknaden ochsäkerhetsbestämmelserna vid finansiering genom AP-fonderna kännetecknades avökad flexibilitet, enligl KF. Många andra remissinstanser, däribland TCO, framförliknande åsikter om näringslivels möjligheter lill kapitalförsörjning. Sparandetsroll för kapitalförsörjningen las upp bl. a. av som anser en översyn av den totala skattebelastningens meralångsiktiga konsekvenser nödvändig om det skall gå all komma lill rätta meddessa problem. Härvid bör även uppmärksammas all de sparstimulerande ålgärdersom enligt utredningen erfarenhetsmässigt inte varit så lätta all finna ellertekniskt la i bruk sannolikt skulle kunna konstrueras väsentligt lättare ochbättre vid en översyn av skattesystemet. De skulle då troligen få den karaktärav generell åtgärd som ofta saknats vid tidigare försök lill sparslimulans.Sveriges jordbrukskasseförbund anser utredningens antagande om en höjning avsparkvoten som alllför optimistiskt. Förbundet anser del ofrånkomligt inteför alt en höjning av sparkvoten skall komma lUl slånd ulan snarare för atlundvika en minskning all sparstimulerande ålgärder från statsmakternas sida snarastvidtas. Den åtgärd som skuUe ligga närmast lill hands, och som under senare årföreslagils från flera håll, är en höjning av det extra avdraget vid beräkningav taxerad inkomst av kapital. avdrag, som varit oförändrat ,uppgår nu lill . för ensamslående och . En fördubblingav delta avdrag framstår enligl förbundets mening som elt minimum. Likaså bordeen fördubbling av laxeringsavdragel för försäkringspremier genomföras. Liknandeåsikter och förslag kommer även från och Sparbanksföreningen.Även i anser all sparkvoten kan väntas falla. Manframhåller alt samma faktorer som synes ha bestämt 60-talels utveckling kanväntas fortsätta atl verka. En förutsatt snabb strukturomvandling bör betydafortsatt nedläggning av små familjeförelag som tidigare i väsentlig månbidragit lill hushåUs-sparandet. Taklen i inkomstutjämningen skall påskyndas.Både spa-randemoliv och -förmåga bör forlsälla all relativt sett försvagas. Hushållensdisponibla realinkomster skall ju även i fortsättningen klämmas ihop mellanväxande direkta skatter och stigande priser. Den låga ökningstakten för realprivat konsumtion per löntagare som projekteras kan därför mycket väl komma alllill en del neutraliseras av en sänkning i sparkvoten. I samband med sparandel lar flera remissinstanser uppinflations- problemen.SACO säger sig se med oro på den accelererande inflationstakten inom densvenska ekonomin och anser atl inflationens bekämpande måste tillmätas enmycket hög angelägenhetsgrad inom den ekonomiska politiken. En dämpning avinflationstakten bör kunna åstadkommas om den strama penningpolitikenkombineras med en mer återhållsam statlig utgiftspolitik. Om de offentiigaulgiflerna lUlåls sliga avsevärt snabbare än den reala produktionen kan detuppslå ell inflationstryck även om skatterna stiger i samma takt. Denlångsikliga och kontinuerliga effekten av de årliga skallehöjningar på 1015o/o som vi har i vårt land blir en överexpansion av den offentliga sektorn.Genom alt detla utlöser kompensalionsslrävanden bland inkomsttagarna/konsumenternafår man en samhällsekonomisk balansrubbning. Genom konstruktionen av vårtskattesystem medför den fortgående penningvärdeförsämringen kontinuerligaskatteskärpningar ulan all några formella beslut om en skärpning av denekonomiska politiken fallas. . Detta är en följd av den utformning som givitsåt den progressiva statliga inkomstbeskattningen. Skalteulvecklingen påverkarsjälvfallet arbetsmarknadsorganisationernas ställningstaganden i lönepolitiskafrågor. Genom att lönlagarna söker pressa fram den konsumlionsslandard definner rimlig får skattesystemets utformning uppenbart en inflationsdrivandeeffekt. TCOanser all den internationella prisutvecklingen kan medföra en snabbare inhemskprisstegringstakt. För stora delar av löntagarkollektivet vore en sådanfortsatt hög prisstegringstakt lill stor nackdel och TCO vill därför peka pådel angelägna i all ålgärder vidtas för alt med krafl motverka en dylikinflationistisk utveckling. pekar på attO-zonsområdena inom skogsbruket utvidgats i takt med kostnadsökningen. Del ärsåledes inom stora områden inle lönsamt atl avverka skog. Detta är en effekt avall vår konkurrenskraft gentemot utiandet försvagats bl. a. beroende på denfortgående inflationen. Genom denna utveckling minskas våra exportinkomster,förstärks den regionala obalansen och minskar den totala sysselsättningen.Enligt riksförbundels mening är del därför viktigt all den fortgåendepenning-värdeförsämringen på alla sätt motverkas. Även domänverket understrykerall skogsbmkets möjlighet alt vidmakthålla och öka virkesul-taget framför alltär beroende av prisutvecklingen på skogsprodukterna men givelvis även påkostnadsutvecklingen avseende arbetskraft och övriga i produktionen insattaresurser. Den tillämpade regional-, lokaliserings-, inkomstfördelnings- ochmiljövårdspoliliken påverkar kraftigt skogsbrukets koslnadsslruktur. Med hänsynhärtill bör vid utformning av dessa beaktas skogssektorns betydelse för svenskekonomi. Vadbeträffar upplåning utomlands anför att de svenska företagen numåste få ökade möjligheter till långfristig kapitalimport. Del torde vara ihögsla grad angeläget all våra större företag. med i regel stor imporlandel i investeringar ochexporlproduklion, i ökad utsträckning får refinansiera sig härför och låna upplångfristigt kapital utomlands. Eftersom många företag är för små för deninternationella lånemarknaden eller av andra skäl inte själva kan låna utomlands,borde affärsbankerna få la upp kredit i utlandet som sedan utnyttjas förkreditgivning till expansiva företag i . anför i samma fråga all problemet inle gäller huruvidaSverige skall öka sin skuldsättning gentemot utlandet eller ej ulan undervilka former detta skall ske. Organisationerna finner därvid all dennaupplåning (om möjligt) bör ske i betydUgt mer organiserade former saml på merlångsiktig basis än som f. n. gäller. Organisationerna är beredda atl gestatsmakterna allt tänkbart slöd för alt en upplåning av del skisserade slagetskall komma lill stånd. sista hälft ägde en försämring avbytesbalansen rum. Denna inleddes då bytesbalansen gav ell underskoll påca 1 000 milj. kr. Efler en viss förbättring under framför allt 1967 och 1968inträffade en försämring åter under högkonjunkturåren 1969 och 1970. Fram lillmillen av 60-lalel uppvägdes underskottet i handelsbalansen av elt överskoll påtjänsteområdet. Transfereringarna var fram lill denna tidpunkt obetydliga.Försämringen på tjänslesidan inleddes i slutet av 50-lalel men gick väsentligtsnabbare fr. o. m. 1965, främst lill följd av ullandslurismens snabba tillväxt.Efter 1965 växte också underskottet i transfereringarna kraftigt, framför alltpå grund av del ökande u-landsbiståndel. Försämringen i tjänste- och Iransfereringsbalansenkan sammanlagt beräknas ha uppgått till ca 1 700 mUj. mellan 1965 och 1970.I motsats lill tjänster och transfereringar har handelsbalansen, bortsett frånkonjunktureUa variationer, inle undergått några större förändringar.Bytesbalansens utveckling framgår av tabell 6. När del gäller utvecklingen under den framförliggande5-årsperiodén Handelsbalansen samt tjänste- ochtransfereringsbalansen 19641969. kr., löpande priser. 1964 1965 1966 1967 1968 1969 Handelsbalans -755 -1892 -1456 -741 -884 900 Tjänslenetlo 1086 892 583 734 711 255 Tiansfereringsnetto O -18 -20 -316 -462 -731 Bytesbalans 331 -1018 -893 -323 -635 -1376 harutredningen arbetat med två alternativ. Det ena utgår från att bytesbalansmåletskall vara uppfyllt 1975, del andra från alt denna lidpunkt sätts lill 1973,varefter en viss ytterligare förbättring av bytesbalansen skulle ske 1974 och1975. Beräkningarna har lagts upp så alt fristående kalkyler utförts förtjänster och transfereringar. Därefter har kravet på handelsbalansenframräknals med utgångspunkt från bytesbalansmålel. För transfereringarnaförutses enligl utredningens beräkningar en ökning av underskottet från ca 800mUj. 1970 till ca 2 400 milj. kr. 1975, främst liU följd av del växandeu-landsbiståndel. Tjänstebalansen väntas utvecklas från ungefär jämvikt 1970lill elt underskott på ca 450 milj. kr. Del sammanlagda underskottet förtransfereringar och tjänster skulle således öka från 800 milj. kr. 1970 tUl 2850 milj. kr. 1975, vilket innebär en årlig försämring om ca 400 milj. kr. Iberäkningen av della underskoll har beaktats den sannolika statistiska missvisningensom vidlåler dessa bylesbalansposter. Med dessa kalkyler erhållsde krav på en förstärkning i handelsbalansen som skulle medföra jämvikt ibytesbalansen 1975, allernalivl 1973. Den nödvändiga förbättringen avhandelsbalansen 19701975 skulle för extern balans 1973 behöva uppgå lill ca 4200 milj. kr. och för extern balans 1975 tUl 3 900 milj. kr. När det gällervaruimporten har utredningen prövat några olika me-lodologiska ansatser, bl. a.har man använt sig av den ekonometriska modellen. I denna relaterasimporlulvecklingen till olika efterfrågekategorier, exempelvis privat ochoffentlig konsumtion och lagerförändringar. Importprognoserna framkommer med givna produktionsresurser och given efterfrågesitualion - närmodellens ekvationssystem löses simultant. Denna ansats ger en genomsnittligvolymökning av varuimporten om 6,1 o/o i den s. k. grundkalkylen.Enligl en disaggrege-rad modellansals skulle motsvarande ökningstal ligga 1/2procentenhet högre, dvs. på 6,6 o/o . Till viss del kan den skillnad somframkommer förklaras av all man i den senare ansatsen arbetat med ickelinjärafunktionsullryck. Skillnaden kan emellertid också ha sin grund i atl man i endel fall gjorl Irendmässiga framskrivningar av importulvecklingen, vilketinnebär all denna prognosansals innehåller element av en utveckling som, föråtminstone 60-lalels senare hälft, medfört belal-ningsbalansslörningar. Vadexporten av varor beträffar har utredningen baserat sin bedömning i huvudsakpä en analys av tendenserna för olika varugrupper på olika exportmarknader.Denna marknadsstudie har sedan kompletterats med bedömningar avkapacitetsulvecklingen inom olika industribranscher och deras möjligheter lillexportökningar. Del enligl marknadsstudien tillgängliga utrymmet förexportökning skulle volymmässigt uppgå till 8,2 o/o , utredningens kalkylstannar på 7,6 o/o. Bytesbalansen 19691975 med jämvikt 1973 altemativt 1975. Milj.kr., löpande priser. Handelsbalans Tjänslenetlo Handels- och tjänstebalans Transfereringar, netto inkl. u-hjälpslån) Bytesbalans (inkl. u-hjälpslån) -645 -731 -1 100 0 3 150 -450 1 100 -300 2 850 -450 'Delvis uppskattning. gällerdel geografiska exporlmönslrel har utredningen förutsatt bl. a. altandelsförluslerna på EEC bromsas upp lill följd av dels förväntningar om enökad europeisk integration, dels en fortsall lullavveckling enligl resultatetav Kennedy-ronden. Dessa effekter väntas däremot inte bli lika stimulerande påexporten lill EFTA. För handelsutbytet i räknar utredningen med enforlsall utvidgning fast i långsammare takt . Kommerskollegiumanför all stor osäkerhet vidlåder alla prognoser över utrikeshandelnsutveckling p. g. a. den ovissa marknadssituationen. Kollegiet finner dock atlantagandena beträffande tendenserna i exportutvecklingen på de angivnamarknaderna kan bedömas som rimliga mot bakgrund av det osäkra läge som ännuråder. Skulle å andra sidan en uppgörelse komma lill slånd inom den närmastetiden kan detta få återverkningar på handelsbalansen även på relativt kortsikt. De direkta ekonomiska incitamenten för handelsomläggningar kanvisserligen bli ganska svaga bl. a. beroende på en övergångslid, men andrafaktorer som förväntningar och kanske också den större säkerheten vad beträffarplanering m. m. kan länkas ge relativt snabba utslag i export och import. Hurdelta totalt sett påverkar handelsbalansen kan inle med tillfredsställandesäkerhet bedömas, i vart fall inte innan man vet vilka lösningar ochandra länder kommer att uppnå. Ett förverkligande av målsättningen omöverskoll i handelsbalansen kan emeUertid, med ändrade yttremarknadsförutsättningar, länkas ställa myckel stora krav på den ekonomiskapolitiken i olika avseenden. Beaktasbör även de risker som föreligger för den svenska exporten om deprotektionistiska röster vinner gehör, som i olika länder, kanske främst , blivit alltmer framträdande.Isolerade åtgärder i enstaka länder behöver i sig inle påverka den svenskaexporten i en sådan utsträckning all den svenska handelsbalansen i högre gradpåverkas, men de kan leda lill motåtgärder med risk för en fortgåendeutveckling, som på ganska kort sikt i väsentlig utsträckning kan försämramöjligheterna för svensk export. konstaterar atl utredningen i sin prognosöver den svenska exportens länderfördelning räknat med elt väsentligt ökatav-sällningsutrymme. Man påpekar all om skulle hamna utanför dengemensamma marknadens tullmurar, minskar avsevärt exportprognosens möjligheteratl slå in. vill därför understryka betydelsen av allförhandlingarna med EEC ger lill resultat alt vår export tUl intekommer alt utsättas för diskriminerande tullar och andra handelshinder. anför vidare all omsvängningen ihandelsbalansen kanske måste bli ännu kraftigare än vad utredningen räknar med,om vi verkligen skall få jämvikt i bytesbalansen 1975. Del finns enliglbankföreningens uppfattning skäl som lalar för atl den antagna ökningen avsjöfartsnetlot är alltför optimistisk. Vidare torde risk föreligga för alllurislneltot kan försämras mer än vad betänkandets kalkyler visar. TCO anser däremot atl utredningen överskattat behovet avomsvängning i handelsbalansen till följd av den exceptionella lagemppbyggnaden1970. Man påpekar också all ökningen av underskottet på turismen har varitsynnerligen ojämn. ökade underskottet med ca 40 o/o jämfört medföregående år. Ökningen låg även över genomsnittet. Underdessa borde vi, om endast turism ingick i denna post, ha upplevt enexplosionsartad utveckling av utlandsturismen. stämmer inle medcharterflygels utveckling och man kan därför anta alt en viss kapitalflyktingår under denna post. Denna kapitalflykt kan väntas minska och prognosen ärdärför orealistisk. SIDA anser alt långtidsutredningen har överdrivitu-landsbislåndets valutamässiga verkningar. Utredningen är centrerad kringbytesbalans-problemen och biståndet får därför spela en omotiverat framträdanderoll. Del är risk, all della kan leda liU all biståndet i den allmännaopinionen och politiska debatten framstår som upphovet till del reformsloppoch den dämpade ökning av konsumtionen som utredningen förutser. En sådanbehandling av biståndet kan inge allmänheten överdrivna föreställningar om deuppoffringar som enprocenlplanens genomförande kräver. Risk föreligger allbiståndets fördelning på olika användningsområden kan komma atl påverkas avönskemålet alt minska valulabelaslningen. En sådan utveckling skulle kunnapåverka den fastslagna målsättningen för del svenska utvecklingsbiståndet ochinnebära 3 1970 årslångtidsutredning 33 etlifrågasättande av principer som hävdat i inlernalionella sammanhang. Biståndetsvalutaanspråk har enligl SIDA:s mening överskattats till ca del dubblabeloppet. Kvar står ell valulabehov på 1 000 milj. kr. Detla belopp må jämförasmed bytesbalansens statistiska felmarginal som det årel uppskattas lUl 1 150milj. För hela räknar utredningen på delta sätt med etltotalt kapitalimporlbehov, som ändå är lägre än under den gångna 5-årsperioden.Man förutsätter således alt upplåningen i utlandet skall minska. Eftersom manhar överskattat biståndets valutabehov, blir det verkliga upplåningsbehovetännu mindre. Som antyds av utredningen har spekulativa kapitalrörelser ochkortfristiga kommersiella krediter varit en viktig faktor för nedgången ivalutareserven. Det vore därför angeläget att omständigheterna kring dessakapitalströmmar utreddes i avsikt all bedöma orsaken och diskutera förslaglill lämpliga ålgärder. LOanför att när det gäller marknadstillgängligheten för svensk export kan förstanmärkas alt tullfrihet kan komma all uppnås inom etl större område iVästeuropa . Denna möjlighet föreligger oavsett om de nu pågåendeEEC-förhandlingarna med leder liU en utvidgning av EEC:stuUunion eUer inte. Det finns behov alt klargöra inom vilka branscher ochvaruområden specielll omfattande investeringar skulle tillkomma om en sådan tullfrihetskulle utnyttjas fullt ul för svensk induslriexpansion.