prop · FU0388 · 1971-12-31 00:00:00 — Krigsplacering av värnpliktiga läkare i läkarbiträdesbefallningkommer därför att tvärt emot kommitténs uppfattning medföra en avsevärdkvalitativ försämring av biträdesfunktionen vid sjukvårdsförbanden, vilket inleär godtagbart. innebär även att av krigsmaktens totalaläkarresurser satsas i balaljonsinslansen. All i elt läge med väsentligt ökadtillgång på läkare salsa denna ökning helt på balaljonsnivå är enUgtsjukvårdsstyrelsens uppfattning inle acceptabelt. Tolalförsvarssynpunkterna har hittUls medfört en inleönskvärd ned-prutning av bl. a. kirurgkapacilelen på brigadförbandsplatser samletapp-och krigssjukhus. På modern krigserfarenhet grundade beräkningar av behandUngsbehovi olika krigsfaU har tydUgt visat, att kirurgkapaciteten i nuvarandekrigsorganisation på dessa nivåer är helt otUlräcklig. Den ökade läkartUlgångenkan lösa dessa problem först på . Den personalkategori, som helteller delvis kan uppfylla dessa krav och som dessutom är gripbar förkrigsorganisationen, är de medicinstuderande. att gå in på de medicine kandidaternas lämplighet föruppgiften i ell visst läge i studiegången kan man konstatera, atl de underflera år innan de krigsplaceras som bataljonsläkare är fullt användbara somläkare. Sjukvårdsstyrelsen anser därför att en krigsplacering av medicine studerandevid kirurgtroppar i brigad- och etappinstans samt vid krigssjukhus eflerandra sommarens mUitärljänstgöring är en förutsättning för all den militärakrigssjukvården på ett godtagbart sätt skall kunna uppfylla de ökade kraven i ellmodernt krig. Med hänsyn tUl nämnda motivering, grundad på det ur krigssjuk-vårdssynpunktsynnerligen prekära nuläget, avvisar sjukvårdsstyrelsen med skärpa del av värnpliktskommilténframförda förslaget att utnyUja de medicine studerandena i krigsbefallningarsåsom läkarbiträden. Sjukvårdsstyrelsen föreslår i stället atl medicinekandidater krigsplaceras som assistentläkare vid bakre enheter, 1 sambandhärmed kan enligl sjukvårdsstyrelsens mening i första hand tandläkare, som nuär krigsplacerade som läkarassistenter, utgå ur brigadförbandsplats,sjukhuskompani och krigssjukhus och ersättas av medicine kandidater. Vidarekan etl anlal medicine kandidater tillföras etapp- och krigssjukhus för att däravlasta mer erfarna läkare från rutingöromål. Inom marinen med dess speciella problem finns inteanledning alt minska antalet tandläkarbefattningar medan däremot en ökning avbefattningar för medicine kandidater är lämplig med hänsyn till här ovanframförda synpunkter. finner det lämpligt atl värnpliktigaläkare redan som medicine kandidater krigsplaceras i den mUitärakrigssjukvården i befallningar som motsvarar deras medicinska kompelens 1. ex.som läkarassistenter vid bakre mUitära sjukvårdsorgan. Styrelsen finner detinte nödvändigt atl, såsom kommittén föreslagit, värnpliktiga medicine kandidatergenomgår en läkarassistentskola för alt kunna krigsplaceras. En del av utbUdningsmomenteni den föreslagna läkarassistentskolan torde med fördel kunna ingå i läkarfackskolani den mån de inte inryms i ordinarie läkarutbUdning. Dessutom kan man förväntaatt medicine kandidater i assislentbefatlningar ersätts av, förutomvärnpliktiga landläkare, elt ökat antal värnpliktig vårdyrkespersonal av olikakategorier. 1 saml Nr 88 Chefen för marinen och framför ifråga om de medicine kandidaternas utnyUjande liknande synpunkter somförsvarets sjukvårdsstyrelse. delar kommitténs uppfattningatt de värnpliktiga läkarna bör ha mUjöerfarenhet för att bättre kunna tillgodogörasig den mer teoretiskt betonade läkarfackskolan och skisserar en utbUdningsgångbaserad på det i förhållande till kommitténs förslag ändrade utnyttjandet avmedicine kandidater i krigsorganisationen. Denna UtbUdningsgång går i stort utpå att de vämpliktiga läkarnas utbildning under andra utbUdningsomgången skallutgöra ett led i utbildningen till bataljonsläkare och i huvudsak omfattasjukvårdstjänsten inom kompani, arbetsuppgifter inom förbandsplatsgrupp samtbefäls- och trupputbildning. Trupputbildningen anses däremot kunna utgå vid läkarfackskolaoch befälsutbildningsveckorna före krigsförbandsövning till förmån för annan utbUdning.Sjukvårdsstyrelsen anser att de unga medicinarna därefter under grundläggande krigsförbandsutbildningsskedetkan utnyttjas som medicinska trupputbildare vid såväl utbildningskontroll somfortsatt UtbUdning och övningar i sjukvårdstjänst för all personal ochspeciellt för sjukvårdsmän, sjuktransportmän och sjukvårdare. Eftersom sjukvårdsstyrelsen inte accepterar atl medicinekandidater utnyttjas i underordnad medicinalbefattning föreslår man i ställetatt värnpliktiga tandläkare utbildas härför och framför följande synpunkter. Sjukvårdsstyrelsen framhåller att tandläkarna under studietidenfår utbildning i instrumenthantering, sterilisations- och desinfektionsmeloderoch allmän patientbehandling. De får vidare en god försvarsmedicinsk utbUdningenligt de i studieordningen ingående föreslagna försvarsmedicinska kurserna Ioch 11 under förutsättning att dessa kommer till stånd, varför de med relativtliten insats från krigsmaktens sida skulle kunna UtbUdas till läkarbiträden. Tillgången på tandläkare inom kringsinaktens ram är sådan,att man med fördel kan utnyttja tandläkare såväl till den nuvarande läkarassistentT-befattningen som läkarbiträdesbefallning (= läkarassistent ). har intet atl erinra mot läkarassistentsko-lanstidsmässiga inpassning. Ämbetet ifrågasätter dock om det inte från såväl mUitärsom civil utbildningssynpunkt är lämpligare att kursen i försvars-' och kataslrofmedicin,vilken ges under den nionde terminen, föregår läkarassistentskolan. Den av kommittén föreslagna inplaceringen avmiljöutbildningen under nionde studieterminen avstyrker universitetskanslersämbetetbestämt. Ämbetet anser att kommitténs förslag i detta avseende kommer att ge enhalv termins studietidsföriängning. Förslaget anses omintetgöra den bundnastudiegång fram till läkarexamen, som införts genom den av riksdagbeslutade reformeringen av läkarutbildningen. Även , , Sverigesförenade studentkårer och de sakkunniga för översyn av samordningen mellanvärnplikts-utbildning och eftergymnasiala studier avvisar miljöutbildningenstids- Chefen för marinen anser att det sannoUkt är olämpligt altläkarna fullgör miljöutbUdning under en liten del av etl studieblock. föreslår i denna del att manprövar möjligheterna att föra samman mUjöu I bildning och läkarfackskola/fackläkar-skolatiU etl block, vUket inplaceras i omedelbar anslutning tUl läkarexamen. 1detta block bör också ingå den föreslagna kursen i krigskirurgi. Läkarfackskola och grundläggande krigsförbandsutbildning Samtliga berörda remissinstanser har avstyrkt endifferentiering före läkarfackskolan och föreslagit gemensam grundutbUdning. Mot värnpliktskommilténs förslag ifråga om kalendarisk tidsinpassningvänder sig och som inte accepterar altfackutbildning fullgörs under medicinarens allmäntiänstgöring. hyser betänkligheter mot en föriäggning avfackutbildning under allmäntjänstgöringsavsnittet. har liksom övrigaremissinstanser intet att erinra mol förslaget om fortsalt miljöutbildningefter läkarfackskolan i form av praktisk tjänstgöring under grundläggande krigsförbandsutbildning.Sjukvårdsstyrelsen tror att platser på sjukhus i storstadsregionerna förallmäntjänstgöring klart kommer att underskrida efterfrågan, varför man med fogkan anta alt flertalet medicine licentiater kommer att vilja fullgöra läkarfackskolani nära anslutning till examen i avvaktan på plats för allmäntjänslgöring så atlkursen kommer att bestå av etl tämligen homogent material av nyexamineradeläkare. Chefen för flygvapnet framhåller att den fackulbUdning,som f.n. meddelas vid flygvapnet krigsplacerad värnpliktig medicinalpersonal,bör konsolideras och utökas när det gäller vissa kategorier. har som förut nämnts integodtagit kommitténs förslag alt använda medicine studerande i underordnad medicinalbefattning.Styrelsen föreslår i stället att de värnpliktiga tandläkarna utbildas lillbefattningar som benämnes läkarassistent 1 och 2, motsvarande nuvarandekrigsbefattningar läkarassistent respektive läkarbiträde. Sjukvårdsstyrelsensförslag innebär därjämte att tandläkarna i brigad- och elappnivå utbyts motmedicine kandidater. Fördelen med detta är att tandläkarna kvarstår i sinkrigsbefattning under praktiskt taget hela sin värnpUklslid. Läkarassistentskolan () kräver vissa medicinskaförkunskaper. Den erforderliga utbildningen vid de odontologiska fakulteternaavslutas först i och med den femte terminen. Inplacering av läkarassistentskolakan ske först efter sjätte terminen för dem som börjar studierna en höstterminoch efter femte terminen för dem som börjar en vårtermin. Efter genomgången läkarassistentskolaoch bedömd lämplighet sker en uppdelning av tandläkarna i läkarassistent 1 och 2. Föreslagna försvarsmedicinska kurser ingående i ordinariestudieordning tUl landläkarexamen måste som en följd av förskjutningen av läkarassistentskolansenareläggas - kurs 1 tUl efter åttonde (sjunde) terminen och kurs 2 eftertionde (nionde) terminen. Tandläkare som utbUdas tUl läkarassistent 1 skall genomgå tandläkar-fackskola.Denna kan läggas in tidigast året efter avlagd tandläkarexamen, vilketmöjliggör att utbildningen i fortsättningen inle behöver förläggas tillsommarmånaderna, varigenom dess inplanering underlättas. Miljöutbildningengenomförs därefter i enlighet med kommitténs förslag under grundläggande krigsförbandsutbildning(). Tandläkare, som skall utbildas till läkarassistent 2, genomför sinfortsatta utbildning i form av krigsmedicinsk kurs följd av sjukhustjänslgöringunder sammanlagt . Repetitionsutbildningen planeras så all den blir enmeningsfylld repetition och fortutbildning för krigsplaceringsuppgiften. Utbildningen av tandläkare till läkarassistent inommarinen kan i princip följa samma linjer som angetts för läkarassistent 1 vidarmén och flygvapnet. Den måste dock präglas av de speciella krav som ställs påläkarassistent vid marinen. Sjukvårdsstyrelsen vill då särskilt nämna den medgott resultat genomförda narkosulbildningen. Chefen för marinen betonar nödvändigheten av att nuvarandenarkosutbildning av tandläkare får fortsätta då den är väsentlig för marinenskrigssjukvårdsorganisation. Narkosutbildade tandläkare krigsplaceras som läkarassistentervid kvalificerade sjukvårdsförband med speciell uppgift att sköta narkosgivningen.För totalförsvaret innebär systemet att ett . större antal narkosläkare finnsgripbara inom andra delar av medicinalväsendet. Utbildningen omfattar efter tandläkarfackskolantvå månaders utbildning på sjukhus direkt under särskilt konlrakleradenarkosöverläkare. på varje sjukhus går endasl två tandläkare varförutbildningen blir av mycket god kvalitet. Sammanlagt utbildas tolv tandläkareper år. Utbildningen kompletteras därefter i regel med en veckolångrepetitionskurs före krigsförbandsövning i befattningen. Chefen för armén anser att fackutbildningen bör varagemensam för läkarassistenlerna. anför all inplaceringen av deföreslagna försvarsmedicinska kurserna kan komma all påverkas av resultatet avdet av ämbetet och igångsatta arbetet rörande landläkaresspecialistutbildning. Beslut om olika värnpliktsperioders inplacering medhänsyn till den civila utbildningsgången bör därför fattas efter samråd meddenna utredning. Beträffande förslaget om förberedande sjukvårdstiänstgöringefter fackutbildning anför att tjänstgöringen börförläggas dels till civilt sjukhus och dels till förband under fältförhållanden. Central utbildningsanstalt Flertalet berördaremissinstanser delar värnpliktskommitténs uppfäll- ning att en fast skolorganisation för genomförande av medicinalpersonalensfackutbildning måste byggas upp samt att skolan lokaliseras tUlstockholmsområdet. anser atl en lokaliseringutanför bör övervägas. Chefen för armén biträder kommitténs förslag alt arméstabenfår personeU förstärkning för planering och ledning av utbildningen av värnpliktigmedicinalpersonal. Enligt chefen för armén bör härvid en tiänst förregementsofficer inrättas från 1 juh 1971. Cheferna för marinen och flygvapnetsamt försvarets sjukvårdsstyrelse och anser att denföreslagna utbildningsanstalten bör vara understäUd överbefälhavaren. framhåller att den avkommittén föreslagna skolorganisationen endast täcker en del av del storautbildningsbehov som föreligger inom det militära hälso- och sjukvårdsområdet.Behovet av en för försvaret central sjukvårdsskola har med all tydlighetuttryckts försvarsutrednings betänkande 11. Sjukvårdsstyrelsen anser härutöver bl. a, att dåverksamheten vid försvarels sjukvårdsskola får en klart medicinsk inriktningmåste skolan ledas av en medicinskt utbildad chef. Skolan bör förutom erforderiigadministrativ personal permanent tillföras kvalificerade militära befattningshavareoch en fast kader av hel- och deltidstjänstgörande lärare. Sjukvårdsstyrelsen framhåller att det är synnerligenangeläget att en för krigsmakten gemensam sjukvårdsskola kommer tillstånd. Förslag härom bör föreläggas riksdag. Personal för skolansledning bör utses i så god tid alt de första kurserna kan äga rum . Det bör härvid uppmärksammas att organiserandet av skolan samtplanläggning m. m. av kurserna kräver ett omfattande förberedelsearbete.Skolchefen jämte ytterligare någon befattningshavare bör lämpligen utsesomgående efter det principbeslut om skolan fattats för alt la fram förslagrörande skolans detaljorganisation m. m. Överbefälhavaren delar kommitténs uppfattning att chefenför medicinalkåren bör ha fackansvar för den medicinska utbildningen. Militär fredssjukvård och fredstandvård räknar i likhet med värnpliktskommitlénalUjäml med att värnpliktiga läkare skall kunna beordras att tiänstgörainom förbandssjukvården i fred. Styrelsen framhåller vidare att kommittén har beräknatbehovet av värnpliktiga läkares medverkan i den fredsmässiga förbandssjukvårdentill för år. Enligt en aktueU beräkning utgör behovet totalt förförbandssjukvården och inskrivningarna för år. Behovet varieraroch förhoppningsvis inträder en minskning senare , när antaletnyexaminerade läkare ökar. Kommittén redovisar som tUlgång i förbandssjukvårdenvissa tiänstgöringsdagar för läkare, hänförda till besiktningsgrupp 3 och 4.Sjukvårdsstyrelsen viU dock principiellt avstyrka alt värnpliktig läkarpersonaluttas att tjänstgöra inom den fredslida förbandssjukvården änvad som kan motiveras med utbUdningsskäl. Sjukvårdsstyrelsen avvisar kommitténs förslag att devärnpliktiga tandläkarna under utbildning till läkarassistenter skalltjänstgöra inom för-bandssjukvärden och där tas i anspråk för sjukvisitationer,poliklinisk behandling och ronder. Förslaget avvisas främst därför attvärnpliktiga tandläkare i fred inte kan anförtros att utföra någraläkarundersökningar eller sådana behandlingsmetoder som ankommer på läkare. framför i dessa frågor sammasynpunkter som försvarels sjukvårdsstyrelse. I övrigt ifrågasätter läkarförbundetom utbildningen av värnpliktiga läkare kräver den sammanlagda tid som vanligentas ut för värnpliktigas underofficersutbildning. Med häiisvn lill att dethuvudsakliga utbildningsvärdet ligger i den civila tjänstgöringen ifrågasätterläkarförbundet om inte tjänstgöringen efter grundutbildningen kan inskränkasså att den totala tiden blir den som tas ul av vanliga värnpliktiga. Universitetskanslersämbetetaccepterar inte förslagel om förlängd grundutbildning för tandläkarna enbartmotiverad med behovet av tandvård åt de värnpliktiga. Socialstyrelsenanför att en ökad samordning av den militära fredstandvården med en successivtutbyggd folktandvård enligl folktandvårds-utredningens förslag kommer attavsevärt minska behovet av värnpliktiga tandläkare för tandvårdande uppgiftervid fredsförband. anser att den militära fredslandvärdensbehov av tandläkare bör möjligt helt tillgodoses med anställd personal. Samtliga remissinstanser biträder i allt väsentligt värnpliktskommilténsförslag. Vissa erinringar framförs emellertid. Chefen för armén, militärapoteket,, och förenadestudentkårer ställer sig sålunda avvisande lill kommitténs uppfattning attutbildning på den farmaceutiska respektive den medicinska linjen enligt dennya studieordningen är likvärdig vid urval av personal för att bestridabefattningar för värnpliktiga apotekare. Remissinstanserna framhåller attendast de som valt förstnämnda linje erhåller en god kännedom om hela det imarknaden förekommande läkemedelssortimcn-tet samt om läkemedels handhavandeoch utlämning m. m. Chefen för armén och militärapoteket framhåller i dettasammanhang atl värnpliktiga apotekare som utexaminerats från farmaceutisklinje och med fortsatt tjänstgöring inom apoteksväsendet allmänt sett är attföredraga i samtliga förekommande krigsbefattningar utom i laboratoriepluton,centralapotek och viss befattning inom teknisk pluton. Användbarheten inom krigsmaktenär således beroende av dels val av utbildningslinje, dels yrkesinriktningefter examen, varför dessa frågor måste ägnas stor uppmärksamhet vidkrigsplacering. Remissinstanserna understryker att det anförda emellertid intepåverkar kommitténs utbildningsförslag. Kommitténs förslag att utbildningen av värnpliktigaapoteksbiträden bör läggas ned och att eventuellt behov avbiträdespersonal tUlgodoses genom utnyttjande av värnpliktiga som grundutbildatsi sjukvårdstiänst tillstyrks av chefen för armén och farmacevtförbund.Chefen för armén framhåller dock att apoteksbiträdena representerar en avsevärdkompetenstUlgång på läkemedelsområdet som ersättarna inte har och att förslagetdärför kan innebära en kvalitetssänkning. Denna bör emellertid uppvägas av attbl. a. flertalet befattningar för receptarier ändras till befattning förbiträdande apotekare. /Mililärapoteket delar chefens för armén uppfattning attförslaget i denna del kan innebära en kvalitetssänkning men vill främst medhänsyn till svårigheterna att ge apoteksbiträdena en helt adekvatmiljöutbildning inte motsätta sig kommitténs förslag. förslag om utbildningstidensförläggning och fördelning biträds i huvudsak av remissinstanserna, dock medden invändningen att det med hänsyn tUl det studiefria sommaruppehållets längdknappast torde vara möjligt att, såsom föreslagits, kunna disponera 90 dagarför utbildningen vid apotekarbefälsskolan. Chefen för armén och miUtärapoteket.föreslåv att utbildningstid därför förs över från nämnda skola till apotekarfackskolan. Militärapotekets uppfattning i här berörda frågor delashelt av försvarets sjukvårdsstyrelse. Samtliga berörda remissinstanser motsätter sig förslagetom rekrytering av veterinärpersonal genom överföring. Flertalet remissinstanserifrågasätter vidare möjligheterna av att på det sätt som kommittén föreslagitta ut lämpliga värnpliktiga för utbildning till chefer för livsmedelsproducerandeförband. Överbefälhavaren anser beträffande uttagning och utbildningav veterinärer att dessa vid inskrivningarna bör uttas för utbildning till civilmilitärbefattning av officers tjänsteklass. Han anför vidare alt del totala antalet ärså ringa att det inte innebär någon väsentlig vinst att vidta dendifferentiering i fråga om uttagning och utbildning som föreslagits avkommittén. Chefen för armén framhåller att veterinärerna i likhet medläkare, tandläkare och apotekare under olika perioder av sin värnpliktstid kanbedömas vara mest angelägna för att tas i anspråk inom antingen det civilaeller det militära veterinärväsendet. För att med bibehållen hand-Ungsfrihetsäkerställa totalförsvarets behov av veterinärer bör därför hela den årligakvoten värnpliktiga veterinärer mUitärt utbUdas som veterinärer och inle inågon annan befattning. De bör därför vid uttagning behandlas på samma sätt somläkare, tandläkare och apotekare och få en i omgångar uppdelad utbildningsgångsom i storl bör överensstämma med vad som av kommittén föreslagits gälla förapotekare. Grundutbildningen bör härvid omfatta omkring , Molbakgrunden av att veterinärernas civUa yrkesutövning kan ges en direkt militärtillämpning som gör dem kompetenta att efler kort grundutbildningstid varachefer för bl, a. slakleriplutoner anser arméchefen att veterinärerna vidinskrivningen bör uttas för UtbUdning lill civilmilitär befattning för officer. anför att den omfattandeveterinärmedicinska och grundläggande medicinska utbUdning som meddelas varjeveterinär under utbildningen vid är av sådant värde förkrigsmakten att varje utnyttjande av veterinärer utanför det veterinärmedicinska-medicinskafackområdet inte kan accepteras. De värnpliktiga veterinärerna bör därför ävenmilitärt utbildas som veterinärer och inle i annan befattning. Veterinärstyrelsen framhåller att vad värnpliktskommilténanför om atl den militära och den civUa krigssjukvårdsorganisationen bör sessom en enhet vid placering av läkarpersonalen och att tUlgängliga personellaresurser bör utnyttias så att det bäst gagnar den samlade krigssjukvården iminst lika hög grad gäller veterinärerna och den veterinärmedicinskaverksamheten. Styrelsen anser det som helt meningslöst att låta ens någon delav värnpliktsgruppen veterinärer genomgå normal värnpliklsut-bildning, eftersomveterinärkåren i sin helhet tas i anspråk för veterinärmedicinska uppgifter iberedskaps- eller krigssanimanhang. Värnpliktstiden bör i stället utnyttjas tUlatt ge alla dessa värnpliktiga den veterinärmedicinskt inriktade vidareutbildningsom kan vara av värde i försvarssammanhang och som härigenom kan konima helatotalförsvaret tillgodo. Det är därför enligt styrelsens mening ell påtagligtslöseri med tid och medel att ge värnpliktiga studerande vid veterinärhögskolanen värnpliktsutbildning som inte kommer till nytta under deras fortsatta tiänstgöringsom veterinärer i totalförsvaret. Kommitténs förslag atl ta ul sex värnpliktigainträdessökande till för plulonchefs-utbildning bedömerstyrelsen som meningslöst med hänsyn bl, a, till att kanske samtliga relativtsnabbt efter examen och med hänsyn till fredsanställning måste reserveras förandra uppgifter vid exempelvis och veterinärmedicinskaanstalten eller för annan med hänsyn till fortsatt utbildning och erfarenhetmera adekvat krigsplacering. Styrelsen anser vidare att föreslagen uppdelningav veterinärkon-lingenten är omotiverad med hänsyn till att dels bådaifrågavarande kategorier har samma behov av försvars- ochkompletteringsutbildning, dels att en kategoriklyvning är ogenomförbar om maneftersträvar största möjliga utnyttiandeeffekt av kårens sakkunskap. Styreisenföreslår avslutningsvis att veterinärernas värnpliktsutbildning bör få i stortsamma utformning som och dessutom anpassas lill studiegången vid veterinärhögskolan.Den totala värnpliktsskyldigheten bör reduceras och grundutbildningen omfattaca . Även finner det obefogat atlvärnpliktiga veterinärer genomgår en omfattande allmän militärutbildning istället för specialutbildning inriktad pä civilmilitär befattning. Förslaget omatt vid inskrivningen ta ut värnpUktiga blivande velerinärstuderande för utbUdninglill chefer för livsmedelsproducerande förband bedömer förbundet som heltorealistiskt med hänsyn till antalet inträdessökande till veterinärhögskolanställt i relation till antalet slutligt antagna och till för- utsättningarna för atl dessa når fram tUl veterinärexamen.Förbundet finner vidare starka skäl tala för all den totalatjänstgöringsskyldigheten för värnpliktiga veterinärer kortas ned liU sammanivå som gäller för värnphktiga läkare. Grundutbildningen föreslås därvid avförbundet omfatta . Sverigesförenade studentkårer ställer sig också avvisande till kommilléns förslag och framhåUerhärvid bl. a, alt föreslagen utbUdning skuUe för många av de värnpliktiga somvunnit inträde vid medföra att utöver värnpUktsåret vissdel av en studietermin kommer att las i anspråk för mililärtiänstgöring.