prop · FU031 · 1971-12-31 00:00:00 — Dämpningen i produktionstUlväxtenvar för övrigt jämnt fördelad över länderna, om man undantar ochFrankrike där tillväxttakten avtog kraftigare, eller med 3 respektive 2procentenheter. Orsaken var för del främst att söka i begränsningari produktionskapaciteten, medan i även den kraftigt dämpadeinhemska efterfrägan fick en bromsande inverkan på produktionen. IStorbritannien växte produktionen svagt , eller med någotmer än 1 o/o. Den inhemska efterfrågan steg där endast svagt under loppet av1970 efter en stagnation 1969. I de mindre industriländerna höUs tUlväxttaktennära genomsnUtet för . En speciellt markerad dämpning inträffade iDanmark. Avmattningen i Västeuropa1970 berodde i huvudsak pä kapacitetsbegränsningar i produktionen, åtminstoneunder större delen av året. För del låg dock restriktionerna påtillväxten på efterfrågesidan. Den ekonomiska politiken varallmänt restriktiv även om den utvecklades i något varierande riktning i olikaländer . Generellt sett kan den inte sägas ha verkat så dämpande päefterfrägan att produktionsökningarna i av den anledningen nämnvärtbromsades . Även om tendenserna till minskat efterfrågetryckblev mera märkbara , fick detta i allmänhet, till följd avatt orderstockarna fortfarande var stora, inga väsentliga effekter påproduktionen . Såväl i fråga om ekonomisk utveckling som ekonomiskpolitik kom att avvika åtskilligt från denna aUmänna bild. 1971:1 Bilaga 1 Finansplanen Tabell II: 1. Försörjningsbalansens poster i olika länder ochländerområden 19691971 Procentuella volymförändringar från närmastföregående år. Uppgifterna avser utfall (preliminära), för1971 prognoser. '6,6 '12,5 '5,3 «2,0 '6,5 s1,6 ''9,5 '8,0 3,2 -0,4 -0,5 11den offentliga konsumtionen ingår även offentliga investeringar. Fasta bruttoinvesteringar avserendast privata investeringar. "Bruttonationalproduktens förändringstal avser samtliga till området hörandeländer, de olika komponenternas endast de separat redovisade länderna. Exkl. sjöfartssektorn beräknas ökningstalentill 13,5, 11,5 resp. 9,0. * Exkl. sjöfartssektorn beräknas ökningstalentill 9,5, 7,0 resp. 8,5. ' Exkl. handelsflottansinvesteringar beräknas ökningstalen till 5,0, 5,0 resp. 6,5. Källor: , ,nationell statistik, nationella prognoser och uppskattningar gjorda inomsekretariatet för ekonomisk planering. 1 Preliminär nationalbudget 23 Den ekonomiskapolitiken i , och i de flesta av de mindre länderna, däribland de nordiska,gick i en alltmera återhållande riktning , i syfte främst att sökadämpa de snabba pris- och kostnadsstegringarna, men i flera av de mindreländerna också för att skapa förutsättningar för en förbättrad utveckling avutrikesbalansen. Allmänt gällde för dessa länder alt finanspolitiken fick taöver en större del av bördan av den förda ekonomiska politiken. Kreditpolitikenbibehöll i de flesta fall sin restriktiva inriktning. Diskontot sänktes dock iflera länder . Detta avspeglade emellertid i första hand den lugnare utvecklingen på den internationeUa kapitalmarknaden.Frågor rörande betalningsläget och kapitalströmmarna kommer närmare attberöras i det följande. I skärptes den ekonomiskapolitiken markant . Enextraskatt på 10 o/o, som skaU gälla , infördes och avskrivningsreglerna förinvesteringar skärptes temporärt för perioden t. o. m. januari 1971.1 syfteatt begränsa dels likviditeten hos företagen, dels inflödet av utländsktkapital, höjdes bankernas likviditetskvoter avsevärt. Under andra halvåretvisade också efterfrågetrycket tecken till att ha lättat, med svagareinvesteringsefterfrågan och vikandeorderingångar tUl industrin. Likaså tilltog nedgången i lagerinvesteringarnamarkant. Däremot är det osäkert om expansionen av den privata konsumtionendämpades. Extraskattens effekter tycks i hög grad ha motverkats av de snabbalönestegringarna. En något annorlunda utveckling under 1970ägde rum i . Vid ingången av året hölls den ekonomiska politikenmycket restriktiv för att hålla tillbaka den privata konsumtionen och beredautrymme för förbättringar i den yttre balansen. Redan under första halvåretuppnåddes också jämvikt i bytebalansen,mindre än efter de stora underskotten vid tiden föredevalveringen, medan den privata konsumtionen utvecklades svagt ochinvesteringarna visade tecken till att avta. När så den utländska efterfråganbörjade sjunka fann sig regeringen föranlåten att ändra kursen för denekonomiska politiken i syfte att hållatUlbaka den stigande arbetslösheten. Kreditpolitiken lättades avsevärtunder hösten, med bl. a. två diskontosänkningar, i syfte att försöka hålla uppe investeringsefterfrägan ochstimulera konsumtionen. Också i erhöll denekonomiska politiken en mera expansiv inriktningunder 1970. Stagnationen för privat konsumtion och investeringar 1969 fortsattei början av 1970. sänktes diskontot somkreditpolitiken i övrigt, liksom i någon utsträckning finanspolitiken,mjukades upp. Under återstoden av året steg den inhemska efterfrägannågot, fastän fortfarande svagt, i synnerhet vad gäller investeringama.Dessutom avtog stimulansen frän exportsektorn, trots att den utländskaefterfrägan låg på en hög nivå. Viden summering av efterfrågeutvecklingen i förefaller Prop.1971:1 Bilaga 1 Finansplanen 24 detsom om en avmattning satte in . Framför allt gälldedetta efterfrågan pä investeringsvaror som då började sjunka i de flesta länder. SpecieUt kan lageratvecklingenuppmärksammas. I och flera av de mindre länderna, bl. a. denordiska, minskade lageruppbyggnadenkraftigt . Delvis motverkades denefterfrågedämpande effekten därav för som helhet av en ökad lageruppbyggnadi , där lagren tUl följd av strejkema pressadesner . När det gäller utvecklingen av den privatakonsumtionen tycks expansionen ha fortsatt i ungefäroförändrad takt. Därtill bidrog en snabbare ökningstakt i ochFrankrike, oförändrad stegring i samt en lägre tillväxt i en delmindre länder. I blev stagnationennågot mera långvarig än vad som allmänt antogs sedan.Bruttonationalprodukten visade ingen volymmässig ökning från tredje kvartalet1969 fram . Trots gapet mellan potentiell och faktiskproduktion och en ständigt stigande arbetslöshet kunde emellertid knappastnågra tecken på en dämpning i prisökningstakten märkas ,åtminstone inte vad avser konsumentledet. Redan i detta skede togs emellertidde första stegen mot en omläggning av denekonomiska politiken i en mera expansiv riktning, mot bakgrund av riskerna fören mera långvarig stagnation i produktionen. avskaffadesåterstoden av den extraskatt som infördes och senarelättades kreditpolitiken, efter hand som priserna visade en något måttligareökningstakt och dessutom produktionen började stiga. Penningutbudet ökade snabbare och uUåningsräntornasjönk, i avseende pä affärsbankernas s. k. prime råte i fyra etapper, från 8,5o/o tUl 7 o/o. Den strama kreditpolitiken under störredelen av året medverkade till att de fasta investeringariia minskade 1970. Isynnerhet drabbades bostadsbyggandet somberäknas ha minskat med minst 10 o/o, även om igångsättningarna avbostadsprojekt ökade efter hand som kreditpolitiken lättades.Industriinvesteringarna tycks i stort sett ha varit oförändrade meUan 1969 och 1970. Lageruppbyggnadenminskade mycket kraftigt , i synnerhet under första halvåretdå lagerutvecklingen i hög grad bidrog till den uteblivnaproduktionstillväxten. Den privata konsumtionen i Förentastaterna steg endast med ett par procent 1970. Mot bakgrund av bl. a. definanspolitiska åtgärderna kan det tyckas något förvånandeatt ökningstakten fortsatte att vara svag . Deförklaringar som kan ges är en dämpad utveckling av reaUönerna och en oförändrathög sparkvot hos hushållen. I botten ligger naturligtvis också en allmäntförsiktig attityd hos konsumenterna tillsden ekonomiska utvecklingen visar mer expansiva drag. Deneddragande effekterna på produktionen av strejken vid General Bil.1 Preliminär nationalbudget 25 Motors kan antas ha fått till följd attbruttoproduktionen inte steg märkbart . För helåret 1970innebär detta en oförändrad eller något lägre total produktion i förhållandetill 1969. Produktionen i ökade totalt i volym mednågot över 11 o/o 1970, dvs. ungefär i nivå med den genomsnittligaökningstakten , men något lägre än 1968 och 1969. Deninhemska efterfrågan, framför allt på investeringsvaror, har de senaste årenutövat en hård press på produktionsresurserna, med effekt att löner och priserliksom importen stigit mycket snabbt. Den åtstramning av kreditpolitiken somgenomfördes tycks dock ha fått effekt under 1970.Investeringsefterfrågan avtog tydUgt i synnerhet inomindustrin. Exportframgängarna blev också något mindre markanta, delvis som enföljd av avmattningen i . sjönk ocksåprisökningstakten och mot den bakgrunden lättades kreditrestriktionerna, medbörjan . I steg priser och löner mycketsnabbt . Den allmänna prisnivån, mätt som bruttonationalproduktensprisdeflator, höjdes med mer än 5 o/o i nästan alla dessa länder, dvs. mer än1969 och nästan dubbelt så mycket som det årliga genomsnittet under förstahälften av 60-talet. Konsumentpriserna steg från tredje kvartalet 1969 tilltredje kvartalet 1970 med nästan 7 o/o i , 5,9 o/o i ,5,7 o/o i , något under 5 o/o i samt 4 o/o iVästtyskland (se tabell 2). Bland de mindre länderna ökade konsumentprisernasärskilt starkt i de nordiska ländema, utom där ökningstakten blevmindre än 3 o/o till följd av det stabiliseringsavtal som gällde mellan regeringenoch arbetsmarknadsparterna. Den snabba prisstegringstaklen verkade dock i fleraländer mattas av något . Ökningstakten för lönernai industriländerna 1970 blev också i allmänhet mycket hög. Timlönen förindustriarbetare steg i de flesta av dessa länder med mer än 10 o/o och i regelavsevärt snabbare än 1969. Som framgår av tabell 3 ökade lönerna snabbast iItalien, , och , medan i Förenta staternastegringstakten blev avsevärt lägre än genomsnittet för . Den snabba pris- och kostnadsstegringen blevinte bara kraftig , den drabbade med få undantag alla länder inomOECD-området. sedan kom världshandelspriserna attöka lika snabbt som den genomsnittliga inhemska prisnivån i ochdärigenom fick de interna pris- och kostnadsstegringsprocesserna ökad styrka.Under första halvåret 1970 steg världshandelspriserna inom med 7 o/o iårstakt. Den snabba prisstegringenhar delvis haft sin grund i omständigheter som varit gemensamma för flertaletav världens industriländer. Sålunda förelåg, åtminstone fram , en allmän brist på vissa bas- 1971:1 Bilaga 1 Finansplanen Tabell II: 2. 3 k v. 1969 En rimlig korrigering(av bostadsposten) för perioden 3 kv. 1970 ger för del ettprisstegringstal på . Anm. Prisutvecklingen hari vissa fall påverkats av förändringar i indirekt beskattning ochsubventionering. Källor:OECD och nationell statistik. Tabell II: 3. Timförtjänsten för industriarbetare 1960- 3 k v. 1970 "7,3 *9,1 »11,0 ' För förtjänstutvecklingen föreligger endasttarifflöner. ' 1 kv. Källor: och nationell statistik. 1 Preliminär nationalbudget 27 metaller, särskUt jäm och stål och prisernaökade också allmänt pä råvaror under årets tidigare del. Kapacitetsbristförekom också inom vissa andra industribranscher. Ett karakteristiskt dragi utvecklingen har varit att det rått en påtaglig parallellitet i fråga omintern pris- och kostnadsutveckling även mellan länder med väsentligtvarierande läge med avseende på efterfrågetryck och kapacitetsutnyttjande. Detförefaller som om det delvis varit skilda orsaker som drivit fram dennaparallella utveckling. Ett högt efterfrågetryck har i åtskilliga länder,sädana som och , framkallat pris- och lönestegringar av enomfattning som varit att vänta med ledning av tidigare erfarenheter. I andraländer, med som det mest utpräglade typexemplet, har löne- ochprisstegringsprocessen antagit proportioner som, med hänsyn till det svagaefterfrågetrycket, klart avviker från tidigare reaktionsmönster. Vad gällerlöneutvecklingen har orsakerna tUl den starka uppgången varit flera.En väsentiig förklaring har i åtskilliga fall varit en reallöneutveckling somunder de närmast föregående åren inte tillnärmelsevis gav sä mycket somlöntagarna förväntat. Klarast kom detta till uttryck i , därreallöneökningarna efter devalveringen förutom av importprisstegringar hölls tillbaka av höjningar av indirekta skatter och en traditionellinkomstpolitik. Otillfredsställelsen bland löntagarna byggde efter hand uppkrav pä mycket kraftiga löneförbättringar. Kraven på högre löner underströksav strejker och andra oroligheter på arbetsmarknaden i flera länder. Tilldenna utveckling medverkade en allmänt stegrad social oro och höjda ambitioneri fördelningsfrågor. Bland de länder som under1970 haft ett förhållandevis högt efterfrågetryck ingår sådana somVästtyskland, och . Dessa länder har alltjämt en starkinternationell konkurrensförmåga och intar därför i många avseenden enprisledande position, varför prisstegringsimpulser därifrån fått en stark genomslagskraft.De internationella återverkningarna har förstärkts av revalveringen iVästtyskland och oroligheterna på arbetsmarknaden i . Motståndskraftenmot dessa inflytelser har av «käl som tidigare berörts varit nedsatt för enbetydande del av de övriga industriländerna. Delvis har de faktorersom verkat internationellt pris- och kostnads-uppdrivande varit avengångskaraktär. Detta torde i första hand gälla beträffande den västtyskarevalveringen och sannolikt även störningarna pä den italienska arbetsmarknaden.Kapacitetsbristen inom vissa basindustrier kan vidare ha haft en övergåendekaraktär. Andra faktorer kan med större sannolikhet väntaskvarstå fram- ' På oljemarknaden hardet ansträngda marknadsläget hittUls visat sig bestå Delvis har den uppkomnasituationen rent politiska förklaringar. 1971:1 Bilaga 1 Finansplanen Diagram U: 1. Bytesbalansen i olika länder 19611970 _ _ n n n 1961 -62 -63 -64 -65 -66 -67 -68 -69 -70 1961 -62 -63 -64 -65-66 -67 -68 -69. ' Avser bytesbalansen gentemot länder utanförfranczonen. Anm.Diagrammet bygger med undantag för på material frän . Nationell statistik kanskilja sig frän främst på grund av skilda definitioner av bytes- resp.kapitalbalans. Prognoserna grundar sig i viss utsträckning påuppskattningar gjorda inom sekreteriatet för ekonomisk planering. Bil.1 Preliminär nationalbudget 29 Detta gäller bl. a. bristen pä s. k.stabilitetsöar, sådana som och under störredelen av 60-talet. Allmänt sett finns anledning att räkna med mindre reserverav outnyttjad kapacitet inom länder med stark konkurrensförmåga, såsomexempelvis och . Slutligen kan det finnas skäl alt räkna med attdet mera labila läge på arbetsmarknaden som uppkommit i ett flertal länder kommeratt dröja kvar. Världshandeln fortsatteatt växa snabbt , i synnerhet då uppgången blevca 10 o/o i volym jämfört med , eller ungefär lika snabbtsom den genomsnittliga ökningen 1969. I och fortsatteutrikeshandeln att öka i den snabba takt som uppnåddes 1969. En uppbromsning avvärldshan-delslillväxten skedde dock främst som enföljd av en svagare importtUlväxt i industriländerna. Världshandelns ökning1970 kan beräknas till 89 o/o i volym och 1213 "/o i värde. Exportvärdet steg med merän 15 o/o 1970 i alla de större industriländerna, utom ochItalien. I de mindre industriländerna var ökningstakten särskUt hög iÖsterrike, och . Andelsvinster på exportmarknaderna gjordeframför allt , men också , och . Både iFörenta staterna och underlättades exportframgångarna väsentligt av ensvag inhemsk efterfrågan, men det förefaller också som om deraskonkurrensförmåga i förhållande till länder allmänt skulle hastärkis . I stimulerades exporten i stor utsträckning avparitetsförändringarna för francen och D-marken 1969 och av en förhållandevisdämpad inhemsk efterfrågan. Andelsförluster fick framför allt Storbritannienoch av de mindre länderna , och . I första hand kan dessaländers exportutveckling förklaras av kapacitetsbegränsningar iexportindustrin. När det gäller kan en del också förklaras aven synnerligen labil arbetsmarknad, med bl. a. en hamnarbetarstrejk i slutetpä juli; dessutom har landet tidigare visat sig ha svårt att undvika ökandeandelsförluster vid snabbt stigande världshandel. Utrikeshandeln iÖsteuropa expanderade starkt 1970, i synnerhet vad gäller importen. Delvisförklaras detta av en snabbt ökad import av jordbruksprodukter till följd avdet dåliga skördeutfallet . I anslutning tiU den efter hand vikandeefterfrågan pä råvaror i industriländerna steg utvecklingsländernas exportvolymsvagare än deras import. Handelsbalansen gentemot försämrades ytterligarei synnerhet som bytesförhållandet blev sämre till följd av igenomsnitt stagnerande råvarupriser som industrivarupriscrna stegfortsatt snabbt. Utbytet av varor ochtjänster, vUket återspeglas i ländernas bytesbalanser (diagram 1), gick under1970 i en utjämnande riktning för de större industriländerna inom OECD.Överskotten reducerades kraftigt i och än mer i . Förentastaternas bytesbalans, som gi- Prop.1971:1 Bilaga 1 Finansplanen 30 vit överskott på i genomsnitt mer än 1960 1967, men underskott både 1968 och 1969, förstärktesavsevärt och visade ånyo överskott på . En jämförelsevissnabbare förbättring skedde i , från ett underskott på 1969 till ett överskott pä några 1970. I Storbritanniensteg överskottet med ytterligare i förhållande till 1969.Japans stora överskott reducerades inte nämnvärt. De internationellakredit- och kapitalrörelserna 1970 skilde sig i många avseenden frånutvecklingen . Lika dramatiska kastningar av kapitalströmmarnasriktning och stjTka ägde inte rum och inte heller spekulerades det lika allmänti paritetsändringar för de mera betydelsefulla valutorna. Flera förklaringartill denna jämfört med lugna utveckling kan anföras. En väsentlig faktorvar den jämnare fördelningen av över- respektive underskott i industrUändernasbytesbalanser. De tvä länder som 1969 uppvisade de största underskotten och redovisade av skäl som tidigare framgått överskott1970. Parallellt härmed sjönk överskotten påtagligt för de tvä tidigare storaöverskottsländerna och . En annan förklaring tillden lugnare utvecklingen av kapitalrörelserna var den kraftiga ökningen 1970 avden internationella likviditeten. Mot en i stort sett oförändrad internationelllikviditet 1969 stod en ökning 1970 av storleksordningen . Det är en avsevärd ökning med tanke pä att tUlväxten per år tidigareunder 60-talet uppgått till i genomsnitt mellan 1/2 och . Detkan dock vara befogat att uttala en viss reservation för graden av exakthet idenna typ av beräkningar, eftersom det är synnerligen svårt att ens långt iefterhand identifiera och kvantifiera vissa av de likviditetsskapande faktorerna.Beräkningar utifrån utvecklingen av respektive länders guld- och valutareservertyder för sin del på att det internationella likviditetstillskottet 1970 t. o.m. var en å två miljarder doUar högre. Bakom den kraftigaökningen av den internationella likviditeten 1970 låg i första hand ettkraftigt underskott på den amerikanska betalningsbalansen. Utländskacentralbankers och liknande institutioners nettoinnehav av dollar steg under1970 med drygt 8 miljarder dollar.i Försämringen av den amerikanskabetalningsbalansen förklaras bl. a. av stigande långfristiga privata ochoffentiiga investeringar utomlands. Än viktigare kvantitativt var nedgången avamerikanska bankers och företags upplåning på Eurodollarmarknaden. Vissa avskälen till detta behandlas närmare i det följande. Nämnas kan också attunderskottet i de Dendefinition av betalningsbalansen som här åsyftas benämns betalningsbalansen uttryckt påofficiell iransaktionsbasis. Bil.1 Preliminär nationalbudget 31 amerikanska betalningarna inte tillåtitsresultera i någon minskning av den amerikanska guld- och valutareserven någotsom annars kunde ha motverkat skapandet av intemationell likviditet. Andra faktorer som bidrogtill den internationella likviditetstillväxten var tillskapandet av de s. k.speciella dragningsrätterna (SDR) samt ökningen av medlemsländernas kvoter iInternationella valutafonden (IMF). TUlskottet av SDR uppgick till3,och ökningen av kvoterna i IMF till . Tillskottet i likviditet genom kvotökningen var dock av meravillkorlig karaktär än vad gäUer SDR. Den ingångnaöverenskommelsen mellan angående en viss rätt för Sydafrikaatt sälja guld på den officiella marknaden resulterade vidare i en viss ökningav de monetära guldreserverna. Dessa steg med ca 400mUjoner dollar. På den fria marknaden har guldpriset under större delen av åretlegat något över priset på monetärt guld. Den lugnare utvecklingenpå de internationeUa kredit- och kapitalmarknaderna har, liksom lättnaderna avden amerikanska kreditpolitiken, varit bidragande faktorer till nedgången avräntenivån i olika länder. sänktes t. ex. diskontot iFörenta staterna. , , och . Även en rad mindreeuropeiska länder ha följt efter. Utvecklingen av diskontot i olika länderframgår närmare av diagram 2. I flera länder har sänkningarna i första hand slagitigenom på de korta räntorna (diagram 3). Med tanke på Förentastaternas, och Euromarknader-nas strategiska betydelse förkapitalströmmarnas utveckling kan en mera teknisk förklaring varamotiverad vad gäller dessa marknader. Lättnaderna avkreditpolitiken i medförde ett drastiskt omslag 1970 av denamerikanska upplåningen på Eurodollarmarknaden. Under första kvartalet 1970sjönk denna upplåning med ca . skeddedäremot en avsaktning i denna process, bl. a. på grund av en säsongmässigåtstramning pä den amerikanska penningmarknaden. Ett visst spekulativt betingatutflöde av kort kapital tUl ägde vidare rum . Undertredje kvartalet 1970 tog återbetalningarna av upplånat kapital ånyo fart. Avväsentlig betydelse var därvidlag att maximeringen av räntenivån för deamerikanska bankernas inlåning delvis upphävdes fr. o. m. , vilketmedförde vidgade möjligheter för bankerna att öka sin inhemska inlåning. Deamerikanska bankernas upplåning på Eurodollarmarknaden, vilken vid ingången av1970 uppgick till ca , hade sjunkittill knappt 9 miljarder. Detta torde ungefär motsvara det belopp för vilketinga krav på reservtäckning gäller.i Under 'Vid upplåning över en viss gräns drabbas bankerna enligt bestämmelser som träddei kraft av ett krav på en reservkvot i centralbankema. Kvoten höjdes i december1970 från . 1971:1 Bilaga 1 Finansplanen Diagram II: 2. Diskontot i olika länder 19671970 Under första hälftenav sänktes det västtyska diskontot frän 6,5 till 6 % och detbelgiska från 7 till . Källor: IMF och BIS. Diagram II: 3. Den kortfristiga ränteutvecklingen i vissa länder19691970 _- >' h*"»» 1 I I I Anm.För Förenta statema och har den effektiva avkastningen pä 3-månadersskattkammarväxlar återgivits. Källa: Nationellstatistik. årets sista månader föreföll ingen ytterligarereduktion äga ram. Detta skulle bl. a. kunna förklaras av att kostnaderna förEurodoUarupplåning då inte skilde sig nämnvärt frän inhemsk kapitalanskaffning.I samma riktning verkade det faktum att det "reserv-fria"uppläningsbeloppet på EurodoUarmarknaden sänks om den faktiska upplåningenfaller under en viss nivå. Långsiktiga överväganden frän bankernas sida tordetala för att de önskar hälla en sä hög "reserv-fri" upplåningsrättsom möjligt. Det ökade utbud av kortkapital som genererades genom de amerikanska återbetalningarna sögs i storutsträckning upp av . Till en stor del kan detta förklaras av devästtyska företagens och bankernas strävan att motverka delikviditetsindragande effekterna av den förda kreditpolitiken. Denna harinriktats på att söka dämpa den inhemska efterfrägan via högalikviditetskvoter och ett internationellt sett högt ränteläge. tordeäven vissa förväntningar frän omvärldens sida om en ny paritetsförändring haförekommit. Sålunda flöt under några fä dagar efter frisläppandet av kursen påden kanadensiska dollarn kort kapital in i till ett värdeom 3,5 miljarder . Under de tre första kvartalen uppgick det kortakapitalinflödet till mellan 10 och 15 miljarder . De restriktioner som denvästtyska regeringen införde mot importen av kort kapital fick sålunda inte denavsedda ef- 2 1971.1 saml. Prop.1971:1 Bilaga 1 Finansplanen 34