prop · FU031 · 1971-12-31 00:00:00 — Vid samma tillfällebetonade jag, och detta underströks ytterligare av (SU 1970: 84, rskr191), att den förskjutning i det direkta biståndets inriktning, som följer av att nya insatser görs iförsta hand i länder som i sin egen politik eftersträvar ekonomisk och socialutjämning, bör ske gradvis och att principen om en långsiktig planering av biståndet ligger fast. Detta följer f. ö. redanav den planeringsteknik med fastställda flerårsplaner som rillampas. Deninriktning av biståndsverksamheten som följer av de redovisaderiktlinjerna kommer således att först ge mer bestämda utslag isiffrorna för resursöverföringar till olika länder. Som egentligt bistånd bör karakteriserasendast transaktioner gåvor och lån som har utveckling somriktmärke. har därför verkat för att i-länderna skallacceptera ett särskilt mål för det offentliga biståndet. FN har som redannämnts antagit ett sådant mål omfattande0,7 o/o av bruttonationalprodukten med en tidsgräns satt . Ävenom vissa länder, i första hand de stora i-länderna, anförde invändningar motbeslutet måste det betraktas som ett väsentligt framsteg i riktning mot en merrättvisande redovisning av de rika ländernas bidrag till u-ländernasutveckling. Viktigt i detta sammanhang är också att endast offentligt biståndkan ges den kontinuitet som behövs för utvecklingsplanering. Densvenska biståndsplanen syftar till att budgetanslag m. m. för bi- 2 1971.1 saml. 1971:1 Bilaga 5 18 ståndsändamål skall nå upp till 1 o/o avbruttonationalprodukten vid mittenav detta årtionde. Som ett led i förverkligandet av denna plan föreslås nu att biståndsanslagen för budgetåret1971/72 höjs med ca 200 milj. kr. Det bör noteras attdet nämnda 0,7 "/o-målet hänför sigtill faktiska utbetalningar, medan den svenska planen avser budgetanslag. Biståndets värde för mottagarlandet ökarsjälvfallet om upphandlingen kan ske tilllägsta möjliga pris, vilket förutsätter fri internationellanbudsgivning. har de flesta i-länder gått över tillatt binda upphandlingen under biståndskrediter till det egna landet. Enligt destudier som gjorts på detta område medför bindning av biståndskrediterna en minskning av deras reella köpkraftmed o/o. har både vidmakthållit obundenheten hos desvenska utvecklingskrediternaoch i olika internationella organ verkat för en liberalisering av givarländernas upphandlingsbestämmelser.Dessa strävanden har krönts med framgång såtillvida attOECD och främst dess biståndskommitté (DAC)börjat studera möjligheten till en allmän liberalisering. Även om utgången avdessa överläggningar är oklar får de, liksomrekommendationerna i samma syfte som avgetts av den s. k. och i utvecklingsstrategin, anses utgörahoppingivande tecken på att dessa för oförmånliga villkorskall kunna avskaffas eller i varje fall mjukas upp. Genom en samverkanmellan olika typer av insatser, vare sig dessa finansieras av , andra biståndsgivare eller avmottagarlandet självt, bör man kunna nå en totalt sett bättreutvecklingseffekt. I syfte att möta dessa krav pågår ett arbete påatt samordna de svenska biståndsinsatserna i olika mottagarländer. Kravet pådenna typ av planering har vuxit i takt med biståndsvolymen. Genom utformningenav den svenska långtidsplanen på biståndsområdet med finansiella flerårsramar finns goda möjligheter attutarbeta meningsfulla långtidsprogram för det svenska biståndet. SIDA räknarmed att insatserna fr. o. m. /73 kan baseras på sådana programför flertalet mottagarländer. Länderprogrammenför svenskt bistånd skall självfallet utformas i anslutning till mottagarlandets egenplanering och med hänsyn till varje landssärskilda behov. Detta överensstämmer med den s. k. Jacksonutredningenshuvudtanke enligt vilken mottagarlandets långtidsplan skall varastyrande för FN-organens och olika givarländers bistånd. Den pågående svenska planeringen samordnas inte baramed mottagarlandets insatser utan relateras också till FN-systemetsländerprogrammering och bistånd. Vi deltar vidare i samordningsgrupper förolika länder inom ramen för t. ex. verksamhet. Prop.1971:1 Bilaga 5 19 De direkta svenska biståndsinsatserna harkoncentrerats till ett begränsat antal huvudsektorer. I viss mån har dennaändamålskoncentration bestämts av våramöjligheter att ge kvalificerat bistånd på olika områden. I första handär det emellertid den av mottagarländerna valda kursinriktningen som varitavgörande. Mot denna bakgrund kan en fortsattkraftig satsning på utbildning, landsbygdsutveclding och livsmedelsförsörjningförutses. Även den omständigheten att en del ämnesområden inte uppmärksammatsav andra givarländer och av internationella organisationer har påverkatsektorinriktningen av det svenska biståndet. Exempel på denna senare typ avbiståndsinsatser är framför allt familjeplaneringen. Jag skall i det följande beröra Sverigesplanerade insatser beträffande industribistånd och familjeplanering samtmöjligheterna av bistånd till forskningsarbete. Den utbyggnad av industri somägt rum har trots ofta snabba produktionsökningar inte spelat den avgöranderoll för den ekonomiska utvecklingen som förutsetts. Industrialisering harfrämst varit en angelägenhet för städerna och för utländska företag, vilkasteknik varit anpassad i första hand till marknadsförhållandena i de rika länderna.Häri och i produktionens inriktning ligger den väsentligaste orsaken till attindustrisektorn i endast begränsad utsträckning bidragit till en lösning avu-ländernas sysselsättningsproblem. Många utgår nu i sin planeringfrån att utvecklingsansträngningarnas tyngdpunktmåste ligga på landsbygden där majoriteten av befolkningen under långtid framåt måste få sin försörjning. I många fall är möjligheten att ökajordbruksproduktionen beroende av att en viss enklare kapitalvaruindustri,gödningsämnesindustri etc. finns inom landet. På motsvarande sätt ärutvecklingen av vissa industrigrenar avhängig av en efterfrågan som måstekomma via höjda och jämnare fördeladeinkomster i jordbrukssektorn. Det bör då också vara möjligt för industrinatt skapa fler arbetstillfällen genom att arbetsintensiva produktionsmetoderkan väljas. har uttalat sig (SU 1970: 84,rskr 191) för att bistånd till industrialisering skall ges ökadvikt. En väsentlig ökning av åtagandena inom detta områder äger också rum. Sverigelämnar stöd till bl. a. nationella utvecklingsbanker, som söker främjauppbyggnaden av den inhemska industrin. Vi har sålunda gett och planerar attge sådant bistånd i och och genom den Östafrikanska . Ett annat exempel är detsvenska biståndet till Demokratiska Republiken som enligtföreliggande planer främst avser insatser för återuppbyggnaden efter kriget avden inhemska industrin. SIDA prövar ävenandra möjligheter att stödja industriutveckling, t. ex. genom att kombinerapersonella och finansiella resurser Prop.1971:1 Bilaga 5 20 viduppbyggande av småindustri. Härvid kan exempelvis s. k. indu-strial estates,dvs. industriområden som utnyttjas gemensamt av ett antal mindre företag,komma att ägnas uppmärksamhet. Styrelsen planerar vidare att i samverkan medolika myndigheter och organisationer närmare undersöka hur man skall kunnatillgodogöra sig tillgänglig expertis i fråga om industriutveckling. har inom deinternationella organisationerna verkat förökat bistånd på familjeplaneringens område. Mellan åren 1965 och 1968fick familjeplaneringsfrågan sitt internationella genombrott. Ett flertalFN-organ lämnar nu bistånd till familjeplanering i . FN:s fond förbefolkningsfrågor (UNFPA) har tillkommit för att öka och samordna FN-organensinsatser. Från sida har ett starkt intresse för familjeplaneringkunnat noteras. Den ökade kapaciteten för insatser påfamiljeplaneringsområdet inom de internationella organisationerna både demellanstatliga och de privata gör det möjligt såväl att öka de svenskabidragen till dessa som att koncentrera de direkta svenska insatserna till ettmer begränsat antal länder. Totalt planeras en fortsatt betydande satsning påfamiljeplanering. De direkta utgifterna för detta ändamål beräknas sålundastiga från ca 26 milj. kr. /70 till omkring 60 milj. kr. budgetåret1971/72. Av särskildbetydelse för fortsatta framsteg på familjeplaneringsområdet är en utvidgningav den kontraceptiva forskningen samt kommunikations- och motivationsforskningen. () har i samverkan med svenska myndigheter beslutat inrätta ett centrum förforskning och utbildning inom den mänskliga fortplantningen vid karolinskainstitutet i . Den kontraceptiva forskningen inom institutet kommerdärmed att utbyggas. Verksamheten kommer även att omfattaforskningsrådsuppgifter, dvs. fördelning av forskningsmedel till forskare ochinstitutioner i och andra länder. Som ett led i detta arbetefinansierar en kartläggning av den internationella forskningen påfamiljeplaneringsområdet. Denna utförs av en WHO-kom-mitté och skall ligga till grund för utformningen av en långsiktigforskningsstrategi. När det gäller stöd till den allmännaforskningen med sikte på utvecklingsproblem har de internationellabiståndsorganisationerna huvudsakligen koncentrerat sig påtillämpning av existerande forskningsresultat. Såväl som planerar ökad satsning på överförande av forskningsrönfrämst inom jordbrukssektorn. SIDA förordar bl. a. stöd till forskningvid u-landsuniversitet och andra lokala institutioner, förutsatt att det ärprioriterat av u-landet och Prop.1971:1 Bilaga 5 21 harcentral betydelse för utvecklingsarbetet. Det är nödvändigt att egna forskningsresurser byggs ut. Endasthärigenom kan arbetet målinriktas på de lokala problemen och prioriterasefter nationella behov. är ett internationellt samarbete önskvärtbeträffande forskning i fråga om generella problem av betydelse för ,exempelvis kontraceptivforskningen,miljövården samt växt- och boskapsförädlingen. SIDA förordar vidareinför 1970-talets biståndsplanering vidgadforskning om utvecklingens sociala innebörd och konsekvenser. Under åttonde huvudtiteln kommerföredragande statsrådet senare denna dag att anmäla att sakkunniga börtillkallas för att studera frågor som rör inriktningen och organisationen avforskning med anknytning till de fattiga ländernas utveckling. De sakkunnigaskall bl. a. undersöka huruvida ett särskilt att förorda eller ej. Detta måste värderas i förhållande till betydelsen avatt stödja utbyggnaden av egna forskningsresurser. Fr. o. m. detta budgetär redovisassamtliga anslag för internationellt utvecklingssamarbete på tredje huvudtiteln.Fortfarande gäller emellertid enanslagsuppdelning som var motiverad av att biståndsfrågorna tidigarehandlades inom två olika departement. Sålunda finns under detta budgetår ettanslag C 2. Fältverksamhet för i första hand det bilaterala gåvobiståndet, medan det bilateralakreditbiståndet redovisas på anslaget C 3. Finansielltutvecklingsbistånd tillsammans med multilaterala finansiella bidrag. Dettasistnämnda anslag återfanns /70 på sjunde huvudtiteln. Bidragtill FN-organisationerna redovisas huvudsakligen på anslaget C 1. Det bör nu varamöjligt att genomföra en mer ändamålsenlig anslagsindelning. De multilateralaanslagen avser i samtliga fall bidrag till olika internationellaorganisationer. Dessa bidrag bör enligt min mening redovisas på ett anslag. Ienlighet härmed föreslår jag ett gemensamt multilateralt anslag benämnt C 1.Bidrag till internationella biståndsprogram. Planeringen av det bilaterala biståndet-kommer som nämntsatt ta sikte på att inom givna ramar utforma samordnade insatser i mottagarländerna.Den samordning av finansiella och tekniska insatser som denna metod medger och som i sig är en förutsättningför ett effektivt utvecklingssamarbete motiverar att samtliga bilateralainsatser redovisas på ett gemensamt anslag. Detta har också förordats av SIDA idess anslagsframställning. Jag föreslår att detta anslag ges beteckningen C 2.Bilateralt utvecklingssamarbete. På nuvarande anslaget C 2. Fältverksamhetredovisas vissa insatser av multilateral karaktär. Det gäller i första handbidragen till (), utveckling (UNRISD), försocialskydd Prop.1971:1 Bilaga 5 22 (UNSDRI)och (). Bidrag till FN:s flyk-tingskonmiissariat(UNHCR) och FN:s hjälpprogram för Palestinaflyktingar (UNRWA) redovisas underinnevarande budgetår dels på anslaget C 1.Vissa FN-organs biståndsprogram, dels på anslaget C 2. Fältverksamhet.Merparten av medelsanvisningen går över sistnämnda anslag. Bidraget till UNFPA sammanhänger nära medden bilaterala verksamheten på familjeplaneringsområdet. Detta bidrag bör äveni fortsättningen redovisas tillsammans medinsatser som finansieras över det föreslagnaanslaget C 2. De övriga nämnda multilateralabidragen bör flyttas över och i fortsättningen redovisas på anslaget C 1.Bidrag till internationella biståndsprogram. Totalt innebär de av mig förordadeöverflyttningarna att för /72 ett belopp om , somenligt nu gällande anslagsindelning skulleha upptagits under fältverksamhetsanslaget, i stället föreslås underanslaget C 1. Bidrag till internationella biståndsprogram. den av beslutadeenprocentplanen tillämpats har de totala biståndsanslagen ökats med omkring 25o/o per budgetår. För /72 förordar jag en total ökning avbiståndsanslagen med ca 200 milj. kr. från drygt 800 milj. kr. till 1 miljardkr., dvs. med ca 25 o/o. Främst när detgäller det direkta utveckUngssamarbetet är det nödvändigt att för den fortsatta planeringenfastlägga vissa minimiramar. Dessa ramar bygger på beslut om att denfortsatta årliga anslagsökningen i absoluta tal blir minst lika stor som underdet löpande budgetåret. Planeringsramar för budgetåren 1971/721973/74 , milj. kr. 1972/73 1973/74 Förvaltning, utbildning. verksamhet m. m. 1 200 1 400 Av de 3 600 milj. kr. som utgör dentotala planeringsramen för de tre budgetåren 1971/721973/74 beräknas ca 1 450milj. ställas direkt till internationella organisationers förfogande, medanca 2 050 milj. kr. Prop.1971:1 Bilaga 5 23 skulle utgöra planeringsram för de direktainsatserna, inklusive multi-bi-biständ. För förvaltning, utbildning, rekryteringoch information samt utredningsverksamhet beräknas 32 milj. kr. för budgetåret1971/72, 39 milj. kr. för /73 och 45 milj. kr. för budgetåret1973/74. Anslagsförslaget för /72 liksom de redovisade planeringsramarnaför därpå följande år innebär således att den multilaterala andelen skulleuppgå till omkring 40 o/o. Detta är en viss ökning jämfört med innevarandebudgetår. Som jag anförde i förra årets statsverksproposition är emellertidplaneringsramarna att betrakta som indikativa. Förskjutningar kan alltså skeäven mellan andelarna för multilateralt resp. bilateralt bistånd.Det är, och jag återkommer senare till detta, f. n. svårt att mer exakt bedömamedelsbehovet för vissa anslagsposter, t. ex. det multilateralalivsmedelsbiståndet. Det kan också noteras att det ökade samarbetet mellanSverige och olika internationella organisationer genom s. k. multi-bi-bistånd,som statistiskt redovisas som bilateral verksamhet, gör att den nämnda andeleninte ger en helt adekvat bild av storleken av vårt samarbete med deinternationella organisationerna. Bidrag till internationella biståndsprogram 1969/70 Utgift 1265 098 664 Reservation 58 900 493 1970/71 Anslag 295 947 000 1971/72 Förslag 395 920 000 ' Från anslaget förfältverksamhet har överförts . för /70 och . för /71. UNDP;s verksamhet syftartill att genom kunskapsöverföring i ordets vidaste bemärkelse påskynda u-ländernasutveckling. Detta sker genom projekt som finansieras av UNDP ochmottagarlandet. Insatserna verkställs av och andrainternationella organisationer. Ländernas bidrag till UNDP är frivilliga ochanmäls vid årliga bidragskonferenser. F. n. uppgår bidragen till drygt 200milj. dollar eller mer än . Härav svarar för ca 10 o/o. för , som ägde rum , räknadeUNDP-sekretariatet med att bidragen för skulle komma att uppgå till ca240 milj. dollar. UNDP:s verksamhet har granskats ingående inomramen för den s. k. och därefter i UNDP:s styrelse.Utredningen, vars huvudsyfte var att undersöka hur UNDP och FN:s fackorganskulle effektivt kunna förvalta en fördubblad bidragsvolym, pekade på ettflertal betydande brister i det nuvarande systemet. För att avhjälpa dessaföre- 1971:1 Bilaga 5 24 a. att UNDP:s bistånd till ett visst mottagarland skall tidsmässigtsamordnas med dess långtidsplan. UNDP:s verksamhet skulle således i framtidenstyras av länderprogram som utarbetats av mottagarlandet i samråd med UNDP:splatsrepresentant och som omfattar hela UNDP:s verksamitet i landet i frågaunder planperioden. Efter ingående diskussion harUNDP-styrelsen anslutit sig till de bärande linjerna i utredningen. Inte minstu-länderna har visat ett aktivt intresse för en effektivisering avUNDP-systemet. Från svensk sida har vi anslutit oss till huvudtankarna iJackson-utredningen och arbetat aktivt för att UNDP:s och fackorganensverksamhet skall reformeras i linje härmed. I enlighet medriksdagens bemyndigande har utfäst sig att ge allmänna bidrag till UNDP på 109,2 milj.kr. för (budgetåret1970/71) och 114,4 milj. kr. för vart och ett av verksamhetsåren 1971 och1972. Mot bakgrund av ovissheten om till vilka resultat Jackson-utredningenskulle komma att leda ansåg jag det ej motiverat att redan vid framläggandet av1970 års statsverksproposition föreslå ytterligare höjning av bidraget. Vid år 1970meddelade bl. a. , , och att de avsåg atthöja sina bidrag. praxis att ge flerårsutfästelser har följts avStorbritannien och . Med hänsyn tillprincipbeslutet om reformer av UNDP:s verksamhet som torde förbättraförmågan att utnyttja större resurser höjde ävenSverige sin bidragsutfästelse till 23 milj. dollar, motsvarande119,6 milj. kr., för vart och ett av budgetåren 1971/72 och 1972/73. Det avriksdagen lämnade bemyndigandet att när omständigheterna så motiverade höjagjorda utfästelser inom ramen för givna anslagsramar har således utnyttjats.Medelsbehovet /72 beräknas i enlighet härmed till 119,6 milj. kr. Jag finner anledning att även detta århemställa att Kungl. Maj:t begär bemyndigande att, om beslutadereformer av UNDP:s verksamhet visar sig bli genomförda snabbt och effektivt,höja den gjorda utfästelsen för /73 () tillmot-värdet av 24 milj. dollar, dvs. 124,8 milj. kr. Även för /74 () bör en utfästelse kunna göras med samma belopp. Världsbanksgruppen,vari ingår (), Internationella utvecklingsfonden () ochInternationella finansieringsbolaget (IFC), svarade under /70 för en utlåning avsammanlagt ca . Dessa organisationer är därmed den störstakällan för obunden internationell kreditgivning till . I förhållande tillVärldsbanksgruppen kanaliseras svenska biståndsmedel uteslutande genom . IDA:s medeltillhandahålls genom frivilliga direkta tillskott från de industrialiserademedlemsländerna, de s. k. IDA:s långivning är koncentreradtill de fattigaste länderna och avser i första hand infrastrukturellainvesteringar. En växande del av utlåningenavser socialt betydelsefulla projekt inom t. ex. utbildning,landsbygdsutveckling och urbanisering. Detta reflekterar en grundligareoch mer omfattande analys av utvecklingens karaktär och orsakssammanhang. IDA:s utlåning sker på synnerligenmjuka villkor lånen har en löptid , varav äramorteringsfria, och löper utan räntabortsett från en administrationsavgift på 3/4 o/o. De nya kreditåtagandenaunder uppgick till . Som redovisades i förra åretsstatsverksproposition är /71det sista bidragsår som täcks av den nu gällande överenskommelsen ompåfyllnad av IDA:s resurser. Utgångspunkten för de förhandlingar som ägt rumfram var den av avgivnarekommendationen att IDA:s tredje påfyllnad skulle omfatta bidrag om sammanlagt1 miljard dollar . Även om ett stort antal i-länder, däribland ,förklarade sig vara beredda att acceptera en allmän uppgörelse i enlighethärmed kunde enighet ej nås om en så stor ökning. Förhandlingsresultatetinnebär dock att IDA:s resurser i jämförelse med den andra påfyllnadsperiodenfördubblas genom att i-ländernas bidrag ökas från 400 till drygt 800 milj. dollar . Resultatet av förhandlingarna kanbetraktas som tillfredsställande. Mot denna bakgrundhar den med reservation för godkännande utfästsig att bidra till den tredje påfyll-naden med 34 milj. dollar,motsvarande omkring 176 milj. kr. Därmed fördubblas det totala svenskabidraget som under den andrapåfyllnadsperioden uppgick till i genomsnitt ca 88 milj. kr. Part I-ländemas bidrag till verksamhetsåren19721974. I samband med förhandlingarna ompåfyllnaden aktualiserades frågan om röstfördelningen inom IDA:s styrelse.Vissa Part I-länder öns- 1971:1 Bilaga 5 26 kadeatt röstfördelningen skulle justeras till att bättre motsvara det aktuellabidragsläget. Det anfördes att detta skulle gagna fondens möjligheteratt uppbåda nya och större bidrag. Då emellertid ej bidragit med mer än den ursprungligakapitalinsatsen förelåg, vilket påtalades från bl. a. svensk sida, riskför att deras sammanlagda röstetal härigenom skulle minskas. Man lyckades nåenighet om att Part I-ländernas relativa röststyrka sinsemellanskulle justeras att avspegla deras sammanlagda bidrag till . U-ländernassammanlagda relativa röststyrka 37,6 o/o av alla röster avses ej komma attförändras. Manenades emellertid om att den nu använda metoden för röstfördelning ejär lämplig i ett längre perspektiv. Därför uppdrogs åt attytterligare studera frågan och avge förslag. Specifikt angavs, på svensk begäran, att en stadgeändring vore en möjlig utväg. Härigenomöppnas möjligheten att uppnå en bättre balans mellan i-ländernas ochu-ländernas röstetal i . Från svensk sida har man anledning verkaför en sådan reform. Godkännerriksdagen vad jag här anfört bör till Internationella utvecklingsfonden () avges en officiellförklaring av innebörd att förbinder sig att lämna bidrag tillfonden med ett sammanlagt belopp motsvarande att fördelaslika . För /72 skulle i enlighethärmed bidraget komma att uppgå till . Verksamheten i är inriktadpå insatser för mödrar och barn i den fattiga världen i form avsjukdomsbekämpning och hälsokontroll samt grundläggande teoretisk och praktiskutbildning. Insatserna tar sikte på framför allt behovet hos speciellt utsattagrupper i befolkningen. Vidare förbereds växande insatser påfamiljeplaneringens område. fastställde enhälligt ettnytt bidragsmål om 100 milj. dollar att uppnås , vilket skulle innebäraen fördubbling av fondens nuvarande resurser. satsning på familjeplanering liksom kapaciteten att utnyttja ökade bidraghar motiverat en snabb anpassning av de svenska bidragen till det nya bidragsmålet. I enlighet med besluthar utfästelser gjorts att de svenska bidragen under budgetåren 1971/72 och 1972/73skall uppgå till 30 resp. 40 milj. kr. För /72 beräknar jagsåledes ett medelsbehov av 30 milj. kr. för bidrag till . Jag förordaratt Kungl. Maj:t inhämtar bemyndigande att lämna fast utfästelse ombidrag uppgående till 45 milj. kr. för /74. Prop.1971:1 Bilaga 5 27 Internationella livsmedelsprogrammet samt 1967 årskonvention om livsmedelshjälp Det internationella livsmedelsprogrammet(WFP) lämnar bistånd i form av livsmedel tUl utvecklingsprojekt och tillkatastrofdrabbade områden. gjorde WFP biståndsåtaganden om sammanlagt337 milj. dollar. För bidragsperioden196970 erhöll WFP bidragsutfästelser om sammanlagt 256 milj. dollar, vilket innebar att bidragsmålet200 milj. dollar för första gångenöverskreds. För bidragsperioden 197172, för vilken målet är 300 milj. dollar,gjordes vid bidragskonferensen utfästelser om ca 215milj. bidragsutfästelser för perioden 197172 uppgår för vartoch ett av åren till 4 milj. dollar, dvs. nära 21 milj. kr. konvention om livsmedelshjälp(FAC) utgör en del av det spannmålsarrangemang som tillkom i anslutning tillKennedy-ronden inom det allmänna tull- och handelsavtalet () och som ävenomfattar ett veteavtal. Enligt konventionen skall de deltagande ländernatotalt (1968/691970/71) leverera 4,5 milj. tonspannmål eller motvärdet i kontanter till behövande . Den för Sverigefastställda kvoten uppgår till vilken motsvarar ett värde om ca 18milj. har därutöver åtagit sig att lämna bidrag för frakt- ochadministrationskostnader om sammanlagt ca 4 milj. kr.