prop · FU03107 · 1971-12-31 00:00:00 — attde fackliga organisationerna håUer samband med länsarbetsnämnderna och riklarderas uppraärksarahet på fall där ålgärder av olika anledningar kan behövasför all värna ora äldre anställdas eller arbetssökandes intressen. I Ukhet raedproraeraorieförslaget räknar jag raed att länsarbetsnäranderna i regel följersådana förslag i den raån resurserna raedger det. Däreraot är jag inle bereddalt för dagen förorda en skyldighet för länsarbetsnäranderna all inskrida påbegäran av fackUg organisation. Avnaturliga skäl kan länsarbetsnärandernas verksarahet inle bygga uteslutande påen sådan raedverkan sora jag har berört. Näranderna raåste själva varaaktiva för att följa utvecklingen. Av särskild betydelse är det all närandernauppraärksararaar de fall då arbetsgivaren enligl arbelsförraedlingenserfarenheter kan antas föra en allraänl oläraplig personalpolitik. I proraeraoriananförs sora tecken på en sådan olärap-Ug personalpolitik all personalorasättningénär särskilt hög. har föranlett etl uttalande under reraissbehandlingenall exceptionellt hög personalorasällning kan ha andra förklaringar, t. ex. allarbetskraft på orter raed arbetskraftsbrist går över lill bättre betalda arbeten.Detta påpekande kan i och för sig vara rikligt, raen del är i så faU en förklaringtill personalorasättningen sora länsarbetsnäranden har all ta hänsyn till närden bedöraer sill fortsatta agerande. Jag finner därför all påpekandet inte striderraot synpunkterna i proraeraorian. Medhänsyn lill viklen av att raan undviker onödiga förelägganden delar jaguppfattningen i proraeraorian, sora också godtagits under reraissbehandlingen,atl arbetsgivaren och de fackliga organisationerna bör beredas tillfälle atlyttra sig innan föreläggande ora uppgiftsskyldighel raeddelas. Av samma skälföreslår jag att också arbetsgivarens organisation skaU fä tillfäUe alt yttrasig. Uppgifterna fränarbetsgivaren och den utredning i övrigt sora länsarbetsnämnden har eller fårtillgång till utgör som jag redan har nämnt underlaget för en preliminär bedömningfrån länsarbetsnärandens sida ora raöjlighelema för arbetsgivare altsysselsätta fler äldre arbetstagare. utfallet av bedöraningen blir atlarbetsgivaren sysselsätter färre äldre arbetstagare än vad sora är riraligt medhänsyn lill älderssararaansättningen på lUlgänglig arbetskraft, bör närandenenligt proraeraorieförslaget ha raöjl ghel atl ta upp överläggningar för allundersöka föratsättningama för förbättrade syselsällningsraöjligheter för deäldre. Förslaget läranas i allmänhet ulan erinran av remissinstanserna. LOanser dock atl överläggningar skall vara obligatoriska när utfallet av bedöraningenblir del angivna. För egen del anser jag alt överläggningar norraall bör komraalill stånd när länsarbelsnärand koraraer lill den i proraeraorian angivnaslutsatsen. EraeUertid kan det i en del fall redan på ett tidigt stadiura varauppenbart atl arbetsgivaren inte har raöjlighet all sysselsätta fler äldrearbetstagare eller göra särskilda förbättringar för de redan anställdasräkning. Eflersora överläggningar i såda- nafaU inle kan väntas ge något resultat, bör det enligt rain raening finnas raöjlighetför länsarbetsnäranden att låta frågan ora ytterligare åtgärder bero. Jagförordar därför all lagen får den utforraning sora föreslagits i departemenlsproraeraorian. Enligtproraeraorieförslaget, sora i denna del har godtagils av flertaletremissinstanser, bör länsarbetsnämndens överläggningar äga ram medarbetsgivaren och de berörda arbetstagarorganisationerna. Förslaget är enligl rainraening lärapligt. De arbetstagarorganisationer som åsyftas är givelvis de somföreträder de anställda hos arbetsgivaren. Med anledning av ell påpekande underreraissbehandlingen vill jag till-lägga att dessa organisationer i regel blirde som slår i kollektivavtalsförhållande till arbetsgivaren. Skäl lalar förall, som bl. a. SAF har föreslagit, också den organisation som arbetsgivarentillhör skall få delta i överläggningarna. Jag föreslär att bestäraraelsernafår denna innebörd. Eftersomden ordning som jag förordar ytterst skall tjäna syftet att förbättrasysselsättningsmöjligheterna för äldre arbetstagare bör under överläggningamaklarläggas om och i vUken mån arbetsgivaren har raöjligheler all företagasädana förbättringar. Detta föratsätter i sin tur alt ell öppet informationsutbytekan komraa lill slånd raellan länsarbetsnäranden saral arbetsgivar- ocharbetstagarsidan rörande de förhåUanden sora inverkar på arbetsgivarens raöjligheteratt behålla resp. nyanställa äldre i sin verksarahet. Jag ålerkoraraer längrefram till frågan ora vilka åtgärder ur sekrelessynpunkl som kan bli nödvändigaför all garantera ell sådant öppet inforraalionsulbyle. SoraAMS frarahåller i sitt yttrande är det naturligt atl länsarbetsnärandernautnyttjar raöjlighelema all inforraera arbetsgivaren bl. a. om tillgängligaarbetskraftsresurser och om de arbetsraarknadspoliliska raedel sora kanställas till förfogande för atl undanröja svårigheter atl anställa ellerbehålla äldre arbetstagare. En närraare reglering av överläggningarnas forraereller innehåU anser jag i likhet raed proraeraorieförslaget inle böra ske. Dethar inle heller påyrkats av reraissinslansema. Jaghar förut i flera sararaanhang frarahållit betydelsen av atl saraverkan i dellasamraanhang sker raellan dera som i de konkreta fallen närmast berörs avproblemen. Det är viktigt atl överläggningarna får lill resultat atl berördaparter blir ense om hur problemen lämpligast bör lösas. Gemensarat accepteradelösningar sora genoraförs i samverkan mellan länsarbetsnämnd, arbetsgivare ocharbetstagare utgör den bästa garantin för atl lillfredsslällande resultat skallnås. Ivissa fall kan det eraeUertid visa sig oraöjligt att nä frara lUl sara-förslåndslösningar.För sådana faU bör enligt proraeraorian länsarbetsnäranden ensidigt kunnautfärda anvisningar ora lämpliga ålgärder för att förbättrasysselsättningsmöjligheterna för äldre arbetstagare. Förslagel om möjlighet atlutfärda ensidiga anvisningar har i aUraänhet läranats utan erinringar under reraissbehandlingen.SAF och vissaandra företrädare för privata arbetsgivare har eraeUertid satt i fråga ora arbetsraarknadsrayndigheternakan skaffa sig tillräckliga insikter i de ekonomiska och produktionstekniskaförhållandena hos enskilda förelag sä atl ensidiga anvisningar är försvarbara.De anser också att raöjligheten atl ge ensidiga anvisningar kan, om den ulnylljas,innebära all myndigheterna tar på sig elt ekonoraiskt ansvar. Medhänsyn tiU syftena raed den föreslagna lagstiftningen är det givetvis intetillfredsställande, om länsarbetsnämndens inställning till frågan om vilkaåtgärder för de äldre som arbetsgivaren bör vidta blir helt beroende av alldenne samtycker till åtgärderna. Länsarbelsnärand bör därför även enligt rain raeningha raöjlighet att ensidigt ge arbetsgivaren anvisningar ora åtgärder soranäranden fUiner skäligen böra vidtas för att förbättra de äldres förhållanden. Länsarbetsnämndenkan otvivelaktigt i en del faU ställas inför svåra avvägningsproblera när den skaUutnyttja befogenheten att ensidigt ge anvisningar. Rent allraänl vill jag frarahåUaalt del är viktigt atl näranden inle rainst genora vad sora förekomraer vidöverläggningarna skaffar sig ett tillfredsställande inforraalionsunderlag. Orareella överläggningar har skett och länsarbetsnärandens synpunkter på vilkaåtgärder som bör komma i fråga avvisas av arbetsgivaren exempelvis därför althan bedömer att produktionsresultatet kan äventyras, om de genomförs,, elleralt deras genoraförande drar aUlför höga kostnader, finns anledning förlänsarbetsnämnden att gå frara raed stor försiktighet. Stor betydelse måstedärvidlag också tillmätas de anställdas synpunkter. Möjligheterna atl få ålgärdergenomförda kan vidare försvåras, om intressemotsättningar mellan arbetsgivareoch anstäUda eUer olika grupper av anställda föreligger eller kan befarasuppslå i fråga ora åtgärderna. Även i dessa fall bör nämnden givetvis iakttastor försiktighet. Ifråga ora vad anvisningarna bör innehålla viU jag tiU en början ta upppromemorians förslag att länsarbetsnämnd skall kunna ge arbetsgivaren rekomraendationerora ålderskvolering, dvs. ora arbetsstyrkans åldersraässga saramansältning.Författningsbestämmelser om ålderskvotering finns f. n. inom byggnadstUlsländslagsliflningen.Möjligheten tiU ålderskvotering utnyttjas i det sammanhanget ganska ofta ochålderskvoteringen tillmäts betydelse för att trygga den äldre bygg-arbetskraflenssysselsättning. Enligt de flesta remissinstanserna talar goda skäl för alt länsarbelsnärandskall ha befogenhet all i särskilda fall rekoraraendera ålderskvotering, ochjag delar denna uppfattning. Möjligheten till ålderskvolering raåste eraeUertidanvändas raed varsamhet. Till en början vill jag frarahålla all förverkligandetav sådana rekora raendationer inte får gå ut över de redan anställdas tryggheti anställningen. Del innebär atl anvisningarna i främsta rummet bör ta siktepå vad arbetsgivaren bör iaktta i samband med nyrekrytering av arbetskraft.Vidare bör anvisningarna vara så preciserade alt del klart framgår hurstor andel äldre som enligt länsarbetsnämndens raening bör ingå i arbetsstyrkan.Vid denna bedöraning är del nödvändigt att största hänsyn las liU de specieUa förhåUandenunder vilka varje särskilt företag arbetar, bl. a. förelagels behov av specialutbUdadarbetskraft. Redan av denna anledning bör det undvikas att raöjlighelema förlänsarbetsnämnd att göra lärapliga avvägningar begränsas genora generellaföreskrifter om kvoter. Kvoteringsanvisningaina bör justeras, om ändradeförhållanden ger anledning lUl det. Detta kan bli aktuellt bl. a. om arbelsför-midlingeninte kan erbjuda arbetsgivaren tiUräckligt antal äldre arbetstagare när denr.ebehöver nyrekrytrra. Enligt rain bedöraning bör dock möjligheten förlänsarbetsnämnd alt ge arbetsgivaren anvisningar om att i saraband raednyanställningar öka andelen äldre arbetstagare i arbetsstyrkan i flertalet fallkunna utgöra ell lärapligt medel för all främja nyanställning av äldre på denöppna arbelsraarknaden. Kvoleringsanvisningarutgör emellertid inget universalmedel för all komraa tillrätta raed de äldres sysselsältningsproblera.Ulryrarae raåste finnas även för andra åtgärder för alt skapa förbättradesysselsättningsmöjligheter för de äldre. I proraeraorian sägs all länsarbetsnärandenbör ha frihet att utforraa anvisningarnas innehåll från fall till faU utan allvara bunden av närraare föreskrifter angående vilka ålgärder sora kan komma ifråga. Promemorian har i della avseende kritiserats av bl. a. SAF sora anseralt synpunkterna på de anvisningar sora kan bli aktuella är alltför vaga. Engräns uppåt för de ålägganden sora anvisningarna kan innebära för företagen böranges, och del behöver klarläggas ora exerapelvis anskaffning av nya raaskiner eUert. orabyggnader av hela avdelningar skall kunna föreskrivas. Även utredningenrörande ökad anställningstrygghet ra. anser atl ytterligare preciseringarbehövs och sätter i fråga ora anvisningar skaU kunna ulfärdas ora exempelvisminskning av övertidsullag för att bereda fler äldre sysselsättning underordinarie arbetstid eller ora företagsulbildning eller omplaceringar inoraföretaget skall kunna anvisas. Enligt rain mening måste utgångspunkten förbedömande av vilka anvisningar sora skaU kunna meddelas - vid sidan av kvoleringsföreskrifter- vara del speciella behovet i varje särskilt fall atl förbättrasysselsättningsmöjligheterna för de äldre. Det är därför inte lämpligl allbegränsa länsarbetsnämndernas möjligheter tiU vissa särskilt angivna typer avåtgärder. Även varierande förutsättningar alt få liU slånd olika i och för sigönskvärda ålgärder är skäl alt undvika en specificering. Vad sora är teknisktoch ekonoraiskt raöjligl raåste sålunda noga övervägas raed hänsyn tiU orasländigheternai varje särskilt faU. Vid dessa överväganden är arbetsgivarnas ocharbetslagarnas raedverkan en viktig garanli för all diskussioner ochöverväganden hålls på elt realistiskt plan, så alt rekoraraenderade ålgärder ärägnade att förbättra sysselsältningsförhållandena utan att äventyra verksamhetensfortbestånd. Jag anser aUlså i likhet med proraeraorian och flertalet reraissinstanseratt länsarbetsnämnderna bör ha frihet att från fall lill fall utformaanvisningamas närraare innehåll. Jag utgår från att tillfredsställanderesultat raånga gånger kan nås genora enkla tekniska anordningar eller sraärreförändringar av organisatorisk arl eUer genora ianspråktagande av vanUga arbetsraarknadspoliliskaraedel. Detär viktigt atl länsarbetsnäranden får raöjlighet atl följa i vad raånarbetsgivaren orasäller resultatet av överläggningarna i praktiskt handlande ochvilka effekter åtgärdema får. Därvid kan fortlöpande uppgifter ora personalslrakturenge näranden inblick i hur resultatet blir. Jag vUl också frarahålla betydelseni della avseende av inforraationer från de anställda och deras organisationer orautvecklingen. Av uttalanden från fackligt håll all döraa kan raan räkna raedall arbetstagarna och deras organisationer är beredda atl engagera sig iuppföljningsarbetet. Jag utgår från all länsarbetsnäranderna koraer alt la tillvara de raöjligheler till saraarbele sora här föreligger. Delkan eraeUertid inle uteslutas att arbetsgivare vägrar att dellaga iöverläggningar eller åsidosätter gjorda åtaganden eller raeddelade anvisningarutan godtagbar anledning. Del behövs då garantier för atl överläggningarverkligen koraraer till stånd resp. atl överenskorana eller rekoraraenderade ålgärdervidtas. I proraeraorianföreslås i detla syfte all länsarbelsnärand skall hänskjuta frågan ora ålgärdertill AMS, ora arbetsgivaren undandrar sig all raedverka vid överläggningareller ora han inle följer anvisningar, sora näranden har meddelat. Förslagelhar inte föranlett erinringar under remissbehandlingen och jag ansluter raigtill del. Del norraalabör vara atl överläggningar äger rura pä del regionala planet. För specieUafall kan det dock visa sig ändamålsenligt atl överläggningama förs direkt pådel centrala planet. I proraeraorian föreslås därför all AMS skall kunna taupp direkta överläggningar efter anraälan av arbetstagarorganisation eller päeget initiativ. Jag ansluter raig lill förslaget, sora i allraänhel hargodtagils av reraissinslanserna. Också arbetsgivarorganisation bör, sora bl. a.SAF har påpekat, kunna begära överläggningar direkt raed AMS. Detta kan tänkasbli fallet t. ex. ora länsarbelsnärand har rekoraraenderat ålgärder sora berören hel bransch och som därför har betydelse utöver del enskUda fallet. Enliglproraeraorians förslag skall överläggningarna hos AMS på raotsvarande sätt soraöverläggningama vid länsarbelsnärand inriktas på i första hand saraförslåndslösningar.Först ora det inte visar sig raöjligt all nä saraförstånd bör det koraraa ifråga all AMS utfärdar ensidiga anvisningar. Mot en sådan ordning har interests några invändningar under remissbehandUngen. Även enligt min raening börhandläggningen hos AMS, som ofta kommer all gälla särskilt svårbedömbara ärenden. hasararaa inriktning sora överläggningarna hos länsarbelsnärand. Jag ansluter raigalltså till proraeraorieförslaget. AMS:savgöranden får betydelse frärast sora ledning för länsarbets-närandemas verksaraheti här aktuella frågor. Del är därför väsentiigt alt AMS kan granda sina bedöraningarpå elt så fullständigt utredningsmaterial som raöjligt. Jag förordar raedhänsyn härtUl all AMS, sora föreslås i promemorian, får särskilda utredningsbefogenheter.I proraeraorian föreslås atl utredningen skall tillföras de anställdassynpunkter. Det bör enligt proraeraorian ske genora all de anställdasorganisationer kallas till överläggningarna. Förslagel har inle raötterinringar under remissbehandlingen. Också jag tillslyrker del. Jag tillstyrkervidare SAF:s förslag att även arbetsgivarens organisation skall kallas tillöverläggningarna. Förall säkerställa atl arbetsgivaren raedverkar vid överläggningama och atlnärmare uppgifter från rörande hans personalpolitik tillförs utredningenskall AMS enligt proraeraorieförslaget fä befogenhet all vid vite dels kallaarbetsgivaren tiU överläggning, dels förelägga arbetsgivaren alt företehandlingar sora kan antas ha betydelse för bedöraningen av hanspersonalpolitik. Flertalet reraissinstanser har godtagit dessa förslag. Kritik molförslagen i fråga om edilionsföreläggande har riktats av SAF och utredningenrörande ökad anställningstrygghet ra. SAF, sora anser atl förslagel går utöversyftet alt fräraja sysselsättningen för äldre arbetskraft, raenar alt det böranges vilka handlingar ell editionsföreläggande kan avse. Båda instansernapekar på alt handlingar ora personalpolitiken kan gälla planer som börhemlighållas av konkurrensskäl och understryker behovet av sekretesskydd även iförhållande lill fackliga organisationer. Enligt SAF bör skyldighet all lämnauppgifter föreUgga endasl ora del ej kan lända förelaget lill skada. Ifrågan om vUka handlingar som elt föreläggande skall kunna omfatta kan sorapåpekas i proraeraorian ledning sökas i företagsnämndsavtalen, sora innehåUer exeraplifieringarav äranen sora ingär i del där använda uttrycket aUmänna riktlinjer förförelagets personalpolitik. Det synes rimligt atl AMS får tillgäng till iprincip motsvarande uppgifter som ledamöter av förelagsnämnd kan få. Med dessauttalanden torde jag ha klargjort rain uppfattning ora den närraare innebördenav uttrycket handlingar sora kan antas ha betydelse för bedöraningen av arbetsgivarenspersonalpolitik. Däreraot kan jag inle förorda alt AMS:s raöjligheter all fåtillgäng lill dessa handlingar begränsas genom atl arbetsgivaren, som SAF harföreslagit och sora i huvudsak överensstäraraer raed företagsnämndsavlalen, färgöra en diskretionär bedömning av i vilka fall han anser all lämnandet avuppgifter skulle kunna medföra skada för honom och på den grand kunna vägra atlefterkomma etl föreläggande. Utdömandeav vite för underlåtenhet all efterkoraraa editionsföreläggande förutsätterall handlingen är identifierad i föreläggandet. I edilionsföreläggande soraförenas raed vite raåste följaktligen de handlingar sora föreläggandet orafattaranges på sådant sätt atl de kan klart identifieras. Del är vidare tydligt att edilionspliklenorafattar endast redan upprättade handlingar och alltså inte kan inryraraaskyldighet för arbetsgivaren att upprätta handlingar särskUt. Desekretessfrågor sora edilionspliklen aktualiserar ålerkoraraer jag till i detföljande. Densakkunskap sora AMS har i fråga ora arbetsmarknadens förhållanden jämte de raöjlighelertill insyn sora enligl vad jag har förordai skall liUäggas AMS ger enligt rainuppfattning goda förutsättningar för rae-ningsfyllda överläggningar ochpraktiskt genoraförbara resuUat av överläggningarna. Man har därför anledningall tro att resultatet av överläggningarna också skall bli genoraförda i denutsträckning förhållandena raedger del. Sora ell ytterstakorrektiv ora arbetsgivare uppenbart nonchalerar anvisningar frän AMS föreslåsi promemorian alt kontroll skall kunna utövas över arbetsgivarens rekryteringav arbetskraft. Enligl förslagel skall AMS i sådani fall kunna förordna altarbetsgivaren inte får anställa andra arbetstagare än sådana som den offentligaarbetsförmedlingen har anvisat eller eljest har godtagit för anställning hosarbetsgivaren. understryks i proraeraorian atl den föreslagna raöjlighetenbör utnyttjas raed yttersta varsarahet raed hänsyn bl. a. lill de negativaverkningarna för arbetstagare sora kan följa av atl arbetsgivare tvingas ansläUaandra an dera han i första hand viU ha. Vid reraissbehandlingen har allraäntbetonats all förordnande ora arbelsförraedlingstvång är en starkt ingripandeåtgärd, vars utnyttjande kan väcka betänkligheter från flera synpunkter. Medhänsyn till syftet med den här aktuella lagstiftningen och den restriktivaanvändning av della påtryckningsmedel sora har förordals i proraeraorian ansersig de flesta reraissinstanser kunna godla förslagel. SAF har dock bestärat raolsaltsig alt raöjlighet till sådant förordnande införs och åberopar bl. a. all dengrundläggande princ'pen alt envar får fritt välja sina raedarbelare därigenoraskulle åsidosättas. När man bedömer förslageti denna del bör raan som utgångspunkt ha de förutsättningar för användandet av arbelsförraedlingstvångsora anges i proraeraorian, näraligen atl det är fråga ora ell yttersta sank-lionsmedelraot arbetsgivare sora uppenbart åsidosätter ett sarahälle-ligt ansvar. Vad sominryms i della ansvar skall vara prövat av den centralaarbetsmarknadsmyndigheten i samråd med arbetstagarens och arbetsgivarensorganisationer raed beaktande av bl. a. all de ålgärder arbetsgivare bor vidtainte får sådan art och omfattning alt intresset av ell effektivt fungerandenäringsliv äventyras. All man med hän- syntill olika sarahällsintressen begränsar arbetsgivares rätt all fritt välja sinaraedarbelare är i och för sig ingen nyhet. Så t. ex. innebär tiUämpningen avde kvoteringsbesläraraelser som ulnylljas nu som viUkor för bedrivandet avbyggnadsverksamhet all denna räll i viss raån begränsas. Den av SAF åberopadeprincipen i arbelsraarknadskungörelsen all raan vid arbetsförmedling skalleftersträva all varje arbetsgivare får bästa raöjliga arbetskraft och varjearbetssökande det arbete som är lämpligast för gäller redan nu endast inoraden rara sora gällande lagstiftning drar upp och upphävs inte om proraeraorieförslageti förevarande del genoraförs. Medhänsyn lill syftena raed den föreslagna lagstiftningen fäster jag i fråga ora arbelsförmedlingstvångsärskilt avseende vid personalorganisationernas inställning. Samtliga hördapersonalorganisationer har i sina reraissytlranden förklarat sig kunnaacceptera elt arbetsförraedUngslvång sora etl yttersta raedel i della samraanhang,trots att raan är väl raedvelen ora alt arbelsförraedlingstvång kan ha negativakonsekvenser fiir aUa berörda parter. Jag är därför beredd att förorda promemorieförsiaget.För min del utgår jag från alt del finns goda utsikter atl bestäraraelserna oraarbelsförraedlingstvång inle skall behöva tillgripas i praktiken. Förekoraslenav bestäraraelserna härora bör eraeUertid vara ägnad all inskärpa allvaret i sarahälletskrav på alt arbelsgivama skall ta sin del av ansvaret för den äldrearbetskraften. Forraellagarantier raåste finnas för all förordnande om arbetsförmed-lingslvångefterlevs. I proraeraorian föreslås all sanktionen skall utgöras av straff ochstraffsatsen besläramas lill böter eller fängelse i högst ell är. Vidremissbehandlingen har förslaget i allraänhel tillstyrkts raen från några hållhar hävdats alt fängelse är en alltför sträng påföljd. Även enligt rain raeningbör överträdelse av förordnande ora arbelsförraedlingstvång straffbeläggas.Möjlighet alt ådöraa frihetsstraff bör finnas för särskilt klandervärdaöverträdelser, fraraför allt upprepade åsidosätlanden som kan ses som enuppenbar obstruktion raot lagstiftningen. Jag ansluter raig därför tiU proraeraorieförslaget.Jag anser också i likhet raed proraeraorian att åtal bör få väckas endasl efteranraälan av AMS. Utredningenrörande ökad anställningstrygghet ra. föreslår att straff införs också fördel fall att arbetsgivare raedvelel läranar felaktiga uppgifter tilllänsarbetsnämnd. Enligt rain raening finns del inle något praktiskt behov av ensådan slraffbestäraraelse. Iproraeraorian har föreslagils all AMS:s beslut i fråga ora förordnande ora uppgiftsskyldighelinle skall få överklagas. Detla har föranlett erinran från SAF:s sida. Det är enliglrain raening inte erforderligt alt dessa beslut skaU kunna prövas av Kungl. Maj:toch jag ansluter mig därför till promeraorieförslaget i denna del. Ianslutning till ett uttalande under remissbehandlingen rörande besvärsräll förorganisa- tionervUl jag anföra all besvärsräll enligt allmänna regler tillkommer den sombeslutet angår. I vilken utsträckning beslut kan anses angå arbetstagarnaseller arbetsgivarens organisationer på sådani sätt alt en självständig besvärsrällföreligger för dera lorde få avgöras i rättslill-lärapningen.