prop · FU03115 · 1971-12-31 00:00:00 — Utgifterna är tillmycket stor del bundna genom tidigare dispositioner, på vissa håll råderdessutom redan nu en betydande eftersläpning i utbyggnaden av den kommunalaapparaten efter invånarnas behov. Detfinns elt stort tryck på kommunerna när del gäller förbättringar av inle minstden sociala standarden, exempelvis ökade bostadstillägg, förbättradåldringsvård och utbyggd barntillsynsverksamhel. Härtill kommer förväntadelönehöjningar inom den koraraunala sektorn. Den sista etappen i komraunsammanläggningarna1974 leder troligen också tUl en icke oväsentlig standardulj amning som raedförökade kostnader i de berörda koraraunerna. Dessutora torde i själva verket delexpansionsprogram för den enskilda sektorn, som långtidsutredningenprioriterar, förutsätta en betydande aktivitet inom koraraunerna. del av den koraraunala sektorns utgifler, specielll för utbildningen, hälso-och sjukvården och socialvården har vikliga lillväxleffek-ter som del är endålig samhällelig politik all försumma, så mycket mer som sådana försuraraelserofta får långsikliga verkningar. I sararaanhangel förtjänar del alt näranasall utredningen i ett fall där verkningarna av en satsning inträder raycketsnabbi nämligen den kommunala daghemsverksamhelen, har räknat med en meraexpansiv utveckling än kommunerna förutsatt i sUia planer. Till 1975 planerarkommunerna enligt LU-SoS en utbyggnad från nuvarande 36 000 till 80 000platser, medan långtidsutredningen i sina kalkyler för arbelsmarknadsul-vecklingenförutsätter en tillgång 1975 på 115 000 platser, dvs. en nästan dubbelt så storökning. Medtanke på alla oförsörjda behov är del utrymme som i långtidsutredningen lUlmätlskoraraunerna både vad avser konsumtion och investeringar orealistiskt. Denfinansiella kalkyl sora innefattar en korarau- nalskallehöjning om fr. o. ra. 1969 har lillmer än 2/3 redan intecknats. Det utrymme som enligl långtidsutredningenåterstår för komraande skallehöjningar är mol bakgrund härav alllför begränsat.Endasl under förutsättning alt staten lar på sig en betydligt större andel avkostnaderna inom den offentliga sektorn kan långtidsutredningens kalkyler förden kommunala sektorn hålla. Eftersom långtidsutredningen inle förutsatt några sådanaökade insatser från statens sida måste utredningens kalkyler när del gällerden kommunala sektom kraftigt revideras. anför att utbyggnaden även inom sådanaverksamhetsgrenar som bedömts som särskilt angelägna kan komma atl förskjutas,eftersom en åtstramning ofta i första hand drabbar utbyggnadsprojekt vUkaspåbörjande framflyttas. Även övergången tUl öppna vårdformer kan hämraas om ejde därför erforderliga ökade personalresurserna och åtföljande högredriftkostnader ryms inom ramen för den utveckling som angivits för denkommunala konsumtionen. Härtill kommer successivt ökade utgifter för övertagnaverksamhetsgrenar och standardförbättring inom dessa i samma mån somstatsbidrag till dessa visar sig alltmer otillräckliga. Även omsjukvårdssektorn i likhet med övriga sektorer måste vidta ålgärder ibegränsande syfte med hänsyn till tillgängliga resurser och beräknat konsurations-och invesleringsulrymme, torde den av utredningen beräknade nedskärningen avden kommunala konsumtionen vara för stor, särskilt om raan jämför raed andrasektorer. Inora den statliga sektorn har i jämförelse med föregående period enstark expansion beräknats få äga rum 1975. anser atl en i förhållande lill planerna iRUPRO och LU-SoS begränsad nedjustering av ökningstakten i de kommunaladrifts-utgifterna bör kunna få äga rum utan alt skadliga följder erhålls för enbalanserad utbyggnad av de berörda verksamhetsorarådena. Del är dock enligt styrelsensuppfattning mycket osannolikt all nedskärningar av storleksordningen enprocentenhet av ökningstakten för de båda verksamhetsorarådena åstadkommer,all den återstående utgiftsexpansionen kan rymmas inom ramen för en höjning avden kommunala utdebiteringen med . Del är vidare enligt styrelsenuppenbart atl en så omfattande nedskärning av utgiftsexpansionen, sora krävsför alt kommunerna skall kunna hålla höjningarna av utdebiteringarna inom denav utredningen anvisade ramen, skulle få skadUga verkningar på planering,vårdstandard ra. När del gäller utvecklingen inom utbildnings- ochforskningsområdet anför universitetskanslersämbetet all mol bakgrund av denbetydande utbyggnad som skell inom utbildningsområdet under 60-lalet från vissautgångspunkter en mindre dämpning av utvecklingstakten kan synas rimlig. Inomutbildningsområdet gör sig emellerlid nya behov starkt gällande, t. ex. närdel gäller vuxenutbildning, yrkesutbildning och förskola. Inomforskningsområdet fraralräder vidare starkt en rad ackumulerade förslärkningsbehov.UKÄ är i betraktande av dessa förhållanden inte övertygat om atl man för 70-laletbör räkna med en långsammare utvecklingstakt för utbildnings- ochforskningssektorn. Tveksamheten förstärks av utredningens allmänt sett någotschematiska och förenklade betraktelsesätt. Skolöverstyrelsenpåpekar all en ur utbildningssynpunkl önskvärd omfördelning av eleverna frånmer allmänulbildande studievägar till raer yrkesinriktade koraraer att raedföraökade krav på resurser under den lid eleverna går i gymnasieskolan mensamtidigt mindre resursanspråk för efterföljande utbildning. Lika angeläget ärdock all genom kraftfuUa insatser på utbildningsområdet och då inle minst vadgäller allraänulbildningen minska nuvarande utbildningsklyftor i samhället. Ulgiflshöjningarmåste också godtas om utbildningen av handikappade ungdomar och invandrarbarnskall kunna förbättras. Expanderar förskoleverksamheten och påbyggnadskursernai form av högre specialkurser eller motsvarande typer av utbildning snabbare änväntal kan även härigenom icke oväsentliga kostnadsökningar bli följden. I detlasammanhang bör dessutom nämnas all SÖ förutser en betydligt snabbare expansionav den kommunala vuxenutbildningen än vad utredningen redovisar på grundval av KELP69. Beträffandeinvesteringsbehovet vill SÖ framhåUa, atl riktiga prognoser är svåra alt göra.Sålunda har den senaste inventeringen av byggnadsbehovet gjord visat etl större investeringsbehov än del vid raotsvarande inventering hösten1969 framräknade. Dettotala behovet av arbetskraft inom skolväsendet har SÖ bedömt komraa altfortsätta alt öka ora än i betydligt långsararaare takt än närmast föregående 5-årsperiod.Med hänsyn till såväl nuvarande utbildningskapacitet som mer långsiktigt behovav lärare torde dock vissa nedskärningar av intagningskapaciteten vid lärarutbildningsanslalternakomma all aktualiseras under första hälften av 70-lalel. SACOpekar på atl uppkomsten av etl visst akademikeröverskoll, främst humanister ochsamhäUsvetare, inle kan las till intäkt för atl ökningen av resurser för högreutbildning och forskning bör dämpas. Det kvarstår många områden, där brislen påakademiskt utbildad arbetskraft är påtaglig och där den marginella nyttan får bedöraassora hög. Del gäller här all finna en raer ändaraålsenlig fördelning avresurserna på den högre utbildningens oraråde. Ävenora nuvarande regler för tillträde lill högre studier består, kommerkonsekvensen av långtidsutredningens nedskärning atl bli mindreundervisningsresurser per studerande. Del kan knappast ligga i samhälletsintresse all få försärarad utbildningskvalitet och ännu flerakademiker, som inle kan placeras på arbetsmarknaden ulan omskolning och andra samhällsåtgärder.Från både sarahällsekonoraisk och stalsfi- nansiellsynpunkt måste del enligt mening vara bättre alt begränsa ökningen av antaletstuderande och söka rätta till snedfördelningen mellan olika utbildningsUnjer. anför alt del ur samhällsekonomisk synvinkel är ell avutbildningens mål all öka individens raöjligheler all göra en produktiv insatsi samhället. Från individens synpunkt korabineras detla mål med andra och ejmindre vikliga värderingar. Icke minst har utbildningens raålinriktningväsentlig betydelse för såväl individen som samhället. Dessa synpunkter gör siggällande på flera sätt. Ä ena sidan har t. ex. skett en tillströmning avstuderande lill ospärrad högre utbildning som lett lill etl utbud av högskoleulbUdadungdom, som ej kunnat utnyttja sin utbildning i de arbetstillfällen somerbjudils. Ä andra sidan har den snabba strukturomvandlingen av näringslivetlett lill elt ökat behov av oraskolning och efterutbildning av den äldrearbetskraften. En produktiviletsbedömning av utbUdningssektorn skulle vara avstor betydelse för att komma tillrätta med många av de problem som utredningenberör, exempelvis frågan om en mera flexibel förläggning av utbildningen itiden. Försäkringsbolagenhar behov av kvalificerad och ofta högt kvalificerad arbetskraft och hardärför storl intresse av all god utbildning garanteras. Både som arbetsgivareoch som försäkringsgivare upplever emellertid försäkringsbolagen det angelägnai att den ovannämnda kombinationen av mänskliga och kostnadsmässiga aspekteruppmärksammas. Evadgäller arbelskraftssitualionen inom sjukvården konstaterar altökningen av elever liU sjukskölerskeulbildningen ra. linjer liksomgenomförandel av den nya gymnasieskolan fr. o. ra. 1971 kan väntas medföra ensåväl kvantitativt som kvalitativt accentuerad satsning på vårdyrkesutbildningenav olika slag. Elt problem i sararaanhangel är eraeUertid att detla ulbildningslillskolllill skillnad från hittillsvarande situation i myckel hög grad kommer att varakoncentrerad lill relativt unga åldersgrupper. Det är osäkert hur man ien arbelskraftsprognos skall bedöma dessa gruppers yrkesaklivilel. Det förväntadeväsentiigt ökade läkarulbudet under 70-lalet komraer alt möjliggöra enomstrukturering av läkarkåren raot elt ökat anlal öppenvårdsläkare och endecentralisering av sjukvårdsorganisationen. Beträffandevårdformernas utveckling anför styrelsen atl den pågående upprustningen av bl.a. den öppna vården och långtidsvården förväntas leda lill att den slutnakroppssjukvården minskar i omfattning. Styrelsen frarahåller all det,med hänsyn till kostnadsutvecklingen inom sjukvården, framstår sorautomordentligt angelägel att den pågående omstmklureringen inom sjukvårdenpåskyndas och styrs i rält riktning. Det är nödvändigt atl del på central nivåkommer till slånd en samling och vidareutveckling av befintliga planeringsinslmraenlinom sjukvården. Mot bakgrund av de initiativ lill engagemang på della om- 3 1970 årslångtidsutredning 75 rade,som statsmakterna tagit , har arbetat fram förslaglill ett syslem för långsiktig sjukvårdsplanering på riksplanet. Förslagelinnebär att sjukvårdshuvudmännen upprättar långsiktsplaner med enhetligttidsperspektiv och en likartad uppgiflsstruklur så att kvanlifierbara uppgifterkan samraanslällas lill riksplaner. Densvenska ekonomin kännetecknas av en omfattande decentralisering vad gällerplanering och beslutsfattande. Förelagen kan sålunda själva besluta om exempelvisproduktion och investeringar. Förhållandena på arbetsmarknaden reglerashuvudsakligen genom frivilligt fattade beslut mellan arbetsmarknadens parter.Hushållen beslutar själva om fördelningen av de disponibla inkomsterna påsparande och konsuralion och om konsumtionens sammansättning. Korarauner ochlandsting har också en betydande självständighet i sitt handlande. Syftetraed LU har varit atl sarala in de oUka beslutsenhelernas planer ochförväntningar för perioden 19701975. Materialet har sedan saramanslällts ochinpassats inom ramen för de ekonomiska resurserna. För att kunna fullgöra dellahar vissa ekonomisk-politiska målsättningar lagils som givna. Utredningen harsett sora sill främsta syfte alt ange de krav på den ekonomiska politiken somuppfyllandet av dessa olika målsättningar kommer atl ställa samt konfronteradessa krav med de restriktioner som komraer all göra sig gällande underperioden. Del understryks i utredningen alt de redovisade resultaten inte fåruppfattas som planer för den följande . Avsikten har i ställetvarit att klarlägga sambanden mellan ekonomins olika delar och i den betingadeprognosens form beskriva konsekvenserna av olika alternativa målsättningar.Utredningen bör sålunda ses sora ett underlag för beslutsfattandet inora den ekonoraiskapolitiken. LOanför i sitt yttrande all raan redan i samband med förra långtidsutredningenangav önskemål om en integration raellan planeringssekretariatets arbete ochstatsmakternas faktiska samordnings- och planeringsbeslut. Syftet skulle varaatt ge utredningsarbetet en ökad karaktär av planeringsunderlag, vilket äveninnefattar analys av alternativa mål och ekonoraisk-politiska ålgärder. LOanser att dessa synpunkter är relevanta. Man anser del vidarenaturligt atl långtidsutredningarna genomfördes på ett sådani sätt altriksdagen vid sidan av fi- nansplanen lar ställning till en rullande 5-årig perspeklivplanför den ekonomiska poUliken. Del är enUgl statskontorets bedömning angelägel altnärmare klarlägga den ekonomiska planeringens roll i den totala samhälleUga plane-ringsverksarahelen.På senare lid har i olika samraanhang rests krav på myckel långsikliga ochövergripande framtidsstudier. Framtidsforskare har betonat betydelsen avnormativa prognoser, i vilka utgångspunkten för planeringen är beskrivningar avell önskvärt framtida samhälle. Delvis har kraven på framlidsstudier framförlsi polemik mot traditionell ekonomisk prognos- och planeringsverksamhet av dentyp långtidsutredningen representerar. Enligl statskontoret slår flera vägar öppna när det gällerden fortsatta UtveckUngen av den övergripande långtidsplaneringen. En modell ärall utvidga de ekonomiska långtidsutredningarna till alt omfatta grundligastudier av de kvaUtaliva sidorna av den ekonomiska utvecklingen (miljö,jämlikhet m. m.). En annan lösning är alt höja ambitionsnivån inom övrigaplaneringsverksamheter så att dessa får en ställning som motsvarar dennuvarande ekonomisk-politiska planeringen. En samordnad frara-lidssludieverksamhelkan då få till uppgift alt sammanställa och sam-raanväga olika planer ochprognoser (ekonoraiska, sociala, tekniska, fysiska och regionala) lill enövergripande framlidsbedöraning. Den ekonoraiska planeringen framstår i dennamodell som en delaklivilel i den totala samhällsplaneringen. Man kan ocksåvälja alt gå en annan väg i utvecklingen av den övergripande samhälleligaplaneringen. Den nuvarande långsiktiga planeringen inom olika fackdeparlementskulle kunna uitensifieras och integreras så alt andra planer får samma tyngdvid de politiska avgörandena som den ekonomiska prognos- och planeringsverksamheten. Elt flertal remissinstanser framför synpunkter vad gäller njllandeplanering. TCO skriver sålunda att årliga revisioner, som man helatiden skrev fram prognosema , innebär atl planeringsverksamheten inorasåväl myndigheter som företag finge impulser lill förbättringar. Enbeskrivning av den troliga ekonomiska utvecklingen under de närraasle feraåren kunde med fördel anknytas lill nationalbudgeten. , KF och IVA harlikartade åsikter. RRV pekar på risken av all långtidsutredningen mycket snartkan komma att bli inaktuell. Om det nämligen visar sig all utvecklingen undervåren 1971 påverkar regeringen lill en annan bedömning av de långsikligaavvägningsproblemen i kompletteringsproposilionen än vad utredningenförutsatt, så blir utredningens uppgifter tämligen ointressanta. Behovet av enrullande långtidsplanering känns därför storl, anser RRV. i understryker en aspekt pålångtidsutredningarnas verksamhet, som man anser borde givils större utrymme.Behovet av långtidsplanering uppkommer framför allt därigenom all 3 1970 årslångtidsutredning 77 vissabeslut som fallas binder ekonomiska resurser för lång lid framöver. Dellagäller kanske frärast kapitalintensiva investeringar i infrastruktur, såsomhamnar, vägar, sjukhus och andra viktiga delar inom den offentliga sektorn. Detär framför allt för planering på sådana områden som långtidsutredningar och-prognoser behövs. Etl sätt all lägga upp långtidsutredningar hade varit konsekvent koncentrera uppmärksamheten på sådana områden, därtillförlitliga prognoser framför allt behövs och där besluten binderresurser långt framåt i liden. Långtidsprognoser är däremot av mindre vikt inomstora delar av varuproduktionen, där företagen kontinuerligt anpassar sigefter förändringar på världsmarknaden och inhemsk raarknad och där inhemskabalans-brister relativt lätt kan utjämnas genom förändringar i import och export. Stockholmsuniversitet pekar på atl långtidsutredningarnas karaktär av expertulredning ingalundautesluter önskvärdheten av alt den ekonomiska politiken diskuteras. Särskiltgäller delta i de faU där olika utvecklingsalternativ studeras. Dylikajämförelser är nämligen intressanta endast i den utsträckning som de kan reaUserasgenom all politiken utformas på ett adekvat sätt. Diskussionen om belalningsbalansproblemalikeni LU 70 tre sig mol denna bakgrund närmast som ett delvis svårgenomträngligt räknestyckedär den ekonomiska politiken lyser raed sin frånvaro. Även ochHandelshögskolan ger ullryck för liknande åsikter. SIDAanför alt perspektivet för de svenska långtidsutredningarna ännu framstår somalltför begränsat lill västeuropeiska och lämUgen kortsiktiga frågeställnmgar.Om de svenska statsmakterna allvarligt strävar efler alt anpassa sitthandlande lill de internationella kraven på solidaritet och hänsyn, bör detlakomma till uttryck i direktiven för kommande långtidsutredningar. Dessa kan inlesom hillills förutsätta, atl utvecklingen i industriländerna medföraccelererad miljöförstöring och förbrukning av naturtillgångarna, samt att u-ländernafortsätter att spela en obetydlig roll som exportörer av industrieUafärdigvaror. Även om det är orealistiskt atl föratsatta någragenomgripande förändringar i dessa avseenden, lorde del vara angeläget all depolitiska beslutsfattarna har tillgång till alternativa kalkyler, som visar hurperspektivet på påverkas av gradvisa förändringar i resursutnyttjande,utrikeshandel och utvecklingsbistånd. Iell särskilt yttrande som ()avlämnat (utan alt vara formellt tillfrågat) har förbundet framfört vissaprincipiella synpunkter på långtidsutredningens arbete, där man kritiserarsåväl utgångspunkterna för utredningen som dess resultat. Förbundet föreslåratt långtidsutredningarna utformas som rullande 5-åriga perspektivplaneromfattande den sociala, ekonomiska, kulturella och politiska utvecklingen. 6 1971.1 saml. Denmetod som använts långtidsutredning innebär i korthet atl man förvarje konstellation givna målsättningar skall erhålla en totalt konsistent utvecklingsbUdför samhällsekonomin. Samma raetodiska uppläggning har i stort sett gällt förde två närraast föregående långtidsutredningarna. I praktiken innebär dennametod alt exempelvis arbetskraflseflerfrågan hållils inom ramen för den prognosliceradetillgången, att den samlade efterfrågan är förenlig med landelsproduktionskapacitet eller atl en ökning av den offentliga sektorns efterfråganvid full sysselsättning motsvaras av en lika stor rainskning i efterfråganfrån andra sektorer. Enmelodisk nyhet i förhållande lill tidigare utredningar är all man denna gångbegagnat sig av en ekonomelrisk modell för studiet av den svenska ekonomin. Manhar härigenora lättare kunnat beakta inlerde-pendensen mellan de olika delarnai ekonomin. Man har härigenom även kunnat studera förloppet . LOkonstaterar atl metoderna för denna utredning i stort sett följt samma mönster soragällt för de två senaste utredningarna. Man har dock i denna utredning haflmöjlighet alt studera en del problem med hjälp av en ekonomelrisk modell förden svenska ekonomin. Denna metodiska nyhet bedömer LO som värdefull, även oradet inle är möjligt alt la definitiv ställning lill modellen som sådan, förrändess uppbyggnad och dess sätt all fungera presenteras i slutgiltig form. Ingenjörsvelenskapsakademienanför angående den ekonometriska modellen atl det, för atl kunna bedömamodellens användbarhet, hade varit värdefullt om utredningen redovisat någratester av modellen, t. ex. genom att beskriva förloppet och jämföra med den verkliga utvecklingen. Stockholmsuniversitet anser det värdefullt alt man kompletterat av-stämningen avresursanvändningen med en inpul-outpul-studie. Denna ger nämligen en möjlighetall i strikt matematisk form beskriva jämviktslösningens egenskaper. Man anseremellerlid all användning av in-put-outpul-sludien i LU 70 :s huvudbetänkandeär något svårförståelig. Studien utnyttjas nämligen där endast för allytterligare belysa avstäm-ningen mellan resurseflerfrågan och -tillgången vidolika sammansättning för den slutliga efterfrågan. Inpul-oulpul-lekniken kanknappast sägas vara skräddarsydd för delta ändamål. Med sill fasta koefficienlsy-stemger den nämligen enkla linjära samband mellan de olika komponenterna i denslutliga efterfrågan och behoven av produktionsresurser. 3 1970 årslångtidsutredning 79 Universitetetanser vidare att det finns skäl som lalar för atl långtidsutredningen inteulan vidare skulle registrera myndigheternas planer ungefär som man registrerarde enskilda förelagens. Det kunde i själva verket vara både nyttigt ochstimulerande om olika ambitionsnivåer i fråga om trafikplanering, miljövård,utbildningspolitik och annat kunde avspeglas i kalkylema. Det kan visserUgenhävdas att utvecklingen inle påverkas nämnvärtav om man väljer den ena nivån eller den andra. Men långtidsutredningen är ändådel mest långsikliga allmänna perspektiv för den ekonomiska utvecklingen sompresenteras här i landet; därför får långtidsutredningen sägas ha elt ansvarför alt bilden av våra utveckUngsraöjligheler blir så fyllig som möjlig. Att utarbelaen melod att presentera en sådan fyllig bild, ulan all överskådlighelen gårförlorad genom överflöd på detaljer, borde vara en viktig uppgift för detframtida långtidsulredningsarbelel, avslutar . TCOpekar på all utredningen redovisar flera alternativautvecklingsmöjligheter för den svenska ekonomin under den komraande 5-årsperioden.Detta är enligt TCO:s mening en klar förbättring i jämförelse med tidigareutredningar. Det är dock en brist anser man atl målsättningen för denekonomiska politiken genomgående varit densamma i alla alternativen. Styrelsenför teknisk utveckling anser atl del vore en klar fördel för de beslutsfattaresom använder sig av långtidsutredningen alt utöka huvudanalysen till en längrelidsperiod, t. ex. . Man skulle då inle vara så låst av ingångsvärdena imodellen. Man skuUe saratidigt som man utförde de explorativa Irendframskrivningarnautöka analysen och kombinera dessa med framlidsanalyser av normativ arl.Långsiktiga programbeskrivningar från samhällets beslutsfattare skulle då blien nödvändig förutsättning för dessa analyser, i mycket större utsträckning änvad nu är fallet. Detla skulle exempelvis möjliggöra en planering där resurserkan skapas under viss del av perioden för all möjliggöra ell realiserande avmålen . Med hänsyn lill de långa lider som erfordras föromställning av FoU, undervisning, produktionsinriktning ra. kan en sådanplanering inte genomföras inom den lidsram som långtidsutredningen nu arbetarmed. ÄvenTCO understryker atl en är otillräcklig för en framgångsriklångtidsplanering av den svenska ekonomin. TCO har tidigare fraraförl altforskning om framtiden, inle minst på del ekonomiska området, bör få en meraframträdande plats. försök i denna riktning görs av 1970 årslångtidsutredning. Denna framtidsstudie bär dock lill stor del prägeln av allvara en exlrapolering av rådande trender. Utsträcks prognosperioden tUl 2025år måste utredningsmetodiken bli helt annorlunda än den som användes av 1970års långtidsutredning. Med en så lång tidsutdräkt kan utredningarna göras meraambitiöst och såledesinte enbart inrikta sig på alt studera dagens ekonomiska problemalik ochsamtidigt förutsätta att utvecklingen kommer atl vara i stort sett densammaäven under kommande period. LOanser alt nationalräkenskaperna (NR) som utredningen använt sig av i sinnuvarande form frärast utvecklats för en korlsiklsanalys mellan konjunklurförloppelsolika faser. Vid analys på är det framför allt vissa brister somframträder: