prop · FU0386 · 1971-12-31 00:00:00 — Del kan därför enligt deras mening bli anledning all omprövaständpunktstagandet om utvecklingen efler en lagstiftning med mera begränsattillämpningsområde skulle leda lill alt försäljningsverksamhelen påarbetsplatser och liknande utvecklas så all konsumentskyddsintressena bliråsidosatta på etl sätt som man inle erfarit. Iell hänseende anser de sakkunniga del dock vara befogal all gå ulan-för denförsäljning som sker i köparens egen bostad, nämligen i fråga om enförsäljningsmetod som pä senare år utbildats utomlands och som i korthet kanbeskrivas på följande sätt. En företagare träffar överenskommelse med enperson atl denne skall åtaga sig försäljning för före- 1971: 86 21 lagetsräkning under speciella förhållanden. "Representanten" åtar sigsålunda atl vid ell eller flera tillfällen på förelagets bekostnad inbjudavänner och bekanta lill något slags tillställning i sitt hem, t. ex. elt cocktailparty,och alt i anslutning därtill förevisa förelagets varor, propagera för dessaoch om möjligt finna avsättning för varorna genom atl mot sedvanlig provision la upp order från eller ingå försäljningsavtal med gästerna. Metoden lordeenligt de sakkunniga i ålskilUga fall ha visat sig vara myckel framgångsrik.Den har inte vunnit nämnvärd tillämpning hos oss men en utveckling iannan riktning kan enligt de sakkunniga inle uteslutas. Del är enligt derasmening uppenbart alt de synpunkter som över huvud tagel motiverar enlagstiftning vid hem-fÖrsäljning också gör sig starkt gällande vid den nubeskrivna försäljningsmetoden. Den nya lagstiftningen bör därför varatUlämplig pä alla de fall då konsumenten har företagit en rättshandling som förhonom leder till bindande avtal i egen eller annans bostad. Försäljning per telefonkommer med den avgränsning som de sakkunniga sålunda föreslår all fallautanför lillämpningsomrädel för den nya lagstiftningen. Enligt de sakkunnigaföreligger vid telefonförsäljning inte de speciella psykologiska förhållandensom utgör del grundläggande motivet för en särskUd skyddslagstiftning. Desakkunniga diskuterar olika rällslekniska metoder atl möjliggöra en"ångerfrisl" lill förmån för konsumenten vid hemförsäljning. En melod innebär all manunder "suspenderar" konsumentenköparens bundenhet av denrättshandling som han företagit och låter bundenhet pä hans sida inträda baraunder fömlsällning att han själv tillträder avtalet genom enytterligare viljeförklaring av i princip samma innehåll som den första. Avtaletblir enligt detla alternativ suspensivl villkorat med en lidsbegränsning tillkonsumentens förmän. Enligt en annan metod är avtalet resolulivl vUlkorat meden till säljarens förmän verkande lidsbegränsning. Konsumenten-köparen blir dåbunden av sin rättshandling enligt vanliga avtalsrätlsliga regler men ges enmöjlighet all under en begränsad lid frånträda sin bundenhet genom enviljeförklaring rakt motsatt den som innefattas i den tidigare rättshandlingen.En tredje möjlighet är all kombinera dessa alternativ genom etl suspensivtvillkorat avtal, som säljaren genom all efler hembesöket vidta viss åtgärdgentemot köparen, t. ex. tillställa honom en orderbekräftelse eUer ellkontrakt, kan förvandla liU ell resolulivl villkorat avtal. Detta kan köparensedan frigöra sig frän genom att inom viss frist förklara alt han önskarfrånträda sin bundenhet. Förenkelhetens skull betecknar de sakkunniga de tre beskrivna metoderna som den"suspensiva", den "resoluliva" resp. den "kombinerade"metoden. 1971: 86 22 EtUigtde sakkunniga skulle den suspensiva metoden ge konsumenten det mest effektivaskyddet. Om denne skriver pä en ordersedel eUer undertecknar ell kontraktleder detla enligt den metoden inte lill någon bundenhet aUs för honom, om haninle bekräftar atl han vUl fullfölja avtalet. Allvarligaprincipiella invändningar kan dock enligt de sakkunniga resas mot ett sådantsystem. Del innebär i sak alt köparens rättshandling, dvs. avgivandel av anbudeller accept, som under andra förhållanden tilläggs vittgående rättsliga ochdärmed ekonomiska verkningar för den som företar handlingen, görs till en nullitet.En sådan ordning står i skarp kontrast lill grundläggande principer för våravtalsrätt, som utgår från all anbud och antagande svar på anbud är bindandeoch i princip inte kan återkallas. Denna grundsats hai fast förankring i delallmänna rättsmedvetandet. Atl sä radikalt avvika frän hävdvunna och erkändagrundsatser som del skulle innebära alt välja den nu diskuterade lösningen kanenligt de sakkunnigas mening inte komma i fråga. Det finns enligt de sakkunnigaså myckel mindre anledning alt la ett sådani steg, som det i allmänhet ärstörre sannolikhet för alt den som skriver under en handling verkligen harklart för sig alt åtgärden har rättslig betydelse än all han själv betraktarden som en rättslig nuUilel. så djupgående ingrepp i del beståenderegelsystemet synes därför inte heller vara nödvändigt för atl man skall uppnådet eftersträvade syftet all bereda konsumenterna ett tillfredsställanderättsskydd. Ett renodlat suspensivt syslem skulle enligt de sakkunniga ocksåkunna få ogynnsamma återverkningar för konsumenterna. Systemet skulle bl. a.skapa stor otrygghet för säljarparten och minska säljarföretagens benägenhetatl bedriva hemförsäljning, en effekt som inte är önskvärd. Under allaförhåUanden måste man enligt de sakkunniga räkna med allhemförsäljningsomsättningen skulle gå ned betydligt, vilket måste leda tillprisstegringar. Denkombinerade metoden ger enligt de sakkunniga formellt konsumenten etl bättreskydd än den renodlat resoluliva. Ett kombinerat syslem inger inle heller likastarka principiella betänkligheter som del renodlat suspensiva. Del kombineradesystemet innebär all avlal kan komma till slånd bara om säljaren efterhembesöket reagerar pä köparens anbud eller accept genom att tillställa köparenen orderbekräftelse eller en köpehandling. Denna tilläggs i sin tur inte annanverkan än ett anbud från säljarens sida vilket köparen anses ha antagit om haninte inom ångerfrislen uttryckligen förklarar atl han inte vill fullföljaavtalet. Köparen blir liksom i de fall som avses i 9 § avtalslagen bunden vidpassivitet. Mol del kombinerade systemet kan dock enligt de sakkunniga görasinvändningar, främst av praktisk natur. Själva avtalsproceduren skulleavsevärt kompliceras och tidsmässigt förlängas i de fall då parterna frånbörjan är helt inriktade pä atl slå fast vid avtalet. Delta skulle sannoliktminska konsumenlemas möjligheter all få Prop.1971: 86 23 Det är också troligt alt systemet skulle drabba konsumenterna i formav prishöjningar. Slutiigen skulle systemet ge upphov lill besvärandetillämpningsproblem, bl. a. i fråga om tidpunkten för ångerfrislens början. En lösning enligt denresoluliva metoden har enUgl de sakkunniga flera fördelar. Den kan genomförasutan all man i väsentlig mån avviker från vedertagna avtalsrältsligagrundsatser. Den principiella utgångspunkten förblir all den som avgetl ellanbud eUer en accept är bunden av sin viljeförklaring. Köparen måste vara aktivför alt komma ifrån avtalet. På del praktiska planet medför del resolulivasystemet inga nämnvärda komplikationer. Enligtde sakkunniga ligger dock en svaghet i den resolutiva metoden i detförhållandel all utlösningen av skyddsmekanismen förutsätter ell självständigtinitiativ frän konsumentens sida. Del kan ifrågasättas om metoden bereder etttiUräckligt skydd för konsumenterna. De personer som främst är i behov av skyddsaknar i allmänhet kännedom om gällande rättsregler och föreställer sigknappast all de kan dra sig undan verkningarna av all de satt sitt namn på enordersedel eller ell kontrakt. De sakkunniga anser inle atl denna olägenhet kanförbigås men finner all man kan öka systemels effektivitet genom alt köparen ivarje särskilt fall får kännedom om sina rättigheter enligt den nya lagen. Mankan efler utländsk förebild, bl. a. i UCCC, i lag föreskriva atl säljaren, isamband med atl köparen avger anbud eller accept, skall pä visst sätt underrättaköparen om den räll denne enligt lagen har all frigöra sig från sin bundenhet.Man kan också låta denna underrättelseskyldighet utgöra förutsättning för allköparen skall bli bunden. Systemet ger dä konsumenterna ell fullgott skydd. Delkan enligt de sakkunniga synas säreget och från principiell synpunkt i vissmån betänkligt att genom lag ålägga ena parten i elt avtalsförhållandeskyldighet all lämna motparten underrättelse om vad han har alt iakttaga förall komma från sin bundenhet av en i och för sig fullt giltig rättshandling. avtalssituationer som här föreligger är emellertid omständigheternasärpräglade, i del all köparen typiskt sett är i ell underläge. Den skisseradeordningen är etl sätt all återställa balansen mellan parterna. Enligt desakkunniga kan från praktiska synpunkter några invändningar knappast resas molden ifrågasatta underrättelseskyldigheten. Det innebär inte någon särskildbelastning för en säljare all han med alt han avkräver köparen enbekräftelse på dennes anbud eller accept i form av en namnunderskrift pä enordersedel eller ell kontrakt har all överlämna en skriftlig underrättelse avantytt slag. Desakkunniga förordar i enlighet med sina överväganden en lagstiftning som iprincip bygger på den resolutiva metoden och som innebär alt köparenvid hemförsäljnings- eller abonnemangsavlal 1971: 86 24 blirbunden av sitt anbud eller sin accept endast under förutsättning att säljareneller dennes representant vid sammanträffandet med köparen överlämnar enskriftlig underrättelse om dennes räll att frigöra sig från sin bundenhet. Närdel gäller ångerfrislens längd finner de sakkunniga atl vid en avvägning mellanå ena sidan köparens intresse av skäligt rådrum och å andra sidan inlresset avtrygghet i den allmänna omsättningen frislen rimligen bör beslämmas till envecka. Vadangår formerna för frånträdandel menar de sakkunniga all del skulle vara enfördel om konsumenten genom en formlös underrättelse till säljaren kundefrigöra sig från sin bundenhet. En sådan ordning skulle dock kunna medföra näranog oöverstigliga bevissvårigheter om tvist skulle uppstå huruvida köparenverkligen avgelt någon förklaring i rätt tid. De sakkunniga föreslär därföratl köparen skall tillställa säljaren en skriftlig förklaring atl han inlevill stå fast vid avtalet. Köparen kan beredas viss lättnad genom all säljarenåläggs atl överlämna etl formulär liU sådan förklaring tillsammans med dentidigare nämnda underrättelsen. 5.2.3Undantag för kontantköp m. m. Desakkunniga framhåller all de konsumenter som ingått hemförsäljningsavtalsjälvfallet inle alllid ångrar sig. Man lorde tvärtom kunna ulgå från allköparen i flertalet fall vill fullfölja avtalet. Framför allt kan detla antas ide fall då köparen redan i samband med att han avger sill anbud eller sinaccept gör en kännbar ekonomisk uppoffring. I sammanhanget bör också beaktasatl köparen kan ha intresse av atl fä omedelbar leverans men all man å andrasidan får räkna med en viss obenägenhet hos säljarföretagen all medge leveransmedan ångerfrislen löper. Det finns således elt konsumentintresse som talar föratt lagstiftningen inle ges etl alllför vidsträckt tillämpningsområde och sombör vägas mot konsumentens intresse av atl under vissa omständigheter kunnafrånträda hemförsäljningsavtal. Ju större den uppoffring är som köparen görgenom atl redan i samband med all han avger anbud eller accept betala helaeller en del av köpeskillingen, desto bättre grund har man för anlagandel allhan är fullt medveten om avtalels innebörd och fast besluten all fullfölja det. HärlUlkommer enligt de sakkunniga all i de fall dä säljarens representant uppsökerkonsumenten på dennes egen begäran förhållandena normalt inle är så ogynnsammaför köparen alt han behöver en betänketid. Sakligt sett kan det därför finnasskäl alt begränsa lagstiftningen lill de fall dä försäljaren kommer oombedd.Frågan om försäljaren verkligen kommit oombedd eller på köparens begäran kandock ge upphov till Ivisligheter och bevissvårigheter, varför en sådanavgränsning som den nämnda enligt de sakkunnigas mening måste avvisas.Önskemålet 1971: 86 25 attpraktiskt sett utesluta fall då sammanträffandet mellan parterna skett påköparens begäran kan dock i viss män tillgodoses om man lämnar utanför lagenstillämpningsområde sådana köp där köparen betalar helaköpeskillingen eller en inte alltför obetydlig handpenning. Man kan enligt desakkunniga förutsätta, atl en person som själv kallar en försäljare till sigoch bestämmer sig för ett köp i allmänhet också är angelägen all slutiigt avtalskall komma till stånd och sålunda regelmässigt är beredd attomedelbart betala minst den handpenning som är föreskriven för all lagen inteskall bli tillämplig. De sakkunniga föreslårdärför alt rena kontantköp och vissa kreditköp undantas frän lagenstillämpning. I fråga om kreditköpen förordar de sakkunniga en avgränsning medhänsyn till såväl den absoluta som den relativa storleken av den del avköpeskillingen som köparen erlägger kontant. De sakkunniga har i del hänseendetfunnit minimigränserna böra sättas till . resp. 25 «/o av den totalaköpeskiUingen. De sakkunniga behandlarvidare de fall då köparen erlägger en del av köpeskillingen genom atl lämna s.k. inbylesgods, dvs. på säljaren överlåter sin gamla symaskin, tvättmaskin,bil etc. till etl värde som parterna kommer överens om och som avräknas påköpeskillingen för nyförvärvet. Ofta torde köparen av praktiska skäl lämnaifrån sig inbytesgod-sel redan i samband med alt han vid försäljarens besökbeställer den nya varan, i varje fall om denna levereras eller del ärunderförstått atl leverans skall ske inom den närmaste liden efler besöket.Det kunde enligt de sakkunniga ifrågasättas all vid tillämpning av de nu aktuellaundantagsreglerna likställa tillhandahållande av inbylesgods med kontantbetalning och således inräkna värdet av inbylesgodset i beloppet på lägst 100kr. resp. 25 "/o av köpeskUUngen. De sakkunniga har emellerlid stannatför alt hänsyn inle bör las lill inbylesgodsels värde. Undantagsreglerna ärmotiverade av all del inle föreligger något egentligt skyddsbehov när köparenhar manifesterat allvaret i sin avsikt alt slå fast vid köpet genom all redanvid besöket göra en kännbar ekonomisk uppoffring. All avslå från t. ex. engammal symaskin eller tvättmaskin i utbyte mot en ny vara av samma slag tordedock i allmänhet inle kännas som någon nämnvärd uppoffring, i varje fall inlejämförlig med alt köparen avslår från ell motsvarande värde i reda pengar.Härtill kommer, alt en regel av ifrågasatt innebörd skulle kunna utnyttjas avhem-försäljningsföretagen till all kringgå lagstiftningen. Genom alt formellthöja köpeskUlingen för den försålda varan och i motsvarande mån värdera uppinbylesgodset skulle säljaren kunna beröva en köpare frånlrä-danderätien ocksåi fall då avståendet av inbylesgodset i realiteten inte representerar någonbeaktansvärd ekonomisk uppoffring. 1971: 86 26 5.2.4Utfästelse av säljarens ombud m. m. Desakkunniga framhåller all det vid hemförsäljning inle sällan förekommer altsäljarens representant muntligen lämnar köparen utfästelser om särskUdaförmåner vid sidan av de villkor säljarens erbjudande omfattar och som normaltupptas i ordersedel e. d. Sådana utfästelser brukar betecknas sidolöpare.Några speciella problem uppstår inte i de fall då försäljaren har stäUningsfullmakleller i övrigl har behörighet att göra utfästelser av detla slag på sinhuvudmans vägnar. De sakkunniga anför, alt utfästelsen då ingår i det anbudsom köparen har att la ställning tUl eller i sådant meddelande som enligt 9 §avtalslagen är alt anse som uppfordran tiU den presumtive köparen atl avge anbud.Genom all acceptera anbudet med del utvidgade innehåll som det har fått genomutfästelsen eller genom all lill försäljaren avge ett anbud innefattandesidolöparen åstadkommer köparen, i förra fallet alt avtal kommerlill slånd i överensstämmelse med säljarens genom mellanmannen framförda anbudoch i det senare fallet att säljaren anses ha antagit köparens anbud, vilketinnefattar sidolöparen, om han inte ulan oskäligt uppehåll meddelar köparen atthan inle vill anta anbudet. Situationenblir däremot mera problematisk i de fall då försäljaren saknar sådanbehörighet. Det vanliga är också alt de försäljare som hemförsäljningsförelagenanvänder inte har behörighet att göra särskilda utfästelser. Desakkunniga anför alt del är oklart vilken verkan en sidolöpare får enligtgällande rält och redogör för de olika alternativ som kan komma i fråga. Omsidolöparen inte anses omfattad av köparens anbud eller svar uppkommer ett förbåda parter bindande avtal på de villkor som innefattas i säljarensursprungliga erbjudande dvs. normalt i den av köparen underskrivnaordersedeln i och med att köparens accept eller anbud når huvudmannen resp.antages av denne. Om däremot sidolöparen anses inbegripen i köparens anbudeller svar föreligger dissens, såvida inte säljaren uttryckligen antarköparens anbud innefattande sidolöparen. Enligtde sakkunnigas mening talar goda sakliga skäl för att enligt gällande rätt ensidolöpare skall anses utgöra en del av köparens anbud eller svar. Deframhåller atl genom ell sådant ståndpunktslagande köparen bereds visst skyddmot att bli bunden av ett avtal som inte innefattar de förmåner somrepresentanten utlovat. Som regel medför nämligen dissens mellan anbud ochaccept all något avtal inle kommer liU stånd. Köparen skulle sålunda underhänvisning lUl sidolöparen och under åberopande av dissensen kunna göragällande alt något avtal inte har ingåtts. Desakkunniga framhåller dock atl situationen möjligen är att be- Prop.1971: 86 27 döma på annat sätt och all avtal skall anses komma lillslånd på villkor som innefattar sidolöparen. Till slöd för ell sådantslåndpunklslagande kan enligt de sakkunniga anföras följande. I representantensbehörighet ingår all la emot anbud och inberätla detla till säljaren. Denomständigheten att representanten inte för sin huvudman lalar om existensen aven sidolöpare kan därför inte läggas motparten lill last ulan måste tillräknashuvudmannen. Godtas denna uppfattning kommer som regel avlal lill stånd påvUlkor som innefattar sidolöparen. Situationen är nämligen den all huvudmannenmissuppfattar köparens anbud och accepterar del ulan all del av acceplenframgår all den inte överensstämmer med anbudet. Av 32 § första stycketavtalslagen följer enligt de sakkunniga molsättningsvis all elt sådaniförklaringsmisstag inte kan åberopas mol godtroende medkontrahenl. Eftersomköparen normalt inle har anledning anta annat än atl sidolöparen omfattas avacceplen betyder della all avlal kommer till slånd innefattande sidolöparen. De sakkunniga understryker all osäkerheten röranderättsläget i fråga om sidolöpare är ägnad all ge upphov lill Ivisligheter ochleda lUl rättsförluster. Situationen måste därför betecknas som i hög gradotillfredsställande. Del vore i och för sig önskvärt med en lösning avproblemet för hela det avtalsrätlsliga området. En lösning av generell räckviddbör dock komma till stånd inom ramen för en översyn av den aUmänna avtals- ochfullmaklsrältsliga lagstiftningen. Men missförhållandena är särskilt påtagliganär del gäller hemförsäljning. stort antal av de tvister somhemförsäljningen gett upphov lill har rört just sidolöpare. De sakkunniga anserdärför all sidolöparproblemel inte kan förbigås när hemförsäljningsavtalel iövrigl blir föremål för reglering. De sakkunniga anser del vara en naturlig utgångspunkt förlagstiftningen att en sidolöpare alltid skall anses ingå i del anbud ellersvar som köparen avger till säljaren genom dennes representant. En lagbestämmelsemed delta innehåll bör därför införas för hemförsäljningsavtalens del. En sådan bestämmelse innebär dock enligt de sakkunnigainte någon fuUständig lösning av sidolöparproblemel, eftersom frägan kvarstårom avtalet strandar på grund av dissens, såvida inte säljaren uttryckligengodtar sidolöparen, eller om avtal kommer till stånd innefattande sidolöparen,såvida inte säljaren uttryckligen förkastar köparens anbud. Vid en lagstiftning i frågan bör man enligt de sakkunnigai första hand sträva efler en ordning som tillgodoser de konsumentintressen somskall skyddas genom den nya lagstiftningen. får grundläggandeförmögenhetsrältsliga principer inle åsidosättas. Mol bakgrund härav finner desakkunniga en lösning enligt "dissens-allernalivel" mindre lämplig.Det skuUe nämligen inle stämma överens med den allmänna uppfattningen allblotta existensen av en sidolöpare föranleder atl något avtal över huvud tagetinle kommer till slånd. 1971: 86 28 allmänhetuppfatta situationen sä, atl de visserligen har träffat ell avtal men atltvist råder om sidolöparen ingår i avtalet. Del är därför enligt de sakkunnigasmening naturligt, atl en bestämmelse i ämnet direkt reglerar frägan i vad mänen säljare är skyldig all infria de utfästelser som hans representanter gör. Urkonsumenlskyddssynpunkl ligger det enligt de sakkunniga närmast till hands alllåta säljaren utan vidare bli bunden av sidolöparen. Detta skulle dock innebäraell alllför radikalt avsleg från de regler som gäller i fråga omhandelsagenters och handelsresandes behörighet. Elt praktiskt sett nära noglikvärdigt resultat anser de sakkunniga kan uppnås om man i och för sigbeaktar mellanmannens bristande behörighet och såtillvida tar hänsyn till dendissens som föreligger, alt säljaren ges möjlighet alt inom den tid som utgörnormal acceptfrisl la ställning tiU köparens anbud (eller orena accept). Omsäljaren inom denna lid klart ger till känna all han inle vill anta köparensanbud med sidolöparen bör della medföra all något avtal inle anses ha kommittUl stånd. resultat följer redan av aUmänna avtalsrältsliga regler. Omäter säljaren förhåller sig passiv lorde hans passivitet enligt de sakkunnigasmening böra tilläggas den verkan atl han blir bunden av köparens anbud, dvs.atl avlal kommer tiU slånd i överensstämmelse med anbudet. Detta bör enligt desakkunniga gälla oavsett om säljarens ombud inberällal köparens anbud i desshelhet till sin huvudman eller inle. Ty även om ombudet saknar behörighet attingå för säljaren bindande avlal, är han dock undantagslöst behörig all mottagaanbud. Har en presumtiv köpare avgett sitt svar eller anbud till försäljaren,bör della därmed anses ha nätt säljaren, och försummelse av ombudet attinberätla anbudet eller del av anbudet till sin huvudman bör tillräknas denneoch inte gå ut över motparten. Delsagda bör enUgt de sakkunniga i princip gälla också när säljaren i meddelandelill köparen bekräftar avtalet under hänvisning till del anbud eller svar somköparen har avgett till ombudet men det av bekräftelsen inte klart framgår omsäljaren godtar sidolöparen eller inte. Har ombudet inberättat sidolöparen ärdet fullt rimligt att säljaren är skyldig all ge köparen ell klart besked omalt han inle vUl ingå avlal som innefattar sidolöparen och att han i annatfall blir bunden i överensstämmelse med köparens anbud. Om återigen ombudethar underlåtit atl inberätla anbudet eller om han har vidarebefordrat det tUlhuvudmannen i förvanskat skick, dvs. med förbigående av sidolöparen, ochhuvudmannen följaktligen utgår från felaktiga förutsättningar i fråga ominnehållet i köparens anbud, när han meddelar köparen all han antar delta,ligger del närmast till hands att låta ombudels försummelse gå ul över huvudmannenoch inle över dennes motpart. Desakkunniga kommer lill slutsatsen all säljaren i princip bör åläggas atl ulanoskäligt uppehåll efler del köparen avgelt anbud eller svar 1971: 86 29 sompå grund av dissens är atl anse som avslag i förening med nytt anbud lämnaköparen meddelande om all han inle vill anta anbudet. I annat fall bör avtalanses ha slutits i överensstämmelse med köparens anbud. En förutsättning föratl köparen skall åtnjuta en sådan förmånsställning i jämförelse medanbudsgivare i allmänhet bör dock enligt de sakkunniga vara att han är i godtro i fråga om säljarens inställning lill anbudet.