prop · FU03107 · 1971-12-31 00:00:00 — Däremot är del svårare all undvaranågorlunda klara och lätthanterliga regler om en övre åldersgräns vidtillämpningen av reglerna om rätt lill åleranslällning och de principer omskydd mot obehörig uppsägning sora raå anses ligga i dessa. Även vidtUlärapning av reglema om beräkning av lön under uppsägningslidoch perraitlering uppkoraraer frågan ora verkan av all arbetstagare inträder ipensionsåldern. Enligt SAV, utredningen rörande ökad anställningstrygghet m. m.och SAF bör den föreslagna lagen inle gälla den sora blir berättigad tiUålderspension enligt lagen ora allraän försäkring. vill att det klarläggs om ersättningar på grand av lagen skalltUlkomma den som på grand av hög levnadsålder eller varaktig arbetsoförmågalämnar sin anstäUning och får pension enligl lagen om allmän försäkring.Förbundet utgår frän att den föreslagna lagen inte skall äga tiUärapning i defallen, eflersora arbetstagaren normalt får föratsättas inle längre slå lillarbetsmarknadens förfogande i och med pensioneringen. Förbundet påpekardessutom att arbetstagare med pensionsrält enligt statliga eller komraunalapensionsbesläramelser är skyldig att lärana sin anställning då han uppnår ipensionsbestärarael-serna angiven pensionsålder eller vid dessförinnaninträffad varaktig arbetsoförmåga på grund av sjukdom eUer olycksfall. SAVanraärker att verket utgår från all anställningsskyddet inle skall gälla näranställning inom statiigt reglerad verksarahet upphör på annat sätt än genomuppsägning, t. ex. genom avsättning, avgång i samband med pensionering,försättande i disponibilitet eller skiljande från tjänst eller vikariat av densora har varit anställd raindre än tre raånader i följd. Promemoriansförslag alt det för skyddet bör krävas viss kvalifikationstid har inle i ochför sig föranlett erinringar från remissinstansema, raen flera av dera harframfört synpunkter på bl.a. kvalifikationstidens längd och dess beräkning. Arbetsdomstolensordförande och SAV förklarar att de förutsätter alt den tid som skall fåmedräknas i kvalifikationstiden skall vara sararaanhängande. LO säger attregler om minsta anställningslid kan vara nödvändiga för atl förslagel inleskall göra arbetsgivare ännu mer negativa mot alt anställa äldre arbetstagare.Emellertid bör även arbetstagare som för någon lid har avbralitansläUningsförhållandel kunna få skyddet. Som föratsättning för skyddet bördärför enligt LO:s raening gälla att del är fråga ora anstäUning som har varatminst 18 månader . Även och förordar en pådet sättet bestämd kvaUfikationstid. ochSvenska föreslår en kvalifUcationslid . Förslagom sänkning av kvalifikationstiden har också framförts vid detsocialdemokratiska partiets rådslag. EnligtSAF är däremot en kvalifikationstid alllför kort. SAF förordar alltiden skaU vara . EnUgtarbetsdomstolens ordförande är det för lagens tiUämpning inte Ukgiltigt omkvaUfikalionsliden formeUt knyts tiU varaktigheten av den aktuellaanställningen eller tiU den tid varander arbetstagaren har varit anställdhos samme arbetsgivare. En anknytning till anställningsavtalets varaktighet kanför vissa fall nödvändiggöra särskilda regler för atl raed norraalfalletlikvärdiga fall inle skall falla utanför lagen. Men även i andra fall än vid övergånglill annan anställning inom samraa koncern eUer vid överlåtelse av företag kananknytning lill anställningens varaktighet leda till inle avseddakonsekvenser. Omflyttning av en tjänsteman från en arbetsuppgift till en annaninora sararaa verksamhet lorde i regel innebära att ett nytt anställningsavtalföreligger. Utformningen av lagtexten bör inle resa hinder mot alltjänsteraannen får tiUgodoräkna sig även den tidigare anställningen sorakvalifikationslid. I viss mån samma problem möter vid tillämpning avbestäraraelserna ora återanställnings-rätlen. En enhetlig reglering avgränsdragningsfrågorna bör ske. SA V utgår från alltjänsleraan, som t. ex. genom befordran övergår från en tjänst hos enrayndighet lill en annan tjänst hos sararaa myndighet, får tillgodoräkna siganställningstiden i den förra tjänsten, om tjänstemannen sägs upp från den nyaanställiungen. SAV föreslår också all uttrycket »lid under vilken arbeteutförts åt» utbyts mot »anställningslid hos» för all undvika tveksamhet i fräganhuruvida endasl faktiska arbetsdagar skall medräknas. Statens omplaceringsnämndanser att det i detla sammanhang i fråga om slallig verksamhet är olämpligt atlskilja mellan anslällningsbegrepp och arbetsgivarbegrepp. Vid beräkning avförmåner lill statsanställda tillgodoräknas arbetstagaren i princip all statiiganstäUningslid, varvid staten betraktas som en enda arbetsgivare. Möjligheternaatl främja arbetskraftens rörlighet bör inte begränsas. bör därförjämställas statsförvaltningen. Enligl tår delförutsättas all eftersom statsverket inle skall betraktas som en koncem,offentlig verksamhet i regi inte heller skall anses tillhöra enkoncern. Konsekvenserna härav är enligl mening orimliga. Skolområdet äri anställnings- och avlöningshänseende i praktiken att anse som ett och saramaförelag. Koncernbegreppet måste därför omfatta den statliga skolverksamheten,den komraunala skolverksamheten och övergångar mellan dessa områden. SACOförulsätler också alt skifte av huvudman inom del offentliga skolområdet skallbetraktas sora företagsöverlåtelse i lagförslagels raening. AnsläUningsskyddel skallenligl proraeraorian ges endast åt arbetstagare raed anställningsavtal somgäller tills vida-r e. vill all lagen skall omfatta aUa arbetstagare vUkasanställningslid i realiteten har varat , bl. a. timlärare, extralärare saml icke behöriga extra ordinarie lärare som förordnas tiUs vidare förviss lid, högst för ell läsår eller budgetår i sänder. Etl särskUt problemgäller enligl icke behöriga lärare. Deras förordnanden gäUer till dess behöriglärare kan anstäUas. Söker behörig lärare tjänst, skall han förordnas ochförordnad icke behörig lärare måste träda tiUbaka. gäUerinte någon föreskrift om uppsägningslid. en icke behörig lärare skall gesupp till sex raånaders uppsägningstid behövs besläramelser om all behörig ickeordinarie lärare får tillträda den sökta och erhållna tjänsten ulan hinder avalt uppsägningstid börjar löpa för den avträdande icke behöriga läraren. SAVframhåUer alt det möjUgen på bör övervägas all ge även vissaarbetstagare sora är anställda på viss lid ett förstärkt anställningsskydd.Och utredningen rörande ökad anställningstrygghet m. m. säger att del på siktbör övervägas all generellt utsträcka del lagstadgade skyddet lill allaanstäUningar som i realiteten har varat . Arbetsdomstolensordförande anför att någon tvekan möjligen kan uppslå om lagens bestämmelser omuppsägningslid skaU vara tUlärapliga i de fall då arbetstagare har anställtssom vikarie för annan vid t. ex. långvarig sjukdom eller raililärtjänslgöring.Ora liden hos sararae arbetsgivare uppgår lill , förefaller det enligtarbelsdorastolens ordförande i och för sig riraligt all lagen blirtilläraplig. Även SAV berör frågan om lagens tillämplighet på vikariat. EnliglSAV:s mening bör den som innehar tjänst vid viss myndighet och får vikariattiUs vidare på högre tjänst vid rayndighelen kunna sägas upp från vikariatetulan alt förlängd uppsägningslid enligl lagen skall behöva iakttas, eflersoraarbetstagaren återgår lill sin ursprangliga tjänst och det i vikariatets naturligger alt anställningen är tillfällig. Däreraot bör enligl SAV:s meningskyddet ges åt den som sägs upp från långtidsvikariat hos annan arbetsgivare änden där han har sin tjänst, om vikariatet har varat i rainst . Maj:t ges befogenhet all föreskriva i vad raån bestämmelserna ilagen bör gälla när tjänsteman skiljs från vikariat eller göromålsförordnandepå statiigt reglerad tjänst. Förslagel ora längreuppsägningslider för äldre arbetstagare skapar vissa problera påundervisningsområdet, säger , i första hand beträffande tills vidareförordnade extra ordinarie lärare. Inom skolområdet finns lurordningsregler sombygger på all anställningstiden på orten skall ha avgörande betydelse. Del böri det fortsatta arbetet tillses att en förlängd uppsägningslid för äldre intebryter sönder denna ordning. kan inle acceptera exerapelvis att en 45 årsextra ordinarie adjunkt med anställningstid på orten i enuppsägningssituation skall slå ul en 44-årig kollega sora har 15 årsanställningstid på sararaa ort. Detta kan näraligen indirekt bli följden av lagstiftningen. kan del rådadelade raeningar ora en anställning är stadigvarande eUer tidsbegränsad, sägerutredningen rörande ökad anställningstrygghet m. m. Uppsägningsreglema bördärför konstrueras så all de skall kunna tiUärapas oberoende av tvister omanställningsförhållandets natur. I huvudsak liknande synpunkter framförs avSvenska byggnadsarbetareförbundet. Närdel gäller möjligheterna att avskeda en arbetstagare med oraedelbar verkan pågrund av personliga orasländigheier läranas förslaget ulan erinran av flertaletreraissinstanser. EnliglSAF bör dock lagen i sin helhet konstraeras så all den endasl avser situationerdå uppsägning eUer permittering sker på grund av driflinskränkningar ellerdriftnedläggningar. För de fall, då uppsägning sker på grand av anställdsenskilda förhållande bör förfarandet enligl huvudavtalen gälla. Uppsägningsgrundenall arbetstagaren i väsentlig mån åsidosätter sina skyldigheter avviker enligtutredningen rörande ökad anställningstrygghet m. m. från de mera begränsadeavskedandegrunder som ibland stadgas i lag eller kollektivavtal. Del framgårenligl utredningen inle ora lagen skall vara disposiliv vad gällerinskränkningar av arbetsgivarens avskedanderätl. Även Svenska kommunförbundetifrågasätter ora bestämraelserna ora rätt lill oraedelbart avskedande hörheraraa i den föreslagna lagen raed hänsyn lill dess syfte och dessprovisoriska karaktär. Förbundet frarahåller vidare all kravet på beslut inoraen vecka ofta nog kan komraa alt kollidera raed de principiellarältssäkerhetsreglema i de koraraunala kollektivavtalen att arbetstagarenskall få tillfälle alt yttra sig innan beslut i saken fattas. Enliglarbetsdomstolens ordförande bör förslagel inte få tolkas så all arbetsgivaren,för att undgå skyldighet alt iaktta den i lagen bestärada uppsägningstiden,ovillkorligen måste säga upp arbetstagaren med omedelbar verkan. Han anservidare alt det inle är lärapligt atl arbetsgivaren skall säga upp inora envecka från del arbetsgivaren fick kännedom om avtalsbrottet. Det bör i ställetvara tillräckligt all arbetsgivaren inom den liden påtalar avtalsbrottet hosarbetstagaren och dennes organisation. SAV påpekar att uppsägningstidens längdför vissa arbetstagare är oberoende av om uppsägningen föranleds av attarbetstagaren i väsentlig mån åsidosatt sina skyldigheter eller ej. Sädanaregler finns för lönegradsplacerade tjänstemän inom SAV:skollektivavlalsområde. Uppsägning väljs ofta fraraför avsättning i disciplinärordning när tjänsleraan raed tillsvidareanställning skaU skiljas från tjänstenpå grund av sådana personliga omständigheter som avses i den föreslagna lagen.Det bör i stället anges all räll till uppsägningstid inle föreligger, omarbetslagaren i avsevärd mån åsidosätter sina skyldigheter enligtanställningsavtalet och anställningen på grund härav sägs upp. SAV framhållervidare atl del bör överlåtas ål rättspraxis all avgöra när rätten allverkställa uppsägning utan iakttagande av uppsägningslid skall anses varaförsutten. en tidsfrist skall stäUas upp, bör den vara längre än en veckaför atl erforderUg utredning skall kunna göras och förhastade uppsägningarskall kunna undvikas. SAF åberopar i huvudsak motsvarande skäl för en förlängdtidsfrist i dessa fall som SAV och tillägger atl uppsägningsrätten kan varaförbehållen den högsla förelagsledningen. ÄvenSACO anser att tidsfristen bör förlängas. Utredningen rörande ökadanställningstrygghet m. m. förordar atl tidsfristen utgår. EftersomolUca rättsverkningar uppkoraraer beroende av ora uppsägning sker på grand avpersonliga orasländigheier eUer på annan grand behövs enligl SA V bestämraelserom uppsägningsförfärandet. Arbetstagaren bör vid uppsägningslillfällel få beskedom uppsägningen gmndas på arbetsbrist eller på all han i väsentlig raån haråsidosatt sina skyldigheter. Lämpligen bör uppsägningen göras i skriftiighandlmg, i vilken anges när uppsägningen skall träda i krafl. Liknandesynpunkter anför utredningen rörande ökad anställningstrygghet m. m. Ifråga om lön under uppsägningstid eller permitteringstid framhåUer LO allbestämmelserna om lön under uppsägningstid måste ses som en föratsättning föratt syftet med skyddet verkligen skall nås. Reglema om rätt liU lön underpermitteringar är enligt LO nödvändiga för atl inle lagen skaU sältas ur spel.Enligt 'år arbetslöshetsförsäkringen främst ett skydd mot attförvärvsinkomst helt bortfaller genom brist på arbete. Med hänsyn tiU framtidasamordning med arbetslöshetsförsäkringen finner utredningen det vara avsärskUt värde atl proraeraorieförslaget upptar regeln att arbetstagare skaU halön , även ora arbetsgivaren ej kan erbjuda honoraarbete. Denföreslagna liden för permittering ulan lön är för kort enUgtutredningen rörande ökad ansläUningslrygghet m. m. Den kan i vissa situationerframkalla uppsägningar som eljest skuUe ha kunnat undvikas. Permitteringstidenbör kunna utsträckas . Utredningen påpekar också att undantag intehar gjorts för tid då utbildningsbidrag utgår, för perraitteringar som harföranletls av konflikt, semesterstängningar eller sådant myndighetsbeslul somarbetsgivaren inle har bort räkna med. I huvudsak liknande synpunkter påfrågan om permitleringstidens längd fraraförs av SAF, sora också framhåUer attreglerna om rätt lill uppsägningslön, i de faU arbete inte kan erbjudas, kanleda liU slötande konsekvenser i händelse av force majeure genom allarbetstagare behandlas olika beroende på ålder. Både beträffande arbetare ochtjänstemän lorde en klar force majeure-silualion enligl gäUande rätt leda tilluppmjukning av eljest tillämpade regler. SAVföratsätter all ulan särskilt stadgande därom arbetstagare som deltar i strejkeller är föremål för lockout inte har rätt till löneförmåner. Beträffandeberäkningen av lönen under uppsägnings-liden resp. permitteringstiden uttalarKSA-utredningen alt del är av särskilt värde för saraordningen med den framlidaarbetslöshetsförsäkringen all preciserade regler ges om minsta lönebeloppunder uppsägningstid eller perraitteringstid. anser att begreppet lön börpreciseras så alt med lön avses inte bara lön i teknisk bemärkelse utan också LO förutsätter all det vid sidan av lönenerläggs sedvanliga sociala kostnader. Seraesler-lönen är en miniminivå. Det ärönskvärt att lönen så långt möjligt överensstämmer med den aktueUa lönen viduppsägningslillfällel. Den frågan förutsätts bU löst vid förhandlingar. Utredningenrörande ökad an.ställningstrygghet m. tn. erinrar om all de centtalaavtalsparterna har knulU an till vänletidsersällningen vid beräkningen avpermilleringslönen. Om arbete inle kan beredas, bör lönen enligl SAF ulgåenligt avtalens bestämraelser, dvs. med exempelvis tidlön ellervänletidsersättning och inle obligatoriskt knytas till seraes-lerlönen. Arbetsdomstolensordförande knyter an tUl uttalandet i proraeraorian att de särskildalöneberäkningsreglema endast avser det fall att arbetsgivaren inte kan erbjudaarbetstagaren arbete men alt det med hänsyn tiU grundema för lagstiftningen fårantagas att arbetsgivaren vid tillärap-rUng av lagen inle kan korama atl medgesatl placera arbetstagaren i arbete som ger lägre inkomst än vad som följer avlöneberäkningsreglema, i varje faU inte utan all tillskjuta mellanskillnaden.Arbetsdomstolens ordförande påpekar atl uttalandel lorde vara begränsat tillden lagstadgade uppsägningstiden. I del sammanhanget bygger uttalandet på enrimlig tolkning av den föreslagna lagtexten. Utredningen rörande ökadanställningstrygghet m.m. anraärker att reglerna ora garanti för bibehållenförtjänst vid oraplacering innebär ell ståndpunktslagande i en vUctigprincipfråga när det gäller löneberäkningen. I frågan pågår förhandlmgar meUande centrala avtalspartema. SAFgodtar för sin del inte ifrågavarande uttalande i proraeraorian. Föreningenpåpekar att ora omplacering sker under uppsägningslid, skulle den omplaceradekunna erhålla högre förtjänst än andra som utför samma arbete. Om arbete kanberedas , bör lön ulgå enligl granderna för resp. avlal.Bibehållen förtjänst även vid omplacering till annat arbete är en rättighetsora inle finns för andra arbetstagare. SAF anser att pågåendecentrala förhandlingar i frågan bör avvaktas. Arbetsdomstolensordförande fäster uppraärksarahelen på alt vid semesterlöneberäkning elltidigare kvalifikationsår får väljas vid privUegierad frånvaro under hela delordinarie kvalifikationsåret. faU, som inte synes få sin lösningi nu förevarande förslag är, alt arbetstagaren inte har varit anställd hosarbetsgivaren under hela kvalifikationsåret, något som kan inträffahuvudsakligen vid åleranslällning. I dylika fall bör rimligen järakning ske påsararaa sätt sora vid privUegierad frånvaro under kvalifikationsåret.Arbetsdomstolens ordförande påpekar vidare atl det inle synes klart hurlångtidsperraillering skall behandlas i seraesterhänseende och därraed inteheller hur långtidsperraillering raed lön erUigt den föreslagna lagen under kvalifikationsåret skaU behandlas.Det behövs ell klargörande uttalande på denna punkt. Ifråga ora de föreslagna avräkningsreglerna påpekar LO all det inle anges hurraan skall förfara när arbetstagaren ellerperraitteringsliden uppbär sjukpenning. Huvudregeln bör enligt LO:s mening varaall sjukskrivningslid betraktas som överhoppbar i della sammanhang. Enliglarbetsdomstolens ordförande bör avräkningen rimligen inle orafatta sådanainkoraster sora arbetstagaren hade kunnat påräkna även om han hade erbjudilsarbete i full utsträckning av den arbetsgivare som har sagl upp ellerperraitteral . Han påpekar vidare all arbetstagare i vissa fall tordekunna bereda sig en normal inkorast fullt jämförbar med arbelsinkorasl, t. ex.genom verksamhet som uppdragstagare eUer självständig företagare. Sådan inkomstsynes inle böra få uppbäras jämsides med uppsägnings- eller perraitleringslönfrån den förra arbetsgivaren. Sistnämnda synpunkter delas av SAV. SAF anseralt avrälcning bör få ske i samraa orafallning sora nu är fallet enligtallraänna rättsregler. Vidare anser SAF all avräkningen bör omfattaavgängsbidrag och perraitleringslön och understryker vidare att raed lön raåstejärasläUas förtidspension, näringshjälp och utbildningsbidrag. Statens omplaceringsnämndanser atl ora det uppstår oenighet i frägan ora arbetstagare bör ta visstledigt arbete under uppsägningstid eller permitteringstid, skallanstäUningsrayndighelen hänskjuta frågan liU statens personal-närand föravgörande. SAF hävdar att det inte är rimligt all arbetsgivaren skall habevisbördan för all arbetstagaren uppenbarligen borde ha kunnat förvärvainkomsten i annan anställning. Av avgörande betydelse för avräkningsfråganraåste vara ora arbetsgivaren eller arbetsförmedUngen kan ge anvisning påannat lämpligl arbete. Reglerna i arbetslöshetsförsäkringen om skyldighet altanta anvisat arbete bör tillämpas. Närdel gäller de föreslagna bestämmelserna om rält till åleranslällningframhåller TCO alt dc kommer alt kunna få stor betydelse i de fallpersonalplaneringen inom elt företag är dåligt utbyggd. Bestämmelserna äremeUertid för snävt formulerade. Företrädesrätt till ny anställning bör gestill tidigare anställd även ora del gäller något annorlunda verksamhet ellerora en ny arbetsuppgift kräver viss vidareutbUdning på arbetsgivarensbekostnad. anser all åleranslällnings-rält bör föreligga oberoende av dennärraare orsaken lUl arbetsbristen och atl delta förhållande behöver klargöras. rörande ökad anställningstrygghet m. m. har företrädesrätten vissanackdelar bl. a. genora all den konserverar kategori-tänkande och rainskarrörligheten pä arbetsmarknaden. Förslagel ora åleranslällningsrält bryter ocksåraot nuvarande praxis sora låter dugligheten vara i första hand avgörande förräll till åleranslällning. SAF påpekar all huvudavlalets regel oraföreträdesrätt under 4 raånader är svår alt tillämpa järasides med förslagels6-månadersregel och anser allhuvudavtalets regel bör tilliimpas även i detla saramanhang. När det gäUer detrent praktiska förfarandet föreslår SAF all arbetstagaren skall lämna arbetsgivarensin adress, eftersom det ofta inte är praktiskt möjligt för arbetsgivaren altsöka reda på arbetstagaren. Ulformnragen avåleranställningsrätlen lämnar enligt arbetsdomstolens ordförande ulryrarae förflera frågor. Av uttrycket »sararae arbetsgivare i sararaa eller likartadverksarahet» fraragår inte klart orafatlningen av de anspråk sora skall kunnaställas på åleranslällning hos arbetsgivaren. Sålunda kan frågas huravidaarbetstagare skaU kunna göra anspråk pä åleranslällning hos sarame arbetsgivarepå annan ort och sarame offentUge arbetsgivare vid annan förvallning ellerUknande. Vidare bör övervägas vad som skaU krävas av arbetsgivare vid efterforskningav arbetstagare som kan konima i fråga för åleranslällning, formema förerbjudande om sådan anställning, skyldighet för arbetsgivaren alt gearbetstagaren lid all överväga erbjudande att återgå i anställning hos honomoch möjligheterna för arbetstagaren alt göra sig fri från annan anställning somhan kan ha fåll i mellantiden, uppmjukning av återanstäUningskravel omarbetstagaren skulle ha fått annan likvärdig anställning saral arbetsgivarensskyldighet att undersöka arbetstagarens kvalifikationer beträffande dearbetsuppgifter sora kan korama i fråga. Arbelsdorastolens ordförande pekar vidarepå frägan ora arbetsgivaren skaU åläggas undersökningsplikt oberoende av initiativ från arbetstagarens sida och om arbetsgivaren skall vara skyldig attbereda arbetstagaren tillfälle tUl provljänslgöring. Del ifrågasätts slutligenom inte något slag av formaliserad raedverkan genora arbelsförraedlingsorganenbör övervägas vid tillämpningen av nu ifrågavarande regler. SAV anser attförtursrätten endasl bör avse anställning raed arbetsuppgifter av sarama ellerlikartat slag som arbetstagaren hade tidigare och utgår från alt företrädesrättlill statlig anställning endasl gäller anställning hos den rayndighel därarbetstagaren senast var anställd. Enligl SAV bör vidare i paragrafen tas in enerinran ora föreskriftema i regeringsforraen § 28 om förtjänst och skicklighetsom grund för tjänstetillsättning. SAV anmärker atl principema i nämndaparagraf också tillämpas vid tillsättning av vissa icke-statiiga tjänster.Påpekande i nämnda avseenden görs även av . Utredningen rörande ökadanställningstrygghet m. m. anser all del bör klarläggas när tillräckligtkunnande skall anses föreligga. Vidare bör preciseras gränserna för olika arbetslagarekategoriers företrädesrätt. LO hävdar all uttrycket tiUräckligtkunnande måste ges en vid tolkning. Den lokala fackliga organisationen bör fådeltaga i bedöraningen av frågan om tillräckligt kunnande föreligger. Uttalandeti promemorian att beslämraelsema ora räll till åleranslällning indirekt kanleda till all rätlsgrandsatsen om arbetsgivarens fria uppsägningsrätt intelängre kan upprätthållas kommenteras av arbets- domstolensordförande, som framhåUer all del är en komplicerad fråga huravida dennarättsgrundsats fortfarande gäller och vad i så fall innebörden av den friauppsägningsrälten skall anses vara. Regler om skyldighet för arbetsgivare attvisa saklig grand för beslut ora uppsägning är nuraera vanliga ikoUeklivavlalsförhållanden och det skulle kunna påslås, all ell krav av samraainnebörd får anses gälla även i ansläUningsförhåUanden som inle regleras avkollektivavtal. Å andra sidan talar mot tanken att principen om friuppsägningsrätt skulle anses övergiven i nu gällande rätt elt flertalomständigheter, såsom t. ex. de inskränkningar sora har stadgals i del ihuvudavlalet fastställda uppsägningsskyddet och utformningen avskadeslåndsreglema i detla avtal.