prop · FU031 · 1971-12-31 00:00:00 — Kommunernas investeringar, som understörre delen av ökat i en takt av ungefär 10 o/o per årskulle enligt de beräkningar som ärtillgängliga ha stigit med endast knappt 0,5 o/o . Att såvälkreditåtstramningen som byggregleringen inverkat dämpande på kommunernasinvesteringsverksamhet är ställt utom tvivel. Det kan dock vara osäkertom en mera definitiv statistik kommer att utvisa en sä kraftig dämpning som uppges. Medan de offentiigainvesteringarna hölls tillbaka visade industrins investeringar en snabbtillväxt, vilket står i godöverensstämmelse med den ekonomiska politikens intentioner. Ökningen uppgicktill 7,5 o/o, vilket visserligen var mindre än vad som angavs i denreviderade finansplanen men likväl ett par procentenheter mera än under 1969.Det bör understrykas att ökningen nu beräknas ha blivit väsentiigtstörre än vad tidigare kalkyler angivit, varföruppgången skedde från en högre nivå än enligt tidigare bedömningar. Näringslivets totala investeringarinberäknat lagren steg trots den stramakreditpolitiken mycket starkt eller med drygt 20 o/o i volym och lämnadedärmed det största bidraget till den inhemska efterfrågans ökning.Finansieringen av uppgången i lagerinvesteringarna kan, till den del det rörtsig om import, antas ha i betydande utsträckning skett utomlands. TUlväxten av den offentliga sektornskonsumtion och investeringar inklusive bostadsbyggandet dämpadesdäremot kraftigt, från 4,5 o/o 1969 till2,7 o/o 1970. Dämpningen avsåg främst kommunernas investeringar ochbostadsbyggandet. Ett uttryck för intensiteten ihögkonjunkturen, särskilt , var den starka efterfrågan päarbetskraft. Antalet lediga platser var under större delen av året högre ännågot . Den vid arbetsförmedlingarna registrerade arbetslöshetenvisade en uppgång un- 1971:1 Bilaga 1 Finansplanen 10 der årets sista månader men 1970 var i sinhelhet ett är med låg arbetslöshet. Arbetskraftsundersökningarna visar attarbetslösheten reducerades mest markant i skogslänen. Den höga efterfrågan påarbetskraft kunde mötas med ett ökat utbud. Det väsentligastesysselsättningstillskottet härrörde frän de gifta kvinnorna. Enligtarbetskraftsundersökningarna ökade antalet förvärvsarbetande gifta kvinnorunder loppet av med ca 50 000. Nära hälften av dessa hade barn iförskoleåldern. Nettoimmigrationen kan beräknas ha överstigit det dittUlshögsta talet, ca 45 000, som registrerades 1969. Den kraftiga ökningen avsysselsättningen var, som jag har påpekat, av avgörande betydelse för denhöga tillväxttakt i produktionen som uppnåddes under år 1970.Sysselsättningsökningen förutsatte aktiva insatser från samhällets sida,främst inom arbetsmarknadspolitikens ram. deltog sålunda omkring100 000 personer i arbetsmarknadsutbildning. En inte oväsentlig andel av dessasaknade förvärvsarbete före utbUdningen och representerar ett nytillskott tillarbetsmarknaden. Andelen kvinnor i arbetsmarknadsutbildningen har stigit snabbtoch uppgick till 45 o/o. märktesen avmattning i efterfrågan pä arbetskraft. Bristen är dock vid ingången av detnya året stor inom delar av industrin. Det högaefterfrågetrycket på arbetsmarknaden har lett till en påtaglig stegring avtakten i löneglidningen. Inom industrin uppgick denna till 7 o/o mot 4 o/o1969. För samtliga löntagare blev löneglidningen 4 o/o mot 2,3 o/o 1969. Dentotala lönesumman beräknas 1970 ha ökat med 11,5 o/o, vartill förutomlöneglidning och avtalsenliga löneökningar även bidrog en ökad sysselsättning.Till följd av prisutvecklingen stannade dock ökningen av de disponiblarealinkomsterna vid drygt 3 o/o. Sparandets andel av hushållens inkomsterberäknas inte ha förändrats nämnvärt i förhållande tUl 1969. Den ökade takt iprisstegringarna som gjorde sig gällande kvarstod även under1970. Fram tUl augusti steg priserna på livsmedel med 7,4 o/o. Dä dennautveckling indikerade en påtaglig höjning av marginalerna och då ytterligareprishöjningar aviserades fattade regeringen beslut om prisstopp pä vissalivsmedel från utgången av augusti. Prisstoppet gjordes aUmänt från början av oktober.Konsumentpriserna beräknas ha ökat med 7 o/o under loppet av 1970. Av dennauppgång kan 1,4 o/o hänföras till ökningar av de indirekta skatterna, 0,6 o/otill ändring av bostadskostnader och 1,7 o/o tUl höjningar av internationelltbestämda priser. Genomslaget av kostnadsstegringar inom de från internationellkonkurrens skyddade näringarna beräknas ha blivit starkare än normalt och letttiU en prisuppgäng med 2,7 o/o. En väsentlig uppgift förden ekonomiska politiken har varit att skapa förutsättningar för en förbättringav bytesbalansen genom att dämpa Prop.1971:1 Bilagal Finansplanen 11 importefterfråganoch bereda utrymme för den utländska efterfrågan pä våra exportvaror.Exportutvecklingen visar att politiken i detta hänseende lett till betydelsefuUa resultat. I volym ökadeexporten sålunda med drygt 8,5 o/ooch tUlväxten höll sig därigenom väl i nivå med utvecklingen av den internationella handeln. Verkstadsexporten var särskiltexpansiv medan råvaruexportens tillväxt avtog, främst av kapacitetsskäl. Importen ökade någotsnabbare än exporten eller drygt 9 o/o i volym. Tillväxten var särskUt stark tillföljd av den snabba lageruppbyggnaden.Under andra halvåret däremot, då lagerinvesteringarna dämpades,stagnerade importen. Trots en begränsadförbättring av bytesförhållandet resulterade varuutbytet med utlandet i enökning av handelsbalansens underskott med drygt400 milj. kr. Balansen i fråga om utbytet avtjänster och transfereringar fortsatte att försämras i ungefär sammaomfattning som eller med ca 450 milj. kr. a. registreras en ytterligare försämring av turistnettol medca 500 milj. kr., vilket är väsentiigt mera än vad som noterats förtidigare år. Häri torde dock ingå även andra transaktioner än sådana somdirekt har samband med turisttrafiken. En sammanställningav uppgifterna om handelsbalansens och tjänste-och transfereringsbalansens utveckling visar attbytesbalansens underskott steg från . 1969 till drygt 1,9miljarder kr. För de registrerade kapitaltransaktionerna, inklusiveaffärsbankernas tidsposition, noteras däremot ett kraftigt omslag i positivriktning från Betalningsbalans 19681970 (milj. ettutflöde med nära 400 mUj. 1969 till ett inflöde med drygt 700 milj. kr. Härtill bidrog bl. a. svenskaobligationsemissioner i utlandet till ett värde av närmare400 milj. kr. avsedda att finansiera svenska företags investeringar utomlands.Ar 1969 ägde inga sådana emissioner rum.Även förändringarna i fråga om varvskrediter samt rederiers ochflygbolags kredUer ledde till en förskjutning av motsvarande kapitaltransaktioner i positiv riktning. Den s. k. restpostenvisar ett 1971:1 Bilaga 1 Finansplanen 12 positivt värde om ca . 1970 motett negativt belopp om ca 450 milj. kr. Valutareserven ökade medett hundratal milj. kr. 1970 efter att ha minskat med ca 1 850 milj. kr. 1969.Denna omsvängning visar att kreditpolitiken nådde ett av sina huvudsyften. Den svenska ekonominsutveckling har i vissa avseenden varit mindre tiUfredsstäUande. Detgäller framför allt takten i prisstegringarna, som måste betecknas som oroandehög. Det kraftigt ökade underskottet i bytesbalansen är ett annat tecken påatt den ekonomiska politikens intentioner inte helt kunnat fullföljas.Positiva inslag är ä andra sidan den höga tillväxttakten av produktion, exportoch industrins investeringar och att sysselsättningsläget väsentligtförbättrats i ekonomiskt svagare delar av landet. I tvä avseendenunderskattades otvivelaktigt styrkan och uthålligheten av högkonjunkturen. Detena gällde den internationella utvecklingen, som ledde till både ett starkareefterfrågetryck och kraftigare prisstegringsimpulser än vad som kundeförutses. Det andra var den överraskande stora lageruppbyggnad som, trots debetydande lagerinvesteringarna , fortsatte också 1970. Dennalagerökning kunde komma till stånd trots den hårda kreditpolitiken. DärtiU komatt löneutvecklingen blev snabbare än vad det rimligen fanns anledning att räknamed mot bakgranden av att 1970 var andra året i en tvåårig avtalsperiod medganska mättliga avtalsenliga lönehöjningar. Dessa utvecklingstendenserföranledde de åtstramningsåtgärder som gradvis sattes in och som fullföljdesvid höstriksdagen 1970. Med den politik som förtsoch med den successiva åtstramning som skett av finanspolitiken har densamhäUsckonomiska balansen väsentligt förbättrats . Detåterspeglas främst i förbättringen av utrikesbalansen. Härigenom har ettgynnsammare utgångsläge skapats för den ekonomiska politiken . Den ekonomiska politiken 1971 3.1 Mål och förutsättningar De centrala målen för denekonomiska politiken 1971 är givna: full sysselsättning, fortsatt högtillväxttakt, jämnare inkomstfördelning samt bättre regional balans. Härtillkommer kravet på stabilisering av prisnivån. Om dessa målsättningar skallkunna uppfyllas också på är en grundläggande förutsättning attjämvikten i vår bytesbalans med omvärlden kan återställas. Vi har bakom oss ett parår som präglats av en stark och ihållande högkonjunktur. Intensiteten i dennaöversteg väsentligt den högkonjunktur som rådde i mitten på 1960-talet.Kapacitetsutnyttjandet har varit mycket högt och tidvisöverträffat det maximum Prop.1971:1 Bilagal Finansplanen 13 somnåddes under förra högkonjunkturen. Efterfrågetrycket har varit starkt, vilketåterspeglats i en överhettning på arbetsmarknaden. Takten i prisstegringarna, som 1968 pressades ned till 2o/o den lägsta nivån steg ånyo såväl 1969 som 1970. Det står klart att kulmen ihögkonjunkturen nu passerats. Vi går 1971 in i ett lugnare konjunkturförlopp.Det är dock inte fråga om någon kraftigare konjunkturavmattning utanutvecklingen präglas fortfarande av aktivitet på hög nivå. Den internationella konjunkturen var fortsatt expansiv. Utvecklingenutomlands gav starkt utslag i vårt land med en snabb tillväxt i utrikeshandelnoch en påverkan av prisema som följd. De yttre förutsättningarna för denekonomiska utvecklingen ter sig övervägande gynnsamma i är. Sålunda förutses enfortsatt snabb ökning av produktion och handel i våra viktigare avnämarländer,även om tillväxttakten väntas bli något lägre än . Ett karakteristiskt drag i deninternationella utvecklingen var den snabba uppgången av priseroch löner. I genomsnitt steg priserna i med drygt 5 o/o, ochsamtidigt vilket var ett nytt inslag ökade världshandelspriserna nästanlika mycket. Som jag redan visat, fick denna utveckling återverkningar även påden svenska prisnivån. Den ekonomiskapolitiken har i utlandet allmänt inriktats pä att få till stånd en dämpning avpris- och kostnadsutvecklingen . Den ekonomiska aktiviteten var 1970 högtuppdriven i flertalet . Denna expansion väntas fortsätta . a. de ur svensk exportsynpunkt betydelsefulla nordiska länderna,främst och . Utvecklingen iVästtyskland ter sig mera osäker. Övervägande skäl talar dock för attavmattningen i den västtyska konjunkturen blir måttlig och att denefterhand följs av en mera aktiv efter-frägeutveckling.Den ekonomiska utvecklingen i och Förenta staternaskilde sig 1970 frän utvecklingen i övriga . I vartillväxten av efterfrågan och produktion mycket måttlig, och i Förenta staternarådde närmast stagnation. fömtses en konjunkturuppgång komma till stånd ibåda dessa länder. Trots en betydande expansion av exportenskedde en viss försämring av balansen i värt varuutbyte med utlandet.Som jag redan framhållit spelade lagerökningen en avgörande roll förutvecklingen av utrikeshandeln. Lagerinvesteringarna väntas i är bli betydligtmindre än . Med hänsyn främst till omsvängningen i lagerutveckUngen kommerökningstakten för importen att dämpas inte oväsentligt jämfört med året innan.Med en fortsatt kraftig uppgång av exporten bör en klar förbättring avhandelsbalansen kunna realiseras. Mot bakgrund av efterfrågeutvecklingen ivåra viktigaste avnämarländer framstår en uppgång av exporten i ungefär sammatakt som i Prop.1971:1 Bilaga 1 Finansplanen 14 fjol, eller med 8,5 »/o i volym, som reaUstisk.Fjolårets exportökning hänförde sig i första hand till färdigvarorna. Exportenav verkstadsprodukter ökade värdemässigt med drygt 25 o/o, vilket ärden snabbaste tillväxten på . Också i är är prognosen gynnsamför denna varugrupp, även om samma höga ökningstakt inte kan behällas. Exporten av järn och stålhämmades av en stark inhemsk efterfrågan. TiU följd av den kraftigaprisstegringen blev dock den värdemässiga ökningen betydande. Priserna på järnoch stål förutses i är gä ned, vUket motvägs av att en volymmässig uppgångkommer till stånd. Malmexporten bör i är kunna öka inte oväsentligt, vilketmöjliggör ett återtagande av de marknadsandelar som förlorades i fjol.Exporten av massa och papper torde volymmässigt öka i ungefär samma takt som . Sammantaget beräknas råvaruexporten hävda sig bättre än i fjol.Uppgången i volym beräknas bli 4 o/o mot 0,5 o/o . Den kraftigaexportstegringen bidrog till att försvagningen av handelsbalansen trots den av lagerutveckUngen betingade starka uppgången av importen kundebli relativt begränsad. Försvagningen av bytesbalansen med 900 milj. kr. tillett underskott pä . är tUl stor del resultatet av densynnerligen kraftiga försämringen av turistnettot. Äv tiUgängliga uppgifteratt döma kan denna försämring inte till sin huvuddel förklaras av någon markantökning av turistresorna. Andra förklaringar får i stället sökas. En sådan kanvara att omfattningen av den utländska arbetskraftens överförande av medeltill hemlandet ökat. Som jag anfört bören förbättring av handelsbalansen kunna komma till stånd . Även om hänsyntas till en viss fortsatt försämring av tjänste- och transfereringsposternabör bytesbalansens underskott kunna reduceras inte oväsentligt. Utvecklingen under 1970och de aktuella tendenserna i den svenska ekonomin ger en klar vägledning förden ekonomiska politikens inriktning 1971. En avgörande utgångspunkt är därvidden jämviktsrubbning som utgörs av den bristande utrikesbalansen. Pris- ochkostnadsutvecklingen måste ägnas fortsatt vaksamhet. Bristen pä balans iutrikesbetalningarna äventyrar ett framgångsrikt fullföljande och enutbyggnad av välfärdspolitiken. Vår politik för full sysselsättning och rättvisinkomstfördelning är liksom möjligheterna att bistå de fattiga ländernaberoende av att balansen i utrikesbetalningarna återställs. Politiken måste såledesklart och målmedvetet inriktas pä att nä balans i utrikeshandeln. Som jag nyssanfört bör vi i är kunna räkna med en väsentiig förbättring i bytesbalansen.Jag vill emeUertid varna för att uppfatta denna förbättring som ett tecken påatt de grundläggande balansproblemen nu har övervunnits och att någrasärskilda åtgärder inte 1971:1 Bilaga 1 Finansplanen 15 Det är helt naturligt att det stora underskott som i fjoluppkom genom de högt uppdrivna lagerinvesteringarna följs av minskadevalutaanspråk från lagersidan. Den förändring bytesbalans somförutses har därför till väsentlig omfattning karaktär av temporär förbättring.Någon tillräcklig strukturell förbättring i ekonomin som automatiskt leder tUlbalans i utrikesbetalningarna har ännu inte inträffat och torde inte hellerkunna uppnäs utan en fortsatt kraftfull ekonomisk politik. Vår industriellakonkurrenskraft och exportför-mäga kommer här i förgrunden. Närdet gäller att ta ställning till frågan efter vilka vägar vi kan avhjälpa detnuvarande underskottet i bytesbalansen samt möta de ökande valutakraven somhänger samman med tillväxten av u-lands-biständet viU jag erinra om denutveckling som varu- och tjänstebalanserna undergått. har förvårt varuutbyte med andra länder registrerats ett visst underskott. Detta hardock balanserats av ett överskott pä tjänsteområdet nettot av sjöfart,turism, licenser etc. har emeUertid en fortgåendereducering av det positiva tjänstenettot ägt rum till följd av bl. a. denökande turismen. Möjligheterna att vända utvecklingen på tjänsteområdet bedömerjag inte vara stora, utan jag anser det vara realistiskt att utgå från att ettnegativt saldo kommer att gälla för denna del av bytesbalansen. Det blir därför pä varusidan som vi måste åstadkomma den nödvändigaförbättringen. Det tidigare underskottet i handelsbalansen måste sålunda vändastill ett kraftigt överskott. En sådan omsvängning kräver dels återhållsamhet ifråga om den efterfrågan som inriktar sig mot importen, dels att resursernainriktas för att öka expor-len och att en fortsatt snabb utbyggnad av denutiandskonkurrerande hemmaindustrin kommer till stånd. Det blir därmed enprimär uppgift för den ekonomiska politiken att säkra en gynnsam produktionsutvecklinginom industrin. Med den knappa arbetskraftstUlgäng som kan bedömas komma attråda framgent och med den beslutade arbetstidsförkortningen måste åtgärderna idetta syfte främst inriktas pä att hålla uppe och stimulerainvesteringsverksamheten inom industrin. Det måste härvid beaktas att eftersominvesteringarna inte bidrar till en produktionsökning, måsteutbyggnaden av produktionsapparaten komma tiU stånd utan dröjsmål. Behovet attåterställa utrikesbalansen stäUer således den ekonomiska politiken inför två ofrånkomliga krav.Dessa riktar sig mot resursfördelningen isamhällsekonomin. För det första måste resursinriktningen förskjutas motavsättning av en större andel varor och tjänster utomlands och lägretillväxttakt i förbrukningen inom landet. För det andra måste en höginvesteringsverksamhet upprätthållas inom industrin. är det nödvändigt att pressa ned takten i pris- och kostnadsstegringarna. Prop.1971:1 Bilagal Finansplanen 16 DestabUiseringspolitiska målen måste följaktligen i dagens läge ges prioritet i den ekonomiska politiken.Detta innebär dock inte att de krav eftersatts som en progressivsamhällsomdaning ställer på fortsatta strävanden att lösa defördelningspolitiska och strukturpolitiska problemen. Det är för att kunna nåekonomiska framsteg och stigande välfärd som kravet pä stabilitet i ekonominhar ställts i förgrunden med särskild styrka. Arets budgetförslag har utformats medsikte pä att uppnå en nödvändig ätstranming. Utgifternas expansion hållstillbaka och upplä-ningsbehovet begränsas i förhållande till det nu löpandebudgetåret. För att möjliggöra detta har en mycket restriktiv prövning avutgiftsbehoven varit ofrånkomlig. De av1970 års höstriksdag beslutade inkomstförstärkningarna i form av höjdaskatter på bensin, sprit och vin m. m. samt höjningen av den allmännaarbetsgivaravgiften hade samma syfte, dvs. att åstadkomma en av alla efterlystförstärkning av finanspolitiken. Någon ytterligare inkomstförstärkning har jagi dagens läge inte bedömt vara erforderlig. Jag bortser då från den skatt påannonser, som jag kommer att behandla och som främst motiveras avbehovet att förstärka presstödet. Jag vill i detta sammanhang förutskicka attreklamutredningen, som utreder frågan om en allmän avgiftsbeläggning av reklam,kommer att utan dröjsmål framlägga sina förslag. Jag vUl även riktauppmärksamheten pä den kommunala utgiftsutvecklingen, som drivit upp nivån för de kommunalautdebiteringarna mycket snabbt. Utbyggnaden av kommunernas verksamhet sker imycket snabb takt. Möjligheterna från statens sida att på kort sikt påverkadenna utveckling i dämpande riktning är begränsade. bör framhållasatt utgiftskraven inom det kommunala området tUl inte oväsentlig del kan förastillbaka på beslut som fattats av regering och riksdag. Skall en lugnareutveckling kunna uppnås för kommunerna är det en nödvändighet att alla centralabeslut som har kostnadskonsekvenser för kommunerna noggrant prövas också medhänsyn till sina finansierings- ochskattekonsekvenser på kommunsidan. I samma syfte har regeringen nyligenbeslutat att begränsa myndigheternas rätt att meddela råd och anvisningar tillkommunerna, i de fall då dessa kan medföra inte oväsentliga kostnadsökningar.Detta bör leda till att av staten initierade kostnadshöjningar för kommunernabegränsas. Restriktiviteten ibudgetpolitiken är även motiverad av behovet att åstadkomma lättnad på kreditmarknaden. Denna lättnad bör iförsta hand komma den från valutasynpunkt helt avgörande industriella sektorntill del för att därmed åstadkomma ökade investeringar och ökad produktion. Denoffentiiga sektorn tvingas i konsekvens härmed un-: der en övergångstid till enviss återhållsamhet. Vidkreditgivningen bör således utbyggnaden av kapacitet och pro- Prop.1971:1 Bilaga 1 Finansplanen 17 duktioninom industrisektorn ges företräde. Jag utgår från att bankinstituten är vUUga att medverka tUl att fiimasådana former för kreditförmedlingen som är avpassade tUl och effektivttillgodoser detta syfte. Jag vUl ånyo understryka att de lättnader i nuvarandekreditpolitik som jag förordat för sitt genomförande kräver att relativt störrekrav ställs på finanspolitiken. Föratt säkerställa den eftersträvade investeringsuppgången bör lättnader påkreditmarknaden för industrins del stödjas av andra åtgärder, ägnade att stimulera investeringsviljan. Jaganser sålunda motiverat att genommedgivande av särskilt investeringsavdrag om 10 o/o stimulera företagenatt öka sina investeringar i maskiner och inventarier . Förslag häromkommer att föreläggas i särskild proposition. Med hänsyn tiUkonjimkturläget anser jag det inte motiverat att frisläppainvesteringsfonderna. Däremot bör de liksom användas i lokaliserings-och regionalpolitiskt syfte. Idetta sammanhang vUl jag även beröra ett par andra åtgärder avsedda attförbättra de finansiella förutsättningarna för företagens långsiktiga investeringsplanering.En av dessa utgörs av en utbyggnad av SverigesInvesteringsbanks utiåningsmöjligheter. Investeringsbanken har somhuvuduppgift att bidra tiU finansieringen av sådana investeringar inom näringslivet, som är aUtför stora och/ellerriskfyllda för övriga kreditinstitut ensamma. Vid utgången av uppgickinvesteringsbankens utestående läntiU drygt 500 mUj. och dess låneutfästelser tiU ytterligare 1,1mUjarder kr. BaiUiens totala åtaganden uppgår således tUl 1,6 mUjarder kr. Eftersom banken i regel samverkar med andra längivarevid finansiering av investeringsprojekt har den långt större betydelse förnäringslivets investeringsverksamhet än vad dessa siffror anger. Investeringsbankensåtaganden har ökat med ca 500 mUj. Bankenhar visat sig vara ett effektivt näringspolitisktmedel och svarar mot väsentliga behov hos näringslivet. Det framstår därför somangeläget att banken tiUåts öka sitt bidrag till näringslivetsinvesteringar i samma takt som . Förde mindre och medelstora företagen spelar de av staten och affärsbankernagemensamt ägda kreditinstituten AB Industrikredit och AB Företagskredit en storroll. ökade dessa institut sin långivning kraftigt. Jag förutsätteratt de får möjligheter att öka sin utlåning i ungefär samma takt. Näringslivets expansion och investeringsvilja är starktavhängiga av exportmöjligheterna.Dessa är i sin tur inte sällan beroende av att lämpligexportkreditfinansiering kan arrangeras. Sådan finansiering har hittUls i allt väsentligt handhafts avaffärsbankerna och AB , vilket inte hindrar attytterligare insatser på området synes vara motiverade. Det är därför lämpligtatt investeringsbanken i linje med 2 1971.1 saml. 1971:1 Bilaga 1 Finansplanen 18 sina allmänna syften medverkar tUl att lösa företagensfinansieringsproblem intebara när det gäller investeringsprojekt utan också i fråga om exportkreditgivning.En av vägarna härför kan vara upplåning utomlands. Banken har genom sitt storaegna kapital goda möjligheter att erhålla fördelaktiga viUkor vid upplåning påutländska kapitalmarknader. I kompletteringspropositionen tillfjolårets riksdag uttalade jag att det borde övervägas att åstadkomma en visskapitalimport i mera organiserade former än den som ägt rum tidigare är.Syftet med en sådan kapitalimport måste vara, att den kommer den industriellautbyggnaden till godo. En upplåning utomlands av investeringsbanken utgör ettled i dessa strävanden. Även industriföretag bör beredas möjlighet till en långfristig upplåning utomlands. Företagen bördå kunna visa upp preciserade och frän bytesbalans- och valutasynpunktangelägna investeringsplaner.