prop · FU03131 · 1971-12-31 00:00:00 — De sakkunniga har förordat att 7 § ändras så att den i sak ochi fråga om systematiken ansluter till artikel V, Förslaget har i huvudsakgodtagits vid remissbehandlingen, I yttrande framhålls emellertidatt punkterna 2 och 4 i det föreslagna första stycket innebär en skärpning avförutsättningarna för verkställighet jämfört med nuvarande 7 §, Hovrättenförordar därför att nuvarande ordning såvitt gäller dessa punkter behålls isak, I fråga om andra delar av förslaget har vissa detaljanmärkningarframställts. Förmin del anser jag som har nämnts, att som en allmän riktlinje börgälla att någon skärpning av förutsättningarna för erkännande ochverkställighet inte bör ske. Från denna utgångspunkt förordar jag vissjämkning i de sakkunnigas förslag. Jag återkommer tUl detta i det följande, Iövrigt anser jag att förslaget i huvudsak bör godtas, I första stycket bör sålimdaanges de gmnder för att inte godta skiljedom beträffande vUka bevisbördanåligger den mot vilken skiljedomen åberopas, och övriga grunder bör tas upp iett nytt andra stycke. För att närmare överensstämmelse med systematiken ikonventionen skall vinnas bör viss omplacering av de olika punkterna i förstastycket ske. Beträffandeförsta stycket första punkten i de sakkunnigas förslag förordar jag iöverensstämmelse med vad som anförts under remissbehandlingen att orden"saknade rättshandlingsförmåga" byts ut mot "saknade behörighetatt ingå sådant avtal eller icke var behörigen företrädd", I enlighet medvad jag har anfört i anslutning till 2 § föreslår jagvidare att bestämmelserna i övrigt i artikel V första stycket a) tas in i dennapunkt. Med anledning av ett påpekande av lagberedningen vill jag framhålla att avfattningenav bestämmelsen givetvis inte hindrar att skiljeavtal som i vederbörligordning ratihaberats måste anses giltigt. Som punkt 2 i förstastycket bör de sakkunnigas förslag till punkt 3 i samma stycke tas upp. Vissaredaktionella jämkningar synes därvid lämpliga. Kravet på bevisning om attunderrättelse inte har skett kan självfallet inte ställas särskUt högt. Somlagberedningen anfört måste den mot vilken skiljedomen åberopas anses haprimärt fullgjort sin bevisbörda, om i skUjedomen ingenting förekommer om atthan har erhållit underrättelse, I punkterna 3 och 4 bör deinvändningar behandlas som tagits upp i punkterna 4 respektive 2 ipromemorieförslaget, nämligen att skUje-männen överskridit sitt uppdrag och attfelaktigheter förekommit vid tillsättandet av skiljemännen eller vid skiljemannaförfarandet.De sakkunniga har här helt följt New Yorkkonventionens reglering i sak. Som harframhållits vid remissbehandlingen torde derma lösning innebära att möjligheternatill invändningar ökas jämfört med 7 § i dess nuvarande lydelse. Enligtnuvarande ordning torde nämligen utgångspunkten vara att invändningar av dettaslag skall prövas i den stat där skiljedomen har meddelats och att skUjedomenstår fast om klandertiden har försuttits. I enlighet med den målsättning jagtidigare har angett bör möjligheterna tUl invändningar inte ökas. Jag föreslårdärför att ytterligare en förutsättning uppställs för att de omständigheter somanges i förevarande punkter skall leda till att skiljedomen inte gäller. Dennaförutsättning är att skiljedomen på grund av sådan omständighet är utan verkani den stat där den meddelats eller enligt vars lag den meddelats. Vidremissbehandlingen har beträffande det fallet att skiljemännen överskridit sittuppdrag framhållits att någon motsvarighet till vad som sägs i NewYorkkonventionen om partiellt godkännande inte tagits upp i lagtexten. Förslaghar väckts om att lagtexten i detta hänseende anknyts till konventionstexten,I enlighet med vad som anges i konventionen bör partiellt godkännande kunnakomma i fråga om skUjedomen i den del den omfattas av skiljeavtalet kansärskiljas från skUjedomen i övrigt. Med den avfattning av punkterna 3 och 4som jag föreslår synes någon särskild föreskrift om partiellt godkännande intebehövas. Även om första stycketpunkt 5 i promemorieförslaget i vissa situationer skulle kunna anses utgöranågon skärpning i förhållande till vad som gäller anser jag av de skäl somde sakkunniga har anfört att förslaget i denna del bör godtas, Ifråga om andra stycket anser jag att de sakkunnigas förslag bör godtas. Endirekt motsvarighet till den nuvarande punkten 7 kommer därigenom att saknas.Som påpekats vid remissbehandlingen torde ordre publicregelninte alltid kunna åberopas vid konflikt mellan en svensk dom och en utländsk skUjedom,Som exempel kan nämnas det fallet att den svenska domen är en tredskodom i ettmål där skUjeavtalet inte har företetts. För vissa situationer innebär det nyaandra stycket alltså att möjligheterna att vägra godta skiljedom beskurits, Inledning.I paragrafen ges f, n, regler om hur den skall förfara som vill utverkaverkställighet av uUändsk skiljedom. Enligt första stycket skall ansökan omverkställighet göras hos , I andra stycket föreskrivs att vidansökningen skall fogas skiljedomen i huvudskrift eller behörigen styrktavskrift. Är i den stat där skiljedomen givits tid föreskriven för dessöverklagande, skall sökanden enligt tredje stycket också ge in bevis av behörigutländsk myndighet att klagan inte har ägt mm. Detkan anmärkas att paragrafen torde vara avsedd att uttömmande ange vilkahandlingar som sökanden skall förete. Enligt motiven står det dock hovrättenfritt att vid behov förelägga sökanden att prestera översättning av handlingsom är avfattad på främmande språk. Någon föreskrift om detta ansågs intenödvändig (prop, 1929: 227 s, 31), Nuvarande8 § utgår från de regler som finns i artikel 4 i , Sökandensprestationsskyldighet enligt paragrafen är emellertid mindre omfattande. New Yorkkonventionen anger i artikel IV vilkahandlingar den som söker verkställighet skall förete. Reglerna där innebär enbetydelsefull ändring i förhållande till artikel 4 i . I artikelIV anges bara skiljedomen och skiljeavtalet i originaleller avskrift och översättning. Handlingarna skall vara bestyrkta i vissordning. Innebörden torde vara att sökanden inte kan åläggas förete andra handlingar. Tillräckligaskäl att i 8 § införa skyldighet för sökanden att förete skiljeavtalet elleratt kräva någon form av legalisering av skiljedomen synes inte föreligga, Iövrigt bör 8 § utformas så att den återger föreskrifterna i artikel IV, Med denna utgångspunkt saknas skäl att ändra paragrafens första ochandra stycken. Första stycket bör emellertid anpassas till nu gällande språkbmk,I andra stycket bör, i likhet med vad som har skett i nyare lagar omverkställighet av utländsk dom, tas in en föreskrift om skyldighet att företestyrkt översättning till svenska språket, I enlighet med vad som gäller påandra områden får dock förutsättas att handling som är skriven på danska ellernorska får godtas. Detta synes inte kräva uttryckligt omnämnande (jfr prop,1965: 139 s. 24). Tredje stycket bör upphävas. Remissyttrandena.Förslaget har i allmänhet lämnats utan erinran av remissinstanserna.Lagberedningen påpekar emellertid att 8 § endast åläggersökanden att inge skiljedomen i huvudskrift eller avskrift medan artikel IV ikonventionen ålägger sökanden att också inge skiljeavtalet i huvudskrift elleravskrift. Med hänsyn tUl den omkastade bevisbördan synes enligt beredningenbefogat att ålägga sökanden skyldighet att inge även skUjeavtalet. EON tar uppfrågan om översättning av handlingar och uttalar därvid att erfarenheten harvisat, att det från rättssäkerhetssynpunkt måste uppställas ett oviUkorUgt kravpå översättning av exekutionsurkund och övriga handlingar således ävendanska och norska som skall handläggas av utmätningsman. Departementschefen.Visserligen kan skäl anföras för att i paragrafen ge en föreskrift omskyldighet att i verkställighetsärende förete skiljeavtal. För vissa fallsynes emellertid inte lämpligt att upprätthålla ett sådant krav. Enligt vissarättsordningar godtas i princip muntligt skiljeavtal. Är en sådan rättsordningtillämplig på skiljeavtalet kan det inträffa att kravet inte kan uppfyllas.Jag förordar sålunda att de sakkunnigas förslag godtas, SjäMallet hindrar inteden föreslagna bestämmelsen att den som åberopar skiljeavtal vid bestridandefår visa att ett skiljeavtal verkligen träffats. Anledning att ställa krav påöversättning av danska och norska handUngar föreligger inte. Inledning.I paragrafen ges regler om handläggningen av ansökan om verkställighet. Enligtparagrafens första stycke får ansökan om verkstäUighet inte bifaUas utan attmotparten haft tUlfälle att yttra sig. Finner hovrätten anledning inteförekomma till antagande att hinder som anges i 7 § möter för verkställigheten,skall hovrätten enligt paragrafens andra stycke förordna om verkstäUighet. Isådant faU skall domen verkställas som domstols laga kraftägande dom, om intehögsta domstolen efter klagan över hovrättens beslut bestämmer annat. Paragrafensaknar motsvarighet i . Den står emellertid iöverensstämmelse med det grundläggande åtagandet enligt artikel 1 att undervissa betingelser erkänna och verkstäUa skUjedom i enlighet med de processuellareglerna i det område där skiljedomen åberopas, New Yorkkonventionenöverensstämmer i detta hänseende med , Den grundläggandebestämmelsen finns i artikel in. Beträffande paragrafens första stycke saknas anledning att föreslånågon saklig ändring. Nuvarande lydelse av andra stycket synes enligt motivenha valts för att klargöra att det inte åligger hovrätten att skaffa sigfullständig visshet rörande frånvaron av varje tänkbart hinder enligt 7 § (jfr prop,1929: 227 s. 31), Med den ändrade lydelse av 7 § som föreslås föreUgger intelängre något behov av att i 9 § andra stycket närmare ange förutsättningarnaför bifall till ansökan om verkstäUighet, Bestämmelsen i 9 § andra stycket bördärför ändras så till vida att det nu angivna villkoret för beslut omverkställighet får utgå, Isamband med översynen av denna paragraf finns anledning att uppmärksammaartikel VI i New Yorkkonventionen, Artikeln avser, somtidigare har nämnts, det fall att part hos myndighet i skiljedomslandet elleri det land enligt vars lag skiljedomen tillkommit har yrkat att skiljedomenskall undanröjas eller tills vidare inhiberas. Regeln innebär att den myndighethos vilken skiljedomen åberopas i ett sådant fall har en diskretionär möjlighetatt uppskjuta verkställigheten och på yrkande av den som begärt verkställighetålägga motparten att ställa skälig säkerhet. Regeln, som f, n, saknar motsvarigheti LUSK, har som nämnts till syfte bl, a, att skydda den som åberopar skUjedommot obefogade invändningar vars syfte är att fördröja ett beslut omverkställighet. Hinder torde ej föreliggafrån svensk synpunkt mot att godta regeln i artikel VI. Den tordekräva att en motsvarande bestämmelse införs i LUSK. Den nya bestämmelsen syneslämpligen kunna tas in i 9 § som ett andra stycke. Det nuvarande andra styckettorde med den jämkning som har berörts i det föregående få utgöra ett nytttredje stycke. Deföreslagna bestämmelserna har genomgående lämnats utan erinran. Lagberedningenhar emeUertid beträffande det föreslagna andra stycket framhållit att det börklargöras vad som händer om sökandens motpart trots föreläggande inte ställersäkerhet. Förmodligen skall då verkställigheten äga rum. Departementschefen.Med anledning av lagberedningens påpekande har ett förtydligande tillägg gjortstill promemorieförslaget, I övrigt har detta lagts till grund fördepartementsförslaget, Departementschefen.I paragrafen regleras det fall att skUjemännen har meddelat deldom, dvs, intesamtidigt avgjort alla frågor som hänskjutits till dem. Har flera yrkandenframställts i den sak skUjedomen avser och innefattar skUjedomen inte prövningav dem alla, kan hovrätten, när det är skäl till det, förelägga sökanden attställa säkerhet för återgäldande av belopp, som kan komma att frångå honom pågrund av senare beslut av skUjemännen, Förmår sökanden inte att ställaavfordrad säkerheit, som godkänns av hovrätten, skall ansökningen avslås.Bestämmelsen, som tillkom efter hemställan av lagrådet (prop, 1929: 227 s, 36 f),motsvarar en liknande bestämmelse i artikel 2 andrastycket, I New Yorkkonventionen däremot finns ingen sådan regel. Enligt de sakkunnigaföreligger inte något hinder av att behålla 10 §, Enligt artikel III i NewYorkkonventionen är ju fördragsslutande stat berättigad att tillämpa sina egnaprocedurregler. ningengäller att dessa regler inte får innebära att väsentligt strängare villkoreller avsevärt högre avgifter åläggs än vad som gäller för inländskaskiljedomar, 10 § kan inte anses komma i konflikt med artUcel III (jfr 19 och21 §§ SML), På grund härav och då skäl föreligger att behålla det skydd som 10§ innehåller för den mot vUken deldomen meddelats föreslår de sakkunniga ingenändring i paragrafen. Remissinstansernahar inte haft någon erinran mot vad de sakkunniga har anfört. Även jagansluter mig till de sakkunnigas mening att någon ändring i 10 § inte ärbehövlig. 5.3 Förslagettill lag om ändring i skiljemannalagen (1929:145) Departementschefen.Som har nämnts i anslutning till 4 § LUSK föreslås ändring även i 4 § SML,Beträffande skälet till ändringen får jag hänvisa till vad jag har anfört ianslutning till förstnämnda paragraf, Departementschefen.New Yorkkonventionen träder för del i kraft på nittionde dagen efter detatt det svenska ratifikationsinstm-mentet deponerats. För att få en lämpligsamordning med ikraftträdandet av konventionen bör Kungl, Maj:t ges befogenhetatt förordna.om ikraftträdande av lagändringarna. Ienlighet med det anförda har inom upprättats förslag till 1) lag om ändring i lagen (1929:147) om utländskaskiljeavtal och skiljedomar, 2) lag om ändring i skiljemannalagen (1929:145). Förslagentorde få fogas till statsrådsprotokollet i detta ärende som bilaga 5. Jaghemställer, att lagrådets yttrande över lagförslagen inhämtas genom utdrag avprotokollet. Vadföredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övriga ledamöterhemställt bifaller Hans Maj:t Konungen, av de fördragsslutande staterna erkänner såsom giltiga, så vitt rörer parter som äro underkastade jurisdiktion i olika stater bland de fördragsslutande, avtal om viss tvists avgörande genom skilje dom och av en skUjedomsklausul i kontrakt, varigenom kontrahenterna förbinda sig att, i ämnen som äro av kommersiell natur eller eljest kunna göras tUl föremål för skiljedom, låta de i aiUedning av kontrak tet uppkommande tvister helt eller delvis hänskjutas tiU skiljedom, även i det fall att skUjemannafö rf ärandet är avsett att äga mm i annat land än det, vars jurisdiktion den ena eller andra kontrahenten är under kastad. Varjefördragsslutande stat förbehåller sig frihet att inskränka förenämndaförpliktelser tUl avtal som enligt statens egen lagstiftning betraktas såsomkommersiella. Fördragsslutande stat som begagnar sig av denna möjlighet skalldärom lämna meddelande till Nationernas förbunds generalsekreterare, i ändamålav de övriga fördragsslutande statemas underrättande, Skiljedomsförfarandet,däri inbegripet skiljenämndens konstitue rande, regleras av parterna och av lagstiftningen i det land, inom vars område förfarandet äger mm. Defördragsslutande staterna förbinda sig att underlätta de processuellaåtgärder, som skola äga rum inom deras områden, i enlighet med de bestämmelserderas lagstiftning innehåller angående skiljemannaförfarandet. Varje fördragsslutande stat förbinder sig att genomsina myndigheter låta de i enlighet med föregående artiklar inom dess egetområde meddelade skiljedomarna verkställas i överensstämmelse med föreskrifternai statens egen lagstiftning, När vid domstol i någon av de fördragsslutandestaterna anhängig-göres tvist rörande ett kontrakt meUan personer som avses iförsta artikeln, och tvisten inrymmes under ett skiljeavtal eller enskiljedomsklausul som i kraft av sagda artikel äger giltighet, skalldomstolen, där någondera parten sådant äskar, hänvisa parterna till skiljemannaförfarande. Sådanhänvisning inverkar ej å domstolens behörighet i händelse skiljeavtalet ellerskiljedomsklausulen eller skiljemannaförfarandet skulle förfalla eller blivautan verkan, Förevarande protokoll, vilket skall för alla staterstå öppet för undertecknande, skall ratificeras. Ratifikationerna skola snarastmöjligt deponeras hos Nationernas förbunds generalsekreterare, vilken skall omsådan deposition underrätta alla signatärmakterna, Förevarande protokoll skaU träda i kraft så snarttvå ratifikationer deponerats. Därefter skall det träda i kraft för varje fördragsslu- 1Texten är hämtad ur SÖ 1929: 27, jfr prop, 1929: 227, tändestat efter generalsekreterarens meddelande om denna stats deposition,! 7, Förenämnda protokoll kan av varje fördragsslutandestat uppsägas med uppsägningstid. Uppsägning skall ske genom notifikationtill Nationemas förbunds generalsekreterare. Denne har att omedelbarttillställa alla andra signatärmakter avskrift av notifikationen, med angivandeav dagen för mottagandet. Uppsägningen skall träda i kraft efter den dagdå den notificerades generalsekreteraren. Den gäller endast den notificerandestaten, 8, De fördragsslutande staterna äga förklara, attderas antagande av detta protokoll icke omfattar följande områden eller vissaav dessa: kolonier, transatlantiska besittningar eller territorier, protektorateller territorier, över vUka de utöva mandat. Dessastater äga senare för sålunda uteslutet område anmäla särskild anslutning.Dylik anslutning skall möjUgt meddelas Nationemas förbundsgeneralsekreterare, vUken har att därom underrätta samUiga signatärmakter.Anslutningen skall träda i kraft efter det samtliga signatärmakter erhåUitunderrättelse. Defördragsslutande staterna äga också uppsäga protokollet för varje särskilt avde här förut angivna områden, Å sådan uppsägning är art, 7 tillämplig. av detta protokoll skall av generalsekreteraren tillställas samtligade fördragsslutande staterna. Somskedde i i ett enda exemplar, vars franska ochengelska texter skola äga lika vitsord, och vilket skall förvaras i arkiv. >Generalsekreterarens meddelande ang, den svenska depositionen är daterat den 26aug, 1929, Konventionangående verkställighet av utländska skiljedomar. Dåpå grund av skUjeavtal eller skUjedomsklausul, varom förmäles i det i Geneveden för undertecknande framlagda protokollet angåendeskiljedomsklausuler, skiljedom meddelats inom ett till någon av de högafördragsslutande staterna hörande område, å vilket denna konvention ärtillämplig, och mellan personer, som äro underkastade jurisdiktionen i någonav dessa fördragsslutande stater, skall inom varje sådan stats område, skUjedomenerkännas som giltig och kunna bringas till verkställighet i överensstämmelsemed de processuella reglerna å det område där skiljedomen åberopas. Förernående av sådant erkännande eller sådan verkställighet fömt-sättes vidare: a) att skiljedomen meddelats på grund av ett skUjeavtaleller en skUjedomsklausul, som äger giltighet enligt den lag, vilken därå ärtilllämplig; b) att den tvist skiljedomen avser är sådan, att denenligt lagen i det land där skiljedomen åberopas kan göras till föremål förskiljeavtal; c) att skiljedomen meddelats av den skiljenämnd, somavses i skiljeavtalet eller skUjedomsklausulen, eller som tUlsatts enligtparternas överenskommelse och de rättsregler som äro tillämpliga å skUjemannaför-farandet; d) atti det land där skUjedomen meddelas den så tUl vida är defini tiv, att återvinning, appell eller kassation (i de länder där sådana rätts medel ifrågakomma) icke står öppen och ej heller talan om skiljedomens upphävande visas vara anhängiggjord; e) attskiljedomens erkännande icke strider mot offentlig ordning eller mot de statsrättsliga principer, som gälla i det land där den åbe ropas. Änsköntde i föregående artikel stadgade förutsättningarna äro för handen, skallerkännande och verkställighet av skUjedomen vägras, om domaren finner: a) att domen blivit upphävd i det land där denmeddelats; b) att den part mot vUken skiljedomen åberopas ickehaft kännedom om skUjemannaförfarandet i så god tid, att han kunnat göragällande sina invändningar, eller att han saknat rättskapacitet och icke varit lagligenföreträdd; c) att skUjedomen icke har avseende å tvist som ärföremål för skUjeavtal eller inbegripes under skiljedomsklausulen, eller attden innefattar beslut som överskrider skiljeavtalet eller skiljedomsklausulensomfattning, >Texten är hämtad ur SÖ 1929: 28, jfr prop, 1929: 227, Skullei någon skiljedom icke alla tUl skiljenämnden hänskjutna tvistefrågor havaavgjorts vara vederbörande myndighet i det land, där erkännande ellerverkställighet av skUjedomen påkallas, berättigad att, om den så finnerlämpligt, uppskjuta erkännandet eller verkställigheten eller göra åtgärdenberoende av att sökanden ställer säkerhet, som myndigheten bestämmer. Visarden tappande parten, att enligt de rättsregler som äro till-lämpliga å skiljemannaförfarandethan, på grund av någon annan omständighet än de i art, 1 punkterna a) och c)samt i art, 2 punkterna b) och c) omnämnda, äger föra talan om skUjedomensupphävande, må domaren, där han så finner lämpligt, vägra erkännande ellerverkställighet eller meddela det uppskov som kan finnas skäligt för ernående avskiljedomens upphävande av vederbörande domstol. Denpart, som åberopar skiljedomen eUer begär verkställighet därav har att förete,bland annat: 1, SkUjedomen i huvudskrift eller i avskrift, som behörigenstyrkts i enlighet med lagbestämmelserna i det land där skiljedomen givits; 2, De handlingar och upplysningar som erfordras förstyrkande av att i det land där skiljedomen givits den är definitiv i denmening som angivits i art, 1 punkt d); 3, De handlingar och upplysningar som till äventyrserfordras för styrkande av att de i art, 1 första stycket ävensom andra stycketpunkterna a) och c) stadgade förutsättningar äro för handen. Detkan föreläggas parten att ingiva en till det officiella språket i det land därskiljedomen åberopas verkstäUd översättning av skiljedomen och övrigahandlingar som omnämnas i denna artikel. Sådan översättning skall vara tUlriktigheten styrkt av diplomatisk eller konsulär representant för det landparten tiUhör eller av en edsvuren översättare i det land där skiljedomenåberopas. Bestämmelsernai de föregående artiklama utgöra ej hinder för part att göra skUjedom gällandepå det sätt eller i den omfattning som med-gives av lagen i det land därskiljedomen åberopas eller enligt överenskommelser som avslutas av detta land. Dennakonvention är ej tillämplig å andra skiljedomar är dem som meddelas efterikraftträdandet av det i för undertecknandeframlagda protokollet angående skUjedomsklausu-ler. Dennakonvention, vars undertecknande skall stå öppet för alla undertecknare av 1923års protokoll angående skiljedomsklausuler, skall ratificeras. Denkan ej ratificeras av andra än de medlemmar av och utanförförbundet stående stater som ratificerat eller komma att ratificera 1923 årsprotokoll. Ratifikationsinstrumentenskola möjligt deponeras hos Nationernas förbunds generalsekreterare, vUkenskall underrätta alla sig-natärmaktema om deposition. Dennakonvention skall träda i kraft efter det den ratificerats av tvåav de höga fördragsslutande staterna. Sedermera skall ikraftträdandet för envar av de höga fördragsslutande staterna infalla efter det derasratifikationsinstrument deponerats hos Nationernas förbundsgeneralsekreterare. Dennakonvention skaU uppsägas av varje stat, medlem av ellericke. Uppsägningen skall skriftligen tillkännagivas hos Nationernas förbundsgeneralsekreterare, vilken skall tillställa alla de övrigafördragsslutande staterna avskrift av uppsägningshandlingen jämte uppgift omdagen för dess mottagande. Uppsägningskall äga verkan endast såvitt angår den av de höga fördragsslutande parternafrån vars sida den gjorts, och först efter det meddelandet därom kommitNationernas förbunds generalsekreterare till hända. Uppsägningav protokollet angående skUjedomsklausuler skall utan vidare innebärauppsägning jämväl av denna konvention.