prop · FU0332 · 1971-12-31 00:00:00 — Arbetsgrappen erinrar omall begreppet sammankomst förekommer i kungörelsen (1969: 129) om statsbidragtill ungdomsorganisationer, enligt vilken en avdelning under redovisningsåretskall ha genomfört minst 25 sammankomster. har i sinatillämpningsföreskrifter gett exempel på vad som avses med sammankomst, men någongenerell definition av sammankomst har inle givits. Arbetsgrappen anser alt ensammankomst i princip kan karakteriseras med hänsyn lill antalet deltagare ochtill den lid sammankomsten varar. Den nedre gränsen för enaktivitets varaktighet bör enligt arbetsgruppen sällas lill en timme.Härigenom finns stora möjligheter att beakta aktiviteter som av olika skälmåste begränsas tidsmässigt. I en sammankomst bör också enligt arbetsgruppensmening minst fem personer delta för att den skall vara bidragsberättigad. Vidett mindre antal deltagare försvinner mycket av värdet med gruppverksamhelen.Någon övre gräns vill arbetsgruppen inle förorda. Från en del organisationerssida har man velat ställa bidraget i relation till antalet deltagare isammankomsterna. Arbetsgruppen anser sig inle kunna tillgodose detta önskemål isill förslag. Arbetsgruppen har valt alt definiera sammankomst på följandesätt: Medsammankomst förstås planerad aktivitet anordnad av , ivilken deltar minst fem personer i bidragsberättigad ålder. Samma person kan dock della endast i enbidragsgrundande sammankomst per dag. Arbetsgrappenanser del nödvändigt atl i viss mån avgränsa de aktiviteter som enligt dennadefinition skulle vara bidragsgrandande. KommersieUa arrangemang, såsomdanser, bingo och basarer, samt aktiviteter med huvudsakliga inslag av hasard,såsom vadhållning och kortspel, bör enUgl arbetsgrappen inle vara berättigade liUbidrag. 1971: 32 12 inteheller vara möjligt atl få bidrag för verksamhet med uteslutande individueUtdellagande, t. ex. filmförevisning av typen passiv filmkonsumtion och föreläsningarutan åtföljande grupparbete. Bidrag skall heller inle ulgå till verksamhet förvilken statligt stöd utgår på annat sätt. Arbetsgruppen är medveten om degränsdragningsproblem som kan uppstå och föreslår alt tillsynsmyndigheten,och ungdomsorganisationerna regelbundet diskuterarhithörande frågor. Medden föreslagna schabloniseringen av bidragsreglerna har arbetsgruppen funnitdet svårt all ange en lämplig nivå för det bidragsbelopp som bör ulgå persammankomst. Omläggningen av bidraget får enligt arbetsgrappens mening intemedföra alt någon organisation bidrags-mässigt kommer i en sämre situation än f.n. Arbetsgruppen anser därför alt bidraget per sammankomst inte bör sältaslägre än det nuvarande genomsnittliga bidraget per fritidsgrappssammankomst. Arbetsgrappenföreslår att bidraget till ungdomsorganisationemas lokala verksamhet skall ulgåmed . 5 § kungörelsen (1969: 129) om statsbidrag till ungdomsorganisationerangivna definitionen på medlem innebär att som sådan räknas, förutom den somär registrerad i medlemsmalrikel, även den som deltagit i av organisationenbedriven verksamhet vid minst tio sammankomster . Arbetsgrappenanser att det föreslagna sammankomstbegreppet kan ligga tiU grand för enreviderad medlems-definition. Då inga krav rests på sammanhållning aveventuella grapper under viss tidsrymd eUer på ett maximall antal sammankomsterunder , anser arbetsgruppen alt kravet på aktivitet i organisationenbör kunna begränsas liU dellagande i minst tio sammankomster. Eftersom det vidredovisningen av lokalavdelningamas aktivitet för erhåUande av det statligastödet inte finns något krav på registrering av dellagarna med namn ochadress, måste man enligt arbetsgrappens mening föra in delta krav i medlemsdefinilionen.Arbetsgrappen föreslår därför följande definition av medlem: Medmedlem i organisation förstås dels den som under närmast föregåenderedovisningsår varit registrerad som medlem i organisationens medlemsmatrikel,dels den som ulan all vara registrerad som medlem under nämnda redovisningsårdeltagit och registrerats i verksamhet bedriven av organisationen vid minsttio sammankomster. Listor med namn och adresser på dessa senare medlemmar skallpå tiUsynsmyndig-hetens anmodan kunna uppvisas för denna. Arbetsgruppenbetonar betydelsen av att de olika organisationerna redovisar underlaget förbidragsberäkningen enligt enhetliga grander. Varje lokalavdelning skall enligtarbetsgruppens förslag liU sin riksorganisation redovisa hur mångasammankomster som genomförts under den aktuella redovisningsperioden. Uppgifterom datum för aktiviteterna, antalet deltagare, verksamhetens art samt ansvarigledare skall dess- 1971: 32 13 utomfinnas tiUgängUga hos lokalavdelningen för alt kunna uppvisas vid kontroll.Lokalavdelningen är ansvarig för lämnade uppgifter gentemot riksorganisationen.Denna är i sin lur ansvarig gentemot tillsynsmyndigheten. Arbetsgruppen anserdet vara tillräckligt om riksorganisationerna uppger antalet sammankomstersamt antalet lokalavdelningar, vilka lämnat uppgifter för erhåUande av bidrag.Rapporter och uppgifter inom ramen för redovisningsförfarandet skall hållas tiUgängligaunder . Arbetsgruppen har övervägtatt låta riksorganisationerna vara bidragsmottagare och själva fördela medlen tiUlokalavdelningarna enligt inom varje organisation utarbetade principer.Härigenom skulle man bl. a. betona samhällets förtroende för organisationernaoch för deras förmåga all förvalla samhälleliga medel ulan detaljerade regler.Del skuUe å andra sidan också innebära atl staten indirekt ålägger organisationernaen omfattande arbetsuppgift. TUlsynsmyndighelens möjUgheter till kontroll ochjämförelser av verksamhetens omfattning i olika organisationer skulle ocksåenligt arbetsgrappens mening försvåras. Arbetsgruppen har sålunda funnit alt ellgenereUt system för utbetalning av bidrag inom organisationerna bör tillämpas.Lokalavdelningarna skall få ell bidrag, som står i direkt proportion till detredovisade antalet sammankomster. Riksorganisationerna får enligt förslagetendast vissa administrativa och kontrollerande uppgifter. Redovisningav verksamheten samt rekvisition av bidrag kan enligt arbetsgruppen lämpligenske , och . Riksorganisationerna redovisardå antalet sammankomster till tillsynsmyndigheten, varefter de erhåller bidragför vidare förmedling lill de lokala föreningarna. Sedan redovisningssystemetprövats en lid, kan man överväga all lägga upp det på datarutiner, för all påså sätt komma ifrån tidskrävande manuellt arbete. Arbetsgruppenframhåller att den föreslagna bidragskonslruktionen innebär alt ansvaret förkontrollen av bidragsmedlens användning främst kommer atl ligga påorganisationerna själva. Arbetsgrappen understryker all ett system, som tillstor del bygger på självkontroll och samverkan mellan bidragsmoltagare, huvudmänoch liUsynsmyndighel, har ell stort egenvärde. De uppgifter som med denföreslagna bidragskonstruktionen kan kontroUeras är om aktiviteten ägt rum, omomfattningen varit saml vilket innehåll verksamheten haft. Arbetsgrappenhar övervägt att införa krav på redovisning av namn och adresser på deltagarnai sammankomsterna, men har kommit lill slutsatsen atl så inte bör ske. Defrågor som kan uppstå vid tillämpningen av bidrags-bestämmelserna bör enligt arbetsgrappenföranleda regelbundna överläggningar mellan tiUsynsmyndigheten, statensungdomsråd och 1** 1971. 1971: 32 14 ungdomsorganisationerna.Arbetsgrappen tar i detta sammanhang upp några särskilda fall till diskussion. Medformuleringen »planerad aktivitet» har arbetsgruppen velat understryka altverksamheten, för vilken bidrag utgår, skall ha bestämts och planerats iförväg. Sammankomsten kan t. ex. ha beslutats på ett föregående styrelsemöte.Härmed har arbetsgrappen velat betona värdet och nödvändigheten av planeringoch kontinuitet i föreningsverksamheten. Med»anordnad av » avses enUgt arbetsgruppen att aktiviteten skaUvara anordnad och genomförd av lokal avdelning av . Bidragskall således inte ulgå till aktivitet anordnad av lokalt samarbelsorgan,distrikts- eller riksorganisation. Kravet på deltagande avminst fem personer i bidragsberättigad ålder innebär alt en lokalavdelning kanrapportera alla sammankomster med minst fem deltagare i åldern 1225 år.Arbetsgruppen påpekar att verksamhet bland barn och äldre därigenom indirektkan bli bidragsberättigad genom att en aktivitet omfattar olika åldersgrupper.Samtidigt betonar arbetsgruppen atl endasl aktiviteter i vederbörandeungdomsorganisations egen regi får rapporteras. Däremot får t. ex. inte verksamheteni en moderorganisation redovisas. Arbetsgruppen avvisarbestämt tanken atl längre aktiviteter skall kunna erhåUa bidrag för varjeavslutad timme. Varje påbörjad aktivitet kan erhålla endast ett bidrag per dagoberoende av aktivitetens längd. Någon rapporteringsteknisk uppdelning av enaktivitet i lika många sammankomster som antalet deltagare är delbart med femfår naturligtvis inle heller göras. Beträffande läger och kurser förordararbetsgruppen att elt bidrag utgår per dag om deltagarantalet är minst fem i bidragsberättigadålder. Ifråga om de generella avgränsningarna av den bidragsgrandande verksamhetenframhåller arbetsgrappen att bidrag bör utgå tiU tävlingsbridge, medan övrigakortspel skall vara utestängda från bidrag. Något hinder för bidrag liUaktiviteter med flera deltagare, där var och en arbetar med sin uppgift, t. ex.hobbyarbele och simträning, bör inte föreligga. I överensstämmelse mednuvarande praxis för fritidsgrappsbidrag bör även i fortsättningen bidrag ulgålill träningstävlingar, turneringar för kvarterslag etc. Arbetsgruppen anserdäremot inle alt statsbidrag skall ulgå lill tävlingar som hålls införbetalande publik, tUl förenings-, distrikts- och riksmäslerskap eUer tillmatcher inom ramen för de nationella seriesystemen. Arbetsgruppenhar försökt att ge stödet en sådan utformning atl undanlag för specieUa fallskall kunna undvikas. I fråga om möjUghet atl erhålla dispens från de generellareglema förordar arbetsgrappen stor restriktivitet. 1971: 32 15 Iremissyttrandena ansluter man sig i allmänhet lill de av arbetsgruppen angivnagrunderna för ett samhällsstöd lill ungdomsorganisationerna. Fleraremissinstanser uttalar i likhet med arbetsgrappen sitt stora förtroende förungdomsorganisationerna och deras verksamhet. I flera yttranden betonasorganisationernas samhäUsfostrande uppgifter och vikliga sociala funktioner.Bland remissinstanserna råder enighet om all det tidigare så starkt betonademotivet för statligt stöd tiU ungdomsorganisationerna, nämligen att verksamhetenhar en allmänpreventiv effekt, inte längre har samma relevans och inle hellerkan utgöra bedömningsgrund för de samhälleliga insatserna. menar idella sammanhang atl del finns lilhäckligl bärande motiv för alt seungdomsorganisationernas egenvärde som grandval för ett förändrat och utvidgat samhäUsslöd.Elt sådant slöd skall enligt utgöra stimulans för verksamhet, sombygger på resp. organisations grandläggande värderingar. Skolöverstyrelsenframhåller att ungdomsorganisationernas ansvarstagande i vitala ungdomsfrågoroch deras praktiska arbetsformer kompletterar skolans fostrande verksamhet.Föreliggande förslag om statligt stöd liU organisationernas lokala verksamhetinnebär enligt överstyrelsens uppfattning en klar förbättring och en förenkladadministrativ procedur. anserliksom arbetsgruppen att organisationerna fyller en viktig social funktion i samhäUetoch atl det är angelägel att samhället ställer ökade resurser tillföreningslivets förfogande. Den generella karaktär, som det statligaaktivitetsstödet föreslås få, bidrar enligt lill att stärka delfria och frivilliga föreningslivets oberoende ställning. Den föreslagna bidragskonslruktionentorde enligt arbetsmarknads-styreben bättre än fritidsgruppsbidragel främja dendel av ungdomsorganisationernas verksamhet som har lill ändamål att behandla samhäUsfrågor.Styrelsen framhåller alt organisationerna har en betydelsefuU uppgift atl fyUai samhället såsom informationskanaler mellan ungdomen och olika myndigheter.För arbetsmarknadsverket är det sålunda viktigt atl kunna planera och genomföraåtgärder mol t. ex. arbetslöshet bland ungdom i samverkan med ungdomens egnaorganisationer. Inte minst ur denna synvinkel är det enligt styrelsensuppfattning väsentligt atl del ekonomiska underlaget för dessa organisationersverksamhet kan säkras. FörbundetVi unga finner den skolning som sker i ungdomsorganisationema så viktig attslödel till organisationernas verksamhet måste få samma priorileringsgrad somstödet liU vuxenutbildningen genom studieorganisationerna. Remissinstanserna delar allmänt uppfattningen att ettkraftigt samhällsstöd är en garanti för alt organisationerna skall kunna bibehåUasitt oberoende och sin idémässiga särprägel. Principen att bidragsreglerna inleskall styra verksamheten lill innehåll och form vinner också remissinstansernasstöd och förslagel om alt slopa del nuvarande förbudet mot politisk ochreligiös propaganda inom frilidsgrapperna hälsas med tillfredsställelse av ettflertal organisationer. kristna ungdomsråd ser det som specielltvärdefullt alt den ideologiska fostran betonas och Örebromissionens ungdommenar alt en avideologisering av ungdomsorganisationernas arbete inle på någotsätt kan vara önskvärd i ett demokratiskt och pluralistiskt samhälle.Arbetsgruppens förslag om generella bidragsnormer hälsas med lillfredssläUelseav bl.a. , som menar alt administrationsarbetet inom organisationemaofta har varit betydande och gått ut över den idébärande verksamheten. Del ärockså väsentligt för organisationerna att slödel kan utgå till deras helaverksamhet. Detta understryks också i yttranden av bl. Frikyrkliga gymnasiströrelsenoch Frikyrkliga studentrörelsen. och Svenskaungdomsringen för bygdekultur. All bidraget, såsom arbetsgrappen föreslagit, bör vara eltschablonbidrag, framhålls av bl. och riksidrottsförbund.Flera remissinstanser, däribland ochMetodistkyrkans ungdomsförbund, understryker all bidraget dessutom måsteutformas så alt del lätt kan kompletteras med kommunala bidrag. Kulturrådetmenar också all den kommunala bidragsgivningen bör anpassas till denföreslagna stalsbidragsformen. Arbetsgruppensuppfattning all stödet enbart skall ulgå liU de riksomfattande organisationernaslokala verksamhet har gett upphov tiU delade meningar. poängterar viklen av att endast de organisationer som erhållerstatligt centralt stöd skaU erhålla StatUga stöd till lokal verksamhet. ungdom anser emellertid all förslagel innebär enförstärkning för redan existerande och etablerade organisationer.Organisationen beklagar alt arbetsgrappen inte lagt fram förslag om slöd lillmera tillfälliga aklions-grapper och till grupper, som bedriver reguljärungdomsverksamhet ulan all uppfylla kraven för del nuvarande statliga stödet.Centerns studentförbund betonar atl det inle kan vara rimligt all tvingalokala organisationer atl ansluta sig lill riksorganisationer för alt få delav del statliga stödet till lokal verksamhet. Detta underkännande av lokalainitiativ tiU föreningsaktivitet är enligt förbundet oacceptabelt. understryker särskilt den betydelseorganisationerna bör ha som instrument för anpassningen av invandrare tiU delsvenska samhället. Anpassningen måste enUgt verkels uppfattning varaömsesidig. Ungdomsorganisationerna kan både bryta de invandrade Prop.1971: 32 17 ungdomarnas isolering och öka förståelsen för olika uppfattningar i etiska, religiösa,kulturella och politiska spörsmål. anserdel vara viktigt alt uppmärksamma de specieUa svårigheter som kan varaförknippade med atl organisera och driva verksamhet i glesbygder. Man lorde härofta få överväga okonventionella lösningar. Det kan enligt utredningen visasig önskvärt alt i högre grad än normalt söka integrera olika typer avfritidsverksamhet, t. ex. genom att samordna aktiviteter för olika åldersgrapper. Beträffandeungdomsorganisationernas ansvar för bidragsanvändningen har arbetsgruppensförslag om en överföring av huvudmannaskapet tiU de riksomfattandeungdomsorganisationerna mötts av mycket få invändningar. Skolöverstyrelsenfinner all förslaget om att bidragsutbelalning och redovisning skall ske viaorganisationerna helt är i linje med dessas direktansvar för och krav påöverblick över hela sill verksamhetsområde. Arbetsgruppens synpunkter i fråganom huvudmannaskap delas också av bl. , , unglottor. Socialstyrelsenanser det funktionellt all mindre organisationer, som inle viU eller kan ålasig huvudmannaskap, får tUlfäUe all rapportera verksamheten tiU och söka bidragvia kommunen. Kulturrådetansluter sig liU arbetsgruppens förslag, men vill även i fortsättningen gestudieförbunden möjUghet all med aklivitelsstödet bedriva verksamhet påämnesområden och på platser där ungdomsorganisationerna saknar tiUräckligaresurser. Även anser att det bör vara möjligt förstudieförbunden alt starta bidragsberättigad lokal verksamhet. De studieförbund, somyttrat sig i frågan, tiUstyrker att ungdomsorganisationerna själva ifortsättningen skall vara huvudmän för del lokala slödel. är för sm del berett att ha huvudmannaskapet för bidraget, om dellakan underlätta bidragsgivningen till organisationer med pingströrelsensorganisatoriska uppbyggnad. Studiefrämjandet menar också alt organisationerna skaUha möjlighet all rapportera via ett studieförbund. ABF vUl för det fortsalla utredningsarbetetfästa uppmärksamheten på att studieförbunden i betydande utsträckning bedriverstudieverksamhet och andra aktiviteter bland vissa ungdomsgrupper, t. ex.handikappade och invandrare, och i glesbygder, där ungdomsorganisationernamånga gånger har svårt alt påla sig dessa uppgifter. ABF anser allstudieförbunden även i fortsättningen bör kunna vara huvudmän för sådanverksamhet. ställer sig tveksamt tiU att små organisa- 1971: 32 18 tionerslokalavdelningar skulle få möjlighet atl sända sina redovisningar ochrekvisitioner direkt tUl tillsynsmyndigheten. Delta innebär enligt landstingsförbundetatt huvudmannaskapsfunklionen i realiteten flyttas från en riksorganisation lUlden statliga tillsynsmyndigheten. Kulturrådetfinner det riktigt att ge föreningar av lokal, tillfällig karaktär möjUghetatt redovisa sin verksamhet via en riksomfallande organisation. Delta kan enligtkulturrådet minska skiUnaden meUan etablerade och icke-elableradeorganisationer, som konstruktiva och stimulerande inslag tillförsverksamheten. anser å andra sidan alt rekommendationen till lokala organisationeratt ansluta sig till de etablerade organisationema är en direkt inblandning idessa gruppers inre angelägenheter. StatUgt stöd skall enligt förbundet utgåtill all organiserad aktivitet bland ungdom. menar också att ett enbart lokalt föreningsUv kan vara Ukavärdefullt för dellagarna som ett riksomfattande. finner inte anledning motsätta sig förslaget att kommunerna ifortsättningen skall undantas från bidrag. Nuvarande statUga bidrag tUlkommunemas frilidsgruppsverksamhel är enligt kom munförbundel av förhållandevisliten betydelse både totalt sett och för de berörda kommunerna. Kommunförbundetanser alt de ekonomiska frågorna bör bedömas i ett helhetsperspektiv, där omfattningenav kommunernas kompletterande stöd.lill ungdomsorganisationernas verksamhet kommeratl påverkas av storleken av statens bidrag. Då nu utgående bidrag kommer atlöverföras till organisationerna behöver bidragsbortfallet för kommunerna inleinnebära någon ökad ekonomisk belastning. Socialstyrelsenanser däremot alt kommunerna även i fortsättningen bör erhåUa statligt stöd.Socialstyrelsen finner det mest rationeUt atl de statliga bidragen tillungdomens fritidsverksamhet har en och samma utformning för såväl föreningarnasom kommunema. Någraremissinstanser har kommenterat arbetsgrappens förslag att bidragsgivningen tiUidrottsorganisationemas lokala verksamhet också i fortsättningen skall ske överåttonde huvudtiteln med som huvudman. Kulturrådetfinner förslaget vara helt riktigt och framhåUer önskvärdheten av enintegration på aUa nivåer och sektioner inom kultur- och fritidsUvel, där bådeungdoms- och idrollsorganisationerna gör betydande insatser. anser att stödet tiU idrotlsorganisationerna bör utgå via tiondehuvudtiteln, eftersom man redan i andra sammanhang följt idroltsutredningensförslag atl sammanföra idrottens statliga anslag tUl ell och samma departement.Inte heUer ABF delar arbetsgrappens förslag, utan förordar i stället en bidragsgivningvia tionde huvudtiteln. Ianslutning tiU arbetsgrappens förslag rörande bidragssys te- 1971: 32 19 mets närmare utformning har remissinstanserna i förstahand diskuterat frågor om åldersgränser och redovisning. Genomgåendetillstyrker remissinstanserna förslaget atl aklivilelsslödet skall fördelasefter antalet sammankomster i resp. lokalavdelning. Beträffande definitionenav begreppet sammankomst och storleken av bidraget per sammankomst föreliggeren del delaljkommenlarer. Frågan omåldersgränser för statliga bidrag lill ungdomsorganisationerna har gett upphovliU ell stort antal kommentarer. Flertalet remissinstanser aktualiserar ensänkning av den nedre åldersgränsen med hänvisning till bl. a. det storasamhällsintresset av atl barn och ungdom redan i tidig ålder kommer i kontaktmed olika fritidsaktiviteler. Flera organisationer, däribland . , ungdom ochFrälsningsarméns scoutförbund. Förbundet och Ungdom, RiksförbundetSveriges 4H och , förordar all gränsen sätts vid 10år. I yttranden från bl. Förbundet unga, lOGT.sscoutförbund och föreslås en sänkning av den nedregränsen till . Skid- och anser att den nedre åldersgränsenbör vara . anser det vara en klar brist i bidragskonslruktionen atl inleåldrarna för bidragsgivning sänkts, då såväl ungdomsutredning som idrollsulredningenföreslagit detta. understryker särskUt det välmotiveradeoch berättigade kravet på sänkning av den nedre fritidsgruppsåldern, men anseri likhet med arbetsgruppen atl barnslugeutredningens förslag i hithörandefrågor skall avvaktas. Socialstyrelsenanser att det hade varit motiverat all sänka åldersgränsen tiU förslagsvis 10år. Av de skäl som arbetsgruppen anfört finner emellertid detgodtagbart atl avvakta barnstuge-ulredningens förslag. ABF vidhåller sin tidigare ståndpunkt all den nedreåldersgränsen för statsbidrag bör sammanfalla med skolpliktsåldern. ABF delarinte arbetsgruppens uppfattning all denna fråga bör överflyttas lill bamstugeutredningen,utan anser all den skall lösas i det sammanhang där den hör hemma, dvs. isamband med en översyn av slödel lill ungdomsorganisationernas lokalaverksamhet. Samtligahandikapporganisationer förordar en höjning av den övre åldersgränsen. Statenshandikappråd förutsätter all , vid prövningen av anslag tUlsärskilt fördyrande verksamhet, tar upp den Övre åldersgränsen till förnyadprövning. ifrågasätter om inte en lägre övreåldersgräns bör tiUämpas. Verket finner det lämpligl att den övre gränsensammanfaller med myndighetsåldern. Flera remissinstanser, däribland Förbundet unga, KFUK:soch Prop.1971: 32 20 , och hemgårdar. ochKommunala fritidstjänstemäns riksförbund, anser all åldersgränserna börsamordnas för bidragsgivningen från staten, landslingen och kommunerna. framhåller all organisationerna med denföreslagna definitionen av sammankomst får möjlighet till friare och meraframsynt verksamhetsplanering, vilket bör komma medlemmarna till godo. Sociabtyrelsen anser det vara en klar fördel alt detföreslagna bidraget skall ulgå per sammankomst och att verksamheter i små grapperpremieras. anser del svårt att i de grapperdär praktisk ridning ingår komma upp i minimiantalet fem deltagare. Elev-förbimdetTLE vill sätta gränsen tiU minst tre deltagare i bidragsberättigad ålder. finner det mindre lämpligt alt sammaungdomsorganisation kan anordna ell flertal små grupper med sammaverksamhet. Under samma termin bör därför enligt verkels uppfattning tillämpasett delningslal om lägst 15, vilket synes motsvara nuvarande genomsnittliga deltagareantal.Riksrevisionsverket ifrågasätter vidare om inle tidsgränsen för en sammankomstbör utökas till minst .