prop · FU03142 · 1971-12-31 00:00:00 — Därvid är väsentligt attden enskilde borgenären så snabbt som möjligt kan skaffa sig kännedom om defordringar som ligger före hans egna i förmånsrättsordningen. Jag har tidigare nämntatt vederbörande myndigheters resurser bör koncentreras på att få fram ettsnabbare förfarande för fastställandet av skattefordringar. Vidare finner jagviktig att det skall finnas ett åtminstone i principiellthänseende lätt urskiljbart belopp som grund för kravet på förmånsrätt. Meddessa två huvudprinciper som utgångspunkt bör det allmännas krav på förmånsrättför skatter och avgifter tillgodoses i huvudsak efterindrivningsmyndigheternas behov av ett smidigt arbetsinstrument. Även andrasynpunkter bör givetvis beaktas, som t. ex. huruvida betalningskravet lätt kantillgodoses på annat sätt än genom förmånsrätt. Ipromemorian föreslås att de fordringar på skatter och avgifter som ärförenade med förmånsrätt enligt 17 kap. 6 och 12 §§ HB skall få åtnjutaförmånsrätt enligt 13 § FRL. Det kan nämnas att fastighetsskatten, som nämns i17 kap. 6 § HB, numera ingår i den kommunala inkomstskatten. Även om det blandremissinstanser som är kritiskt inställda till promemorieförslaget höjts rösterför en ytterligare översyn av frågan om förmånsrätt för skatter har dock ingenspeciellt vänt sig mot förslaget på denna punkt. Jag har i avsnittet allmännasynpunkter angett min principieUa inställning tUl frågan och jag finner ingenanledning att frångå promemorieförslaget i detta avseende. Härutöverföreslås i promemorian emellertid förmånsrätt för vissa skatter och avgiftersom f. n, inte omfattas av förmånsrätt. Detta motiveras utifrån två olikautgångspunkter. För det första förordas att förmånsrätten skall få omfattaalla de skatter och allmänna avgifter som f. n. anges i 1 § första stycketuppbördsförordningen (UF) med undantag för skatte- och avgiftstUlägg samtförseningsavgift. bestämningen av förmånsrättens omfattning enligt dennautgångspunkt företräds i promemorian den uppfattningen att även restavgift och lill-läggsavgiftenligt 58 § UF bör ingå i förmånsrätten. Dessutom föreslås emellertidförmånsrätten få omfatta sådana skatter och allmänna avgifter utanför UF:stillämpningsområde som av vissa särskUda skäl bör innefattas av förmånsrätt, t.ex. sådana där antalet skattskyldiga är stort, skattebeloppets storlek brukarvara avsevärt i det enskilda fallet eller svårigheter i indrivningshänseende iövrigt föreligger. Skatter m. m. enligt UF Enligt 1 § första stycket UF förstås med skatt iförordningen, där inte annat anges, statiig inkomstskatt, statligförmögenhetsskatt, utskiftningsskatt, ersättningsskatt, inkomstskatt,landstingsmedel, tingshusmedel, skogsvårdsavgifter, folkpensionsavgifterenligt lagen (1962: 398) om finansiering av folkpensioneringen,tilläggspensionsavgifter enligt 19 kap. 3 § lagen (1962: 381) om allmänförsäkring, sjukförsäkringsavgifter enligt 19 kap. 2 § sistnämnda lag, sådanaarbetsgivaravgifter enligt förordningen (1959: 552) angående uppbörd av vissaavgifter enligt lagen om allmän försäkring, m. m., avgifter enligtförordningen (1968: 419) om allmän arbetsgivaravgift och redareavgifter enligtlagen (1961: 300) om redareavgift för sjöfolks pensionering, vilka inte uppbärsav , avgift som avses i 116 a eller 116 c § taxeringsförordningen(1956: 623) liksom annuiteter på avdikningslån och på förskott för avlösning avfrälseränta. Av de skatter och allmänna avgifter som anges i 1 § förstastycket UF är f. n. byggnadsforskningsavgift, redareavgift enligt lagen om redareavgiftför sjöfolks pensionering samt lönegarantiavgift uteslutna från förmånsrätt. Vidare föreligger inte förmånsrätt för vare sigarbetarskyddsavgift eller avgift som avses i 116 a eller 116 c §taxeringsförordningen, dvs. skatte- och avgiftstillägg samt förseningsavgift.Nu nämnda typer av avgifter kan emellertid inte utgå förrän tidigast under år1972. Att låta förmånsrätten omfatta samtiiga skatter ochallmänna avgifter som anges i 1 § första stycket UF underlättar i hög gradindrivningsmyndigheternas arbete. Vid remissbehandlingen har inte riktatsnågon avgörande kritik mot förslaget i denna del, tvärtom har det allmänt ansettsvara en god lösning. Från myndigheter som representerar indrivningsväsendetsintressen har med åberopande av detta skäl begärts att även skatte- ochavgiftstillägget samt förseningsavgiften skall få omfattas av förmånsrätt.Även jag finner starka praktiska skäl tala för den utformningen avförmånsrätten att den får omfatta samtliga de skatter och allmänna avgifter somanges i 1 § första stycket UF. Skatte- och avgiftstilläggen samt förseningsavgiften böremellertid Till frågan om ställningen iförmånsrättshänseende för denna typ av avgifter återkommer jag i det följande. Annuitet på förskott för avlösning av frälseränta är,trots att den finns uppräknad i 1 § första stycket UF, i detta sammanhang inteatt betrakta som en avgift och omfattas inte av nu ifrågavarande förmånsrätt.Detsamma är fallet med annuiteter på avdikningslån. Det kan anmärkas att dessa annuiteteråtnjuter särskild förmånsrätt enligt 6 § 1 FRL på grund av punkten 2 iövergångsbestämmelserna tiU nämnda lag. Övriga skatter och avgifter Sjömansskatten är en definitiv källskatt somerläggs av redaren genom avdrag på kontanta inkomst ombord. F. n. omfattasden sjömansskatt som innehållits genom avdrag av redaren av förmånsrätt, mendäremot inte sjömansskatt som sjömannen kan vara skyldig att erlägga själv, t.ex. till följd av oriktiga uppgifter. Sjömansskatten bör, som framhållits ipromemorieförslaget, i fråga om förmånsrätt ha samma ställning som inkomstskatti övrigt och således i sin helhet omfattas av förmånsrätten. Bevillningsavgiften är en skatt påinkomst av offentlig föreställning eller tillställning som ges här i landet omanord-naren, medverkande eller annan som uppbär sådan inkomst är hemmahörandei utlandet. Bevillningsavgiften är f. n. oprioriterad. I promemorian harföreslagits att förmånsrätten skall omfatta även bevillningsavgifter. Frånnågot håll har under remissbehandlingen framförts invändningar mot attförmånsrätten skall få omfatta dessa avgifter. Det påpekas att det fordrastillstånd av myndighet för att anordna offentlig föreställning ellertillställning av det slag varom nu är fråga och att som villkor för tillståndkrävs antingen att godkänd säkerhet ställs eller att bevillningsavgiften erläggsi förskott. Mot detta resonemang kan dock invändas att det förekommer att nuförevarande slag av föreställningar eller tillställningar ges utan att tillståndsöks, liksom att de beräkningar av intäkterna som görs i förväg blir felaktiga.Eftersom det här vidare rör sig om en skatt av i princip samma slag sominkomstskatten, bör enligt min mening förmånsrätten få omfatta ävenbevillningsavgifter. Arvs- och gåvoskatt. Arvsskatt utgår på arvs- och testamentslotterefter olika skatteklasser, beroende på arvs- eller testamentstagarens släktskapsförhållandentUl den avlidne. Arvsskatten förskjuts regelmässigt av dödsboet och avräknas påarvs- eller testamentslotten när tillträds. Gåvoskatt utgår vid gåva, likaledes efter olikaskatteklasser, beroende på bl. a. gåvogivarens och gåvotagarens inbördessläktskapsförhållanden. Gåvotagaren är skattskyldig. I promemorian har föreslagits att förmånsrätten böromfatta både arvsskatten och gåvoskatten, som f. n. är oprioriterade.Några remissinstanser har motsatt sig detta och framhållit beträffandearvsskatten bl. a. att enUgt 33 § 1 mom. förordningen (1941:416) om arvsskattoch gåvoskatt arvsskatt för egendom som finns i dödsbo som avträtts tUlkonkurs skall utgå endast i den mån i konkursen uppkommer överskott, somjämlikt konkurslagen överlämnas till gäldenärens rättsinnehavare. Även enligt min mening bör, med hänsyn till bl. a.grunderna för 33 § nyssnämnda förordning, åtminstone inte arvsskatt omfattas avförmånsrätt. I fråga om gåvoskatt kan visserligen hävdas att den inte i prin-cipieUthänseende bör behandlas annorlunda än inkomstskatten. Kammarkollegiet haremellertid ansett att behovet av förmånsrätt för gåvoskatt är ytterstbegränsat. Jag finner därför inte tUlräckliga skäl att föreslå förmånsrätt förgåvoskatt. I promemorian har föreslagits att förmånsrättliksom skall föreligga för s. k. fondskatt, dvs. skatt på fonderadevinstmedel. Taxering till fondskatt förekommer inte längre. Inte heller tordefordran på fondskatt föreUgga numera. Den bör således inte förenas medförmånsrätt. Investeringsavgift för vissa byggnadsarbeten. Förmånsrätthar i promemorian föreslagits gälla för investeringsavgift enligt förordningen(1970: 99) om investeringsavgift för vissa byggnadsarbeten. Avgiften omfattas f.n. inte av förmånsrätt. De båda hovrätter som yttrat sig vid remissbehandlingenhar avstyrkt förslaget i denna del och åberopat bl. a. att avgiften hartillkommit inte i fiskalt utan i konjunkturpolitiskt syfte och att således särskUdaskäl saknas för förmånsrätt. Med hänsyn till den begränsade giltighetstiden förförordningen och avgiftens ringa betydelse från statsfinansiell synpunktfinner jag inte tillräckliga skäl att förorda promemorieförslaget på dennapunkt. Mervärdeskatt m. m. I promemorian föreslås förmånsrätt förmervärdeskatt och dess föregångare, den allmänna varuskatten. Mervärdeskattenär prioriterad, och detsamma är fallet med allmän varuskatt. Någon invändningmot promemorieförslaget i denna del har inte gjorts under remissbehandlingen,och jag förordar det i förevarande avseende. Skatter som omfattas av den s. k. förfarandeförordningen. F.n. föreligger förmånsrätt enligt 17 kap. 12 § tredje stycket HB för det allmännasfordran på skatt eller annan avgift på vilken är tillämplig förordningen(1959: 92) om förfarandet vid viss konsumtionsbeskattning (förfarandeförordningen,FF). är tUlämplig eller ej i fråga om en viss skatt eller avgiftframgår inte av själva förordningen utan av bestämmelser i den speciellaskatte- eller avgiftsförfattningen. FF gäller i fråga om följande punktskatter, nämligen den särsldlda varuskatten, enligt 3 a § första stycketförordningen (1941: 251) om särskUd varuskatt, pälsvaruskatten, enligt 3 a § första stycket förordningen(1943: 477) om skatt å vissa pälsvaror, försäljningsskatten, enligt 8 § första stycketförordningen (1948: 85) om försäljningsskatt, den särskilda omsättningsskatten på motorfordon, enligt 5§ första stycket förordningen (1956: 545) angående omsättningsskatt å motorfordoni vissa fall, energiskatten, enligt 18 § andra stycket förordningen(1957: 262) om allmän energiskatt, maltdrycks- och läskedrycksskatten, enligt 3 § förstastycket förordningen (1960: 253) om tillverkning och beskattning av malt- ochläskedrycker, utjämningsskatten, enligt 5 § första stycket förordningen(1960: 258) om utjämningsskatt å vissa varor, bensinskatten, enligt 4 § första stycket förordningen(1961: 372) om bensinskatt, tobaksskatten, enligt 4 § första stycket förordningen(1961: 394) om tobaksskatt, brännoljeskatten, enligt 2 § första stycket förordningen(1961: 653) om brännoljeskatt, gasolskatten, enligt 2 § förordningen (1964: 352) om gasolskatt, den särskilda skatten på motorbränslen, enligthänvisningen i 3 § förordningen (1966:21) om särskild skatt på motorbränslen, annonsskatten, enligt 15 § förordningen (1971: 170) omannonsskatt. I samtliga här uppräknade fall gäller FF, när skattenadministreras av . Däremot gäller inte FF, när skattenadministreras av generaltullstyrelsen, dvs. i samband med införsel. Vidare finns skatter och avgifter där, enligt de speciellaförfattningar som reglerar dessa skatter eller avgifter, FF gäller i vissasärskilt angivna avseenden. Detta är fallet med bl. a. stämpelskatten i vadden administreras av eUer . Enligt 33, 35, 46och 47 §§ stämpelskatteförordningen (1964: 308) skall nämligen FF i vissomfattning äga motsvarande tillämpning. Vidare gäller för lotterivinstskatten om förhandsbesked, se 3 a § förordningen (1928: 376) om särskildskatt å vissa lotterivinster. En särställning intar också vissa avgifter enligtförordningen (1967: 340) med vissa bestämmelser om prisreglering på jordbruketsområde (jordbruksregleringsförordningen). Enligt denna förordning kan undervissa omständigheter Kungl. Maj:t eUer jordbruksnämnden föreskriva attavgifter skall erläggas vid tillverkning eller omsättning av jordbruksprodukter.Om inte annat bestäms, gäller om fastställande och återbetalningav skatt, se 11 § jordbruksregleringsförordning-en. I promemorian har föreslagits att samUiga här behandladepunktskatter eller avgifter utom lotterivinstskatten skall omfattas avförmånsrätten, oavsett hur det f. n. kan förhålla sig i detta hänseende. Någon uttrycklig invändning mot att låta de skatter ochavgifter som här angetts bli prioriterade har inte framkommit underremissbehandlingen. I den mån principiella invändningar gjorts mot enutvidgning av förmånsrätten på skatte- och avgiftsområdet gäller de givetvisäven det nu aktuella avsnittet. Vidare bortser jag i detta sammanhang från denlagtekniska utformningen av de regler som skall reglera skatteprivilegiet.Denna fråga avser jag att behandla i det följande. Jag delar den uppfattningsom ko.mmit till uttryck i promemorian att förevarande skatter och avgifter skallomfattas av förmånsrätt. Detta bör gälla oavsett vilken beskattningsmyndighetsom administrerar skatten eller avgiften. En sådan ordning innebär inte någonnämnvärd utvidgning i praktiken av vad som redan gäller utom på en punkt,nämligen i vad avser skatter som administreras av generaltullstyrelsen. I dettahänseende sammanhänger min nu intagna ståndpunkt såsom kommer att framgå idet följande delvis med förslaget att förmånsrätt även bör följa med fordringarpå tull samt skatter och avgifter som uppbärs i den ordning som gäller förtull. har i sitt remissyttrande påpekat attprivata lotterianordnare, främst ideella föreningar, svarar för ca 5 "/oav den totala lotterivinstskatten. Jag finner med hänsyn härtill och eftersomstämpelskatten för lotteri föreslås bli förmånsberättigad skäl att ta med ävenlotterivinstskatten bland de prioriterade skatterna. Accis på fettemulsion och fettemulsionsavgift. För fettemulsionsom tillverkas inom landet för försäljning som livsmedel eller för framställningav livsmedel skall under vissa omständigheter erläggas accis. Bestämmelsernahärom finns i förordningen (1953: 396) om accis å fettemulsion m. m. Den somför annat ändamål än för förbrukning i eget hushåll med användande av fettvaravari ingår annat fett än mjölkfett framställer vara som kan användas somersättningsmedel för grädde eller för beredning av sådant ersättningsmedelskall erlägga särskUd avgift enligt förordningen (1953: 397) angående avgiftför fettvaror som användas för framställning av fettemulsion m. m. Accisen på fettemulsion och fettemulsionsavgiftenadministreras av . F. n. föreligger inte förmånsrätt förfordring på accis eller fettemulsionsavgift. I promemorian har föreslagits attde nu nämnda fordringsslagen skall prioriteras. Någon erinran mot förslaget,utöver den principiella inställningen att förmånsrätten för skatter ochavgifter inte bör utvidgas, har inte framkommit vid remissbehandlingen.Förslaget i förevarande hänseende förefaller inte medföra några störreolägenheter från de principiella synpunkter som anförts mot en utvidgning avdet förmånsberättigade området. Fondstämpelavgift erläggs enligt förordningen (1908: 129)angående en särskild stämpelavgift vid köp och byte av fondpapper. Vid vissaandra slag av transaktioner utgår stämpelskatt enligt stämpelskatteförordningen(1964: 308). Stämpelskatt utgår således för förvärv av fast egendom, tomträtteller fartyg, vid beviljande av inteckning eller vUandeförklaring avinteckningsansökan, vid bildande av aktiebolag eller ökning av aktiekapitaletoch vid emission av obligationer eller andra skuldebrev som är avsedda för denallmänna rörelsen samt för lotteri. Varkenfondstämpelavgiften eller stämpelskatten torde f. n. omfattas av förmånsrätt.Beträffande stämpelskatten vill jag emellertid hänvisa till vad jag anfört omde skatter och avgifter på vilka FF är tillämplig. I promemorian föreslås attbåde fondstämpelavgiften och stämpelskatten skall prioriteras. Ett parremissinstanser har riktat invändningar mot förslaget att prioriterafondstämpelavgiften och stämpelskatten. Det har påpekats bl. a. att i vissafall solidarisk ansvarighet föreligger för säljare och köpare. Bådefondstämpelavgiften och stämpelskatten har karaktär av omsättningsskatter. Debör enligt min mening prioriteras på samma sätt som övriga skatter av liknandekaraktär. Jag biträder således förslaget i denna del. Fordonsskatter.Enligt promemorieförslaget bör förmånsrätten omfatta automobUskatten, saluvagnsskatten,traktorskatten och den s. k. trafikomläggningsskatten, som togs ut under åren19641967 med anledning av övergången tUl högertrafik. Någraremissinstanser har vänt sig mot att låta förmånsrätten omfattafordonsskatterna under åberopande av bl. a. att underlåtenhet att betalafordonsskatt är straffsanktionerad. Vidare har, i fråga om trafikomläggningsskatten,hävdats att den varit av engångsnatur, och att den således inte behöverprioriteras . Enligtuppgift från indrivningsmyndigheterna förekommer inte sällan restföring avfordonsskatter. Någon anledning att lämna denna typ av skatter utan förmånsrättföreligger således inte. Som generaltullstyrelsen framhållit i sittremissyttrande bör även skatt enligt kungörelsen (1934: 122) om skatt åmotorfordon, som för tiUfälligt brukande i riket från utlandet införts, tas medi detta sammanhang. Detsamma är förhållandet med den skatt som kan utgå enligtkungörelsen (1964: 43) om skatt å automobil, som av utomlands bosatt person förtillfäUigt brukande i riket här förvärvats. Den skatt som utgår enligt de bådasistnämnda kungörelserna administreras av generaltullstyrelsen. I promemorian har föreslagits att förmånsrätten bör få omfatta tull samtskatt och avgift, som vid införsel eller utförsel uppbärs i den ordning somgäller för tull. I denna ordning uppbärs vid import mervärdeskatten ochsamtliga de punktskatter på vilka FF är tillämplig och för vilka redogjorts idet föregående, med undantag dock för gasol- När mervärdeskatt eller punktskatt uppbärs vid import kallasden vanligen införselavgift. Utöver de nu nämnda införselavgifterna uppbärtullverket även avgifter enligt kungörelsen (1960: 235) om avgift för växtskyddskontroUvid införsel av växter och förordningen (1968: 361) om avgift vid införsel avvissa bakverk samt vissa avgifter som kommer att beröras ytterligare i detföljande i samband med behandlingen av prisregleringsavgifter. Somskäl för att låta förmånsrätten omfatta tull och införselavgifter anförs deöverväganden som gjorts av tullagstiftningskommittén. Innebörden härav är atttullproceduren läggs om från en officialtullbehand-Ung till ettdeklarationsförfarande. Därmed skulle möjligheterna till tullkredit kunna öka väsentiigt.Om fordran på tull eller införselavgift förenas med förmånsrätt kan mandessutom slopa det nuvarande systemet med ställande av säkerhet som villkor förtullkredit, vilket är både administrativt tungrott och kostnadskrävande för kredithavaren. Promemorieförslagethar i nu förevarande hänseende inte mött någon särskild erinran frånremissinstanserna. Man har tvärtom på en del håll funnit det värdefullt attvidta de föreslagna åtgärderna i syfte att rationalisera tullproceduren.Generaltullstyrelsen och har emellertid gjort några smärre påpekanden,innebärande att författningstexten bör utformas så, att förmånsrätten intekommer att omfatta fyravgifter, skeppsmätningsavgifter, avgifter för extratullförrättning och s. k. bokföringspenningar. Förmin del biträder jag promemorieförslaget med de modifikationer som föranleds avpåpekandena från generaltullstyrelsen och . I samband med diskussion i det föregående av de punktskatter på vilka FFär tiUämplig berördes också de avgifter som enligt jordbruksregleringsförordningenKungl. Maj:t eller jordbruksnämnden kan föreskriva skola erläggas vidtillverkning eller omsättning av jordbruksprodukter. Utom nämnda slag avavgifter förekommer enligt jordbruksregleringsförordningen även vid införseloch utförsel av jordbruksprodukter avgift som utgår efter bestämmande av Kungl.Maj:t eller jordbruksnämnden. Införselavgift erläggs tiU i denordning som gäller för tull eller, om Kungl. Maj:t bestämmer det, tUljordbruksnämnden. Utförselavgift erläggs tUl jordbruksnämnden eller dennämnden bemyndigar. Vidarefinns prisregleringsavgift för fisk enligt förordningen (1952: 320) omprisregleringsavgift för fisk m. m. samt avgifter enligt förordningen (1953:372) angående reglering av införseln av vissa slag av fisk och skaldjur ochförordningen (1953: 374) angående reglering av utförseln av vissa slag av fiskoch skaldjur m. m. Även i nu nämnda fall bestämmer Kungl. Maj:t eller jordbraksnämndenom avgiften. regleringsavgiftenerläggs när det är fråga om svenskfångad fisk till jordbruksnämnden och när detär fråga om importfisk till i den ordning som gäller för tull.Införselavgift erläggs till i den ordning som gäller för tull ochutförselavgift erläggs till jordbraksnämnden. Ipromemorian har föreslagits att de nu behandlade slagen av avgifter skallomfattas av förmånsrätten. Någon särskild erinran häremot har inte förekommitvid remissbehandlingen och jag biträder förslaget. I promemorian har föreslagits att förmånsrätten skall omfatta även deavgifter som avses i 1 § första stycket förordningen (1959: 552) angåendeuppbörd av vissa avgifter enligt lagen om allmän försäkring, m. m. (AVGF)liksom avgift enligt lagen (1961: 300) om redareavgift för sjöfolkspensionering. Deavgifter som avses i 1 § första stycket AVGF är avgifter från arbetsgivareenligt lagen (1962: 381) om allmän försäkring, avgift för obligatoriskförsäkring i enligt lagen (1954: 243) om yrkesskadeförsäkring,tUläggsavgift enligt 39 § sistnämnda lag, avgiftstill-lägg enligt 14 § lagen(1955: 469) angående omreglering av vissa ersättningar enligt lagen den 17juni 1916 (nr 235) om försäkring för olycksfall i arbete m. m. samt avgifterenligt förordningen (1960: 77) angående byggnadsforskningsavgift, lagen (1970:742) om lönegarantiavgift och lagen (1971: 282) om arbetarskyddsavgift. De härnämnda avgifterna är prioriterade utom byggnadsforskningsavgiften,redareavgiften och lönegarantiavgiften. Arbetarskyddsavgift utgår inte före år1972. Blandremissinstanserna har olika meningar framkommit om lämpligheten av attprioritera socialavgifterna. De som principiellt motsatt sig en utvidgning avförmånsrätten har jag redan berört. Några remissinstanser, bl. a. Svenskarevisorsamfundet, har uttryckt tUlfredsställdse med att socialavgifternaprioriteras. har framfört särskilda erinringar motförslaget att prioritera avgifter som uppbärs via beskattningen för ett visstspecialändamål, t. ex. byggnadsforskningsavgiften och lönegarantiavgiften.Några statliga remissinstanser, bl. a. , har påpekat attden allmänna arbetsgivaravgiften, som utgår enligt förordningen (1968: 419) omallmän arbetsgivaravgift, inte kommer med i prioriteringen med den utformningsom promemorieförslaget fått trots att AVGF tUlämpas i fråga om avgiften, eftersomden inte finns medräknad i 1 § första stycket AVGF. Förmin del vill jag anföra följande. De överväganden som föranlett förmånsrätt förskatter gäller i motsvarande grad även för sociala avgifter. Detta har förövrigt kommit till uttryck genom mitt ståndpunktstagande i fråga omförmånsrätt för de skatter och avgifter som avses i 1 § första stycket UF. Jagfinner således att samtiiga de avgifter som avses i 1 § första stycket AVGF börprioriteras. ket påpekat bör även räkningsdebiterad allmänarbetsgivaravgift omfattas av förmånsrätt. Andra skatter och avgifter. I en bilaga till promemorianhar getts en översikt över skatter och avgifter som övervägts i samband medutformandet av förslaget om förmånsrätt. Utöver de skatter och avgifter somredan berörts i det föregående kan här nämnas kupongskatt, skatt på vin ochsprit, hundskatt samt expeditions- och förrättningsavgifter.