prop · FU0337 · 1971-12-31 00:00:00 — Arbetsmarknadsutbildningär beteckningen på utbildning som beviljas på sysselsättningspolitiska grunder.Berättigade lill arbetsmarknadsutbUdning och UtbUdningsbidrag är personer somär arbetslösa, hotade av arbetslöshet eller som är svårplacerade påarbetsmarknaden. Vederbörande skaU ha fyllt och vara sökande vidarbetsförmedlingen. Från denna 20-årsregel görs dock undanlag för bl. a.ensamslående mödrar, handikappade och flyktingar. Arbelslöshetskravel gäUer ej den s. k. Denna ger utbildning i yrken, inomvilka det med hänsyn liU rådande arbetsmarknadsläge eller eljest är avväsentlig betydelse alt snabbi öka tillgången på utbildad arbetskraft. De vanligasteformerna av den i egen regi anordnade arbetsmarknadsutbildningen äromskolningskurser, som ger grundläggande utbildning för ett nytt yrke,fortbildningskurser, vilka ger utbildning inom det egna yrkesområdet, samlnybörjarkurser. Vidare anordnas reaklive-ringskurser för personer som tidigarevarit yrkesverksamma och vill återuppta förvärvsarbetet. Kursernas längdvarierar upp till . Av de personer som påbörjadearbetsmarknadsutbildning gick i särskilda kurser anordnade avskolöverstyrelsen. gick i del reguljära utbildningsväsendet, iföretagsutbildning och i övriga kurser. Förplaneringen svarar i samarbete med skolöverstyrelsenoch arbetsmarknadens parter. Verksamhetens volym och inriktning bestäms genomen för varje budgetår faststäUd ramplan, som justeras alltefter behov underåret. Tillverkningsarbete är det största enskilda utbildningsområdet.Servicearbete i vid mening såsom vård och kontorsarbete och inte direktyrkesinriktade kurser är andra stora områden. Den största åldersgruppen, 2534år, svarar för av elevantalet. Effekten av utbildningen bedöms som god, ochundersökningar visar atl som avslutat yrkesinriktad utbildning fållanställning . Arbetsmarknadsutbildningens omfattning har under desenaste tio åren nästan liodubblals. /60 deltog ca 11 000personer i arbetsmarknadsutbildningen medan den innevarande budgetår beräknaskomma all omfatta ca 100 000. inleddes en försöksverksamhet medallmänna ämnen i kurser inom arbetsmarknadsutbildningen. Syftet är all gekursdel-lagarna, som i allmänhet har förkunskaper endast motsvarandesex-sju-årig folkskola, en kompletterande allmän utbildning. Tolv kurscenlra utsågsliU försöksorter. På dessa har försöksverksamheten huvudsakligen bedrivits ikurser inom det verksladsmekaniska området omfattande en kurstid av minst 20veckor. Utbildningen har omfattat sammanlagt 336 lektioner i följande ämnen: svenska96 lektioner, samhällskunskap 24 lektioner, engelska 48 lektioner, matematik 96lektioner och fysik/kemi 72 lektioner. Deltagarna i försöksverksamheten harerhållit motsvarande förlängning av den totala kurstiden för all tiden för denegentiiga yrkesutbildningen inle skuUe reduceras. Inom ramen för den forskningsverksamhet somarbetsmedicinska institutet under /70 bedrivit inomarbetsmarknadsutbUdningen har en uppföljning skett av den aUmänna utbUdningenpå sex av de tolv försöksorterna. Enligtvad som erfarits såväl från kursföreståndarna på försöksorterna som genomarbetsmedicinska institutets undersökningar har den allmänna UtbUdningen fållell övervägande positivt mottagande från kursdeltagarnas sida och intressetför densamma har i aUmänhet varit stort. Motbakgrunden av de positiva erfarenheterna har ocharbetsmarknadsstyrelsen i samråd beslutat alt utbildning i allmänna ämnen skallingå som en del av den arbetsmarknadsutbildning som bedrivs vid samtligacentra och avses tillämpas vid alla dessa kursorter . Utbildningenskall omfatta ett stort antal kurser och förlänger den individuella kurstidenför deltagare i dessa . Utbildningen skall omfatta sammanlagt288 lektioner i följande ämnen: svenska 80 lektioner, samhällskunskap 48lektioner, engelska 32 lektioner, matematik 80 lektioner och fysik/kemi 48lektioner. Undersenare år har personer ulan formell behörighet getts ökade möjligheter tilleftergymnasiala studier. På grundval av förslag från kompetensutredningen harKungl. Maj:l i kungörelsen (1969: 68) om vidgat tiUträde till högre utbildning(omtryckt 1970: 371) meddelat bestämmelser om försöksverksamhet med vidgattillträde tiU grundläggande utbildning inom vissa ämnesområden vid fUosofiskfakultet. Behörig all inskrivas vid universitet är enligt dessa bestämmelserden som fyller senast under del år han begär inskrivning och som varityrkesverksam under eUer på annat sätt förvärvat motsvarandeerfarenhet. Den studerande skall uppfylla de krav på förkunskaper somoundgängligen fordras för alt han skall kunna tillgodogöra sig utbildningen.Försöksverksamheten omfattar studier för sammanlagt 60 poäng, varav högst 40poäng inom ett och samma ämnesområde. har den 1 juli 1969t.o.m. 2 400 elever skrivits in. Pedagogik är delvanligast förekommande ämnet, men även ämnen som företagsekonomi, psykologi, sociologioch engelska är populära. Enannan möjlighet för vuxenstuderande av olika kategorier ulan formell behörighetutgör den försöksverksamhet med yrkesinriktade kurser om normall en terminslängd vid universiteten som påbörjades /70 bl.a. iarbelsmarknadsleknik. För /72 planeras UtbUdning i första hand iadministrativ teknik, arbelsmarknadsleknik med personaladministration,informationsteknik, museiteknik, undervisningsteknologi, dramatik,u-landsfrågor med biståndsteknik, skoglig produktionslära samt en kurs imiljövård om två terminer. Dessutomanordnas s. k. extern universitetsutbildning, dvs. kursverksamhet medanknytning lill universitet och högskolor men utanför dessas reguljäraverksamhet. Se vidare under avsnittet 5.3.3 (s. 60). som sysslar med korrespondensundervisning är få i vårt land. Trotsdelta har korrespondensundervisningen som studieform för vuxna haft storbetydelse. Vartefter som andra möjligheter lUl vuxensludier byggts ut, harkorrespondensundervisningen delvis ändrat form. Den har alltmer kommit att ingåsom en del i större undervisnings-enheter. Kombinationermed korrespondensundervisning och kortare interriat-kurser blir aUl vanligare.Samma gäUer med kombination korrespondensundervisning och studiecirklar. Utbudetav kurser för korrespondensundervisning är stort. De omfattar dels enskUdaämnen eUer delar av ämnen och dels större kombinationer som ger en visskompetens. Utvecklingen har i stort gått från större ämneskombinationer tillenskilda ämnen. Anledningen är atl de flesta studerande numera använderkorrespondensstudier för att komplettera punktvisa brister i kunskaperna. Korrespondensstudier äratl betrakta som en relativt svår studieform som kräver ett stort mått avplanering. Även om studierna medger en återkoppUng i form av brev och svarmedför brislen på den direkta kontakten med undervisaren svårigheter. Så snartkorrespondensstudierna kombineras med andra former, ger de dels större effekt,dels mindre bortfall från studierna. Undersökningar som gjorts på Brevskolanhar bekräftat detta. Studieformen har varit aftonbrevskola. Detta innebär atlen del av studierna bedrivs i form av grupparbete i studiecirkel och en del i formav enskilda studier, där varje deltagare sänder in svar till Brevskolan.Kombinationen enskilda studier och cirkelstudier ger således bättrestudieresultat och mindre bortfall. BorlfaUet i aftonbrevskolorna torde liggapå . Underden senaste tioårsperioden har kurserna för korrespondensundervisningförändrats märkbart. Detta gäller både språkligt och pedagogiskt. Många kurserär utformade både som gruppsludiematerial och som kurser för enskilda studier. Deolika instituten och skolorna har elt brett ämnesregisler. Av följande presentation framgår olikheterna. Hermodskorrespondenlinslitul är en stiftelse. uppgick NKI-skolan i i stiftelsen är i stort sett olika företag. kurser hardärför tiU stor del inriktats på atl utbilda anställda inom företagen.Kurserna är i huvudsak kompetensinriktade. Delta innebär atl i sittbestånd har kurser som är läroplans-anpassade. De överensstämmer med såvälgrandskolan som gymnasiet. har ca 95 000 nyanmälningar . Brevskolanägs av de stora folkrörelserna. I första hand bör nämnas (), i (LO), fack- förbunden.Tjänstemännens centralorganisation (), ()och Hyresgästernas (). Brevskolanskursbestånd är tiU stor del inriktat på delägarorganisationernas behov. Oftaspedalproduceras kurser för en bestämd målgrupp. Utöver detta har skolan ettbrett allmänt kursbestånd. Verksamheteninom delägarorganisationema är både kompelensinrik-lad och allmänorienterande.Inom KF-seklorn bedrivs en omfattande personalutbildning. Inom de övrigaorganisationerna bedrivs verksamhet av mera punklmässigt slag. Här dominerarutbUdning av fackligt och politiskt förtroendevalda. På studiecirkelsidan, dären viss del av verksamheten bedrivs i form av studiecirklar medsvarsgranskning, finns också svenska, främmande språk och konsthanlverksämnen. Brevskolanskurser är i huvudsak inriktade på de fyra ämnesgrupper som är prioriterade förhögre statsbidrag i studiecirklar. Brevskolan har ca 50 000 nyanmälningar perår. Lantbruketskorrespondensskola (LTK) är i huvudsak inriktad på utbildning inom jordbrukelsområde. Den ägs av jordbruksorganisationerna. På så sätt har också LTK en vissfolkrördseinriktning. LTK har ca 15 000 anmälningar . Försvaretsbrevskola meddelar lill befäl på aktiv stat och i reserven m. fl.korrespondensundervisning i militära ämnen, totalförsvars-, samhäUs- ochutrikespolitiska frågor m. m. a. i (LO), (), (), Sverigesakademikers centralorganisation () saml arbetarescentralorganisation (SAC). Den studieverksamhet sombedrivs av dessa organisationer har flera syften. Den vill ge medlemmarnainsikter i fackliga och samhälleliga frågor. Studieverksamheten har vidare tilluppgift att tUlfredsställa det stora behovet av skolning av dem som skallföreträda medlemmarna i olika situationer. Sådana förtroendevalda, t. ex.ordförande i verkstads-klubbar eller tjänstemannaklubbar, måste för alt fyllasina uppgifter ha betydande kunskaper inom en rad ämnesområden. De skall bl. a.företräda medlemmarna vid förhandlingar med arbetsgivaren, vilket kräverkunskaper om de lagar och avtal, som reglerar förhållandena på arbetsmarknaden,men också insikter i samhälls- och företagsekonomi. På arbetsplatserna finnsnumera olika och ofta ganska komplicerade syslem för lönesällning, vilka denfackUge förtroendemannen måste vara väl förtrogen med. Denne får också oftavara ett slags kurator på arbetsplatsen; för della kan kunskaper isociallagsliftning vara nödvändiga. gäller inle minst för del ökadeinslaget av utiändsk arbetskraft. Denäldsta och mest kvalificerade av de allmänna LO-kurserna har varit den s. k.tremånaderskursen, som erhållit benämningen Facklig huvudkurs.Endast en begränsad del av denna kurs ägnas fackliga frågor. Den andra längretypen av kurser, de s. k. sexveckors-kurserna, ger större utrymme ål aUmännafackliga frågor, såväl fackföreningsrörelsens historiska bakgrund som dessnutida omfattning och organisation. De aUmänna styrelsekurserna om två veckorkoncentrerar sig i huvudsak på det praktiska arbetet inom en avdelning.Därutöver anordnas ett antal kurser specieUt avsedda förinvandrare. LO anordnar vidare ett antal specialkurser, bl. a.arbelarskyddskurser, kurser i företagsdemokrati och kontakt- ochinformalionskurser. /72 kommer fackföreningsrörelsen isamarbete med ABF, Brevskolan och TRU alt genomföra sm hitintills störstavuxen-ulbildningssalsning. Syftet är att nå 100 000150 000 LO-medlemmar somman inle tidigare lyckats aktivera, vare sig för fackliga frågor ellersludiefrågor. Denlängsta TCO-kursen är den s. k. månadskursen. Vidare anordnar TCO ell antalspecialkurser som ger kvalificerad utbildning inom olika ämnesområden. Deövriga löntagarorganisationernas kursverksamhet omfattar i regel veckokursersamt två- och Iredagarskurser. Löntagarorganisationernatillsammans anordnade ca 285 kurser och . Siffrornaavser kurser om minst och antalet deltagare i dessa kurser uppgick tiUnärmare 10 000. EnbartLO som är den största löntagarorganisationen med ca 1,6 milj. medlemmar satsarårligen ca 30 milj. kr. Statsbidrag utgår /71 liU löntagarorganisationerna för deras centralakursverksamhet enligt stalsmaklemas beslut (prop 1970: 35, SU 1970:107, rskr 1970: 273). Enligt bestämmelserna i kungörelsen (1970: 272) omstatsbidrag lill löntagarorganisationernas centrala kursverksamhet utgårstatsbidrag tUl kostnader för undervisning, resor och inackordering. Tillersättning för undervisningskostnader utgår statsbidrag av defaktiskt utgående ersättningarna, dock högst . Tillkostnader för deltagares resor utgår bidrag med hälften av de faktiskakostnadema och för inackordering med . Mångaav de större statliga myndigheterna anordnar grundläggandefackutbildning jämte påbyggnadsulbildning för sina anställda. Syftet är attsäkerställa myndigheternas behov av specialutbildad arbetskraft, när dellabehov inte kan tillgodoses inom del allmänna utbildningsväsendet. Sådanutbildning förekommer framför allt inom försvaretoch affärsverken men också hos andra stora myndigheter som ,, , och kriminalvårdsstyrelsen.Som exempel på här aktuell fackutbildning kan nämnas postverkels administrativakurs, SJ:s assistentulbildning, tele-grafbiträdeskurs ochtelegrafexpeditörskurs, tuUverkels kammarskrivarkurs, kurser vid polisskolansaml och gemensamma vårdarulbildning.Också den av länsstyrelsernas ulbUdningsnämnd bedrivna landskanlistutbildningenkan räknas hil liksom på olUca håll förekommande aspiranlutbildning. Iövrigt beslår inomverksutbildningen huvudsakligen av skilda slag av introduktionskurseroch fortbildningskurser. De sistnämnda är i stor utsträckning inriktade påkomplettering av fackkunskaper jämte arbetsledning och administrativatekniker. Utbildningenbedrivs i många olika former, t. ex. i »skolform», på intematkurser eUer somkorrespondensstudier (helt eller delvis på fritid). Inomverksutbildningenär, sedd i sin helhet, omfattande. Över 1 000 olika kurstyper finns istatsförvaltningen. Genominrättandet av statens personalutbUdningsnämnd (PUN) markerade slalsmaklemaden vikt man fäster vid statUg personalutbildning. Härigenom skapades elt förhela statsförvaltningen centralt personalutbildningsorgan. Nämnden har enligtsin instruktion bl. a. liU uppgift alt undersöka behovet av statligpersonalutbildning, planera och genomföra sådan för flera myndigheter gemensamutbildning, bistå statliga myndigheter i ulbUdningsfrågor, främja samordningenav statlig personalutbildning. Nämndenser som sin främsta uppgift att skapa större enhetlighet i och få lill slånd enbättre samordning av statiig personalutbildning. För att närma sig della målhar nämnden dels börjat framställa kurspaket avsedda att användas iinomverksutbildningen, dels vidgat ramen för sin konsultalionsverksamhet.Nämnden bedriver själv sådan personalutbUdning som riktar sig lillstatsanställda, oberoende av vilken myndighet de tillhör, och som lämpligen böranordnas centralt. Som exempel på nämndens kurser kan anföras kurs förekonomipersonctl, kurs i berednings-och föredragningsleknik, allmän chefskursoch kanslislkurs. Nämnden ordnar också utbildning av ledamöter iföretagsnämnderna. Omfattningenav den kursverksamhet som PUN avser all genomföra under /71framgår av följande sammanställning (s. 19). CentralstalUg personalutbildning bedrivs också av statskontoret ochriksrevisionsverket. Slalskonloret bedriver utbildning i rationalisering,automatisk databehandling och planeringsteknik, medan riksrevisionsverketanordnar kurser f. n. bl. a. i programbudgetering. Liksom perso-nalulbildningsnämndenger båda myndigheterna ul program med detaljerade uppgifter om sinutbildningsverksamhet. Vadbeträffar innehållet i den framtida statliga fortbildningen är del Olika slag av utbildning rimligtalt räkna med ökade insatser framför allt i fråga om arbets- ochpersonalledning, arbetarskydd samt förvaltningsdemokrati. Vidarekan nämnas att pågående stmkturomvandling och rationalisering inomstatsförvaltningen kommer alt ställa särskUda krav på insatser för omskolning. Kostnademaför den ulbildrungsverksamhet som PUN bedriver uppgår till drygt 2 milj. kr.per år (exkl. lönekosntader för kursdeltagare och nämndens administrationskostnader). Förberedelsernaför den kommunindelningsreform som trädde i krafl med ingånginitierade centrala åtgärder för fortbUdning av kommunala funktionärer.Dessutom inverkade det förhåUandet att kommunerna närmast efterandra världskriget fått nya och vidgade uppgifter. Nämnda faktorer gjorde attbehovet av fortbildning för kommunala förtroendemän blev särskUt framträdande. med representation från kommunförbund och staten inrättades. Inämndens regi organiserades korrespondenskurser med början 1948, Dessa kurser,som följdes av konferenser där korrespondenskursernas innehåU diskuterades motbakgrund av deltagarnas praktiska erfarenheter, omfattade bl. a.bostadsförsörjning, samhäUsplanering, socialvård, skoladministration, kommunalekonomi. Kursema var ursprungligen avsedda för kommunala förtroendemän. Eltframspringande fortbUdningsbehov gjorde dock alt även tjänstemän inomkommunalförvaltningens olika grenar började anmäla sig som kursdeltagare.Kommunerna fick på detta sätt relativt tidigt en fortbUdning föradministratörer. Sedan 1952 års kommunindelningsreform genomförts överlogsverksamheten av de primärkommunala förbunden och bedrevs under namnetKommunskolan. lokaliserades verksamheten till en särskildinternatskola i . Central kursverksamhet för förtroendemän ochtjänstemän bedrevs i Kommunskolans regi fram tUl förbundssammanläggningen den1 . De båda primärkommunala förbunden som ägdeskolan hade dessutom viss egen kursverksamhet såväl centralt som regionalt. 1968 sammanfördes den kursverksamhet, som tidigare bedrevs avde båda förbunden var för sig och av den gemensamt ägda Kommunskolan, i del nyaSvenska kommunförbundets utbildningssektion. Genom all sektionen ingår i denpersonaladministrativa avdelningen samordnas utbUdningen med förbundels övrigaverksamhet för kommunernas personaladministration. Redogörelsen i det följandeavser verksamheten inom den nya organisationens ram. Muntligakurser indelas med hänsyn till lokaliseringen i följande typer: centrala (C),regionala (R) och länskurser (L). De centrala och regionala kurserna, somomfattar , planeras och genomförs av personal vid förbundskanslieloch Kommunskolan. Länskurserna, som i allmänhet omfattar , planerasoch genomförs vanligen av resp. sekreterare hos länsavdelningarna. C-kursernaförläggs lUl Kommunskolan i och R-kurserna lill fem förhyrda internat iSollefteå, , , och . C-kurserna1970 vänder sig till följande kategorier. Förtroendemän: kommunalråd,kommunernas styrelser, lönenämnder, revisorer, brandstyrelser,bosladsförmedlingsnämnder, byggnadsnämnder, fritidsnämnder, skolstyrelser,kulturnämnder, sociala nämnder, hälsovårdsnämnder, förtroendemän ochanställda: information, markfrågor, samhällsplanering; anställda:förvaltningsjurister, kommunal- och utredningssekreterare, föl'vallningschefer,ralionaliseringspersonal, personal vid rådgivningsbyråer för alkoholskadade. R-kurserna1970 vänder sig tUl följande kategorier. Förtroendemän och anställda: turism.Anställda: kommunalekonomer, drälselkamrerare och kamrersassistenter, lönesekrelerare,personalfunklionärer, statistiker, avlöningsförrättare, brandchefer,brandmäslare, bostadsförmedlingspersonal, skolchefer, skoladministratörer,skolkamrerare och assistenter, skolkuratorer, bibliotekschefer, musikledare,kontorister vid skolkontor och bibliotek, socialchefer, socialassistenter,föreståndare vid ålderdomshem, övrig personal vid ålderdomshem,hälsovårdsinspektörer. Begreppencentrala kurser (C) och regionala kurser (R) avskaffas dock fr.o.m. 1971.Samtliga kurser är förbundskurser och skall vara kvalitativt jämförbara.Avgörande för om en kurs genomförs på annan plats än Kommunskolan bör iframtiden enligt förbundet vara huruvida den till sin karaktär är lämpUg altlokalisera lill sådan plats, t. ex. genom alt den är lätt alt administrera,kräver relativt sett mindre kursledarinsals etc. Kursverksamhetensomfattning framgår av följande sammanstäUning (s. 21). AnsläUdaerhåller i aUmänhet sin lön i vanlig ordning kurs pågår ochförtroendemän får vanligen förrällningsarvode. Centralaoch regionala kurser 1970 Rätts-och samhäUsskydd samt folk bokföring och beskattning 7 Byggnads-och planväsen, galu- och parkförvaltning, sport och frilufts liv ............................ 24 Undervisning och annan kulturell Socialvård ochsocialförsäkring .... 32 Hälso- och sjukvård.......... 4 Summa ....................... . 168 kategoriernagäUer att kommunen betalar kostnaderna för resa och uppehäUe. Kommunförbundelslänsavdelningar har vid sina L-kurser en verksamhet som torde motsvara 32 000studiedagar . Kommunerna, i synnerhet de största, har också egenutbUdningsverksamhet. Dessutora används externa kursarrangörer för utbUdning avkommunala funktionärer. Brevkursernasom var verksamhetens ursprung är nu av blygsam omfattning. Följandebrevkurser är dock fortfarande aktuella: ekonomi del I Budgetering(utgiven ), II (utgiven1966), Barnavårdslagstiftningen (utgiven ), Fosterbamsvård (utgiven ). Enallt större del av fortbildningen och vidareutbildningen inom den kommunalasektorn avser att lösa genom produktion av kurspaket.Dessa produceras centralt inom förbundskansliel, som också ombesörjerutbildning av handledare. Fyra kurspaket har producerats, ell för utbUdning avlagförmän (Lagbasen), elt för utbUdning av kontoristpersonal (KUB), ett förutbUdning av ledamöter i företagsnämnder (Samverkan) samt ell lUl utbUdning ielevregistreringssystemet för grandskolan (Elev G). Dessa kurspaket, iförhåUande tUl varandra olika både liU omfattning och uppbyggnad, utgör tiUsammansmed handledarulbUdningen, vilken sker som inlernalkurs, en form avutbUd-ningssystem. F.n. arbetas raed ytterUgare tre kurspaket; ArbetarskyddArbetsmUjö, Personalsamt Föredragningsleknik. Inora kort börjar arbetet med ett paket avsett förarbetsledare inom kommunernas bygg- och anläggningsverksamhet. DendecentraUsering av genomförandet som kurspaket- produktioneninnebär gör det möjUgt att systematiskt utbUda även de liU antalet storaarbetstagargrapper som inte kan nås med en central eUer regionalkursverksamhet. Muntliga kurser kan nämligen bara täcka en del avutbildningsbehovet för de ca 60 000 förtroendemännen (exkl. suppleanter), 96000 tjänstemännen och 182 000 övriga arbelslagama. I dessa siffror ingår intelärarpersonal. () är elt samarbelsorgan meUan ochSvenska kommunalarbetareförbundet. Inom nämnden har diskuterats kartläggning avutbildningsbehovet för grappen övriga arbetstagare och lämplig organisation avkursverksamheten för följande grupper: vårdhemspersonal,skolbespisningspersonal, städpersonal, slädledare, maskinförare, lagförmän,sprängare och drift-maskinister. En stor del av nämnda kursverksamhet genomförsav bl. a. () på uppdrag av . Kommunförbundetskostnader för utbildningsverksamheten torde uppgå till ca 3,5 milj. kr. per år.Härutöver kommer kommunemas utgifter för resor, traktamenten m. m. i sambandmed utbildningsverksamheten. Landstingsförbundetpåbörjade kurs- och konferensverksamhet av mer betydande och kontinuerligart. Verksamheten fick i inledningsskedet en stark prägel av grund- ochvidareutbildning för bl. a. tjänslemän inom organisations- ochpersonalfunktionerna. Ensärskild utbUdningsavdelning för handläggning av utbUdningsfrågorna (grand-och vidareutbUdning saml fortbildning) tiUskapades inom förbundet 1965. Sammaår förvärvade förbundet en egen kursgård Landstingsskolan Högberga, Lidingö.Kursgården togs i brak 1966. 1965påbörjades den s. k. regionala och lokala ulbUdningsservicen från förbundetssida. Genom att framställa utbildningsmodeller och material medverkadeförbundet liU en initiering, aktivering och samordning av kurser ilandslingens regi. Vidungefär samma tidpunkt påbörjades inom utbildningsavdelningen en kontinuerligbevakning och utveckling av pedagogiska metoder och tekniker.