prop · FU03114 · 1971-12-31 00:00:00 — Maj:ts proposition nr 1971 Prop. Maj:ts proposition med förslag till lag om straifför trafikbrott som begåtts utomlands, m.m.; given den 30 aprU1971. Maj:t vUl härmed, under åberopande av bilagdautdrag av statsrådsprotokollet över justitieärenden och lagrådels protokoll,föreslå alt bifalla de förslag om vars avlåtande lill föredragandedepartementschefen hemslälll. I propositionen föreslås en särskild lag om straff förtrafikbrott som har begåtts utomlands. Den är föranledd av en inom Europarådetutarbetad konvention om straff för vägtrafikbroll. I propositionen förordasäven alt tillträder konventionen med vissa förbehåll. Lagförslaget innebär att tillämpningsområdet för vissastraffbestämmelser i svensk trafikräll utvidgas atl omfatta också förseelsersom har begåtts utom . Sålunda föreslås lagen om straff för vissa trafikbrottbli generellt tillämplig på utomlands begångna gärningar. Vidare skallstraffbestämmelserna för överträdelse av föreskrifter i vissa andraIrafikförfaltningar, bl. a. vägtrafikförordningen, kunna tillämpas också vidöverträdelser utomlands av föreskrift som gäller på gärningsorlen och har sinmotsvarighet i de svenska trafikförfatlningarna. Slutligen skall man i Sverigekunna straffa den som i annat nordiskt land har överträtt vissa där gällandeföreskrifter som saknar motsvarighet i svenska Irafikförfaltningar. Efter överenskommelsemed utomnordisk stal skall Kungl. Maj:t kunna förordna att sistnämndabestämmelser skall gälla även gäming som har begåtts i den staten. Enförutsättning för atl ansvar skall kunna ådömas enligl den föreslagna lagen ärdock atl gärningen var straffbar också på gämingsorten, I propositionen föreslås vidare alt kravet i brottsbalkenpå särskild åtaisprövning i fråga om brott som har begåtts utomlands skallupphöra att gälla gärning som har förövats i , Slutligen föreslås all regler ompreskription ändras så att bl, a, preskriptionstiderna för ådömt straff i vissafall förkortas, Lagom straff för trafikbrott som begåtts utomlands Härigenomförordnas som följer. 1 § Lagen (1951: 649) om straff för vissa trafikbrottgäller även i fråga om gärning som begåtts utomlands. 2 § Bestämmelse om straff för överträdelse av 1. sådan föreskrift i lagen (1929: 77) omtrafikförsäkring å motorfordon som avser förbud mot brakande av motorfordonutan föreskriven försäkring, 2. föreskrift i vägtrafikförordningen (1951: 648)eller med stöd av förordningen meddelad föreskrift eller 3. föreskrift i förordningen (1960: 134) om mopeder tillämpasäven i fråga om gärning varigenom någon utomlands överträtt motsvarandeföreskrift som gällde på gärningsorlen. 3 §Till böter högst femhundra kronor dömes, om ansvar ej kan föl ja enligt 1 eller 2 §, den som i , , eller överträder där gällande föreskrift angående 1. förbud mot framförande av motorfordon ulanföreskriven trafikförsäkring, 2. skyldighet all följa polismans anvisningar itrafiken, 3. fordons hastighet, 4. fordons plats på vägen under färd, fordonsfärdriktning, möte med eller omkörning av annat fordon, ändring av färdriktningeller passerande av järnvägskorsning, 5. förkörsrätl, 6. skyldighet all bereda fri väg förutryckningsfordon, 7. skyldighet atl följa anvisning som ges genomvägmärke, signal eller körbanemarkering, 8. förbud mol parkering eller stannande av fordon, 9. förbud mol användning av fordon eller särskUdfordonslyp på vissa vägar, 10. säkerhetsanordningar för fordon eller last, 11. märkning av fordon eller last, 12. fordonsbelysning och dess användning, 13. fordons last eller lastförmåga eller 14. fordons registrering, registreringsskyltar ellernalionalilelsbeteck-ning. 4 §I den mån det påkallas för uppfyllande av förpliktelser enligl avtal med annan främmande stat än som anges i 3 §, kan Konung- en förordna all nämnda paragraf skall äga tillämpning i frågaom gärning som begås i den staten. 5 § Till ansvar för gärning som avses i denna lag får ejdömas, om gärningen var fri från ansvar enligt lag som gällde på gärningsorlen. Denna lag träder i kraft den dag Konungen bestämmer. Lag om ändring i Härigenom förordnas i fråga om brollsbalken, dels all 35kap. 5 § skall upphöra att gälla, dels all 2kap, 5 § samt 35 kap. 6 och 8 §§ skall ha nedan angivna lydelse. Föreslagenlydelse 2 KAP. Åtalför brott, som inom riket begåtts å utländskt fartyg eller luftfartyg avutlänning som var befälhavare eller tUlhörde besättningen å fartyget eUereljest medföljde delsamma mol sådan utiänning eller mol utländskt intresse, måej väckas utan att förordnande därom meddelas av Konungen eller den Konungenbemyndigat därtill. Atal förbrolt, som förövats utom riket, må väckas aUenasl efter förordnande som iförsta stycket sägs. Utan dylikt förordnande må dock åtal väckas, om brottetförövats å svenskt fartyg eller luftfartyg eller i tjänsten av befälhavareneller någon som tillhörde besättningen å sådant fartyg eller av krigsman åområde där avdelning av krigsmaklen befann sig eller ock av svensk, dansk,finsk, isländsk eller norsk medborgare mot svenskt intresse. Atal för brott, soin förövats utom riket, må väckasallenast efter förordnande som i första stycket sägs. Utan dylikt förordnandemå dock åtal väckas, om brottet förövats 1. å svenskt fartyg eller luflfar tyg eller i tjänsten av befälhavaren eller någon som tillhörde besätt ningen å sådani fartyg, 2. av krigsman åområde där avdelning av krigsmakten befann sig, 3. iDanmark, , eller eller å fartyg eller luflfartyg i reguljärtrafik mellan orter belägna i eller någon av nämnda stater, eller 4. av svensk,dansk, finsk, isländsk eller norsk medborgare mot svenskt intresse. Föreslagenlydelse 35 KAP. I intetfall må påföljd ådömas eller, om å brottet icke kan följafängelse , förflutit från dag som i 4 § sägs. I intetfall må påföljd ådömas sedan från dag som i 4 § sägs har förflutit f. femår, om å brottet ej kan följa svårare straff än böter och tid för ådömande avpåföljd för brottet bestämmes enligl 1 § 1, 2. femtonår, om i annat fall än i 1 sägs å brottet ej kan följa fängelse , 3. trettioår i övriga fall. Ädömlfängelse bortfaller, om domen ej börjat verkställas innan lid som nedan sägsförflutit från del domen vann laga krafl: 1. , omfängelse på kortare lid än ådömts, 2. , omfängelse eller men icke över Ivå år ådömts, 3. femlon år, omfängelse på längre lid än men icke ådömts. Adömlfängelse bortfaUer, om domen ej börjat verkstäUas innan lid som nedan sägsförflutit från det domen vann laga kraft: 1. , omfängelse ej ådömts, 2. , omfängelse än elt år men icke ådömts, 3. femlonår, om fängelse på längre lid än men icke över åtla år ådömts. 4. , omfängelse på viss lid över åtla år ådömts, 5. , omfängelse på livstid ådömts. Denna lag träder i krafl, såvitt avser 2 kap. 5 § den dagKonungen bestämmer och i övrigl . Utdrag av protokollet över justitieärenden, hållet införHans Kungl. Höghet Regenten, Hertigen av , i statsrådet på Stockholmsslott . Närvarande: statsråden , , , ,, , , , , , ,, , . Chefen för , statsrådet ,anmäler efler gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter frågaangående lagstiftning om beivrande av trafikbrott som begåtts utomlands, m. m.och anför. Inom har utarbetats en konvention om straffför vägtrafikbroll, som lades fram för undertecknande den 30 november 1964.Konventionen har undertecknats av , , , ,, , , , , och . medlemsstater kan tillträda konventionengenom ratifikation eller godkännande. Konventionen träder i krafl tre månaderefler del all den har ratificerats eller godkänts av tre stater. harkonventionen ratificerats endast av och . Konventionen i engelsk och fransk originaltext jämteöversättning till svenska torde få fogas lill statsrådsprolokollel i deltaärende som bilaga 1. har företrädare förberörda departement och ministerier i , , och hållitöverläggningar i frågan om ländernas tillträde lill konventionen och omenhetiig nordisk strafflagstiftning angående utomlands begångna trafikbrott.Vid överläggningarna uppnåddes enighet om atl ländema borde ansluta sig lUleuroparådskonventionen. Efler överläggningarnas avslutande upprättades inomjustitiedepartementet en promemoria (Ds Ju 1970: 28) angåendebeivrande av trafikbrott som begåtts utom riket m, m. I promemorian föreslåsbl. a. en särskild lag om straff för trafikbrott som har begåtts utom riket.Förslagel lorde få fogas till statsrådsprotokollet i detla ärende som bilaga 2. I skrivelse till Kungl. Maj:lhemställde riksåklagaren () om ändring i reglerna om särskild åtalsprövningför brott som har begåtts i annat nordiskt land. Även denna fråga harbehandlats i den nämnda departementspromemorian. 1 denna del innehållerpromemorian förslag till ändring i reglerna i 2 kap. (BrB) om åtalför brolt som har förövats utom riket. uppdrog kontaktmannen för nordisktlagslifiningssam-arbele ål nordiska slraffrätlskommiltén, som beslår avrepresentanter föi , , , och , att behandlafrågan om straffrättslig preskription. Kommittén redovisade resultatet av sinaöverläggningar i ämnet i ell särskilt betänkande . Betänkandetär tryckt i Nordisk udredningsserie (NU 1967: 15). Kommitténs uttalanden idenna fråga har övervägts inom justitiedeparlemenlet. Övervägandena harutmynnat i ett förslag till ändring i 35 kap. BrB, som innehåller regler ompreskription. Även della förslag har lagils upp i den tidigare nämndadepartementspromemorian. angivna förslag om ändring i BrB lorde få fogas tUlstatsrådsprolokollel i della ärende som bilaga 3. Efler remiss har yttranden över departementspromemorianavgelts av RA, , hovrätten för ,, rikspolisslyrelsen, ,länsstyrelserna i , , och ,irafikmålskommU-tén (JU 1962: 46), utredningen (JU 1956: 42) rörandespecialstraffrätten, svenska ledamöterna av (K 1961:24), . Föreningarna tingsrällsdomare (domareföreningen),statsåklagare och länspolischefer, trafikbilägaresriksorganisation och Molororganisationernas samarbetsdelegation (MSD). RÄ harbifogat yttranden från överåklagaren i samt cheferna förlänsåklagarmyndighelerna i , , och län.Länsstyrelserna i , och har överlämnatyttranden från myndigheter inom polis- och åklagarväsendet. avlämnade i november 1967delbelänkandet (SOU 1967: 59) Förundersökning. Betänkandet innehåller främstförslag till ändrade bestämmelser om förundersökning i brottmål men även vissaandra förslag rörande brottmålsförfarandel. Bl, a, föreslås ändring ibestämmelsen i 35 kap. 6 § BrB om absolut preskriptionslid vid ådömande avpåföljd. Förslagel torde få fogas lill statsrådsprotokoUet som bilaga 4. Efler remissbehandling (ang, remissinstanser, se prop.1969: 114) lades betänkandet till grund för vissa ändringar i ,vilka syftar ' F. d. borgmästaren , ordf,, advokatenSten , överåklagaren , numera avlidne lagmannen , , rättschefen , poUsmästaren ochförsäkringsdirektören . tillatl rationalisera utredningsförfarandel i brottmål (prop. 1969: 114, ILU 1969:48, rskr 1969: 326). Förslagel lill ändring i BrB:s bestämmelse om absolutpreskriptionstid logs inle upp till behandling i del sammanhanget. Föredragandedepartementschefen ansåg det lämpligare att kommiltéförslaget i den delenprövades i samband med andra ändringar i preskriptionsbestämmelserna. Jagämnar la upp frågan i förevarande sammanhang. Artiklarnai Irafikmålskonvenlionen är uppdelade på fem avdelningar. I del I (art. 1 och2) med rubriken anges ramen för konventionenstillämpningsområde. Del II (art. 37) upptar huvudsakligen regler omkonvenlionsslals skyldigheter i samband med begäran om lagföring av en person ihans hemvislslat för vägtrafik-brott som han har begått i annankonvenlionsstat. I del III (art. 813) finns regler beträffande framställningfrån konventionsslat om verkställighet i hemvisllandel av dom som harmeddelats i mål om ansvar för vägtrafikbroll. Del IV (arl.1423) innehåller regler om vilka handlingar som skall bifogas framställningarom lagföring och verkställighet samt om kommunikationsvägar, underrättelser,översättning m. m. I del V (arl. 2435) upptas förutom sedvanUgaslutbestämmelser om undertecknande, ratifikation, godkännande ochikraftträdande bl. a. vissa definitioner samt regler om alternativlikformig lagstiftning. Tillkonventionen har fogals två bilagor. I bilaga I finns en förteckning övervägtrafikbroll, som omfalla:s av konventionen, och i bilaga II angesvilka förbehåll som får göras beträffande konventionens bestämmelser. 1 anges som grundläggande princip all konventionsslat, inom vars område enperson med hemvist i annan konventionsslat har begått vägtrafikbroll, kanantingen göra framställning om lagföring i hemvist-staten eller begära altredan meddelad dom skall verkställas där. I princip får framställning omlagföring inte göras, om gärningsstalen redan har vidtagit åtgärd för lagföringi den egna staten. Även om sådan åtgärd har vidlagils, får begäran om lagföringi hemviststalen dock göras, om gärningsstalen anser del omöjligt all fullföljaförfarandet eller att verkställa straffet i dess helhet. Verkställighet av domkan inte begäras, förrän domen har blivit verkställbar i gärningsstalen. Iartikeln fastslås också hemvislslatens skyldighet all behandla framställningom lagföring och verkställighet enligl konventionens bestämmelser. Som ellgenerellt undanlag anges, atl hemviststalen kan vägra verkställa dom som harmeddelats i den tilltalades utevaro. 1 likställs "administrativt beslut" med dom. Frågan vilka avgörandensom avses med sådani beslut berörs i det följande. Med"vägtrafikbrott" förstås i konventionen enligl definition i art. 24varje brott som är upptaget i den förteckning som bilaga I till konventioneninnehåller. I punkterna 13 i förteckningen anges brotten vållande till annansdöd eller till kroppsskada i samband med vägtrafik, smilning frånIrafikolycksplals, framförande av fordon under påverkan av alkohol, narkotikaeller andra ämnen med liknande verkningar saml framförande av fordon i svårttrölthelslUlslånd. I punkterna 47 räknas upp sådana trafikförseelser somframförande av motorfordon för vUkel inle finns trafikförsäkring, underlåtenhetall följa polismans anvisningar i trafiken saml överträdelse av bestämmelse omfordons hastighet, dess plats på vägen, färdriktning, möte, omkörning,förkörsrält, parkering, fordonsbelysning, registrering och körkortsinnehav. Blandövriga definitioner i arlikel 24 av begrepp som används i art. 1 kan nämnas,all med "dom" avses avgörande som har meddelats av judiciellmyndighet och med "administrativt beslut" beslut som i en del stater,t. ex. , meddelas av administrativ myndighet som ärbehörig alt ålägga i lag föreskrivna påföljder för vissa typer avväglrafikbrolt. För dd får godkända strafförelägganden ochordningsbotsförelägganden anses falla under begreppet dom. Art.2 innehåller krav på dubbel straffbarhel för tillämpning av konventionensbestämmelser om lagföring och straffverkställighet. Vägtrafikbroll skallsåledes, för alt kunna föranleda framställning om lagföring ellerverkställighet, vara straffbart enligl både gärningsstatens och hemvislslatenslagstiftning. Vidare föreskrivs, all hemvislslatens egen lagstiftning skallvara tillämplig i fråga om lagföringen eller verkställigheten. Vid sittavgörande skall hemvislslaten dock beakta de "trafikregler" somgäller på den ort där gärningen har begåtts. Med "trafikregler" avsesi konventionen enligt art. 24 bestämmelser som reglerar de ämnen vilka anges ipunkterna 47 i förteckningen över vägtrafikbroll i bilaga I. Del IImed rubrikeninleds med en förklaring i art. 3 atlhemvislslatens myndigheter är behöriga alt vidta åtgärder för lagföring avtrafikbrott, som har begåtts i annan fördragsslulande stat, när denna stat gärningsstalen har gjorl framställning därom. Bestämmelsen innebär intenågon förpliktelse all avvakta framställning om lagföring. Kan en stat på grundav sina straffrättsliga domförhetsregler utan särskild begäran beivratrafikbrott, som har förövats utomlands, behåller staten denna rält. Dellaföljer av innehållet i art. 26. 4 skall den stat som har mottagit framställning om lagföring granskaframstäUningen och besluta i enlighet med sin egen lag vUka åtgärderframställningen skall föranleda. Sedanframställning om lagföring har skett, får gärningsstalen enligl art. 5 intevidta ålgärder mot gärningsmannen för alt beivra brottet, vare sig lagföringeller verkställighet av ådömd påföljd. Gärningsstalen får tillbaka sinbehörighet i della hänseende, om hemviststalen meddelar all framställningen omlagföring inte kommer atl leda tiU någon åtgärd. Delsamma gäller, omgärningsstalen återkallar framställningen, innan förhandling i målet inleds viddomstol i första instans i hemvislslaten eller innan "administrativtbeslut" meddelas där. Återkallelse kan dock ske endast på grund av någonny omständighet som har blivit känd för gärningsstalen efler del att begäran omlagföring har sänts till den andra staten. Art. 6 innehållersärskilda regler om åtalspreskription. Framställning om lagföring ges denverkan i gärningsstalen all preskriptionstiden avbryts. I hemvislslaten skallpreskriptionstiden normall räknas från den dag då framstäUningen om lagföringlas emot. I bilaga II ges konventionsslat möjUghet all förbehålla sigrätten all inle godla art. 6 eller att endasl godla den i viss del. 7 föreskrivs, att handlingar som upprättas av judiciella och administrativamyndigheter i endera av gärningsstalen och hemvislslaten skall ha sammarättsliga verkan i den andra staten som om de hade upprättats av dessmyndigheter. DelIII, som har rubriken inleds med enbestämmelse i art. 8 om behörighet för hemvislslaten atl verkställa utländskdom eUer utiändskt administrativt beslut i mål om ansvar för vägtrafikbroll.Verkställigheten skall ske i enlighet med hemvislslatens lag. Del föreskrivssärskilt, all hemvislslaten är behörig atl besluta om villkorlig frigivning.Nåd kan enligt artikeln beviljas av antingen hem-vistslalen eUergärningsstalen. 9 anges dels de fall då verkställighet i hemvislslaten inte får ske ochdels de fall då hemvislslaten kan vägra verkställighet. Verkställighet fårinle äga rum bl. a. om gärningsmannen redan har slutgiltigt dömts ihemvislslaten för samma gärning eller om den ådömda påföljden är preskriberadenligl lagen i gärningsstalen eller hemvislslaten. VerkstäUighet kan vägras, omhemvislslaten har beslutat all inle vidta ålgärder eller alt avbryta redanpåbörjade ålgärder för all beivra de brolt som avses i gärningsstatensframställning. Detsamma gäller om den aktuella gärningen är föremål fördomstols prövning i hemviststaten. SlutUgen kan hemvislslaten vägra verkställautiändsk dom, om staten anser att verkställighet skulle strida mol grundernaför dess rättsordning eller inle kan förenas med de straffrättsliga principersom till-lämpas av denna stal. 10 och 11 ges närmare bestämmelser om verkställigheten. I fråga om annanpåföljd än böter har hemvislslaten enligt art. 10 möjlighet att i SläUet förden ådömda påföljden bestämma påföljd för brol- tel enligl sin egen lagstiftning. Därvid får maximistraffeti hemvistlan-dets lag inte överskridas och inle heUer får påföljden görassträngare än den som har bestämls i gärningsstalen. Den nya påföljden skalllill sin art motsvara den tidigare ådömda så nära som möjligt. För verkställighetav böter gäller enligl arl. 11 alt hemvislslaten inte får ta ut högre belopp änsom kan ådömas för elt motsvarande brott i den staten. Art. 12 innehåller bestämmelser om ålgärder för de fall dåböter inte betalas frivilligt. I art. 13, som motsvarar art. 5 i avdelningen omlagföring, meddelas förbud för gärningsstalen att låta verkställa dom eUerbeslut, sedan framställning om verkställighet i hemvislslaten har gjorts. Efteren sådan framställning får verkställighet ske i gärningsstalen endasl om hemvislslatenhar meddelat, atl den vägrar atl eller inte kan verkställa gärningsstatensavgörande. Enliglbilaga II kan konventionsslat förbehålla sigrätt all inle godta innehållet i del III eller atl godta denna avdelning endastbeträffande vissa slag av påföljder eller verkställighetsåtgärder. I del IV, "Allmänna bestämmelser",finns föreskrifter av formell art, gemensamma för framställningar om lagföringoch om verkställighet. Art. 14 innehåller regler om vilka handlingar som skallfogas vid framstäUning lill hemvislslaten. 15anges som huvudregel alt framställningar, svar och andra meddelanden enliglkonventionen skall sändas genom justiliedepartemenlel i resp. stal. GenomsärskUd förklaring till generalsekreterare kan konventionsslatanmäla all den avser all för sin räkning välja annan kommunikationsväg. 16 kan hemviststaten begära kompletterande upplysningar av den stal somhar gjort framställning. Art. 17reglerar i vissa avseenden förhållandet mellan konventionen och den europeiskakonventionen om inbördes rättshjälp i brottmål (prop, 1961: 48, ILU 1961: 29,rskr 1961: 190). I artikeln vidgas området för inbördes rättshjälp inomtrafikbrottskonventionens tillämpningsområde lill all omfatta flerrättshjälpsåtgärder än som följer av rältshjälpskonvenlionen. I art. 17 angessärskilt att föreläggande atl betala böter för trafikbrott inle skall ansessom en verkslällighelsåtgärd. I art. 18 föreskrivs viss underrättelseskyldighet förhemvislslaten beträffande ålgärder som har vidlagils med anledning avframställning från gärningsstalen. Sådan underrättelse skall lämnas utandröjsmål och vara åtföljd av handling som visar all påföljd för brottet harverkställts. Avsåg framställningen lagföring av brolt, skall dessutom sändasbestyrkt avskrift av det slutliga avgörandet i hemvislslaten. Frågan om översättning av framställningar och andrahandlingar regleras i art. 19. 20 behöver handlingar som sänds föi konventionens tUl-lämpning inte varalegaliserade. Böter, som har tagits ut på framställning om lagföring ellerverkställighet, tillfaller hemvislslaten arl. 22 och 23 finns bestämmelser om rättegångskostnader. Varje land lar iprincip ul kostnaderna för handläggningen där enligt sina egna regler. Harhemvistslalen haft kostnader i samband med lagföring eller verkstäUighet,skall sådana kostnader enligt uttrycklig föreskrift i arl. 23 inle ersättas avgärningsstaten. Densista avdelningen, del V med rubriken , inleds meden uppräkning av definitioner i art. 24. Artikelns huvudsakliga innehåll harredovisats i samband med den föregående redogörelsen för art. 1 och 2. 25 förklaras all bilaga I, förteckningen över trafikbrott, utgör enintegrerande del av konventionen. Konventionsslalerna har enligl artikelnmöjlighet all som trafikbrott beteckna brott som inle finns angivet iförteckningen eller utesluta brott som är förtecknat i den och kan på så sättändra konventionens tillämpningsområde i förhållande lill övriga konventionsslater.En sådan ändring sker genom skriftlig förklaring lUl Europarådelsgeneralsekreterare. Utövervad som har nämnts vid art. 3 föreskrivs i arl. 26, atl konventionen ej helleri fråga om verkställighet av dom begränsar hemviststatens behörighet enligtdess interna lagstiftning. Destater som vanligen reglerar sina inbördes förhållanden genom likformiglagstiftning eUer särskUda ömsesidiga avtal ges genom art. 27 möjlighet alloberoende av konventionen bestämma sina inbördes förbindelser på sådani sätt,även när del gäller frågor som faller inom konventionens tillämpningsområde.Dessa stater kan sålunda komma överens om all inle tUlämpa konventionen påförhållandet sig emellan. Generalsekreteraren skall underrättas om en sådanöverenskommelse. 28 skall för brollslighetsfrågor övervakatillämpningen av konventionen och försöka bidraga till en vänskaplig lösning avde svårigheter som kan uppslå. Återståendeartiklar, art. 2935, innehåller sedvanliga slutbestämmelser omundertecknande, ratifikation, ikraftträdande m. m. BilagaII innehåller förutom de bestämmelser om möjlighetertill förbehåll som har redovisats vid art. 6 och i samband med redogörelsenför del III en föreskrift all konvenlionsstat kan, om dess konstitution nödvändigt, förklara att den godtar framställning om lagföring endasl i defall som anges i dess interna lagstiftning.