prop · FU0326 · 1971-12-31 00:00:00 — Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 Prop. Kungl.Maj:ts proposition angående godkännande av den europeiskabosättningskonventionen; given . Maj:t vUl härmed, under åberopande av bUagdautdrag av StatsrådsprotokoUet över justitieärenden, föreslå rUcsdagen allbifalla det förslag om vars avlåtande lill föredraganden hemstäUt. Inom har utarbetats en konvention omfysiska personers etablering, den s. k. bosällningskonvenlionen. Konventionenär dagtecknad och har undertecknats av Sverigemed förbehåll för godkännande. I propositionen föreslås atl Sverigemed vissa förbehåll ratificerar konventionen. Utdragav protokoll över justitieärenden hållet inför Hans Maj:t Konungen i statsrådetpå . Närvarande: Statsministern , ministern förutrikes ärendena , statsråden , , , ,, , , , , , ,, , , , . Statsrådet anmäler efter gemensam beredningmed statsrådets övriga ledamöter fråga om godkännande av den europeiska bosäll-ningskonventionenden och anför. Inom avslutades eneuropeisk konvention om fysiska personers etablering, den s. k. bosällningskonvenlionen.Vid konventionen finns fogat ell protokoll som innehåller vissa utfyllandebestämmelser huvudsakligen till ledning för tolkningen och tillämpningen avkonventionen. Konventionen trädde i krafl sedan fem staterdeponerat sina ratifikationsinstrument. De stater som efter ratifikation f. n.är bundna av konventionen är , , , , ,, , och undertecknades av i samband med atl den avslutades.Konventionen har också undertecknats men inle ratificerats av ,, och . Konventionen med tillhörande protokoll i engelskoch fransk originaltext jämte översättning tiU svenska lorde få fogas tiUstatsrådsprotokollet i detta ärende som bilaga. Bosällningskonvenlionen innehåller bestämmelser omden rättsliga ställning som en konventionsslat inom sill område är skyldig alltillerkänna medborgare i annan konventionsslat. Konventionen är uppdelad i elva kapitel. I kap. I(art. 1-3) behandlas den rätt som skall tiUkomma medborgare i konventionsslati fråga om inresa till och vistelse i annan konventionsslat (elableringslandet) ochi fråga om utvisning därifrån. Kap. II (art. 4-6) innehållerregler om rätten all i elableringslandet utöva civila rättigheter, däriblandall förvärva egendom. I kap. III (art. 7-9) meddelas bestämmelser om vissarättsliga och administrativa rättigheter som skall tUlkommakonven-lionsstalernas medborgare i elableringslandet bl. a. såvitt gällerrätten alt anlita landets domstolar och administrativa myndigheter och alt åtnjutafri rättshjälp. IV (art. 10-17) innehåller bestämmelser om rätten atlutöva förvärvsverksamhet. Kap. V (art. 18-20) behandlar rätlen all utövasärskilda rättigheter såsom att della i valförrättningar inom ekonomiska ellerfackliga organisationer och all åtnjuta skolundervisning. Bestämmelser ombeskattning, civUa skyldigheter, expropriation och nationalisering meddelas ikap. VI (art. 21-23). Även om grundtanken har varit alt medborgare ikonventionsslat skall i annan sådan stat vara i rättsligt hänseende jämställdmed landets egna medborgare innehåller de nyssnämnda artiklarna åtskiUigainskränkningar. I fråga om de vikliga bestämmelserna om rätlen atl förvärva,inneha och utnyttja egendom samt all utöva förvärvsverksamhet har dessutom ikonventionen införts regler om s. k. »sland-slill» (art. 6 och 14). Dessainnebär all en stal är berättigad all behåUa de restriktioner som gäller vidliden för konventionens ikraftträdande för den staten. Konventionsstaternaskall sträva efter att nedbringa dessa restriktioner och de är förhindrade atlinföra nya restriktioner om inte vissa, särskilt angivna omständigheterföreligger. Det bör vidare anmärkas all en stat i samband med undertecknandeeller ratifikation av konventionen kan göra förbehåll mol sådan bestämmelse idenna som inte överensstämmer med dess lagstiftning (art. 26). Enligt kap. VII (art. 24) skall en permanentkommitté upprättas elt år efter del atl konventionen trätt i krafl. Denna skallha lill uppgift bl. a. atl avge förslag om konventionens tillämpningi saml, omså erfordras, förslag till revision eller komplettering av konventionsbestämmelserna. Kommittén skall sammanträda minst en gång och bestå avrepresentanter för konvenlionsstaterna. Medlemsland av som inleratificerat konventionen får delta med observatör. Kap. VIII (art. 25-28) iimehåller allmännabestämmelser om tillåtligheten av all vissa konventionsstaters medborgaretUlerkänns en förmånligare behandling, om förbehåll mot konventionen och omavvikelser från denna under krig eller annat allmänt nödläge. I kap. IX (art.29-30) behandlas konventionens tillämpningsområde och i kap. X (art.31) biläggandel av tvister meUan konventionsstaterna om tolk- ningen ellertillämpningen av konventionen. Kap. XI (art. 32-34)' innehållerslutbestämmelser. Delvid konventionen fogade protokollet skall enligt art. 32 anses som endel av konventionen. Protokollet är uppdelat i nio avdelningar. Bestämmelsemai detta hänför sig till olika artiklar i konventionen och innehåUer främstregler lill ledning för konventionens tolkning och lill-lämpning och därutövervissa rekommendationer. I det följande skall jag lämna en redogörelse förde enskilda bestämmelserna i konventionen. I den mån de i protokollet intagnabestämmelserna är av särskilt intresse skall dessa också beröras i anslulninglUl redogörelsen för de artiklar i konventionen lill vilka de hänför sig. Första kapitlet i konventionen behandlar inresa,uppehåll och utvisning. Art. 1 åläglger konvenlionsstaterna atl förmedborgare i de övriga konventionsstatema underlätta inresa för tillfälligtuppehåll och att under sådant uppehåU låta dem röra sig fritt inom landet,såvida inle häremot kan anföras skäl som är hänförliga lill allmän ordning(»ordre public»), rikets säkerhet, folkhälsan eller sedligheten. Uttrycket»ordre public» skall enligt del vid konventionen fogade protokollet (III a)fattas i den vidsträckta betydelse som är allmänt accepterad i de kontinentalaländema. 2 ålägger konventionsslat att under de i art. 1angivna förutsättningarna och i den mån statens ekonomiska och socialaförhållanden medger del underlätta för medborgare i annan konventionsslat allvaraktigt uppehålla sig eller bosätta sig i den förstnämnda staten. Enligt uttryckligbestämmelse i protokollet (I a 2) har varje stat att själv pröva, om de ekonomiskaoch sociala förhållandena i landet är sådana all uppehålls- ochbosätlningstillslånd kan beviljas. Art. 3 föreskriver alt en medborgare ikonventionsslat, vilken lovligen vistas inom annan konvenlionsslals område, fårutvisas endast om hans närvaro i landet utgör ett hot mot statens säkerheteller om han brutit mot allmän ordning eller sedlighet. Vidare skall enligtdenna arlikel en person som lovligen uppehåller sig påkonvenlionsslals territorium inle få utvisas utan atl han fått tillfälle altframställa invändninglar mot yrkandet om utvisning och atl överklaga utvisningsbeslutel.Medborgare i konventionsslat, som lovligen uppehållit sigpå annan sådan stals territorium, får utvisas endast av skäl som har medstatens säkerhet all göra eller om han på ell synnerligen aUvarligt sätt brutitmot allmän ordning eller sedUghel. Enligt uttrycklig föreskrift i protokollet (III a)skall rältighel som tillkommer medborgare i konventionsslat enligt art. 1, 2eller 3 kunna förvägras honom av politiska skäl eller då anledning; finns altantaga alt han är ur slånd all försörja sig eller har för avsikt alt la lönadanställning ulan erforderligt tUlstånd. Konventionensandra kapitel behandlar utövandet av civila rättigheter. Art. 4 stadgar, alt medborgare i enfördragsslutande stal i annan sådan stal skall likställas med de egnamedborgarna i fråga om åtnjutandet av civUa rättigheter (»private rights»)vare sig de är av personlig natur eUer avser egendom. Bestämmelsen skallemellertid enligt art. 5 inte hindra en fördragsslulande stal all av hänsynlill statens säkerhet eller försvar förbehålla de egna medborgarna förvärv,innehav eller nyttjande av allt slags egendom eller beträffande sådan egendomlåta särskilda villkor, som gäUer enbart för utlänningar, vara till-lämpliga påmedborgare i andra konventionsslater. Enligt art. 6 får konventionsslat iövrigt inle tillämpa andra inskränkningar av nämnt slag! eller uppställaandra krav på reciprocilel än sådana som gällde i den staten vid lidpunkten förkonventionens ikraftträdande för staten i fråga (s. k. »stand-slill»). Statenär enligt samma artikel skyldig att i samband med all konventionen undertecknasunderrätta generalsekreterare om innehållet i de inskränkningarsom gäller i den staten i fråga om rätten att förvärva och inneha egendom.Denne skall sedan underrätta övriga konventionsslater om bestämmelserna. Efterdet atl konventionen trätt i kraft för en stat, får staten inle införaytterligare restriktioner av nämnt slag, om den inle blir tvingad därtillav tungt vägande ekonomiska eller sociala skäl eller för alt hindra utlänningarall lägjga under sig för landet livsviktiga tillgångar. I sådant fall skallstaten underrätta generalsekreteraren om de vidtagna åtgärderna. Varjekonventionsslat skall bemöda sig atl i de övrigas intresse minska antaletrestriktiva bestämmelser liksom all på medborgare i övriga konventionsstater tillämpade undantagsregler som finns i vederbörande stals utiänningslagstiftning. I en resolution [(55) 30] som antogs avEuroparådels ministerkommitté i samband med atl konventionen öppnades förundertecknande har medlemsländemas regeringar rekommenderats alt respektera»stand-stilb-regeln i art. 6 redan från tidpunkten för konventionens undertecknandeav resp. stal, Tredje kapitlet behandlar de garantier förrättssäkerhet sorn medborgare i konventionsslat skall åtnjuta i övrigakonventionsslater. Enligt art. 7 skall dessa garantier vara desamma som gällerför ifrågavarande stats egna medborgare i fråga om skydd för person, egendom,rättigheter och intressen. Del framhålls särskilt all medborgare i konventionsslatskall i varje annan konventionsslat (»elableringslandet») ha samma rätt som denstatens egna medborgare alt vända sig till dömande och administrativamyndigheter saml alt efter eget val erhålla biträde av därtill behörig person.Den utländske medborgaren skall enligt art. 8 kunna erhålla kostnadsfrirättshjälp och, om han är medellös, ha rätt all kostnadsfrittfå utdrag av folkbokföringsregislrel i samma utsträckning somelableringslandeis egna medborgare. Vidare föreskrivs i art. 9 alt medborgare iannan konventionsslat som är kärande eller mellankommande part i rättegånginte får avkrävas borgen eller annan säkerhet på grund av att han saknardomicil eller stadigvarande bostad i domstolslandet. Delsamma skall gäUa ifråga om säkerhet för rättegångskostnader. Beslut all person som saglsskaU utge rättegångskostnader skall kostnadsfritt kunna verkställas i övrigakonventionsstater. Fjärde kapitlet innehåller regler om utövande avförvärvsverksamhet. Härmed förstås varje slag av sysselsättning som gerinkomst. Reglerna i delta kapitel är dock subsidiära till bestämmelserna i art.1 och 2 om inresa och uppehåll (V a i protokollet). Allmänna bestämmelser om ratt att utövaförvärvsverksamhet finns i art. 10-14. Dessa bör ses i ell sammanhang ochinnebär i korthet följande. Art. 10 innehåller huvudregeln all konventionsslatskall meddela medborgare i annan sådan stal tillstånd alt inom statens områdeutöva förvärvsverksamhet på samma villkor som gäller för etableringislandelsegna medborgare. Med bestämmelsen avses inte elt generellt tillstånd ulan delär lUlåtei all upprätthålla krav på individuella arbets- och näringstillstånd.Den principiella skyldigheten all bevilja sådana tillstånd gäller emellertidinle om allvarliga ekonomiska eller sociala skäl talar mot atl tillståndbeviljas eller påkallar all del förses med inskränkningar. Bestämmelsen i art.10 gäller, ulan alt uppräkningen är uttömmande, för industrieU, kommersielloch finansiell verksamhet, verksamhet inom jordbruk och hantverk samt inomfria yrken, vare sig fråga är om självständig näringsverksamhet elleranställning. Enligt art. 11 får tidsbegränsat tillstånd inle förses med nyainskränkningar tillståndet avser i vidare mån än sådanainskränkningar kan föreskrivas för landels egna medborgare under motsvarandeförhållanden. Art. 12 föreskriver alt de inskränkningar i frågaom rätten alt utöva förvärvsverksamhet som enligt art. 10 kan göras avekonomiska eller sociala skäl inte får tUlämpas i tre olika fall. Sålundaskall utlänning som antingen lovligen har idkat förvärvsverksamhet ielableringslandet i följd eUer har vistals där i följd eller harerhållit bosältningslillslånd i landet ha rätt all där utöva förvärvsverksamhetpå samma viUkor som gäller för landels egna medborgare. Konventionsstat kandock förklara att den godtar endast ett av dessa undantag. En stat kan vidareför sin del förklara att den nänmda femårsperioden utsträcks lill högst tio årvarvid dock gäller alt staten efter den första femårsperioden inle får vägraden som har tillstånd all utöva förvärvsverksamhet förlängrung av lillslåndeloch inle heller får göra tillståndet beroendeav alt verksamheten ändras. Slutiigen kan en stat förklara att den inle i allafall automatiskt medger övergång från avlönad till självständig verksamhet. Enligt art. 13 har varje konventionsslat rätt attförbehålla sina egna medborgare offentliga tjänster samt verksamhet som rörstatens säkerhet eller försvar eUer alt föreskriva särskilda villkor förutlänningars verksamhet på dessa områden. Bestämmelserna i art. 14 innehåUeren »stand-slill »-regel lik-nande den som upptagits i art. 6 och innebär atlkonventionsslat har rält all behålla de inskränkningar i fråga om rätten attutöva vissa slag av verksamheter som gäller i den statens lagstiftning vidtidpunkten för konventionens ikraftträdande för staten i fråga. Efter del allkonventionen trätt i kraft för staten får nya inskränkningar inle införas ulanatt staten finner sig tvingad därtill av tungt vägande ekonomiska eller socialaskäl. Varje konventionsslat skall sträva efter alt reducera antaletrestriktioner och all medge uidividuella dispenser inom ramen för gällandeförfattningsbestämmelser. Art. 14 innehåller samma bestämmelser som art. 6 omskyldighet alt underrätta generalsekreterare om de inskränkningarsom gäller och de ändringar i del hänseendet som vidtas. Den tidigare nämndaresolutionen [(55) 30] innehåller också en rekommendation lill regeringarnaall iaktta denna bestämmelse redan från tiden för konventionens undertecknande. Det bör framhållas atl bestämmelserna i art. 13-14lar över art. 12. Den förmånsställning som enligt art. 12 tiUkommer utiänningefter viss tids vistelse i den främmande staten eller lill följd av erhålletbosällningstillstånd gäller således inle beträffande förvärvsverksamhet som enstal enligt art. 13-14 kan förbehålla de egna medborgarna eller för varsutövande av medborgare i annan konventionsslat särskilda villkor kanuppställas. I art. 15 föreskrivs att medborgare ikonventionsslat som i annan sådan stat vill utöva verksamhet, för vilken krävsyrkeskunskap eller teknisk kompetens eller särskilda garantier, skall ha sammaeller likvärdig behörighet och ställa samma säkerhet som fordras avelableringslandeis egna medborgare för ifrågavarande slag av verksamhet. Bestämmelsenavser dock inte rent konsultativ verksamhet. Yrkesutövare i en stat skallsåledes alltid kunna tillkalla en kollega i annan konventionsslat, vilken därlegalt utövar sill yrke, för alt biträda honom i det särskUda fallet. Handelsresandes ställning är reglerad i art. 16.Handelsresande, vilken är medborgare i konventionsslat och är anställd iföretag, som har sin huvudsakliga verksamhet förlagd till en konvenlionsslalsterritorium, behöver inle ha tiUstånd för all utöva sin verksamhet på annanstats område under förutsättning att han inte vistas där mer än Enligt föreskrift i protokollet (V e) gäller art. 16 endasl förhandelsresande som lyder under och avlönas enbart av förelag, som är belägetutanför elableringslandeis område. Art. 17 föreskriver all medborgare ikonventionsslat skaU inom annan sådan stats område åtnjuta samma behandling ifråga om lönevillkor och arbetsförhållanden som enligt offentiigrättsligabestämmelser gäller för landels egna medborgare. Det stadgas vidare atl föreskrifternai fjärde kapitiet inte får loUcas så all de medför förpliktelse för enkonventionsslat alt på sitt territorium ge medborgare i annan konventionsslaten förmånligare behandling i fråga om rätten till förvärvsverksamhet än denger sina egna medborgare. Femtekapitlet behandlar vissa särskilda rättigheter. Enligt art. 18 får konventionsslat inte förbjudamedborgare i annan konventionsslat, vUken varit verksam ilandet, att såsom likaberättigad med de egna medborgarna deltaga ivalförrättningar inom yrkessammanslulningar tillhörande hansverksamhetsområde, såsom handelskammare, jordbrukssammanslutningar ellerliknande organisationer, aUl under förutsättning atl organisationerna inleinom ramen för sin kompelens beslutat annat. Art. 19 handlar om skiljedomare.I den mån det står berörda parter fritt atl välja skiljedomare skall medborgarei konventionsslat i fråga om utövande av skilj emannauppdrag i annan sådan staljämställas med den statens medborgare. Art. 20 rör skolundervisningen. Vadgäller tillträde tiU statskontroUerade under-visninglsanstalter skall sådanmedborgare i konventionsslat, som är i skolåldern och lovligen vistas i aimansådan stat, likställas med den statens egna medborgare i fråga om rätt attåtnjuta grundskole- och gymnasieundervisning (primary and secondary education)samt teknisk utbildning och yrkesundervisning. Varje stat får emellertid självavgöra om bestämmelsen skaU omfatta även rätten lUl studiebidrag. Föreliggerskolplikt för landets egna medborgare, gäller den också för sådan medborgare iannan konventionsslat som vistas i landet. Sjätte kapitlet behandlar beskattning,medborgerliga skyldieter, expropriation och nationalisering. Om annat inte följer av de dubbelbeskallningsavlal,som ingåtts eUer kan komma alt ingås, förbjuder art. 21 konventionsstatema atlutöva någon form av diskriminerande beskattning av varandras medborgare. Delframhålls särskilt att skatteavdrag, däri inbegripet familjeavdrag, ellerskallebefrielse skall komma andra konventionsstaters medborgare tiU godo isamma utsträckning som vederbörande stats egna medborgare. Medborgare ikonventionsslat får inle påföras avgift för sin vistelse i annan sådan stat, ominle staten kräver samma avgift av sina egna medborgare. Bestämmelsen hindrardock inle en stat att ta ul administrativa avgifter i samband med beviljande avsådana tillstånd som utiänningar måste ha, förutsatt atl avgifterna inle sätts 1971: 26 9 högreän som betingas av de kostnader dessa formaliteter föranleder. Enligt art. 22får konvenlionsslals medborgare inte åläggas medborgerliga förpliktelser avnågot slag, vare sig i fråga om person eller egendom, som är av annan karaktäreller mer tyngande än de som åvUar de egna medborgarna under sammaförhållanden. Art. 23 föreskriver att medborgare i konventionsstat - utaninskränkningar i bestämmelserna i art. 1 i det första tiUäggsprotokollet tiUkonventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggandefrUielema - skall i varje annan konvenlionsstat åtnjuta minst lika gynnsambehandling i fråga om expropriation eller nationalisering av egendom som vederbörandestats egna medborgare. Sjunde kapitlet innehåller regler om den tidigare omnämndapermanenta kommittén. Kommittén beslår av företrädare förkonventionsstatema. Den är i verksamhet . Kommittén kan enligtart. 24 avge förslag i syfte atl förbättra tillämpningen av konventionen. Denkan, om så erfordras, också föreslå ändringar i eller tiUägg lillkonventionsbestämmelsema. Kommittén kan i vissa frågor söka medla mellankonvenlionsstaterna när olika meningar råder mellan dem om konventionenstolkning och tillämpning. En annan av dess uppgifter är att låta utge en periodiskpublikation, som skaU innehåUa upplysningar om gällande lag- ochförfattningsbestämmelser i konvenlionsstaterna på dc områden som regleras avkonventionen. Kommittén skall avge sina yttranden eUer rekonrniendationer tUlEuroparådets minislerkommitté. Altondekapitlet innehåller aUmänna bestämmelser. Enligt art. 25 ingriper konventionen inle ibestämmelser i nationell lagstiftning eller i bilaterala eUer multilateralatraktater, konventioner eller överenskommelser, som är eUer kanträda i kraft, och enligt vilka mer gynnad behandling tUlerkänns medborgare ien eller flera av konvenlionsstaterna. Art. 26 föreskriver att en stat isamband med undertecknande eller ratifikation av konventionen får göraförbehåll mol konventionsbestämmelse som står i strid med bestämmelser i dessnationella lag. Sådant förbehåll skaU emellertid vara specificerat och fårsåledes inte vara av generell natur. Varje förbehåll skall innehålla en kortredogörelse för den lag som Ugger lill grund för förbehållet. Gjorda förbehållskaU genom meddelande lUl generalsekreteraren återtagas så snart förhåUandenamedger del. Har en stat enligt art. 26 gjort förbehåll mot en visskonvenlionsbeslämmelse kan staten enligt art. 27 inte av annan stat krävatUlämpning av bestämmelsen i vidare mån än staten själv har godtagit den. Art.28 ger varje konventionsslat rätt all i händelse av krig eller annan fara somhotar nationens fortbestånd vidta åtgärder som strider mol statensförpliktelser enUgt konventionen, dock bara i den utsträckning situationenoundgängligen kräver och under förutsättning alt inte därigenom folkrättensregler åsidosätts. lenalt underrätta generalsekreteraren om sådana åtgärder. Niondekapitlet anger konventionens tillämpningsområde. 29 är konventionen tillämplig på konvenlionsslaternas moderlandsområdenmen genom särskild förklaring kan den eiUigt samma artikel utsträckas till attgälla också för område för vars internationella förbindelser staten svarar.Med medborgare (nationals) som skall åtnjuta förmånerna av konventionen förståsenligt art. 30 medborgare i konventionsslat. En stal är dock inte skyldig atlmedge dessa förmåner ål annan konvenlionsslals medborgare, som normalt vistasinom sådan del av denna stats territorium, på vUken konventionen inte ägerlill-lämpning. Tiondekapitlet behandlar biläggande av tvister. Tvister,som kan uppslå mellan konventionsslater angående tolkningen eller tUlämpningenav konventionen, skall enligt art. 31 underställas inlernalionella domstolen,såvida parterna inte kommer överens om någon annan form för fredligtbiläggande av tvisten. Sedan den europeiska konventionen angående fredliglösning av tvister (SÖ 1958: 26) trätt i krafl, skall den tillämpas på tvistersom angår bosättnings-konventionen i förhållandet mellan de stater som äranslutna till den förstnämnda konventionen. Vidare föreskrivs, atl varje tvistskall anmälas lill generalsekreteraren, som informerar övriga konventionsslaterdärom. Om stat inle fullgör de förphklelser som ålagts staten genom beslut avintemalionella domstolen eller genom skiljedom, kan motparten anmäla detta förEuroparådels ministerkommitté, som om den anser det erforderligt kan med tvåtredjedels majoritet utfärda rekommendationer i syfte att få parten allfullgöra sina förpliktelser. Elftekapitlet innehåUer slutbestämmelser. Enligt art. 32 skall del vid konventionen fogadeprotokollet utgöra en integrerande del av densamma. Art. 33 innehållerdetaljerade regler för uppsägning av konventionen. Uppsägning skall ske före utgången av . Konventionsslat är från början bundenav konventionen . Sker inle uppsägning förlängs avtalstidendärefter med ål gången. Stat som upphör all vara medlem av Europarådetskall också upphöra alt vara ansluten lill konventionen. Den sistakonventionsbestämmelsen, art. 34, ger föreskrifter om ratifikation ochikraftträdande. Konventionen är öppen för medlemsstater. Sedankonventionen en gång trätt i kraft, blir den gällande för ny konventionsslatden dag, då dess ratifikationsinstrument deponeras.