prop · FU0340 · 1971-12-31 00:00:00 — Det synes därför föreningenlämpligare, att det direkta stödet ur växtförädlingsfonden i likhet medförekommande slöd lill upphovsmän och uppfinnare utformas fristående från denallmänna växtförädlarrätten. Förslagetom valtvång strider enligt rådhusrätt inte bara mot vad somprincipiellt brukai* gälla i fråga om ensamrätter på imma-terialrättens områdeutan även mot vad som måste antas vara växtför-ädlarkonventionens anda. Fråganom förädlaren skall eller inte skall tilldelas medel ur växtförädlarfonden fårsåledes inte göras beroende av om han vill utnyttja den rätt som den föreslagnalagen ger honom. Den bör prövas efter andra grunder, t. ex. efter behov i detenskilda fallet. Rådhusrätten tar alltså bestämt avstånd från varje tanke påalt ensamrätten Maj:ts proposition nr 1971 skallfå omintetgöras genom ett administrativt förfarande av del slag utredningenföreslår. Frågan om utländska nyasorters infogande i det föreslagna kombinerade systemet berörs av någraremissinstanser. Statens centrala frökontroUanstalt finner det vara oklart hurutländska sorter skall avgiftsbeläggas här i landet. Väljer den utländskesortägaren systemet med växtförädlarrätt lorde enligt utredningens förslagäven i detta fall växtförädlingsavgifl behöva uttas. Avgifterna går då tillstatens råd för skogs- och jordbruksforskning för utdelning till svenskväxtförädling. Frökontrollanstalten efterlyser, om utredningens förslag genomförsi denna del, detaljerade bestämmelser om hur forskningsrådet i så fall fårdisponera dessa medel. Inle heller statens råd för skogs- ochjordbruksforskning saml Skogs- och lantbruksakademien anser all det avutredningens förslag framgår hur utländska sorter tankes avgiftsbeläggas iSverige. Tas växtförädlingsavgifl ut på utländska sorter och kan utdelning avde uttagna medlen endast ske till svensk växtförädlingsverksamhet torde dettasannolikt ge upphov till missnöje och ogynnsamt återverka på de internationella,nu ömsesidigt myckel väl utbyggda kommersiella förbindelserna påutsädesområdet. menar alt det vallvång som kombinationen innebärär avsett alt till-lämpas även på företrädare för utländska växtförädlare.Visserligen uttalas delta inte uttryckligen i belänkandet men bolaget har svårtatl inse hur en åtskillnad mellan svenska och utländska förädlare skulle kunnamotiveras på ett från rättvisans och andra synpunkter godtagbart sätt. Förv'äxtförädlaren medför den föreslagna kombinationen och de uppställdavalalternativen, hur än valet träffas, ett faktiskt intrång i växtförädlarrätten.Bolaget ställer frågan om de i samarbetet deltagande staterna utan vidarekommer att acceptera ett sådant intrång. Enligt handelskammare kommerden föreslagna ordningen av allt alt döma endast all kunna tillämpas gentemotinhemska förädlare medan på importerade produkter rättsinnehavaren knappast kanbetagas möjligheten att få såväl växtförädlingsavgifl som licensavgift. Beträffandestorleken på växtförädlingsavgiften anför lantbruksstyrelsen, att avgifternabör ses över med att del nya systemet införs, och , att de bör motsvara vad vederbörande eljest skulle ha kunnaterhålla i licensavgifter. Idetta sammanhang må nämnas atl flera remissinstanser berört betydelsen avodlingsvärdet. Statens centrala frökontrollanstalt anför atl systemet medväxtförädlingsavgift baseras på obligatorisk statsplombering; endast sådanasorter, som i praktiskt viktiga avseenden åtminstone visar sig vara lämpligaoch i övrigl visat sådana morfologiska och andra egenskaper att de är atl ansesom självständiga, intas i rikssortlistan och kan därmed saluföras i marknaden.Systemet med växtförädlarrätt baseras däremot på alt sorten skall vara ny,stabil och homogen men del ställs inga Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 65 Frökontrollanstalten vill bestämt hävda odlingsvärdeprincipenför försäljning av utsäde inom landet. I konsekvens härmed bör systemet medväxtförädlarrätt i sin tillämpning inom landet kombineras med obligatoriskstatsplombering för de växtslag, för vilka denna nu gäller. I den mån en nysort inte anses lämplig för svensk växtodling bör den kunna förklaras som"exportsorl" och bli berättigad till växtförädlarrätt utomlands. Även statens råd förskogs- och jordbruksforskning samt Skogs- och lantbruksakademien finner delofrånkomligt att odlingsvärdesprincipen undantagslöst hävdas vid allförsäljning av utsäde inom landet. Införandet av växtförädlarrätt får enligtrådel och inle tillåtas dämpa framstegen hos landets nuvarande högaulsädeskullur genom atl bidra till att icke odlingsvärda sorter kommer ul i densvenska växtodlingen. Rätls-skyddssystemet måste därför på sättfrökontrollanstalten angett kombineras med obligatorisk statsplombering. Mantillägger att originalutsädesnämnden redan nu godkänner vissa specialsoiier,som inte anses tiUräckligt odlingsvärda i , såsom"exporlsorter", blott identitelskraven är uppfyllda. förutsätter också all en sorls odlingsvärde även iframtiden skall vara avgörande för om den får marknadsföras inom landet.Sveriges fröodlareförbund understryker betydelsen av att knyta intagning irikssortlistan och obligatorisk statsplombering som elt villkor för försäljningoch uttagning av avgifter enligt växtförädlarrättssystemet i . Den1 infördes i ett system med växtförädlingsavgifter ochobligatorisk statsplombering av utsädesvara. Systemet, som från början gälldeendasl stråsäd och trindsäd, utvidgades den 1 juU 1968 och ochomfattar nu alla lanlbruksväxler utom sockerbeta, lin och hampa samt allagrönyteväxter. Syftet med systemet är att tillföra växtförädlingen ökadeekonomiska resurser och atl förbättra kvaliteten på utsäde. Systemetfungerar i huvudsak på följande sätt. Allt utsäde av ifrågavarande växter, somskall marknadsföras, måste statsplomberas. Statsplombering får normalt skeendast av utsäde som intagits i en särskild lista, riks-sortUstan, och somuppfyller vissa krav, främst i fråga om odlingsvärde. I samband medstatsplomberingen las ul växtförädlingsavgifter som tillförs en särskild fond,växtförädlingsfonden. Från fonden utdelas bidrag lill växtförädlarna, vilkabidrag i princip motsvarar växtförädlingsavgiflerna på vederbörande sorter.Även utländska förädlare kan under förutsättning av lika- Maj:ts proposition nr 1971 behandlingfrån vederbörande lands sida av svenska växtförädlare få bidrag genoin svenskarepresentanter. Systemethar medfört en betydande förstärkning av växtförädlingsföretagens ekonomi.Utdelningen från fonden uppgick lill 1,4 milj. kr. redan för /62och den har därefter praktiskt taget oavbrutet stigit för att för budgetåret1969/70 uppgå lill 3,6 milj. kr. Del är en allmän uppfattning all syftet altförbättra kvaliteten på utsädet också vunnits. Samtidigtmed all del nu nämnda systemet infördes här i landet pågick förhandlingar om eninternationell konvention för skydd av växtförädlings-produkter. Konventionenundertecknades och trädde i kraft sedanden ratificerats av , , ochStorbritannien. Även torde komma atl ratificerakonventionen. Andra stater som förväntas tillträda konventionen är ,och . Konventionen,som i princip avser alla kulturväxter, har lill ändamål atl tillerkännaväxtförädlarna en privaträttslig ensamrätt till nya växlsorter. Ensamrätt kanerhållas endasl om växlsorten kan skiljas från andra, förut kända sorter och omden är homogen och stabil. Förutsättningarna för ensamrätt undersöks enligtett särskilt förprövningssystem. Ensamrätten innebär i huvudsak atl ingen ulanförädlarens eller hans rättsinnehavares lov får marknadsföra eller förkommersiell avsättning framställa förökningsmalerial av sorten. Användning avförökningsmalerial av sorten är däremot i regel fritt men faller underförädlarens eller hans rättsinnehavares kontroll i de fall då upprepadanvändning av växtmaterial av sorten är nödvändig för kommersiell framställningav annan sort. I fråga om prydnadsväxterna omfattar ensamrätten ocksåanvändning av plantor eller delar av plantor som förökningsmalerial förkommersiell framställning av snittblommor eller annat material förprydnadsändamål. ,som tillsattes , fick i uppdrag alt utreda den för svenska förhållandenlämpligaste utformningen av ett skyddssyslem, som kunde göra del möjligt förvårt land alt tillträda konventionen. Utredningen hade därvid i första handatt granska möjligheterna all i sak behåUa det nuvarande svenska systemetbeträffande största möjliga antal växtslag. Utredningenavgav ett betänkande, Växtförädlarrätt (SOU 1969: 15). Ibetänkandet, vars innehåll jag tidigare utförligt redovisat, framhållerutredningen alt den praktiskt inriktade växtförädlingen behöver ökadeekonomiska resurser för att kunna möta de ständigt stigande kraven på sortermed förbättrade egenskaper och medverka lill en fortsatt effektivisering avjordbruket och trädgårdsnäringen. Utredningen diskuterar tre olika lösningar.Den första innebär att man bygger vidare på växtförädlingsavgiftssystemetgenom att utvidga detta lill flera växtslag och höja avgifterna. Den andra äratt man inför ett privaträttsligt system som möjliggör för för- Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 67 ädlarnaatl ta ul licensavgifter för växtförädlingsprodukter. Den Iredje lösningenförutsätter en användning av båda systemen i kombination. Utredningenstannar för den tredje lösningen. Det innebär först och främst alt utredningenföreslår atl ett system med privaträttslig ensamrätt till växtsorter införs iSverige. Förslaget ges formen av en lag om växtförädlarrätt, som i materiellthänseende anknyter mycket nära till konventionen. Vidare innebär utredningensförslag att systemet med växtförädlingsavgift och bidrag urväxlförädlingsfonden behålls och samordnas med del privalrältsliga systemet. Utredningenslagförslag har i princip tillstyrkts så gott som enhälligt avremissinstanserna. Dessa framhåller särskilt betydelsen av att an-slulstill växtförädlarkonventionen. Även förslaget attväxtförädlingsavgifts-systeinel skall behållas har allmänt tillstyrkts, såvittgäller "gamla" sorter, dvs. sorter som före den föreslagnaväxtförädlarrättslagens ikraftträdande finns på den svenska marknaden. Medavseende på "nya" sorter däremot föreligger olika meningar både ifrågan huruvida systemet överhuvudtaget skall behållas och, i sådant fall, ifrågan om hur samordningen skall göras. Närställning nu skall las till utredningens förslag, vill jag lill en börjanerinra om atl växtförädlingen i vårt land åtnjuter stöd även på annat sätt ängenom växtförädlingsavgiftssystemet, vilket belastar omsättningen av utsädeoch således väsentligen bärs av avnämarna. Redan långt innan delta sysleminfördes har nämligen staten i olika former gett slöd åt växtförädlingen ochså sker alltjämt. Vid bedrivs sålunda grundforskning ochförsöksverksamhet, vars resultat kommer växtförädlarna tillgodo. Vidare lämnasekonomiska bidrag över statsbudgeten till olika förelag, som bedriver praktiskväxtförädling. Bidragen har i vissa fall karaktären av allmänt stöd åtföretagens verksamhet, medan de i andra fall är avsedda för grundforskning ochliUämpad forskning saml lill angelägen men ekonomiskt vansklig praktiskväxtförädling. Växtförädlingsföretagen har också fått ekonomiskt slöd frånstatens råd för skogs- och jordbruksforskning och dess föregångare. Växtförädlingsskyddsutredningenger belägg för att del är ett samhällsintresse alt växtförädlingen tillförsytterligare medel. Utredningen framhåller alt del är önskvärt att möta deskärpta kraven på sortmaterialet i samband med jordbrukets mekanisering, attstegra avkastningsförmågan hos kulturväxterna, att variera deras mognadslid,att stärka deras tålighet och resistens i olika avseenden, atl höja derasodlingsvärde och alt anpassa deras kvalitetsegenskaper till olika industriellaoch konserveringstekniska behov. Jag delar utredningens uppfattning altväxtförädlingen står inför många kostnadskrävande uppgifter. Vad gällerresistensförädlingen kan ytterligare framhållas alt sjukdomsalslrandemikroorganismer efter hand anpassar sig till förädlade sorter, varför dennaförädling ständigt måste fortgå. En förbättrad resistens mot sjukdomar ochparasiter är för övrigt be- Maj:ts proposition nr 1971 tydelsefullockså därför att den kan minska behovet av bekämpningsmedel. Jag anser alltså ilikhet med utredningen att växtförädlingen bör ges möjlighet alt erhålla ökadeinkomster. Den första av de avutredningen diskuterade lösningarna syftar lill en utvidgning av systemet medväxtförädlingsavgifl och bidrag ur växtförädlings-fonden till alt gälla flerväxtarter och innefattar också en höjning av avgiften. Om man ser lill enbartsvenska förhållanden talar flera skäl för en sådan lösning. Systemet är enkeltoch billigt all administrera. Växtförädlingsföretagen belastas inle medkostnader och besvär för uppbörden. Alt avgiften och därmed bidragen ur fondenutgår med bestämda belopp per deciton underlättar den ekonomiska kalkyleringenför företagen. För statsmakterna medger systemet en säker överblick över hurmycket medel som tillförs växtförädlingen. Därigenom kan systemets konsekvenseri olika avseenden lättare bedömas. Mot all enbart bygga utväxtförädlingsavgiftssystemet talar emeUertid atl en sådan åtgärd passar dåligtin i den pågående internationella utvecklingen. Svensk växtförädling harhittills haft stora framgångar utomlands. Många svenska sorter förekommer påeuropeiska marknader. Men om står utanför konventionen får de svenskaväxtförädlarna svårare atl göra sig gällande på många av dessa marknader genomalt möjligheterna att konkurrera med nya växtsorter stoppas eller försvåras.Därmed försvinner en viktig inkomstkälla för de svenskaväxtförädlingsföretagen. Intresset för den svenska marknaden från utländskaväxtförädlingsföretags sida torde bli ringa, vilket minskar Sverigesmöjligheter alt få del av goda utländska sorter. Och svenska företag kommerhelt allmänt all gå miste om mycket av den stimulans som konkurrens ochsamarbete med utländska företag kan ge. Med och,för begränsad tid framåt, även med och kan visserligensortutbyle pågå även utan svensk kon-venlionsanslutning. Med FörbundsrepublikenTyskland torde del inte kunna ske, eftersom detta land liksom i principDanmark och kräver reciprocitet för alt ge rättsskydd åtsvenska sorter. Övervägande sannolikhet talar för atl nyanslutna länder ocksåkommer att kräva reciprocitet. Möjligheten alt träffa bilaterala avtal omsortutbyle vid sidan om konventionen torde inte vara stora. Avdet sagda framgår atl alternativet med enbart en utbyggnad av syste met medväxtförädlingsavgifter sannolikt medför atl avgifterna får höjas avsevärt, omföretagen skall kunna kompenseras för minskade intäkter av utländsktutnyttjande av svenska sorter. En svensk lagstiftning omensamrätt lill växtförädlingsprodukter i enlighet med konventionens krav ochett svenskt tillträde lill konventionen bör enligt min mening få övervägandegynnsamma verkningar. Det kan antas stimulera växtförädlingsföretagen tillytterligare ansträngningar för atl få Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 69 framnya förbättrade sorter som kan ge licensintäkler från såväl den svenskamarknaden som marknader utomlands. Det bör också leda till ökad konkurrens påden svenska marknaden till nytta för folkhushållet. Konkurrens och samarbete pådet internationella planet bör rimligtvis vara mer forsknings-ochulvecklingsbefrämjande än det huvudsakligen på den svenska marknaden inriktadearbete, som blir följden om avstår från anslutning till konventionen. Jag vill i dettasammanhang beröra en synpunkt av principiell natur som har anförts molväxtförädlarrättssystemet. NO har utifrån de intressen av fri och obundenkonkurrens, som han har att bevaka, anmält tvekan inför den föreslagnaensamrätten till följd av atl denna kan medföra att växtförädlarna dirigerarmarknadsföring och priser. Möjligheterna atl ingripa häremot med stöd avkonkurrensbegränsningslagen eller de föreslagna tvångslicensreglerna bedömerhan som otillräckliga. Som NO framhåller innebärden föreslagna växtförädlarrätten i och för sig en konkurrensbegränsning.Myndigheterna kan emellertid ingripa med stöd av konkurrensbegränsningslagen omensamrätten utnyttjas till atl framtvinga eller understödja annankonkurrensbegränsning, vilken faller utom ramen för ensaiiirältsinstilulel.Vidare har de tvångslicensbestämmelser som förslagel innehåller utformats såatt de ger stora möjligheter till ingripande om ensamrätten brukas på ett frånallmän synpunkt icke önskvärt sätt. Bestämmelsernas existens bör därför verkasom en spärr mot missbruk av ensamrätten. Som utredningen understryker påverkasprisbildningen vidare av en mängd svårbedömda faktorer, bland annatkonkurrensen från icke skyddade sorter. Jag vill dessutom erinra om attensamrätt och svensk anslutning lill konventionen även kan antas verka konkurrensbefrämjandegenom att stimulera förädlingsarbetel och göra den svenska marknaden merattraktiv för utländska växtförädlarföretag. Avsärskild betydelse vid bedömningen av växtförädlarrätten frånkoii-kiirrensbegränsningssynpunkl är ensamrättens utformning. Konventionen ärrestriktiv och begränsar ensamrätten till att avse endast förökningsmaterial.Utredningens lagförslag förtydligar detta bl. a. i så måtto att del därav-klart framgår atl förökningsmaterial som är avsett för konsumtion inte omfattasav ensamrätten. Jag anser att det begränsade innehåll som växtförädlarrättenhar enligt konventionen och lagförslaget är ägnat alt minska farhågorna för atlensamrätten skall få från allmän synpunkt skadlig kon-kurrensverkan. Deav NO anförda betänkligheterna bör därför enligt min mening inte föranleda altvårt land skall avstå från att ansluta sig lill detinternatio-iiellt-accepterade systemet för stöd åt växtförädlingen. svenska delegation har under hänvisning till det nära nordiska samarbetetinom immalerialrätten i övrigt beklagat att förslag inte föreligger om gemensamnordisk lagstiftning även på detta område och har ]\Iaj:ts proposition nr 1971 förordatatt det svenska lagförslaget inte genomförs förrän övriga länders ståndpunkt isaken blir klar. Jagvill lill detta nämna att i finns en lag om skydd förförädlarrättigheter lill växter. Denna lag är efter vissa betydelsefullaändringar, som trätt i kraft , i materiellt hänseende likutredningsförslaget. är redan medlem av växtförädlarunionen. I Norgestuderar man frågan om landet bör antaga en lag om skydd för växtförädlingsprodukteroch ansluta sig till konventionen. Från norsk sida har man förklarat sig inteännu vara beredd alt ta ställning till frågan om gemensam nordisklagstiftning. I nöjer man sig tills vidare med att följa utvecklingeninom växtförädlarunionen och de övriga nordiska länderna. Pågrund av det skiftande läget i de olika nordiska staterna är del uppenbart atten svensk anslulning till konventionen försenas avsevärt om den skall föregåsav ett försök att nå fram till en gemensam nordisk lagstiftning. Atl Sverigesnarast kommer med i samarbetet inom konventionens rara är angelägel. Somkommer atl framgå av vad jag i fortsättningen har atl anföra är det mångaviktiga frågor som förbereds för avgörande inom växtförädlarunionen. AttSverige deltar i dessa förberedelser och därav följande beslut torde inte baravara ett svenskt utan också ett internationellt intresse. Jag anser därför alldet svenska lagstiftningsarbetet bör fullföljas möjligt. Om Sverigevinner anslutning till konventionen kommer givelvis ett samarbete med Danmarkatl tas upp. Medslöd av det anförda förordar jag att en lag om växtförädlarrätt i huvudsakligöverensstämmelse med utredningens förslag genomförs och alt tillträderkonventionen. Lagen bör träda i kraft . I likhet med utredningenanser jag vidare att stödet till växtförädlingen via bidrag över statsbudgetenoch växtförädlaravgiftssyslemel skall behållas. Samordningen mellanväxtförädlarrätten och avgiftssystemet medför dock vissa problem. Jag avser atlåterkomma till dessa i ett senare sammanhang (avsnitt 6.7). 6.2Växtförädlarrättens objekt och subjekt Ensamrättensföremål är enligt konventionen förökningsmaterial av växlsort. Ordet sorlanges avse varje cultivar, klon, linje, slam eller hybrid, som är odlingsbaroch som uppfyller vissa fordringar. Utredningens förslag använder också termenväxtsort men definierar inte denna term. Varken konventionen eller lagförslagetger skydd åt metoder för framställning av växtsort. Molförslaget atl skyddet skall avse visst material av växlsort har ingeninvändning framställts under remissbehandlingen. Däremot har Stockholmsrådhusrätt under erinran om att enligt patentlagen patent inte meddelas Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 71 påväxlsorl eller på väsentligen biologiskt förfarande för framställning av växtermen väl på mikrobiologiskt förfarande och alster av sådant förfarande framhållit atl frågan om melodskydd avseende annat än mikrobiologisktförfarande bör ägnas uppmärksamhet när nu elt palenlliknande skydd för växlsortföreslås. Vadförst gäller termen växtsort anser jag atl någon legaldefinition härav intebehövs, eftersom termens innehåll som jag skall utveckla (avsnitt 6.3)får anses tillräckligt klarlagd genom de skyddsförulsällningar som konventionenoch lagförslaget uppställer. Med anledning av rådhusrätts uttalandeom att frågan om visst metodskydd för växtförädling bör uppmärksammas vill jaghänvisa till vad utredningen har anfört i denna fråga. Utredningen framhållerall del är av vikt atl växtförädlingsmetoder, som utarbetas främst inomförädlingsforskningen, så snabbi som möjligt ställs till allmänt förfogande ochatt en hög standard hos växtförädlingen är beroende av en öppen kommunikationmellan teori och praktik, en fri växelverkan mellan forskning och praktisktförädlingsarbete. Företrädare för forskning och praktisk växtförädling harockså enligt utredningen i skilda sammanhang ställt sig avvisande mot tanken påpatenterbarhet av växtförädlingsmetoder. Av detta drar utredningen denslutsatsen atl det inle heller nu finns anledning atl införa rättsskydd förväsentligen biologiskt förfarande för framställning av växter. Jag anslutermig lill utredningens bedömning på denna punkt. Konventionengäller i princip alla växtsläkten och växtarter men ger unionsstateniamöjlighet att bygga ut skyddet i etapper efter vissa närmare angivna regler.Även utredningens lagförslag utgår från samma princip, men Kungl. Maj :tbemyndigas enligt förslagel förordna alt växtförädlarrätt får förvärvas endastför växlsort tillhörande växtsläkte eller växtart som anges i förordnandet. Ianslutning härtill föreslår utredningen att Kungl. Maj :l itillämpningskungörelse skall förordna att lagen skall vara tillämpUg påsammanlagt 96 växtsläkten och växtarter, varibland alla de 13 som enligtkonventionen är obligatoriska efter visst antal år. har utredningens förslag allmänt godtagits, men enstaka remissinstanserhar föreslagit vissa tillägg till listan. I formellt hänseende har elt parremissinstanser framfört kritik mol att det enligt förslagel inte framgår avsjälva lagen vilka växtarter den är tillämplig på. Jag kan väl förstå desålunda framförda formella betänkligheterna. Emellertid kan det enligt vad jaginhämlal möjligen ifrågasättas om den av utredningen presenterade listan kanbetraktas som slutgiltig i alla detaljer. Vidare kan förhållandevis lättförändringar inträffa som föranleder atl listan bör kompletteras i framliden.De praktiska skäl som talar för alt del överlämnas lill Kungl. Maj :l attbestämma på vilka växtsläkten och växtarter lagen skall tillämpas är så starkaatl jag anser mig böra i huvudsak ansluta mig lill utredningens förslag pådenna punkt. l\Iaj:ts proposition nr 1971 jagemellertid en annan lösning än den av utredningen föreslagna. Härtillåterkommer jag i det följande (avsnitt 8.1). Dellorde få ankomma på Kungl. Maj:t att överse den av utredningen föreslagnalistan i detalj. I detta sammanhang vill jag endast betona att sedan en växtarten gång infogats i systemet, den inte ulan tungt vägande skäl bör uteslutasdärifrån, eftersom en sådan åtgärd skulle kunna leda till rättsförluster förden som bedrivit växtförädling i förlitande på möjligheten alt få skydd förden framtagna produkten.