prop · FU0337 · 1971-12-31 00:00:00 — Om det, efter en undersökning av resultatet, visar sigalt det absolut inle går att lösa de långa behandlingstiderna på annat sätt,kan SFS till nöds acceptera en förändring av sista ansökningsdag enligtförslaget. 6 Föredraganden 6.1 Inledning Under1960-talet har det svenska skolväsendet undergått en genomgripande omdaningsom lett lill bl. a. en väsentiigt höjd utbildningsnivå hos ungdomama.ParaUellt härmed har samhället gjorl stora insatser för att bygga ut de vuxnasmöjligheter till utbildning. Syftet är därvid främst att brygga överulbUdningsklyflorna mellan de unga som har en minst nioårig utbildning och denågot äldre av vilka flertalet har en endast sex- lill sjuårig grandutbildning.Genom de insatser som gjorts har skapats förutsättningar för ett mångsidigtutbud av utbildning som väl kan tiUgodose de ulbUdningssökandes önskemål.VuxenutbUdning har nått en betydande omfattning. Sålunda samladesludiedrkelverksamhelen /70 drygt 1,5 milj. deltagare (brutto).Elevantalet vid de statliga skolorna i och uppgår till ca6 000. vuxenutbildning samlar omkring 166 000 elever. Arbetsmarknadsutbildningenhar nästan liodubblals och omfattar ca 100 000deltagare . Folkhögskolan har numera uppnått elt elevantal om ca 22 000(inkl. ämneskurser). Totalt deltar mer än 1 milj. vuxna i någon form avvuxenutbildning. Menmånga av de vuxna som har störst behov av utbildning nås fortfarande inte avvuxenutbildningen. Statsmakternas insatser för förbättrad vuxenutbildning hardärför i hög grad inriktats mol all stödja sådana aktiviteteroch insatser som riktar sig till dem som har den svagaste skolunderbyggnaden.Den alltmer omfattande arbetsmarknadsutbildningen, den betydande satsningen påvuxenutbildning via radio och TV, den kraftiga höjningen av statsbidragen tillfolkbildningsverksamheten (specieUt tiU cirklar i ämnen på grundskolnivå),stödet till fackföreningsrörelsens studieverksamhet samt försöksverksamhetenmed uppsökande verksamhet i syfte alt förbättra metoderna atl nå ul till nyagrupper allt detta är insatser för alt åstadkomma ändamålsenligareutnyttjande av viixenutbildningsresurserna. SlödeltUl den kommunala vuxenutbildningen är en betydande del av statens insatser förförbättrad vuxenutbUdning. Denna studieform har ökat mycket markant iomfattning. anordnar mer än 300 kommuner vuxenutbUdning motsvarandegrundskolans högstadium, och gymnasiet mol ca 30 sedan.Till de kommunala vuxenskoloma söker sig allt fler personer, en raycket stordel efter jämförelsevis lång yrkesverksamhet. Av deltagarna är närmare entredjedel . Medianåldern är inemot . Likväl finns avsevärdabrister. Formellt slår utbUdningen öppen för alla. Erfarenheterna visar att utbildningsmässiglredan gynnade grapper utnyttjar möjligheterna i betydande utsträckning medande som har det största behovet av utbildningen är förhållandevis få. Jag anserdel mot denna bakgrund nödvändigt att mer målmedvetet inrikta den kommunalavuxenutbildningens resurser för all tUlgodose dem som bäst behöverutbildningen. Detta kräver dels en prioritering av utbildningen pågrundskolstadiel, dels aktivare insatser vid intagningen av de studerande. Jagåterkommer härtill i del följande. Frågorsom berör vuxenutbildningen har som jag redovisat i det föregående i ickeobelydUg utsträckning behandlats inom forskningen. stort intresse har ocksåvisals i den allmänna debatten. lämnas ytterligare bidrag som kan gevärdefiUla impulser för det fortsatta arbetet. Jag avser dels en ny LO-rapporlom VuxenutbUdningen, dels pedagogikulredningens kommande belänkande omforskning och utvecklingsarbete på vuxenutbildningens område. Enligtmin mening hör en fortsatt utbyggnad av utbUdningsmöjligheter för de vuxnalill de mest centrala uppgifterna inom ulbUdningsområdet. Stora frågoråterstår all lösa inom vuxenutbildningens område. Del är angeläget allsamhället successivt, i takt med att våra resurser ökar, löser dessa problem. Flerautredningar behandlar frågor av central betydelse inom vuxenutbUdningsområdet.I samband med U 68:s och SVUX:s arbete kan vittgående ändringar iutbildningssystemets och studiestödets struktur aktualiseras. Genom dellautredningsarbete sker en kontinuerlig översyn av vuxenutbildningen. Såsom jaganfört i prop. 1970: 35 överväger man inom en enhetUgorganisation för handläggningen av vuxenutbUdningsfrågor. Om en sådanorganisation genomförs kan vuxenutbildningen i framliden främjas på ett bättresätt än . 6.2Kommunal och statlig vuxenutbildning Pågrandval av stalsmaklemas beslut fattades bl. a. beslut om atl inom detkommunala skolväsendet anordna vuxenutbildning enligt läroplanema för grundskolanshögstadium, fackskola och gymna- slum;deltidskurser inom yrkesskolans ram ordnades redan tidigare av många kommuner.Dåvarande chefen för berörde i prop. 1967: 85 fråganom kommunerna skuUe åläggas skyldighet att anordna vuxenutbildning. Hanframhöll att han hyste tilltro till de kommunala organens vilja och förmåga allulan elt formligt åläggande i lag skapa studie- och utbUdningsmöjligheter ävenför de vuxna. Vi kan nu överblicka resultaten av verksamhet. Läsåret1967/68 fanns kommunala kväUsgymnasier på ca 30 orter. anordnas kommunalvuxenutbildning på ca 300 orter. Nelloantalet elever i ämneskurserna utgjordehösten ca 87 000 och i yrkesskolkurserna ca 79 000. Den kvantitativa utvecklingenhar sålunda gått mycket snabbi. Kommunerna har alltså engagerat sig starktäven för denna del av vuxenutbildningen. Detfinns en rad olika motiv för alt anordna utbildning för vuxna. De vuxna som iunga år inte fick del av de då begränsade utbildningsmöjligheterna är ensjälvklar målgrupp. Som redovisats tidigare i samband med redogörelsen föråldersfördelningen inom den kommunala vuxenutbildningen, söker sig en betydandeandel äldre till denna utbUdning. Många av dem har behov av att förbättra sinutbildning för alt möta strukturförändringarna i samhället. Men även bland deyngre finns det många som kan åberopa goda skäl för att vinna inträde i den kommunalaeller statiiga vuxenutbUdningsorganisationen. Jag vill peka på dem som viU haförlängd undervisning efter det alt de fåll slutbetyg från mindre studiekurs igymnasieskolans treåriga linjer liksom på dem som behöver komplettera för altfå behörighet tiU högre utbildning. Del bör i della sammanhang påpekas alt ävenunder den senare hälften av 1960-talel åtskilliga ungdomar lämnatutbildningsväsendet med endast sju- eUer åttaårig folkskola. Somjag ofta framhållit är det angeläget att våra tillgängliga resurser i förstahand riktas in mol sådana grupper som har en ofta kort och otillfredsställandegrundutbildning. Beslutet i anledning av prop. 1970:35 om prioriteradestudiecirklar var ett viktigt steg all nå detta syfte. Det är angelägel attockså genom insatserna inom den kommunala och statliga vuxenutbildningen nådessa grupper. Detta mål kan enligt min bedömning lättast nås på två vägar.För det första bör man ge företräde åt kurser på grundskolnivå. Därvid bör mani första hand vända sig lill personer med kortare utbildning än . För detandra bör införas elt inlagningssystem för kurser på gymnasieskolnivå somgynnar de ut-bildningsmässigt eftersatta. Jag återkommer härtiU i del följande. Dekommunala vuxenskolornas utbildningsprogram bör fr.o.m. /73anpassas tUl de förändringar som för ung-domsulbUdningens del beslutats förgrundskolan och gymnasieskolans tvååriga ekonomiska, sociala och telcniskalinjer. Några ändringar i övrigt avser jag f. n. inle all föreslå iutbildningsprogrammet. atti annat sammanhang föreslå Kungl. Maj:t att uppdra ål altkomma in med förslag lill härav föranledda ändringar. Delbör ankomma på atl medge kommun alt anordna vuxenutbildning.Inom de ramar som jag avser att föreslå bör det däremot stå kommunen fritt attbesluta vilka kurser som skall anordnas inom den kommunala vuxenutbildningen.Jag förordar därför att rätten att besluta i dessa avseenden decentraliserastUl skolstyrelsen. Utbildningsvolymeninom vuxenutbildningen har som jag redovisat i del föregående vuxit starkt.Detta gäller särskilt om grund-skolkurserna, ett förhållande som jag finnerglädjande. Ävenom grundskolkurserna vuxit mycket utgör de en relativt liten del av den totalavolymen inom den kommunala vuxenutbildningen. Som jag i det föregåendeframhållit är det angeläget alt särskUt inrikta sig på de lågutbildade.Grundskolkurserna bör därför ytterligare prioriteras. För atl göra dettamöjligt är del enligt min mening nödvändigt alt hålla igen expansionen på detgymnasiala stadiet. När det gäller grundskoUcurser anser jag att tillträdetskall vara fritt för sökande med kortare utbildning än och för sökandesom har nioårig utbildning men behöver komplettera sin utbildning. Detta kan t.ex. gälla personer som genomgått tvåbokslavig linje på enligt 1962års läro-plcm. Däremot bör de som redan har utbildning från flickskola, folkhögskola,gymnasium, fackskola eller motsvarande inle las emot annat än om del intemedför extra kostnader för statsverket. Förvuxenutbildningen på gymnasieskolnivå räknar jag med en ökning av resursernamed för nästa budgetår. Tekniskt bör della ske så att ökningen beräknas iförhåUande till antalet undervisningslimmar under /71. Vad jag häranfört avser den genomsnittiiga ökningen i hela riket. Utbyggnaden varieraremellertid beträffande den kommunala vuxenutbildningen på gymnasieskolsladielmellan olika kommuner. Del är angeläget all man når en jämnare fördelning inomlandet. På gymnasieskolsladiel bör man vidare särskilt inrikta sig på alt yrkesinriktadekurser kommer till stånd. Det ankommer på Kungl. Maj:t att meddela närmarebestämmelser i dessa frågor. Detbör ligga i kommunemas hand inle bara alt bestämma utbudet av kurser utan ocksåalt besluta om själva intagningen. Jämfört med vad som gäller i fråga omungdomsutbildningen måste vid intagningen beaktas ytterligare en radförhållanden. Hänsyn till tidigare studieresultat i form av betyg bör i förstahand tas när det gäller att informera den sökande om hans förutsättningar attfölja en viss kurs. Med hänsyn tiU utbUdningens uppgift är del vid urval mellankonkurrerande sökande nödvändigt all beakta främst den enskildes behov av ochsyfte med den avsedda utbUdningen. I en sådan bedömning kommer bl. a. ålder ochbrister i tidigare utbildning all ha betydelse. Vadjag här anfört visar all det, är förenat med stora svårigheter atl ge enkla ochschabloniserade regler för intagningen liU vuxenutbildningen. Det måste blifråga om en prövning som tiUåler atl individuella hänsyn kan las. En sådanprövning ställer krav på kunskaper om den sökandes personliga och socialasituation, liksom kännedom om lokala förhåUanden. Dessa syften torde bäst nåsgenom en lokalt förankrad inlagningsprocedur. Det bör därför vara en uppgiftför kommunerna atl med ledning av de allmänna riktlinjer, till vilka jagåterkommer i det följande, svara för intagningen. I takt med att erfarenhetervinns kan det naturligtvis bli aktuellt all meddela mer generella bestämmelser. Intagningentill ämneskurserna handhas f. n. av ungdomsutbildningens inlagningsnämnd. Medhänsyn till vad jag anfört bör man nu gå över lill elt syslem med ensärskUd inom kommunerna. I denna nämnd, sombör svara för intagningen för hela det kommunala vuxenutbUdningsområdet, böringå personer med erfarenhet från vuxenutbUdningsområdet. Flera kommuner har upprättat s.k. vuxenutbUdningsråd, en utveckling som jag i prop. 1970: 35ställt mig positiv tiU. Utveckluigen beträffande inrättande av vuxenutbildningsrådär emellertid ojämn. Jag finner det angelägel alt kommunerna inrättar sådanaorgan. I syfte att större likformighet skall nås i fråga omvuxenulbUdningsrådens verksamhet har jag för avsikt all i annat sammanhangföreslå Kungl. Maj:l all uppdra ål alt ta initiativ lill enkonferens mellan berörda myndigheter. och andra berördaorganisationer i denna fråga. Resultatet av en sådan konferens kan måhända blien rekommendation om rådens uppgifter och verksamhet. Däremot anser jag delinle - med hänsyn lill kommunernas skiftande förhållanden lämpligt alt i författningålägga kommunerna att införa vuxenutbildningsråd. Del bör stå skolstyrelsenfritt alt avgöra om man vUl låta ett sådant vuxenutbUdningsråd få hand ominlagningsverksamhelen eller skapa ett nytt organ. Tillgrundskolkurser bör som jag redan angett sökande med kortare utbildning än nioår och de som har nioårig grundskolulbUdning men som behöverbehörighelskomplellera las in i första hand. Däremot bör endast i mån av platsoch i den mån det är fråga om behörighelskom-plettering sökande intas somgenomgått Unje i grundskola, eller genomgått flickskola, realskola,folkhögskola (minst två årskurser), fackskola, gymnasium eller gymnasieskola.Sökande med yrkesskolutbildning men med kort grundutbUdning i övrigt bör tas införe sökande som kan hänföras lill sistnämnda grupp. Vid konkurrens omstudieplats inom grundskolkurs mellan sökande inom samma grupp bör företrädeges den som redan påbörjat studier i vuxenutbUdning. Vidintagning till gymnasieskolkurser bör i första hand de tas in som är i störstbehov av utbildningen. Delta gäller bl. a. för dem som befin- nersig i en utsatt social situation. Det är vidare angeläget att de äldres behovtillgodoses. Dessutom finns behov för vissa studerande allbehö-righelskomplettera för all kunna komma in vid högre utbildning. De somhaft mindre studiekurs i tre- eUer fyraårig gymnasieskollinje har t. ex. rätttiU förlängd undervisning. Som hittiUs bör självfaUet gälla atl sökande skaU haföratsättningar att följa utbUdningen. Beträffande bedömningen härav viU jagerinra om departementschefens uttalanden i prop. 1967: 85 (s. 85), vilkariksdagen lämnat ulan erinran (SU 1967: 117 och 129). Det finns å andra sidansådana sökande lUl gymnasieskolkurser som inle bör beredas plats ivuxenutbildningen, t. ex. de sora viU komplettera för atl höja elt tidigareerhållet betyg i ämnet. Inte heller bör den som går i en gymnasieskolasamtidigt få läsa visst ämne i vuxenutbUdning. Den som inte kommit ini en gymnasieskola eUer avbrutit sin gymnasieskolulbUdning bör inte helleromedelbart därefter beredas plats inom vuxenutbildningen, om inte särskildaskäl föreligger. sådant skäl kan vara ett dokumenterat behov alt följa enfrån ungdomsutbildningen avvikande studieform, t. ex. innebärandekombinationen studier förvärvsarbete. Vadjag här förordat om intagningen kommer att alt släUa ökade krav på kommunerna.Att främja de lågulbildades behov av utbildning är inle enbart en fråga om attstäUa platser tiU förfogande ulan kräver också atl man aktiverar dem som bästbehöver utbUdning. Jag räknar med att skolstyrelserna här skaU görabetydelsefuUa insatser. Jag finner del angeläget att staten bidrar tiUkommunernas utgifter för intagningsverksamheten och därmed samraanhängandeåtgärder vid de kommunala vuxenskolorna. Detta bidrag bör utgöra av detsammanlagda statsbidraget till lönekostnader för skoUedare, biträdande skolledareoch lärare inom den kommunala vuxenutbildningen (ämneskurser och yrkesskolkurser).Bidraget bör beräknas även på del statsbidrag som beräknas försludiehandledning saml studie- och yrkesorientering men ej på statsbidrag somutgår till avgifter för sociala ändamål ra. Behovet av bidrag lillkostnader för intagning m. ra. växlar från kommun till kommun. Del börövervägas om bidraget bör avvägas även med hänsyn härtiU. Det lorde få ankommapå Kungl. Maj:l att faststäUa reglema för bidragets fördelning raellankommunema. Dethar visat sig att många vuxna, bl. a. beroende på bristande studie-tradition,är i stort behov av information om frågor rörande studie-och yrkesvalet. Enligt1970 års beslut höjdes det schablonbidrag som används bl. a. lillsludiehandledning och studie- och yrkesorientering från till i frågaom ämneskurser på grundskolnivå. kommer proposilion angående organisationen av studie- och yrkesorientering i det kommunala skolväsendel alt läggas fram. I nämndaproposilion kommer även frågan om studie- och yrkesorientering i de kommunalavuxenskolorna atl beröras. Jag övergår så lill alt behandla vissa övriga frågor om deekonomiska villkoren för en vuxenutbildning. Enligt beslututgår en fullständig statiig täckning av kostnader för skolledare och lärare.De statliga insatserna har som en följd härav stigit starkt. För all möta deutgifter som de nya inlagningsnämndernas verksamhet m. m. för med sig börkommunerna som jag förordat häratöver tillerkännas ell bidrag avnämnda statsbidrag (exkl. sociala kostnader). Som jag tidigare omtalat har Svenska kommunförbundetanhållit om all ett syslem med interkommunal ersättning skall införas förkommunal vuxenutbildning. pekar på atl den ökade satsningen pådagundervisning har medfört väsentiiga kostnadsökningar för kommuner medvuxenundervisning. Erfarenheterna har visat atl antalet elever i den lokalagymnasiala vuxenutbildningen som är hemmahörande i annan kommun är väsentiigtstörre än väntat. Jag delar kommunförbundets uppfattning. Maj:t börinhämta bemyndigande atl meddela de bestämmelser som fordras för atlett system med interkommunal ersättning skall kunna införas på den kommunalavuxenutbildningens område. Jag har i prop. 1970; 35 berört tillämpningen av gällanderegler om minimiantal elever för inrättande av kurs. F. n. krävs ellstadigvarande antal om tolv elever. Detta har i vissa fall förorsakat problemför glesbygdskommuner. Maj:l har därför medgett ett stort antaldispenser. Enligt min mening bör elevantalet i kurs vara lägst åtta iorter utanför s. k. g-orl i del allmänna stödområdet. Däremot bör del liksomhittills vara tolv i övriga fall. En viktig grapp som bör nås med vuxenutbildning utgör dehandikappade. Del är angelägel att personer med handikapp kan beredasmöjlighet all della i den kommunala vuxenutbildningen, eftersom många just pågrund av sitt handikapp fått en bristfäUig utbildning. Självfallet börhandikappade elever i största möjliga utsträckning integreras i vanligakurser. För alt hörselskadade, synskadade, rörelsehindrade och psykiskt sjukalättare skall kunna genomföra studier i vuxenutbildning anser jag ilikhet med all bestämmelser om specialundervisning börmeddelas. Elevantalet i speciell ämneskurs och yrkesskolkurs för handikappadebör få utgöra lägst fem och del-ningsbeslämmelserna bör följa det tal somgäller för hörselklass i ungdomsskolan. Dessutom bör de bestämmelser omtekniska stödåtgärder m. m. för enstaka hörselskadade, synskadade ochrörelsehindrade elever som gäller för ungdomsskolan få tillämpas även inom dengymnasiala vuxenutbildningen. Jag avser all i senare sammanhang anmäla frågan angåendeuppdrag åt all komma in till Kungl. Maj:l med förslag när detgäUer frågan om särskUd undervisning inom vuxenutbildning. JagvUl i della sammanhang även beröra vissa frågor av organisatorisk karaktär.Den kommunala vuxenutbildningen är en del av del kommunala skolväsendet. F. n.gäUer att ämneskurserna förläggs till en skolenhet med grandskola ellerfackskola/gymnasium. Yrkesskolkurserna är däremot en del av yrkesskolan ikommunen. Om ämneskursemas omfattning varaktigt utgör 16 poäng, kan ensärskild skolenhet för vuxenutbildning inrättas. InomungdomsulbUdningen ersätter gymnasieskolan de tte nuvarandeskolformerna fackskola, gymnasium och yrkesskola. På motsvarande sätt börämneskurser och yrkesskolkurser ersättas från av gymnasieskolkurserinom vuxenutbildningen. Ifråga om organisatorisk anknytning av dessa kurser bör kommunerna lämnas enbetydande frihet att välja den lämpligaste formen. I de fall utbUdningen harmindre omfattning bör den knytas lill resp. skolen-hel för ungdomsutbildningen.Är den av större omfattning bör den kunna få förläggas lUl en särskildskolenhet för vuxenutbildning. Därvid bör dock ej längre göras någon skiUnadmellan olika slag av kurser. Ett sådant sammanförande av oUka kurser tUl ensärskild skolenhet kommer på detta sätt att leda till en integration av sammaslag som statsmakterna beslutat för ungdomsulbUdningen. Vad jag här senastföreslagit gör del nödvändigt atl göra vissa jämkningar i nuvarandebestämraelser om skolledningen och om poängberäkningen vid de särskUdaskolenheterna. Beslut om inrättande av särskild skolenhet bör liksom hittUlskräva tillstånd. Tillståndsfrågan bör dock kunna decentraliseras tillskolöverstyrelsen. Lärama inom den kommunalavuxenutbildnuigen är f. n. anställda som limlärare. Lärare i yrkesskolan kandock i sitt tjänsteunderlag inräkna yrkesskolkurser. Som framgått av dentidigare redovisningen har synpunkter hämtats in från ett par länsskolnämnderbeträffande frågan om lärares fyUnadsljänslgöring i fråga om ämneskurser inomVuxenutbUdningen. Vad som anförts har övertygat mig om att man nu utövereixsterande raöjligheter bör medge lärare i ungdomsutbildning i kommun i detallmänna stödområdet utanför s. k. g-orl möjlighet att i tjänsten inräknaundervisning i vuxenutbildning. Underlaget för lärartjänster i dessakommuner blir därmed större. Destatliga skolorna för vuxna i och är riksrekryterande.Elevantalet har ökat successivt under hela 1960-lalet. Liksom beträffande denkomraunala vuxenutbildningen bör vid sistnämnda skolor förändringar iutbildningsprogrammet genomföras fr.o.m. /73. KungL Maj:t böruppdra åt all komma in med förslag till erforderligaförändringar. Dimensioneringenav utbildningen vid de statliga vuxenskolorna bör liksom avgöras genombeslut av statsmakterna lill år. I fråga om den muntliga undervisningenhar det med nuvarande bestämmelser varit svårt att påförhand veta om en kurs kan komma tiU stånd på grund av att antalet anmäldaelever varit för lågt. har medfört stor osäkerhet för eleverna i denvarvade undervisningen beträffande möjligheten atl kunna fuUfölja sinastudieplaner. Jag anser därför att formerna för resursanvisning tUl de statligaskolornas muntliga undervisning bör omprövas. Det bör därvid undersökas om detär möjUgt all tiUämpa t. ex. elt syslem för resursanvisning motsvarande det somfinns i folkhögskolan. Inom finns f. n. en arbetsgrupp somhar tUl uppgift att se över den statiiga vuxenutbildningen. Maj:t böruppdra åt all i samband med anslagsframställningarna /73 komma m raed förslag till ändrad resurstUldelning förstatens skolor för vuxna. 6.3Folkbildningsarbetet m. m. Sorajag redovisat i det föregående beslöt statsmakterna alt öka stödet lilldet fria och frivilliga bildningsarbetet. Stödet är så utformat all högrestatsbidrag utgår lill utbUdningsverksamhet som kan medverka till en utjämningav utbildningsklyftan meUan yngre och äldre. Intresset för de s. k.prioriterade cirklarna har visat sig stort. Omkring 17 500 sådana cirklar harstartat . Ämnena engelska och samhäUskunskap svarar för delstörsta antalet av dessa studiecirklar. Det åvilar utbildningsmyndighelema attfölja upp de beslut som fallats. 1970: 35 (s. 42)anmälde jag att Kungl. Maj:l tiUkallat sakkunniga för all leda enförsöksverksamhet inom vuxenutbildningen med syfte att undersöka vUkaförhåUanden som medverkar lill att personer med kort gmndutbildning inleutnyttjar möjligheterna tiU studier. Som framgått av vad jag anfört under5.3.2 bedriver kommittén (FÖVUX) under innevarande budgetår försöksverksamhetpå ett tiotal orter. Erfarenheter från verksamheten visar alt försöksperiodenbör förlängas för alt få del underlag för en säkrare bedömnuig av dekort-utbildades ulbUdningssilualion som fordras för raer systematiska insatser.Jag förordar all kostnaderna för försöksverksamheten får bestridas med medelfrån reservationsanslaget Koraraittéer ra. under åttonde huvudtiteln /72. Samarbelsgruppen mellanskolöverstyrelsen, universitetskanslersämbetet och studieförbunden (SAMSUS)har i en särskild rapport lagt fram olika förslag om samarbete mellanfolkbildning och universitet. Samarbetet avser bl. a. universitetscirklarna. Ilikhet med SAMSUS anser jag all universiteten kan och bör spela en aktiv roll i del allmänna bildningsarbelet och allresurser bör anvisas för all kontakterna mellan universitet ochfolkbildningsorganisalioner skall förbättras. lag anser därför all elt särskUtsamarbetsorgan mellan universitet och studieförbund bör inrättas vid vart ochett av universiteten för olika samarbelsfrågor, bl.