prop · FU0361 · 1971-12-31 00:00:00 — Sora exerapel närans tillsättning avhexylresorcin och andra baklericida äranen till halstabletter för alt påverkabakteriefloran i svalget, laclylos lill barnmat för all motverka förstoppningsaral kinin och koffein till läskedrycker sora uppiggande raedel. I dessa fallär livsraedlen endasl bärare av de lillsalla ämnen, vars syfte uteslutande ärall ha gynnsam effekt på den som förlär livsmedlen. Sådana ämnen har inleansetts tillförda livsmedlet "för annat liknande ändamål" och harsålunda inte ansetts vara tillsatser. Begreppet livsraedelstillsats har därförfått ett begränsat, teknologiskt eller organoleptiskt syfte all påverka självalivsraedlen men inte konsumenterna. LSK finner det emellertid frånlivsmedelshygienisk synpunkt starkt raotiveral all angivna och liknande slag avkonsuraentpåverkande äranen skall betraktas som livsmedelstiUsalser. Därförföreslås att uttrycket "för annat liknande ändamål" i definitionenbyts ut mot orden "för all åstadkomma annan bestämd egenskap hoslivsmedlet". Därigenora kommer lUlsatsbegreppel all omfatta alla ämnensora i olika syften tillförs livsraedel, antingen för all påverka livsmedletsjälvt eller för alt åstadkoraraa någon effekt på konsuraenlen. LSK föreslårvidare att kravet atl en tiUsals "alltjämt finnes kvar i det färdigalivsraedlel" slopas. Vissa äranen kan oravandlas eller sönderfalla och iförändrad form bli kvar i det färdiga livsraedlel som en reaktionsprodukt. Iandra fall stannar så litet kvar atl ämnet inle alls eller bara raed svårighetkan påvisas på analytisk väg. Vid den praktiska tillärapningen har kommerskollegiumockså krävt godkännande för all sådana ämnen också skall fåliUsättas livsmedel. LSK finner denna praxis riktig med hänsyn till de riskerdet innebär för konsuraenterna alt ämnen av della slag inle behöver bligodkända. Villkoret att etl ärane skall betraktas som livsmedelstiUsats baraom det tiUförs "i aUmänhet i ringa mängd" och "utan att ingåsåsom råvara" har enligt utredningen visat sig svårt att tolka men trotsdel bör vUlkorel fortfarande gälla. 1971: 61 41 fallkan enligt förslaget livsmedelsstyrelsen avge bindande förklaring om ell ämneskall anses som tillsats eller inte. Sådan tveksamhet kan uppslå i fråga omexempelvis sojaprolein som kan användas på olika sätt. Detta äggviteämne kantillföras köttvaror bl. a. som bindemedel för och fett. Det bör då ansessom tillsals raed hänsyn dels tUl dess funktion och dels till den ringa raängdsora behöver tillsättas för ändamålet. Sojaprolein kan emellertid ocksåanvändas i syfte atl dryga ut olika charkuterivaror och förekommer då irelativt stora kvantiteter. Därvid måste ämnet uppenbarligen bettaktas som enråvara. Från kravet på särskUl godkännande av livsmedelstillsatser bör liksoraf. h. undanlag göras för vissa naturprodukter och liknande äranen som sockeroch salt. Däremot anser LSK inle att det finns skäl behålla undantaget frånkravet på godkännande när det gäUer liUsatser för s. k. färdiglagad mal.TUlverkningen av färdiglagad mat sker numera i mycket stor utsträckning rentinduslrielll både för försäljning i detaljhandeln direkt lill konsumenterna ochför distribution till olika storhushåll. En stor del av befolkningen äter ocksåsådan färdiglagad mat minst en gång per arbetsdag antingen i eUer utanförhemrael. Missgrepp vid fraraslällning av färdiglagad mat kan därför fåallvarliga följder för elt stort antal människor. Allmänheten måste rimligtvisfå sararaa garanli for dessa varors hygieniska beskaffenhet sora för andratyper av livsraedel, Ianslulning lill frågan om livsmedelstillsatser berör LSK vissabe-handlingsraeloder sora förändrar ell livsraedels egenskaper på Uknande sättsora liUsatser. Särskilt närans metoden alt genora joniserande strålningexerapelvis konservera bacon, hindra groning av potatis eller steriliseraskadeinsekter i spannraål. Andra raeloder är rökning och syrning av livsraedel.Del är eraeUertid här inle fråga ora all tillföra livsmedel något ämne utanbara olika sätt atl behandla livsmedel. Till-salsbestämmelserna kan sålundainle tillämpas i dessa fall. I stället bör sådan behandling vid behov reglerasgenora särskilda föreskrifter om hantering av livsraedel. EnligtLSK tillförs vissa ämnen livsraedel i en beslämd avsikt all höja dessnäringsvärde för konsumenterna. Endast liUsättning av vitarainer är särskUlreglerad genora vilaraineringsförordning. För övriga näringsäranen kanbara tiUärapas föreskrifterna stadga atl de inle får göralivsraedlen skadliga eller på annat sätt otjänliga. Liksom i fråga omvitarainer kan en överdosering av andra liknande näringsäranen vara mindreläraplig och ibland hälsovådlig. Därför anser LSK atl raedgivande bör fordrasalt tillföra livsraedel även andra näringsäranen än vitarainer. LSK nämner somexempel järn sora tillsats lill vetemjöl, jod tUl koksall samt proteiner,essenliella aminosyror och essenliella fleromättade fettsyror sora tillförsolika slags livsmedel. LSK föreslår att detta slags ämnen bildar en geraensam. 2t 1971.1 saml. 1971: 61 42 grupp,kallad berikningsraedel. Därmed skall enligt LSK förslås vilarain,raineralärane eller annat näringsämne som är avsett all på konstlad vägtiUföras livsmedel för alt förbättra dess näringsvärde. Näringsämne som avnaturen norraalt redan finns i ell livsmedel omfattas alltså inte avdefinitionen. En väsentlig skillnad mellan berikningsmedel ochlivsmedelstillsats är all berikningsmedlen, föralom alt de enbart är avseddaatt höja näringsvärdet, raåste tUlföras livsmedel i en viss hall för atl fåavsedd effekt, raedan livsraedelslillsalserna av hälsomässiga skäl i allmänhetbör begränsas till en beslämd maximi-mängd. tveksamhet uppslår humvida eltärane skall betraktas som berikningsraedel, tillsats eller råvara kan beskedhärora inhämtas av livsmedelsslyrelsen. LSKföreslår alt huvudregeln, liksom f. n. gäller vitarainer, skall vara attsärskilt lillslånd fordras för alt använda berikningsraedel i livsraedel. Skillnadeni förhållande till vanliga tUlsatser är sålunda all tillståndet är begränsattill en individuell tillverkare raedan ell godkännande av lUlsals avser allafabrikanter. För vissa näringsäranen sora enligt definitionen ärberikningsraedel bör enligt LSK generellt lillslånd läranas. Delta bör gällakolhydrater (socker m. ), fetler (Iriglyce-rider) och proteiner. Dessa ämneningår vanligen som råvaror i livsmedel och tUlförs sora regel inte i syfte allselektivt höja livsraedlens näringsvärde. LSKfrarahåller att tillsättning av vissa berikningsraedel kan vara avgrundläggande betydelse från hälso- och näringssynpunkt för hela befolkningen.Del synes därför raotiveral atl införa en raöjlighet alt direkt föreskrivaberikning av vissa livsmedel. LSK föreslår att obligatorisk berikning skall skeav margarin raed vilarain A och D, av mjöl raed järn och av hushållssalt raedjod. Direkta föreskrifter om berikning bör i övrigl meddelas endast när del ärav avsevärd betydelse från folknäringssynpunkl. EnligtLSK:s förslag ora berikning skall den ske så att det konsumtionsfärdigalivsmedlet koraraer all hålla angiven halt av särskilt näringsärane. Vidtillsättande av berikningsraedel raåste sålunda hänsyn tas till all en viss deldärav kan förstöras under och efler tillverkningsprocessen. Livsmedelstillsatseroch berikningsraedel har enligt LSK det gemensamma draget alt de tillförs i enpositiv avsikt atl ge livsmedlet en särskUd egenskap. Det finns emellertidockså andra ämnen sora kan tillföras en råvara på ett tidigt stadium ochmestadels helt ulan avsUct komraer alt fmnas kvar i eller på detkonsurationsfärdiga livsmedlet. Utöver bestämmelsen stadga attlivsmedel inle får antas vara skadligt eller otjänligt finns f. n. särskUdabestäraraelser ora begränsning av sådana ämnen i livsmedel bara när det gällerbly och rester av bekärapningsmedel. Enligt LSK talar starka skäl för alt 1971: 61 43 liknandemöjlighet införs all begränsa förekomsten av också andra ämnen som inte är tUlsatsermen som på grand av sin giftighet eller andra hälsovådliga egenskaper kan vållaraänniskor skada. LSK föreslår därför att ifrågavarande äranen förs sararaan ien grapp i livsmedelsstadgan och benämns fräraraande äranen. Härraed avserLSK sådant ärane som bekärapningsmedel och annan vara sora inle utgör vare sigberikningsmedel eller livsmedelstiUsats och som vid förekomst i eller pålivsmedel kan förändra livsmedlets normala sammansättning eUer beskaffenhet.Utöver de vanliga bekämpningsmedlen nämner LSK bland främmande äranen sådanakemiska föroreningar från industrier, som släpps ut genom förbränningsgaser ochavloppsvatten och som kan menligt påverka olika livsmedelsråvaror. Exerapelhärpå är förorening av fisk genom kvicksilverföreningar. Till främmande ämnenhör också vissa kemikalier, s. k. PHC-medel som används atl skydda vissavegetabiUer efler skörden, exerapelvis anligronings-raedel för potatis och lök.Vidare närans horraoner och andra tillväxl-befrärajande raedel som tUlförs deUvsraedelsproducerande djuren eller deras foder. Djuren behandlas ibland ocksåmed antibiotika och andra läkeraedel som, ora rester därav finns kvar i kötteller rajölk, kan orsaka allergier hos raänniskor. LSK exemplifierar vidaregmppen fräraraande äranen med färgämnen sora tillsätts hönsfoder för atl påverkaäggulans färg, skumdärapningsmedel vid beredning av flytande livsraedel,lösningsäranen för konserveringsraedel, raelallföroreningar från konservburkareller Uvsraedelsraaskiner och annan utrastning saral rajukningsraedel ochstabilisatorer i förpackningsraalerial av plast. LSK:s förslag innebär att omså är påkallat från allmän hälsosynpunkt, föreskrift kan meddelas allfräramande ämnen av det slag som berörts inte får förekomma i eller pålivsmedel utöver viss högsta halt. Det har inte visat sig praktiskt möjligt atthelt förbjuda sådana ämnen, eftersom man raed nutidens förfinade analysteknikkan påvisa utomordentligt sraå raängder av äranen och långt under de hallersora kan hävdas vara hälsovådliga. För atl belysa della anges atl exerapelviskvicksilver och andra raetallföreningar kan förekoraraa, låt vara i ytterst småkvantiteter, som naturliga beståndsdelar i vissa råvaror bl. a. fisk. Deltaförhållande är orsaken lUl all ell ämne enligt den föreslagna definitionenblir alt betrakta som främmande för ell livsmedel först då det förekomraer isådan utsträckning atl del förändrar livsraedlels "norraalasararaansättning eller beskaffenhet". Handläggningenav ärenden ora livsraedelslUlsatser, berikningsraedel och främmande ämnen ilivsmedel skall enligt LSK anförtros livs-raedelsstyrelsen. Därmed upphörkommerskollegiets befogenheter i raotsvarande frågor. De ekonomiska synpunktersora kan läggas på dessa ärenden anses kunna beaktas i tUlräcklig omfattninggenom att livsmedelsslyrelsen åläggs skyldighet att samråda raed berördamyndig- 1971: 61 44 heter.I likhet med vad som gäller f. n. föreslås atl livsmedelsslyrelsen ärligenupprättar förteckningar över föreskrifter och lillslånd rörande berikningsmedel,över godkända livsmedelstillsatser och över bestämmelser ora högsla tUlåtnahaller i livsraedel av bekärapningsraedel och andra fräraraande äranen. EnligtLSK bör Uvsraedelsslyrelsen inle få, som hittUls skett med stöd av 5 § 1951 årsstadga, besluta atl godkända livsraedelslUlsatser inle skall offentliggöras.Förutora angelägenheten av alt inle annat än i yttersta undanlagsfaU meka påden i tryckfrihetsförordningen fastslagna offentlighetsprincipen i fråga oraallraänna handlingar framhåUer LSK, att det från medicinsk och hygienisk synpunktär väsentligt alt genora ifrågavarande förteckningar få kännedom om vilka varoroch äranen sora kan förekoraraa i livsraedel. elt offentliggörande raed fogkan anses lända ell förelag lill men, t. ex. på grund av risk för all ellspeciellt recept för en livsmedelsprodukt skulle röjas, finns möjlighet förKungl. Maj:t atl raed slöd av 21 § sekretesslag heraligsläraplahandlingar i visst ärende ora tillsatser eller beriknmgsmedel. Genoradet föreslagna systemet raed en uppdelning av olika äranen ilivsraedelslUlsatser, berikningsmedel och fräraraande ämnen lorde enUgl LSK järafört med vad sora gäUer enligt stadga skapas betydligt störremöjligheter för myndigheterna alt i konsumenternas intresse kontrollera ochingripa mol förekoraslen i livsraedel av olika äranen sora har eller kan antasha skadeverkande egenskaper. Systerael innebär sålunda alt det skall finnas s.k. positiva listor över alla liUålna eUer föreskrivna berikningsraedel ochgodkända tUlsatser som en negativ lista fortlöpande upprättas överfräraraande ämnen vars förekomst i livsmedel visat sig böra begränsas.Därigenom synes alla de äranen som kan koraraa i fråga i della sararaanhangkunna täckas av livsraedelsstadgans bestäraraelser. Om så visar sig ändå intebli fallet får Uvsraedelsslyrelsen raöjlighet all fastställa särskildlivsraedelsslandard för viss vara. Därvid kan styrelsen fastställa hur en varaskall vara sararaansatt för atl den skall anses IjänUg till människoföda. Ietl särskUl yttrande liU LSK:s betänkande föreslår ledaraolen Fitger attbegreppet berikningsraedel slopas och förs in under gruppenlivsmedelstillsatser. Förslagetatl dela upp de olika slags ämnen, som kan tillföras eller på annat sättförekommer i livsmedel, i de tre grupperna berikningsmedel,livsraedelslUlsatser och främmande äranen tillstyrks eUer läranas utan erinranav de flesta reraissinslanserna. Inga invändningar görs raot atlUvsraedelsslyrelsen i stället för koraraerskoUegiura blir beslutande 1971: 61 45 rayndigheli hithörande frågor och inte heller mot alt bestämraelserna i 1941 årsvilaraineringsförordning förs över lill livsraedelssladgan och desstillämpningskungörelse. Särskilda synpunkter läggs emellertid på vissa frågorsom aktualiseras i dessa saramanhang. finner detoklart ora berikningsmedel, tillsatser och fräraraande ämnen är att betraktasom livsraedel. Vissa av äranena är redan vid tUlverkningen avsedda alt förtärasav människor, varför stadgan bör gälla vid hanteringen av dera. Ävenlänsveterinären i anser del viktigt alt tillsatserbetraktas som livsmedel. De koramer då atl underkastas bestämmelserna ora raärkningmed uppgift bl. a. om den väsentliga samraansältningen av produkten. Ifråga ora livsmedelstillsatser ser raedtUlfredsställelse på förslaget atl slopa del nuvarande undanlaget från kravetpå godkännande av tillsatser vid tillredning av färdiglagad raal. Statenskonsumentråd understryker betydelsen av alt Uvsraedelsslyrelsen myckel aktivtarbetar för alt skära ned antalet nu godkända tillsatser. Alla tUlsatser sorainte är nödvändiga från väsenlliga konsu-raenlsynpunkter bör behandlas raedstor reslriklivilel. TUlsalsäranen kan under vissa omständigheter orsaka skadorpå människoorganisraen. Eflersora det för lång lid framåt komraer att varaoraöjligt all fömtse sådana skadeverkningar, bör en raycket ålerhållsara linjeiakttas vid godkännande av tillsatser. Också styrelsen för lantbrukshögskolanfrarahåller vikten av alt antalet godkända tillsatser sätts tUl ell rainiraum.Liknande synpunkter framförs av . Någraremissinstanser, bl. a. länsläkaren i och hälsovårdsnämnden iNorrtälje, ifrågasätter ora fluor i dricksvatten skall betraktas som tillsats ilivsmedelsstadgans raening, eftersom dricksvatten i fortsättningen skallräknas sora livsraedel. Hälsovårdsnämndeni anser all en särskUd förteckning bör upprättas över godkändatUlsatser vid beredning av dricksvatten med uppgift på tillåtnaraaxiraikoncentralioner. Vadsärskilt gäller berikningsmedel tUlstyrker kommerskollegium att tiUstånd skallkrävas för användning i livsmedel också av andra berikningsmedel än vitaminer,t. ex. raineraläranen och essenliella arainosyror. Begreppet "annatnäringsämne" synes emeUertid, för vidsträckt. Det är näraligen ofta svårtatl bedöma, ora en beståndsdel skall anses utgöra råvara ellerberikningsraedel. Exerapel därpå är äggvita och fleromällat fett. Dessa varorbör räknas som berikningsmedel ora de tillsätts produkter, sora är fattiga påsådana beståndsdelar, raedan de får anses som råvaror när de förekommer somhuvudingredienser i ett Uvsmedel. Denna osäkerhet i bedömningen kan undanröjasom man l)egränsar definitionen på berikningsmedel så alt därmed 1971: 61 46 endastavses "vitamin, raineralärane och essentiell aminosyra". Samtidigtbör livsmedelsstyrelsen få raöjlighet förklara att "även annat näringsäraneunder närraare angivna förhållanden" skall anses sora berikningsmedel. är det en brist alt man i definitionen av begreppetberikningsmedel inte utsäger vad sora räknas till näringsämnen. Av LSK:skommentarer framgår emellertid att begreppet bör tolkas extensivt så alt ocksåsocker, fetler och proteiner skall hänföras tUl berikningsmedel, om detillsätts för att ge slutprodukten elt bättre näringsvärde. Följden därav tordebli att exerapelvis bakning av bröd raed proteinrikt rajöl underkastasföreskrifterna ora berikningsraedel. Även med LSK:s förslag all generellttillstånd bör gälla för användning av ifrågavarande näringsämnen när de äregentliga råvaror, finner jordbruksnämnden en så vidsträckt anordning kunnamedföra administrativa besvärligheter och även svårigheter för näringslivet. Ilikhet med kommerskollegium föreslår nämnden därför en mera begränsaddefinition av begreppet berikningsraedel, så all delta avgränsas frånråvambegreppel. för konserveringsforskning är kravet på att berikningsraedelskall tillföras livsraedel "på konstlad väg" en nedvärdering av ennorraal tillverkningsprocess. ullryck bör strykas. Från näringslivels sidaföreslås under hänvisning till ledaraolen Fitgers särskUda yttrande all manavslår från all föra upp berikningsmedlen som en särskild ämnesgrupp och istället inordnar dera under gruppen livsmedelstillsatser. Som motiv för dennauppfattning ullalar i huvudsak följande. Kolhydrater, fetleroch proteiner komraer all falla under det föreslagna begreppet berikningsraedelraen måste i många fall betraktas också som egentliga livsraedel. Som exempelanges alt, ora ett livsraedel skall berikas raed linolsyra, del i praktikeninle går att tUlsätta detla ärane särskilt, ulan raan raåste i stället användaen olja som är rik på linolsyra. Sådana oljor används emellertid också somegentliga livsraedel och är då atl betrakta som livsmedelsråvaror. När detgäller andra livsraedelslUlsatser behöver en råvara som på liknande sätt utgöretl livsmedel i sig själv inle godkännas sora tillsals, även om den baratillförs etl annat livsraedel i ringa raängd. Motsvarande undantag bör ocksågälla råvaror sora är egentliga livsraedel och tillförs en annan vara iberikningssyfle. Internationellt följer raan en sådan linje. Inora CodexAliraentarius Coraraission görs sålunda ingen formell skillnad mellanberikningsraedel och andra tillsatser utan de behandlas sora en gemensam grupp,livsmedelstillsatser. Codex-definilionen av tillsatser utesluter också råvaroreller ämnen vilka konsuraeras sora livsmedel. Vitaminer och raineraläranen är erael- 1971: 61 47 lertid inle undantagna från Codex' tillsalsbegrepp. Avpraktiska skäl och av hänsyn till önskeraålel att underlätta en intemationellharmonisering av livsmedelslagsliftningen bör Codex-definilionen av livsmedelstillsatserinarbetas i den svenska livsraedelssladgan så all be-rikningsraedlen fallerunder lillsatsbegreppet. Det möter därvid inget hinder att vid godkännande avtillsatser för berikning fastställa viss minimihall för all de skall få avseddeffekt på sararaa sätt sora raan för andra tillsatser av hälsoraässiga skäl kanföreskriva en viss tillåten maximihall. insläraraer i Industriförbundelsförslag alt inordna berikningsraedlen under begreppet livsmedelstillsatser.Liknande synpunkter fraraförs också av , , ,, handelskammare, handelskammaren för Örebrooch , och handelskammare och Skåneshandelskammare. KF anser liksom LSK atl det är stor skillnad raellanberikningsraedel, som avser att förbättra det näringsfysiologiska värdet avett livsmedel, och andra tillsatser som har till uppgift all påverka varanssmak, konsistens o. d. A andra sidan avviker den föreslagna uppdelningen avtillsatserna i två olika grupper från Comraission's regler.Med hänsyn därtUl och till alt en svensk särbestämmelse kan medföra elleruppfattas som elt indirekt handelshinder ställer sig förbundet tveksamt tillLSK:s förslag på denna punkt. vill inle biträda förslaget atlsararaanföra berikningsraedel och livsraedelslUlsatser. De olika äranen detgäller uppvisar näraligen så betydande särdrag alt de som LSK föreslagitnaturiigen bör uppdelas i två separata grupper. Förslagel ora obligatorisk berikning av livsraedel i vissafall har uttryckligen kommenterats endast i några få yttranden. anser atl möjlighetbör finnas all kunna föreskriva berikning av vissa vanligare livsmedel. Andra remissinstanser är också positivt inställda lUlobligatorisk berikning men framhåller all möjligheten därtill bör utnyttjasraed försiktighet. i anser att en föreskrift oraberikning endasl bör raeddelas, om den enligt väl underbyggda sakkunnigabedömningar anses verkligt angelägen från folkhälsosynpunkl. På liknande sättuttalar sig saml länsveterinären i . Veterinärstyrelsen och länsveterinären i Västernorrlandslän anser att det bör finnas möjlighet lill valfrihet mellan berikade ochoberikade livsmedel av sararaa slag. SVA är inne på lUfnande tankegångar och frarahåller attbl. a. förslagel alt hushållssalt skaU berikas med jod kan stöta påvanskligheler. Prop.1971: 61 48 människor är allergiska mot jod. Verkligt behov av jod haregentligen bara personer med strama. Som en konsekvens av sill förslag all berikningsraedlenbör hänföras lill gruppen livsraedelslUlsatser frarahåller Industriförbundetall den särskilda bestäraraelsen om obligatorisk berikning bör utgå. Liknande synpunkter anförs av ,och . Förslagel om obligatorisk berikning har avstyrkts bara avtvå remissinstanser. anser all Ivångsberikning avlivsmedel är ett ingrepp i konsumentens personliga integritet. Tvångsberikningär inte heller nödvändig från folkhälsosynpunkl. Många konsumenter är angelägnaalt t. ex. få rajöl och bröd sora är fritt från alla på konstlad väg tillsattaäranen sålunda även järn. Mindre kvarnar saknar i raånga fall dessutoratekniska förutsättningar för berikning av mjöl. Någon erinran görs inte mot all låtabekärapningsraedelsresler och andra giftiga eller skadliga substanser ilivsraedel bilda en särskUd grupp under beteckningen fräraraande ämnen, förvilka livsmedelsstyrelsen kan meddela särskilda restriktioner. Många remissinstansertillstyrker ulan vidare koraraenlarer förslagel i denna del. finner det vara av stor betydelse attUvsraedelsslyrelsen får raöjlighet atl kraftfullt agera för all stoppaförsäljningen av livsraedel sora innehåller giftiga äranen. SVA uttrycker särskUd tillfredsställelse med atl eltdirekt försäljningsförbud föreslås i fråga ora inle bara livsmedel med alllförstor mängd av bekämpningsmedelsrester ulan också varor som har för hög halt avfräraraande ämnen, t. ex. kvicksilver i fisk. Enligt velerinärslyrelsen får ärane, sora förekoraraer istörre raängd än den naturliga, egenskap av fräramande ärane först eflervärdering av den förekommande hallen och effekten därav. Sålunda blirkvicksilver inte fräraraande ärane förrän dess förekorasl passerar visstgränsvärde, trots att kvicksilvret i sig självt är näringsfysiologisktarlfrämmande. Velerinärslyrelsen anser all definitionen inle behöver bindastill en sådan värdering utan enbart lUl äranel sora sådant ulan avseende påhalten. Den oklarhet ora vilka ämnen del är fråga ora kan i stället regleras avUvsraedelsslyrelsen genom en förklaring enligt 5 § och en fastställelse avhögsla tillåtna hall av ämnet med stöd av 12 §. Velerinärslyrelsen föreslårdärför alt begränsningen av begreppet fräraraande äranen till sådana "soravid förekorasl i eller på livsraedel kan förändra dess normala sammansättningeller beskaffenhet" bör ulgå. Några praktiska nackdelar torde inle uppslågenom den föreslagna utvidgningen.