prop · FU0360 · 1971-12-31 00:00:00 — Besvärshandling skall vara inkommen , ora besvären anföras av , och eljest från det klaganden erhållit del av det överklagade beslutet. Besvären skola vara inkomna till sjömansskattekontoret, omde anföras av , inom sex raånader och eljest från detklaganden erhållit del av det överklagade beslutet. Ej må den omständigheten, att besvären i stället för tillsjömansskattekontoret ingivits till kammarrätten, utgöra hinder för derasupptagande till prövning. I sådant fall skola besvären av kammarrättenomedelbart överlämnas till sjömansskattekontoret. Sedan besvären inkommit tillsjömansskattekontoret, skola vid besvären fogas de handlingar, som legat tillgrund för sjömansskattenämndens beslut. Hava besvär anförts av eller redare,skall yttrande avgivas av det allmänna ombudet. Över besvär, som anförts avombudet, skall eller redare, som därav beröres, erhålla tillfälle att om hinder härför ej möter avgiva förklaring. När så finnes påkallat, skola påminnelser eller nyttyttrande infordras. Skriftväxlingen sker genom sjömansskattekontoret. Handlingarna skola därefter översändas till kammarrätten. 3 mom.Över beslut i ärenden, som avses i 21 § 1 mom. vid 1) och 2), samt över beslutatt förelägga vite må klagan icke föras. Överkammarrättens utslag må klagan föras hos Kungl. Maj: t genom besvär, vilkaskola vara inkomna till från den dag, dåklaganden erhöll del av utslaget. Talanfår icke föras mot sjömansskattenämndens beslut i ärenden, som avses i 21 § 1mom. vid 1) ocli 2), och sjömansskattekontorets beslut alt förelägga vite. Vid besvär över kammarrätts beslut i mål enligt dennaförordning skall besvärshandlingen vara inkommen senast efter detklaganden erhållit del av kammarrättens beslut. Denna förordning träder i krafl den dag Konungenbestämmer. De övergångsbestämmelser som behövs för förordningens ikraftträdandemeddelas av Konungen. Förutvarande 34 § upphävd genom 1970:410. 1971: 60 61 Utdragav protokollet över finansärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen istatsrådet pä . Närvarande:statsministern , rainistern för utrikes ärendena , statsrådenSTRÄNG, , , , , , ,, , , , , , , ,, . Chefenför , statsrådet , anmäler efter gemensara beredningraed statsrådets övriga ledaraöler fråga ora vissa bestämmelser med anledningav länsstyrelsereformen och inrättande av skatterätter m. m. och anför. 1970års riksdag har beslutat riktlinjer för en partiell oraorganisation av denstatiiga länsförvaltningen (prop. 1970: 103, SU 132, KU 34, rskr 248 och 308).Reformen har avselts bli genomförd . Beslutet innebär bl. a.atl nuvarande avdelningsindelning i landskansli och landskontorupphör och atl raan inora ram genomför en organisatoriskåtskillnad mellan den fiskaliska verksamheten och dömandet i skatlemål. Vidsamtliga länsstyrelser, utom i , där en sådanåtskillnad redan har genomförts, inrättas en skatteavdelning, sora skall svaraför uppgifter på bl. a. laxerings- och uppbördsorarådena. Vidare orabildasprövningsnäranderna i länen till doraslolar, benäranda länsskalterätter. En nyförvallningsdoraslol, benärand länsrätt, inrättas också i varje län. Bådelänsskatterätten och länsrätten knyts organisatoriskt till . Organisationenvid dessa doraslolar föreslås bli reglerad i en lag om skalleräll och länsrätt.Förslag i della ärane har förelagts i prop. 1971: 14. hardenna dag i huvudsak antagit förslagel. Lagen gäller även den raeUankomraunalaskatterätten, vUken ersätter den mellankommunala prövningsnämnden. 1971: 30 föreslås en genomgripande omdaning av förvaltningsrättskipningeni kararaarräll och regeringsrätt. Denna reforra, som avses träda i kraft den 1januari 1972, innebär bl. a. atl regeringsrätten blir en huvudsakligenprejudikalbUdande instans och all kamraarrätts-organisationen byggs ut, bl. a.genom att en ny kammarrätt inrättas i 1971: 60 62 Göteborg.I sistnämnda proposilion föreslås förfarandet hos förvaltningsmyndigheter ochförvaltningsdomstolar bli reglerat i två lagar, förvaltningslagen resp.förvaltningsprocesslagen. Sistnämnda lag skall till-lärapas vid rättskipning iskallerällerna, länsrätterna, kammarrätterna och regeringsrätten. Omorganisationeni länen, reforraen av den högre förvaltningsrättskipningen och förslagen tUlförvaltningslag och förvaltningsprocesslag föranleder ändringar i åtskUligaförfattningar. 1971: 30 innehåller förslag lUl ändring i bl.a. folkbokföringsförordningen (1967: 198). Jag avser här alt fraralägga förslagdels liU en särskild lag föranledd av skalterättemas inrättande ra. ra., delslill vissa författningsändringar på skatteväsendets område sora de berördareforraerna aktualiserar. Reformernahar, såvitt gäUer skatteförvaltningen och skalterättskip-ningen i länen, ihuvudsak sin grund i landskonlorsutredningens förslag i betänkandet (1967: 22). Utredningens förslag och remissyttranden har redovisats iprop. 1970: 103. De förslag lill ändring i laxeringsförordningen (1956: 623)(TF) som jag nu framlägger bygger också delvis på vad utredningen föreslår.Vissa reformförslag grundar sig på förslagel till Lag om skatterätt (SOU 1967:24), vUket läranades och reraissbehandlades tUlsararaans raed landskonlorsutredningensbelänkande. Skatteförvaltningenhandhas i varje län av . Uppgifterna utförs på landskontoret, somi flertalet län är indelat i fyra sektioner, nämligen karaeralsektionen,taxeringssektionen, uppbördsseklionen och dataseklionen. Landskontorets chef ärlandskamreraren. En speciell ställning på länsplanet har prövningsnäranden. Denhar lill frärasta uppgift all sora andra instans pröva besvär övertaxeringsnärandernas beslut. Landskamreraren är ordförande i prövningsnämnden,som biträds av ett kansli vilket organisatoriskt hör lill kameralsektionen.Denna sektion har i övrigl lill skillnad från landskontorets övriga sektionerhuvudsakligen arbetsuppgifter sora inle är hänförliga lill skatteförvaltningen.På kameralsektionen handläggs emellertid ärenden rörandelaxeringsorganisatio-nen i första instans, såsom indelning av länet itaxeringsdislrikt och fastighetstaxeringsdistrikt, förordnande av ordförandeoch kronoombud i taxeringsnämnd ra. taxeringsfunktionärer och bestämmandeav ersättningar för laxeringsarbelel. Ärenden rörande uldöraande av viten, somförelagts enligt bl. TF, förordningen (1968: 430) ora raervärdeskatt ochuppbördsförordningen (1953: 272), handläggs också på denna sek- 1971: 60 63 tion,likaså ärenden ora gåvoskatt, för vilka är beskattnings- ochuppbördsmyndighel, saral ärenden om arvsskall, för vilka äruppbördsmyndighet. Taxeringssektionenkan anses vara indelad i tre arbetsenheter, en "allmän detalj" förprocessföring o. d., en "revisionsdelalj" för i första handtaxeringsrevisioner och en "mervärdeskalledelalj"(mervärdeskaltekontoret). Till sektionen hör taxeringsassistentorganisationen.Arbetsuppgifterna på taxeringssektionerna anges i TF och förordningen ommervärdeskatt saml vissa andra skalle- och taxeringsförfallningar. Såvittgäller laxeringsverksamhelen är de funktioner sora ankoraraer på länsstyrelsensom sådan begränsade. Till uppgifter hör emeUertid enligt 59 §TF atl vaka över atl taxeringsarbetet i första instans inom länet ordnas ochbedrives ändaraålsenligl. har däreraot inte beslutanderätt närdet gäller uppgifter sora enligt skalle- och taxeringsförfatlningarna ankommerpå taxeringsintendent. Sektionens chef, förste taxeringsintendenten, skallenligt 17 § TF bevaka det allmännas rätt i taxeringsfrågor och verka för alllaxeringarna blir likformiga och rättvisa. Uppgiflen att föra det allmännastalan i taxeringsmål delegeras regelmässigt i stor utsträckning till annanpersonal, främst på den allmänna detaljen. Del förekommer dock också ivarierande omfattning all revisionspersonal sysslar med processföring.Huvuduppgiften för sådan personal är dock alt ulföra taxeringsrevisioner.Beslut härom får, ulora i Stockholras län, endast fallas av förstetaxeringsinlendenlen. Taxeringsassistenternabiträder de särskilda taxeringsnämnderna, dvs. de taxeringsnämnder sora taxerarskattskyldiga raed raera invecklade inkomslförhållanden, t. ex. rörelseidkare.Under tiden mellan laxeringspe-rioderna deltar taxeringsassistenterna i arbetetpå taxeringssektionerna, bl. a. raed revisionsarbete. Uppbördssektionensarbetsuppgifter kan i huvudsak hänföras till orarådena uppbörd och indrivning.Till uppgifterna hör sålunda tillsyn över de lokala skatlerayndighetema ochkronofogderayndigheterna. På sektionen handläggs vidare besvär över lokalskatlerayndighels beslut i uppbörds- och raantalsskrivningsärenden. Fr. o. ra.den 1 januari 1968 finns allraänl ombud i varje län på uppbördsorarådel.Orabudet har rätt alt hos lokal skattemyndighet yrka all arbetsgivare åläggsansvarighet för arbetstagares skatt och kan hos anföra besväröver lokal skattemyndighets beslut i fråga om sådani arbetsgivaransvar. Ombudetfår också anföra besvär över beslut i sådana ärenden saralbeslut rörande restavgift, ränta på kvarstående skall och debitering av skall ivissa fall liksom över kararaarrällens utslag i uppbördsmål, Dataseklionenslutligen svarar främst för bearbetningar inora ADB-systeraet förfolkbokförings-, laxerings- och uppbördsorarådena. Dataanläggningarna användsdock också i växlande utsträckning för annan serviceverksamhet. 1 fera län,näraligen , , , Hal- 1971: 60 64 landsoch , finns dock ingen datasektion. Där har man i ställetdaladetalj, som går in i uppbördsseklionen. Stockholmslän har en från övriga län avvikande länsstyrelseorganisation. I detla län harde uppgifter, som i andra län samlats i landskontoret, fördelals på skildaavdelningar. där har således en laxe-ringsavdelning som i principhar sararaa funktioner som taxeringssektionen i andra län. Chef för dennaavdelning är en taxeringsdirektör. Taxeringsavdelningen är indelad i sexlaxeringskontor, två revisionskonlor och ell mervärdeskallekonlor.Länsstyrelsen i har vidare en särskUd prövningsnärandsavdelningoch en kameral- och uppbördsavdelning. I den sistnämnda ingår bl. a. enuppbördssektion och en dala-sektion. Länsstyrelsernaoch prövningsnämnderna handhar praktiskt tagel all förvaltningsrättskipning påden regionala nivån. De mål sora fullföljs i kararaarrällen och regeringsrättenhar också raed ganska få undanlag handlagts av länsstyrelse ellerprövningsnärand. Hos utövas förvallningsrältskipningen både pålandskansliet och pä landskontoret. 1 detta sararaanhang behandlas dock inte deraål som hänför sig till lands-kansliels verksarahetsområde. Prövningsnärandenär, sora närants, besvärsinstans i skalle- och laxeringsmål, dvs. i förstahand raål sora rör lalan raot laxeringsnärands beslut. Näranden prövareraeUertid också besvär över beslut ora raervärdeskatt. IåtskiUiga fall är prövningsnämnden första instans. Som sådan prövar den bl. a.framställningar om avdrag för nedsatt skalteförraåga, befrielse för dödsbo atterlägga kvarstående eller tiUkora-raande skalt, eftertaxering och lillärapningav bestäraraelserna om ackumulerad inkorast. Prövningsnämndenbeslutar också i mål rörande fastighetstaxering under löpande taxeringsperiod.I mål som rör den återkommande allraänna fastighetstaxeringenbeslutar däreraot som regel fastighelsprövningsnämnden. Detfinns också en för landet gemensam prövningsnärand, den raellankoraraunalaprövningsnäranden. Dess korapelens anges i 73 § TF. Näranden har sitt kanslihos . Allmänna ombudet hos den mellankoraraunalaprövningsnäranden är sedan den 1 janiiari 1971 tjänsteman hos delta verk. Tillförvallningsrättskipning inom landskontorets verksamhetsområde är främst althänföra uppbördsmål, folkbokföringsmål och vitesmål. Med uppbördsraål avses iförsta hand besvär över lokal skatlerayndighels beslut enligt 85 § 1 mom.uppbördsförordningen. Som första instans prövar bl. a.ansökningar om befrielse från s. k. respitavgift Prop.1971: 60 65 (54§), från restavgift (58 § 2 mom.) och från ränta på kvarstående skatt (85 § 2mom.) samt, i vissa fall, ansökningar om anstånd med inbetalning av skatt (49§ 2 mom.). I folkbokföringsprocessen prövar efter besvär ellerunderställning lokal skaltemyndighets beslut om mantalsskrivning ochpastorsämbetes beslut om kyrkobokföring. Talanmot prövningsnärands beslut förs hos kammarrätten (95 § TF). Denna dorastol ärockså besvärsinstans i flertalet folkbokföringsmål och är därvid även sistainstans (49 och 52 §§ folkbokföringsförordningen). Rätten all föra talan motlänsstyrelsens beslut i uppbördsmål är däremot begränsad (86 §uppbördsförordningen). Kammarrättens utslag iskallemål kan efter besvär prövas av regeringsrätten. Vissa begränsningar ibesvärsrällen gäller enligt 98 § TF. Bl. a. anges ell visst minsta belopp, s.k. summa revisibUis, som klaganden skall ha tappat i kamraarrätlen för alltalan i regeringsrätten skall prövas. Regeringsrätten kan dock raeddelaprövningstillstånd även om sumraa revisibilis inle nås under förutsättning attdet för enhetlig lagtolkning eller rällslillärapning är av synnerlig vikt allbesvären prövas (prejudikaldispens) eller parlen visar, alt besvärens prövningeljest skuUe ha synnerlig betydelse utöver raålet (intressedispens). I defastighetstaxeringsmål sora avser tUlärapning av 6 § 1 mom., 712 §§ kommunalskattelagen(1928: 370) är kararaarrällen enligt 166 och 199 §§ TF alllid sista instans. Deuppbördsraål som får överklagas lill kamraarrätlen kan däreraot fullföljaslill regeringsrätten. Den1 koncentrerades den centrala skalleförvaltningen till enrayndighel, . verk ersatte bl. a. förutvaranderiksskatlenäranden, centrala folkbokförings- och uppbördsnäranden saralkontrollslyrelsen. förslag skulle den centrala skattemyndigheten fungerasom chefsmyndighet för den regionala skatteförvaltningen. Det förutsattesdärvid all de skatteförvaltande funktionerna bröts ut från länsstyrelserna ochlades på särskilda regionala rayndigheter, skatteverk. Frågan ora en sådanutbrytning har hänskjuiits till länsberedningen, som skall överväga hela denregionala samhällsförvaltningens organisation på . Den regionalaskatteförvaltningen koramer dock att omorganiseras inora ram isaraband raed den länsstyrelsereforra sora vårriksdag antog riktlinjerför (prop. 1970: 103, SU 132, KU 34, rskr 248 och 308). Förslag rörande organisationensnärraare utforraning har förelagts i prop. 1971: 1, bil. Oraorganisalionenav länsstyrelserna innebär bl. a. all de fiskaliska och dömande funktionerna,sora nu är saralade i landskontoret, förs till skilda avdelningar. Vidareorabildas prövningsnämnderna i länen till länsskalterätter. Omorganisationenblir mindre genomgripande i än i andra län.Taxeringsavdelningen och kameral- och uppbördsavdelningen i detta län komraersåledes alt finnas kvar med i huvudsak oförändrade arbetsuppgifter, medanprövningsnärandsavdelning-en blir länsskatlerällsavdelning. Iövriga län bildas en skatteavdelning sora övertar de uppgifter som ligger påtaxerings-, uppbörds- och dalaseklionerna. I allmänhet organiseras avdelningenpå fem underenheter, näraligen en taxeringsenhet för bl.a. processförandeuppgifter, en revisionsenhet för främst laxerings-och skatterevisioner, enraervärdeskatteenhet, en uppbördsenhet och en dalaenhet. SärskUda dataenheterkoramer alt inrättas hos länsstyrelserna i , , ochJämtlands län, i vilka län datakonloret nu ingår i uppbördsseklionen. kommer skatteavdelningen dock all beslå av endast två enheter, enrevisionsenhel och en enhet för övriga ärenden. Skalleavdelningenkoraraer också alt överta vissa ärenden som i huvudsak bereds och handläggspå . Det gäller arvs- och gåvoskatteärenden samtärenden som rör taxeringsorga-nisalionen i första instans, t. ex. indelning itaxeringsdistrikt och förordnande av taxeringsfunktionärer. Länsförvaltningsreforraeninnebär, som antytts, bl. a. att prövningsnäranderna omvandlas tillskatterätter. Vidare inrättas länsrätter för vissa dömande uppgifter inom delverksamhetsområde sora f. n. hör till landskansU.Länsskallerätlen och länsrätten blir organisatoriskt knutna lill den nyalänsstyrelsens förvaltningsavdelning. Bestäraraelserora skatterätternas och länsrätternas organisation m. m. finns i den lag omskatterätt och länsrätt sora antagils av . Lagen innebär också att denmellankommunala prövningsnäranden ombildas till skatterätt, denmellankommunala skatlerällen. Den blir, liksom nu är fallet med denraeUankoraraunala prövningsnämnden, organisatoriskt knuten tillriksskatteverket. Beteckningen skatierätt används i lagen sora en gemensarabeteckning på länsskalterälterna och den raellankoramunala skatterätten. Ilagen finns föreskrifter om domstolarnas domkretsar och kompetensområden, omordförande och nämndemän, hur dessa skall utses, valbarhets- ochbehörighetsvillkor, dbraförhet, om röstning m. m. Dethar dock av praktiska skäl inle varit möjligt att i lagen ora skatterätt ochlänsrätt exakt ange skatterätts kompetensoraråde, ulan lagen 1971: 60 67 innehåUeren bestäraraelse (3 §), atl vid skatierätt handläggs mål enligt skalle-,laxerings-, uppbörds- och folkbokföringsförfattningama i den utsträckning soraanges i dessa författningar. Det förutsätts alltså alt specialförfattningarnaskall ange vilka mål som skall handläggas vid skatterätt. Som framgår av denåberopade bestämmelsen kommer dock skatterättens korapelens all bli meraomfattande än prövningsnärandens. Skatterätt koraraer sålunda atl frånlänsstyrelsen överta rättskipningen i vissa uppbörds- och folkbokföringsmål.Mål om utdömande av vite, handräckning vid taxeringsrevision, handlingsundanlagande från taxeringsrevision och befrielse från skyldighet att läranakontroUuppgift, i vUka mål nu beslutar, skall också prövas avskallerätt. Denhögsta förvaltningsrättskipningen föreslås också bli föremål för engenomgripande omorganisation. Förslag härora har lagts fram i prop. 1971:30.Denna reform, som avses träda i kraft , innebär alltyngdpunkten i besvärsprövnirigen av förvallningsmål förskjuls frånregeringsrätten till kamraarrätt. Mål som enligt gällande ordning fullföljsfrån förvaltningsmyndighet lill regeringsrätten skall i allmänhet i ställetprövas av kammarrätt. Möjligheterna alt fullfölja lalan lill regeringsrättenbegränsas till att i princip gälla endasl prejudikatfall.Regeringsrätten omvandlas härigenom till huvudsakligen en prejudikatinslans. Isamband härraed förstärks kararaarrällsorganisa-lionen, bl. a. genorainrättande av en ny kararaarräll i . Prop.1971: 30 innehåUer också förslag tUl regler om förfarandet hosförvaltningsmyndigheter och förvaltningsdomstolar. De innefattas i två lagar, nämligenen förvaltningslag, som skall gälla vid handläggning av ärende hosförvaltningsmyndighet, och en förvaltningsprocesslag, som skall gälla vidrättskipning såväl i de allmänna förvallningsdomslolarha, dvs. regeringsrättenoch karamarrätten, sora i skatterätt och länsrätt. det finns enspecialregel om förfarandet i lag eller i annan författning som har beslutatsav Kungl. Maj:l eller, vad gäller förvaltningslagen, Kungl. Maj:t ellerriksdagen skall dock den regeln gälla fraraför del som är föreskrivet i dessalagar (1 § andra stycket förvaltningslagen, 2 § förvaltningsprocesslagen).Förvaltningsprocesslagen föreslås träda i krafl , såvitt gällerskatterätt och länsrätt. I övrigt avses dessa två lagar korama all gälla fr. o.ra. Dereformer som enligt den lämnade redogörelsen föreslås påförvaltningsrättskipningens och skatteförvaltningens områden förutsätteromfattande ändringar i den berörda lagstiftningen. Delvis är det fråga om alttekniskt anpassa beslämraelsema i författningarna till vad sora redanbeslutats eller föreslås i andra sararaanhang. Prop.1971: 60 68 niseringär dock inle raöjUg och har heller inte varit avsedd. De föreslagnabestämmelserna i förvaltningslagen och förvaltningsprocesslagen är avsedda allvara grundregler, som skall vika för bestämraelser av annat innehåll i andraförfattningar. Förvaltningslagengäller vid handläggning av ärende hos förvallnings-rayndighet med vissa angivnaundantag. Lagens regler är relativt få, och de raåste av naturliga skäl varaallmänt hållna. De representerar en minimistandard i fråga om handläggningenav förvaltningsärenden. Taxeringsförfarandet är utförligt reglerat i TF, ochden regleringen måste i huvudsak finnas kvar. Delsamma gäller också om andraförfattningar som innehåller detaljerade och för sitt ändamål utformadeförfaranderegler, såsom förordningen (1959: 92) om förfarandet vid viss konsumtionsbeskattning.Vissa besläramelser i dessa författningar kan dock lämpligen ersättas avbestämmelser i förvaltningslagen. Denna skall givelvis också gälla, när någonavvikande regel inle finns i tillämplig spe-cialförfatlning. I fråga om förslagel lillförvaltningsprocesslag är förhållandel ell annat. Denna lag skall uttryckligengälla vid rättskipning i regeringsrätten, kararaarräll, skatterätt ochlänsrätt. Lagen innehåller också betydligt utförligare förfaranderegler änförvaltningslagen. Det är därför naturligt att förvaltningsprocesslagen får enmera genoragripande giltighet inora sitt område, och de avvikelser från dennalag som jag i det följande komraer atl föreslå för skalleprocessens del ärganska få. Bestämraelserom vad sora ankoraraer på prövningsnämnden och på chefen för länsstyrelsenstaxeringsseklion, förste taxeringsintendenten, finns i åtskilligaförfattningar. uppgifter kommer, som sagls, att överläsav skatterätt, och de uppgifter som vilar på förste taxeringsinlendenlen böri den nya länssl3Telseorganisationen i princip ankomraa på chefen förskatteavdelningen. Del torde inte vara nödvändigt att göra redaktionellaändringar i alla de författningar som berörs av dessa reformer. Jag föreslår istallet alt en generell bestäraraelse ges i lag av innebörd atl vad som i lageUer annan författning föreskrivs om prövningsnämnd i stället skaU avseskatierätt och vad som föreskrivs om förste taxeringsintendent skall avseskattechef. Jag ålerkoraraer lill benäraningen skallechef ispecialraotiveringen lUl 3 § TF. Del bör näranas alt begreppet skatterätt ilagen om skatterätt och länsrätt innefattar både länsskatterält och denmellankommunala skatterätten. Dennya lagen föreslås i likhet raed lagen ora skatterätt och länsrätt träda ikraft den dag Konungen bestämmer. Jagövergår nu de författningsändringar som enligt min mening bör Prop.1971: 60 69 vidtasi delta sammanhang. I den raån ändringarna är av redaktionell natur ellerendast avser språldiga omformuleringar har någon kommentar i allmänhet integjorts. Iövrigl får jag beträffande de olika författningarna anföra följande. Taxeringsförordningen(1956: 623) Ändringarnai TF blir mycket omfattande, och det har därför övervägts all utarbela en nyförordning. Förslag till ny sådan förordning finns också ilandskonlorsutredningens betänkande, sora dock byggde på attskalteförvaltningen skulle brytas ut från länsstyrelserna lill frislåenderegionala skatteverk och att skatterätterna skulle bli fristående dorastolar.Så bUr inte fallet , och en oraarbetning skulle därför få ske under andraföratsättningar. En oraarbetning bör eraeUertid syfta till en genomgripandeomredigering av TF i sysleraatiskl och språkligt avseende, och det har intevarit möjligt atl göra en sådan med den anpassning tillförvaltningslagen och förvaltningsprocesslagen som i första hand måste ske. Ett annat skäl alt inlegöra en ny TF i della samraanhang är alt de partier i förordningen sora rörfastighetstaxering är avsedda all omarbetas i redaktionellt avseende. 1971 årsfaslighetstaxeringsulredning, som skall göra fortsatt översyn avfastighelslaxeringsreglerna, skall enligt sina direktiv överväga om det ärlämpligt att sammanföra de bestämmelser om fastighetstaxering sora nu finns iskilda författningar lill etl för-fallningskomplex (jfr riksdagsberältelsen år1971 Fi 6). Med hänsyn härtill synes en raera fullständig översyn av TF böraanslå tills frågan hur raan skall förfara raed bestäramelserna orafastighetstaxeringen blivit utredd. I samband med de ändringsförslagsom föranleds av de nya reformerna har beaktats åtskilligt av vadlandskonlorsutredningen har föreslagit. Språkliga förenklingar har skell i deparagrafer som måste ändras, i den mån det har varit raöjligl.