prop · FU0322 · 1971-12-31 00:00:00 — Utredningenföreslår alt den frivilliga försäkringen, som f. n. bidrar genom tilläggsavgiftpå samma sätt som den obligatoriska försäkringen lill försäkringsrådels ochriksförsäkringsverkets kostnader, i princip helt svarar för sinaförvaltningskostnader. Den premiehöjande effekten av helläckningsprincipensinförande bör enligt utredningen begränsas genom det föreliggande sparmomenteli försäkringen samt genom en viss nedskrivning av förvaltningskostnaderna underövergångstiden. Utredningen föreslår också atl den frivUliga försäkringenstillgångar avskUjs från den nuvarande yrkesskadeförsäkringsfondens övriga tillgångaroch tillförs en särskild fond för frivillig yrkesskadeförsäkring. Vadsålunda föreslagils för den frivUliga yrkesskadeförsäkringens del har ihuvudsak godtagils av remissinstanserna. Jag finner den föreslagna ordningenföljdriktig och förordar all den genomförs. Mellanyrkesskadeförsäkring och arbetarskydd finns ett naturligt och nära samband.Åtgärder på arbetarskyddels område kan, i vart fall om de är tiUräckligtvittgående, beräknas få en klart märkbar effekt också påyrkesskadeförsäkringens fält i form av en minskning av yrkesskadornas antaloch svårighetsgrad saml en reduktion av försäkringens kostnader. I enlighetmed denna tankegång har genom bestämmelser i reglementet angåendeförvaltningen av fonder införts möjlighet för Kungl. Maj:lalt besluta all viss mindre del av yrkesskadeförsäkringsfonden tas i anspråkför all bekosta åtgärder inom det förebyggande arbetarskyddet. Med slöd avdelta bemyndigande har Kungl. Maj:l vid skilda tillfällen ställt medel tillförfogande för olika arbelarskyddsändamål. beviljades bidrag urfonden med sammanlagt . Under remissbehandlingenav yrkesskadeulredningens belänkande (SOU 1966: 54) förde LO fram tanken på enomläggning och utvidgning av stödet till arbetarskyddet genom en särskild arbetarskyddsavgift,som skulle las ul av arbetsgivarna över socialförsäkringen. uppslagbedömde jag i prop. 1967: 147 vara värt all prövas närmare i samband med den tillämnadeutredningen om bl. a. avgiftsfrågorna avseende yrkesskadeförsäkringen.Utredningen har föreslagit att del genom en arbetsgivaravgift, som las ul i anslulninglill yrkesskadeförsäkringsavgiflen, skall skapas ökade möjligheter alt lämnaekonomiskt bidrag lill åtgärder ägnade all förebygga yrkesskador och annan avarbetsmiljön betingad ohälsa. I huvudsak innebär utredningensförslag atl arbetsgivarna med all de varje är erlägger försjälva yrkesskadeförsäkringen skall betala elt bidrag, som är avpassat efterdet beräknade årliga behovet av medel för forskning, utbildning ochinformation på arbelsmiljöområdet. Med hänsyn till bidragels skadeförebyggandesyfte föreslås atl bidraget tillsammans med avgiften lill självayrkesskadeförsäkringen bildar en gemensam avgift, benämnd yrkesskadeavgifl.Bidraget avses utgöra en i särskild ordning beslämd andel av yrkesskadeavgiftenoch överföras till en särskild fond under förvallning av ell nyinrättat statiigtorgan. Utredningen beräknar atl del medelsbehov som skall tillgodoses genom arbelsgivarbidrageluppgår lill omkring 20 milj. kr. I likhet med utredningenoch många remissinstanser vill jag starkt stryka under all del finns ett storlbehov av ökade resurser för åtgärder in- a. hänger della samman med att ell vidgat synsättalltmer trängt igenom när del gäller arbetarskyddets ansvar för arbetstagarnas hälsosituation.Under senare år har betydande samhälleliga satsningar gjorts i syfte atlbegränsa hälsoriskerna i arbetslivet. a. har de statliga arbelarskyddsorganensresurser förstärkts och en genomgripande översyn av arbelarskyddslagstiflningenpågår. Mycket återstår emellertid innan man har uppfyllt de anspråk som med fogkan stäUas i fråga om insatser för en god arbetsmiljö. Inle minst viktigt arall stor uppmärksamhet ägnas åt åtgärder, som kan förebygga yrkessjukdomar ochannan ohälsa som har samband med förhållandena på arbetsplatserna. I dellahänseende framstår behoven av utökad forskning och utbildning samt förbättradinformation i arbetsmiljöfrågor som särskilt påtagliga. Jag har denuppfattningen all kostnaderna för insatser för all förebygga ohälsa i arbetetär all betrakta som ell slags produktionskostnader. I konsekvens därmed finnerjag del också naturligt all ökade arbelarskyddsinsalser finansieras genom avgifler_från_arbetsgivarna. Jag vill därför förorda en reform med den huvudinriktning somutredningen föreslagit. framhållit bör syftet med reformen vara all motverka uppkomsten avyrkesskador och annan av arbetsmiljön betingad ohälsa samt dessutom all få tillstånd en förbättrad arbetsmiljö genom vilken arbetstagarnas hälsa och säkerhetkommer att främjas. För förverkligandet av denna målsättning har de offentligaorganen på området, arbelarskyddsverket och arbetsmedicinska institutet, encentral betydelse. Dessa organ är under successiv utbyggnad. Jag vill här pekapå den fortsatta förstärkning av arbelarskyddsstyrelsen och yrkesinspektionensom föreslås i årets stalsverksproposilion. För arbetsmedicinska institutetsdel kommer senare denna dag all anmälas förslag om en särskild propositionangående bl. a. institutets utbildningsverksamhet för läkare, skyddsingenjöreroch sjuksköterskor inom företagshälsovården. Jag kommer därvid all förorda enväsentligt utökad medelsanvisning för institutets verksamhet. Ytterligareförstärkningar av de offentliga arbelarskyddsorganen kommer emellertid alt blinödvändiga om dessa organ skall kunna fylla sina vUcliga funktioner. a. kanerinras om de nya krav på insatser som arbetsmiljöutredningens förslag kan konimaall leda tiU. Enligt min mening bör även kostnaderna för arbetarskydds-verketsoch arbetsmedicinska institutets verksamhet ses som ett slags produktionskostnader.Det finns därför skäl all också dessa kostnader i varje fall till en delfinansieras genom bidrag från arbetsgivarna. Mot bakgrunden av vad jag nuanfört bör utredningens förslag om arbetsgivarbidrag lill arbetarskyddetutsträckas till att innefatta även ett visst bidrag till statens kostnader för arbetarskyddsslyrelsens,yrkesinspektionens och arbetsmedicinska institutets verksamhet, varigenom denfortsalla utbyggnaden av.denna verksamhet underlättas. Jagförordar därför, all del av utredningen föreslagna arbetsgivarbi-dragel förarbetarskydd utökas och ges formen av en särskild arbetarskyddsavgift. Medelmotsvarande den del, av arbetarskyddsavgiflen som utgör bidrag till kostnadernaför arbetarskyddsverkels och arbetsmedicinska institutets verksamhet bör tiUförasvederbörande inkomslilel på riksstalen. I övrigt bör arbetarskyddsavgiflen ienlighet med utredningens förslag föras över till en nybildad särskildarbetarskyddsfond. Somen principiell utgångspunkt när del gäller att bestämma vilka verksamheter inomforskning, utbildning och upplysning rörande arbetsmiljöfrågorna som skaUstödjas från arbetarskyddsfonden har utredningen angett, all uppgifter somligger inom olika myndigheters och institutioners ordinarie verksamhet inlebör komma i fråga för medelstilldelning. Sådan verksamhet bör enligtutredningen ha kostnadstäckning i vanlig ordning. Mot bakgrund av denutvidgning av arbetsgivaravgiftens omfattning som jag förordat kan jag anslutamig lill utredningens uttalande. I detta sammanhang vill jag understryka attfonden självfallet inte syftar till alt avlösa de arbelarskyddsinsalser somhittills bekostats av staten, enskilda förelag eller på annat sätt. Den skall istället utgöra grunden för en reell ökning av resurserna för en förbättradarbetsmiljö. Utredningenhar dragit upp vissa närmare riktiinjer för hur de medel som inflyter lillarbetarskyddsfonden skaU användas inom de olika aktiviteterna forskning,utbildning och upplysning. Dessa synpunkter, som jag har redovisat iredogörelsen för utredningens belänkande, har nästan ulan undanlag godtagits avremissinstanserna. Jag kan också i allt väsentligt instämma i vad utredningenhär har anfört. Närdel gäller medelstilldelningen ur fonden vill jag dock la upp två uttalandenunder remissbehandlingen. SAF bar anfört atl institutioner -somByggnadsindustrins stiftelse för arbetarskydd och företagshälsovård (Bygghälsan)utan mera ingående prövning bör kunna bU tUlerkända sin branschandel av demedel som inflyter till fonden. Jag har ingen erinran mot all organisationer avden typ som Bygghälsan representerar kommer i fråga för medelstilldelning frånfonden. Däremot anser jag inte all fördelningen av fondmedel lämpligen bör skeutifrån principen att varje bransch inom näringslivet får viss andel av deltotalbelopp som skall delas ut. Det andra uttalandet som jag åsyftar kommerfrån , som har framhållit alt utredningens åsikt atl även gmndutbildningav skyddsombud bör innefattas bland de verksamheter, som kan fåmedelstilldelning, kan skapa oklarhet med hänsyn till att många förelag påsenare år börjat bekosta utbildning av sina skyddsombud. Risk skulle finnas föratt dessa företag upphör med sin grundutbildning av skyddsombud. För egen delgör jag liksom utredningen den bedömningen, all utbildningen av skyddsombud ären synnerligen angelägen och vittomfattande uppgift som kräver stora insatser.För att få till stånd enså bred utbildningsbas som möjligt synes det nödvändigt atl såväl grundutbUdningsom kontinuerlig vidareutbUdning för skyddsombud initieras och stöds genomarbetarskyddsfonden. Intresset av att den verksamhet för UtbUdning avskyddsombud, som redan nu förekommer bl. a. hos en del arbetsgivare och genomarbetstagarnas fackliga organisationer, inle avbryts utan i stäUet stimulerasbör därför beaktas i samband med medelstUldelningen. Storlekenav den årliga arbetsgivaravgiften till arbetarskyddsfonden bör som utredningenfunnit avpassas efter del beräknade årliga behovet av medel för de ändamål somfonden skall tillgodose. I likhet med remissinstanserna ansluter jag mig tiUutredningens förslag all arbetsgivaravgiften till arbetarskyddsfonden nufastställs lill av avgiftsunderlaget för yrkesskadeförsäkringen, vilketf. n. kan beräknas ge drygt 20 milj. kr. Arbetsgivaravgiften lill arbetarskyddsverkelsoch arbetsmedicinska inslilulels verksamhet anser jag f. n. bör utgöra 0,02 %av avgiftsunderlaget. Den sammanlagda arbetarskyddsavgiften kommer således altutgöra av avgiftsunderlaget. Jag har redan uttalat migför bUdandet av den särskUda fonden för forskning, utbUdning och upplysning på arbetsmUjöområdet.Det återstår att beröra hur fondmedlen skall förvallas. Utredningens förslaggår ut på alt en särskUd styrelse inrättas, som skaU ha till uppgift att bestämmaom fondmedlens användning och fördelning. Förvaltningsbestyren i övrigt avsesankomma på . Efter all ha övervägt olika länkbaralösningar, främst möjUgheten all låta arbetarskyddsstyrelsen handhaförvaltningen, har jag stannat för den Unje som utredningen har vall. Det börankomma på Kungl. Maj:t alt besluta om styrelsens sammansättning. Jag vill dockredan nu framhåUa alt jag fäster stor vikt vid att arbetsmarknadens parter bUrrepresenterade i styrelsen. Del är också av vikt att styrelsen kan anUtasärskilda experter och sakkunniga samt att den biträds av elt kansli, som ledsav en kvalificerad föreståndare. Utredningenhar föreslagit all avgiften för själva yrkesskadeförsäkringen jämte bidragettill arbetarskydd skaU sammanföras till en avgift med benämningenyrkesskadeavgift. På denna punkt har ocharbetarskyddsstyrelsen gjort invändningar. Dessa remissinstanser förordar istället alt arbetarskyddsbidraget konstrueras som en särskild avgift. Som jagredan anfört bör arbetsgivarbidraget för arbetarskyddet enligt min mening gesformen av en särskild arbetarskyddsavgift och tas ul på samma avgiftsunderlagsom gäller för den obligatoriska yrkesskadeförsäkringen. Detta innebär attberäkning, debitering och uppbörd av arbetarskyddsavgiflen kan ske ianslutning till beräkning, de- biteringoch uppbörd av avgiften till den obligatoriska yrkesskadeförsäkringen. Dennaanknytning anser jag betydelsefull bl. a. ur praktisk synvinkel. Den kanemellertid åstadkommas ulan alt försäkringsavgiften och arbetarskyddsavgiflensammanförs lill en gemensam avgift. Inte heller i övrigt har jag kunnat finna atlen fullständig integrering enligt utredningens förslag innebär några avgörandefördelar framför ett syslem med en fristående arbetarskyddsavgift, som i vissahänseenden är anpassad till konstmktionen av yrkes.skadeförsäkringsavgiften.Däremot finns en viss risk för att en sammansmältning lill en avgift kan skapaoklarhet. Den av arbelarskyddsstyrelsen framförda synpunkten alt arbetarskyddsbidragelär avsett att läcka ett betydligt vidare fält än vad YFL gör synes mig ocksåvärd beaktande. Jag förordar således atl arbetarskyddsavgiflen tekniskt konslmerassom en särskild arbetsgivaravgift. Reglerna om arbelarskyddsavgiften bör dåinte, som utredningen föreslagit, tas in i YFL utan bör i stället föras sammani en särskild författning. I enlighet med del anfördaskall bestämmas en avgift till den obligatoriska yrkesskadeförsäkringen och enarbetarskyddsavgift. Besluten om dessa avgifters storlek och uppdelning börfattas av Kungl. Beslut rörande försiikringsavgiften tordei regel böra avse en period av . Före resp. periods början bör ifortsättningen avge förslag tUl procentsats för uttag avförsäkringsavgift saml förslag till ledning för bestämmande avförsäkringsavgiftens förvaltningskoslnadsandel. Också arbelarskyddsavgiftensstorlek och uppdelning synes böra prcivas om med jämna mellanrum, såvitt nu kanbedömas lämpligen i anslulning till omprövningarna av yrkesskadeförsäkringsavgiften. Utredningen har anselt alla>'giflsbehovel för försäkringen, om hänsyn inte tas tiU kravet på täckningav förvaltningskostnader och kostnader för uppräkning och värdesäkring avförmåner, bör för inledningsperioden, varmed utredningen avser ,beräknas till av den genomsnittiiga grundavgiften vid kapitaltäckningssystem.Då avgiftsunderlaget för kan beräknas lUl omkring 72 000 milj. kr. ochkapitalvärdet av skadeersättningar, som är alt hänföra till , tordekomma all uppgå tiU närmare 175 mUj. kr., krävs enligt utredningen ettavgiftsuttag på av avgiftsunderlaget. Härtill kommer uttag för förvaltningskostnadsändamål,som med beaktande av helläckningsprincipens införande kan beräknas tiU ,saml uttag för uppräkning och värdef;äkring, som kan beräknas till 0,065 %.Enligt utredningen bör således uttaget för själva yrkesskadeförsäkringen förinledningsperioden fastställas lill av avgiftsunderlaget. Föregen del har jag i det föregående hävdat alt man inle i samband med övergången lilldel nya finansieringssystemet för yrkesskadeförsäkringen bör sänka detnuvarande genomsnittiiga avgiftsuttaget för försäkringenulan i stället sträva efter en från avgiftssynpunkt i det närmaste jämnövergång. Med denna utgångspunkt och med beaktande av atl den för år 1970gällande genomsnittliga brutloavgiften var , anser jag atl detårliga avgiftsuttaget för yrkesskadeförsäkringen börbestämmas till av avgiftsunderlaget. Den andel av försäkringsavgiftensom skall anses svara mot förvaltningskostnader bör därvid fa,slställas . Jag anser vidare all inledningsperioden bör omfatta åren1972-1974. Härigenom skapas möjlighet lill samtidig omprövning av yrkesskadeförsäkringsavgiflenoch avgiften till tilläggspensioneringen. Behovetav medel till arbetarskyddsfonden bör som jag förut nämnt beräknas svara mot eltavgiftsuttag på . Det arbetsgivarbidrag som skall tillföras statsverketsom bidrag lill kostnaderna för arbetarskyddsverkets och arbetsmedicinskainstitutets verksamhet bör utgå av avgiftsunderlaget. Detsammanlagda årliga avgiflsullagel för arbetarskydd bör således iinledningsskedet vara av avgiftsunderlaget. Somframgått av det sagda godtar jag utredningens förslag alt övergången lill dennya ordningen för yrkesskadeförsäkringens finansiering liksom införandet avsystemet med arbetsgivaravgift för arbetarskyddsändamål sker den 1 januari1972. Ienlighet med det anförda har inom upprättats förslag till 1) lag om ändring i lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring, 2) lag om procentsatsen för uttagav avgift till yrkesskadeförsäkringen m. m., 3) lag om arbetarskyddsavgift, 4) lag om ändring i lagen (1954:246) om krigsförsäkring för sjömän m.fl., 5) lag om ändring i lagen (1955:469) angående omreglering av vissa ersättningar enUgl lagen (nr 235) om försäkring för olycksfall i arbete m. m., 6) lag om ändring i lagen (1962:303) om förhöjning av vissa ersättningar i anledning av yrkesskada m. m., 7) lag om ändring i lagen (1967:919) om värdesäkring av yrkesskadelivränlor m. m., 8) lag om ändring i förordningen(1959: 552) angående uppbörd av vissa avgifter enligt lagen om aUmänförsäkring, m; m., 9) lag om ändring i reglementet(1961:265) angående förvaltningen av fonder. Utövervad jag tidigare anfört bör följande nämnas angående för-fallningsförslagen. Förslagettill lag om ändring i lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring Delnya systemet för yrkesskadeförsäkringens finansiering kräver ändringar bl. a.i om försäkringsavgifter m. m. Uttaget av avgift liU denobligatoriska yrkesskadeförsäkringen skall beräknas efter en för aUaarbetsgivare enhetiig procentsats, som fastställs genom beslut av Kungl. Procentsatsen har inle ansetts böra anges direkt i YFL. Istället har efter mönster av reglerna för avgiften liU den aUmännatilläggspensioneringen valts metoden all ange procentsatsen för avgiftsuttageti en särskUd författning. I denna regleras också hur stor del av försäkringsavgiftensom skall avse förvaltningskostnader. 3§ Bestämmelsen i paragrafens iredje stycke om statsbidrag till förvaltningskostnaderhar slopats, eftersom försäkringen i fortsättningen skall fullt ut svara förkostnaderna för försäkringsrådets och verksamhet såvittangår yrkesskadeförsäkring av arbetstagare i annan än statiig tjänst. Statenskall utom ramen för försäkringen svara för försäkringensförvaltningskostnader då det gäller arbetstagare i statens tjänst. Bestiimmelserhärom avses skola ulfärdas av Kungl. 25§ Paragrafen reglerar frågan om sammanträffande av ersättning enligt YFL samtlön, pension eUer annan gottgörelse, som tUlförsäkrats den ersättningsberättigadesåsom understöd på grund av skadan. Vid sådant sammanträffande skall under '/issaförutsättningar avdrag ske på försäkringssidan. De ändringar som föreslagilsär betingade av att lindring i försäkringsavgiften enligt 38 § lill följd avsjälvrisk inle skall kunna förekomma i det nya finansieringssystemet. Genomde nya bestämmelserna i denna och följande paragraf blir försäkringenfinansierad enligt fördelningsmelod och med en enhetlig årlig premie. Häromhänvisas i första hand lill den allmänna motiveringen. Reglerom det avgiftsunderlag på vilket försäkringsavgift skall beräknas har tagilsin i andra och tredje styckena av förevarande paragraf. Principerna för bestämraandeav avgiftsunderlaget är oförändra- dejämfört med dem, som tUlämpats för uttag av nuvarande riskgraderade försäkringsavgifter.Avgiftsunderlaget kommer således alt påverkas av inkomst upp till 7,5 gångerdel vid årets ingång gällande basbeloppet enligt lagen om allmän försäkring,trots att inkomst överstigande fem gånger basbeloppet i princip inle beaktas i ersältningssammanhang.Som framhållits av utredningen är det en betydande fördel från administrativsynpunkt med samma övre debiteringsgräns som för arbetsgivaravgift enligtlagen om allmän försäkring. TUl följd av atl också den nedre debileringsgränsenvid inkomst skrivs in i lagen blir bestämmelsen med samma innehålli 4 § andra styckel förordningen (1959: 552) angående uppbörd av vissa avgifterenligt lagen om allmän försäkring m. m. överflödig och kan ulgå. Medhänsyn till all lindring i försäkringsavgiften inte avses skola förekomma inomdet nya finansieringssystemet har nuvarande andra stycket i paragrafen fått ulgå.Tredje stycket enligt den gäUande lydelsen föreskriver solidariskt ansvar förförsäkringsavgift i faU då arbetstagare används till arbete av två eUer fleraarbetsgivare gemensamt. Denna regel lorde gälla även ulan uttryckligföreskrift. Någon motsvarande bestämmelse finns inte i lagen om allmänförsäkring. Bestämmelsen kan därför utgå. Paragrafeninnehåller i sin nuvarande lydelse bestämmelser om den särskildatilläggsavgiften lill statsverket för förvaltningskostnader. Mot bakgrunden avvad som anförts i den allmänna motiveringen har dessa bestämmelser utgått. Iparagrafen har tagils upp en föreskrift om alt försäkringsavgift skaU utgåefter en enhetlig procentsals, som fastställs av Kungl. Maj:t och riksdagengemensamt. Som anförts tidigare skall procentsatsen fastslås i en särskUdförfattning. 1 paragrafens första stycke har vidare angetts vilka ersättningaroch kostnader som skall läckas genom försäkringsavgifter och således inverkavid avvägningen av procentsatsen. Iandra stycket har angetts alt till förvaltningskostnader, som skall täckas avförsäkringsavgifter, är att hänföra enbart omkostnaderna för försäkringsrådetsoch riksförsäkringsverkels befattning med obligatorisk yrkesskadeförsäkring.Som framhållits under 3 § skall därvid inte medräknas omkostnader hos de bådamyndigheterna som beror på försäkring av arbetstagare i statens tjänst. Vidarehar föreskrivits att Kungl. Maj:t och skaU fastställa hur stor del avförsäkringsavgifterna som skall anses svara mol förvaltningskostnader. Somnärmare utvecklats i den allmänna motiveringen har den ordning, som härigenom uppnås,ansetts lämplig av administrativa skäl. Beslutom procentsatsens och förvallningskostnadsandelens storlek - vilka som regel torde böra avse en femårsperiod - börgivetvis fallas före det år då tUlämpningen skall börja. Somframhållits tidigare bör möjlighet skapas till omprövning i ell sammanhang avavgiften till yrkesskadeförsäkringen och avgiften till tUläggspensioneringen.När det gäUer tUläggspensioneringen skall avgiflsprocenlen enligt 19 kap. 5 §lagen om allmän försäkring beslutas senast före det varunderbeslutet skall börja tillämpas. Enligt samma lagrum skall riksförsäkringsverketvari femte år lägga fram förslag rörande procentsatserna i den mån ullaget inle redan beslutats. Samma ordning har föreskrivits iIredje stycket av förevarande paragraf med avseende på procentsatsen föryrkesskadeförsäkringsavgiften och förvallningskoslnadsandelen därav. Beslut idessa hänseenden skall dock för fallas ulansärskilt förslag av . Härom hänvisas lill kommentaren lillpunkt 5 i övergångsbestämmelserna. I sin gällande lydelse föreskriver paragrafen skyldighetalt lämna försäkringsrådel och de uppgifter som behövsför bedömningen av frågor om försäkringsplikt, försäkringsavgift ochersättning. I 57 § finns bestämmelser om straff för underlåtenhet atl fullgöra uppgiftsskyldighetenoch för orikligt meddelande i uppgift. Vid sidan härav finns i förordningen(1959: 552) angående uppbörd av vissa avgifter enligt lagen om allmänförsäkring m. m. slraffsanklione-rade regler om skyldighet alt lämna uppgiftertill ledning för debitering av arbetsgivaravgifterna till den obligatoriskasocialförsäkringen - således även arbetsgivaravgiften tillyrkesskadeförsäkringen. 1971: 10 föreslås en reform av påföljdssyslemel ifråga om överträdelser mot skatte- och avgiflsförfallningar. Beträffandeöverträdelser som inle är av allvarligare art innebär förslaget atl straffersätts av skatte- eller avgiftstiUägg eller förseningsavgift, som beslutas iadr minislrativ ordning. Reformen, som är avsedd alt träda i kraft den 1januari 1972, omfattar bl. a. arbetsgivaravgifterna lill socialförsäkringensfinansiering. I enlighet härmed föreslås i propositionen ändringar i bl. Ett genomförande av den ordning som föreslås i den nämndapropositionen bör leda till atl reglerna i 40 och 57 §§ YFL anpassas efterdet nya systemet. Eftersom avgiftsförordningen innehåller de behövligabestämmelserna om skyldighet alt lämna uppgifter för bedömning avförsäkringsplikt och försäkringsavgift synes anpassningen lämpligen böra skegenom att motsvarande bestämmelser i 40 § YFL får ulgå. Straffsanktionen i 57§ YIL kommer härigenom all avse enbart skyldigheten att lämna uppgifter förbestämmande av ersättningar enligt YFL.