prop · FU0361 · 1971-12-31 00:00:00 — Livsmedelslokal skall vara godkändav hälsovårdsnämnd, innan den får tas i bruk. Kapitiet innehåUer ävenbestäraraelser om livsmedelslokals beskaffenhet, utrustning och skötsel. 4 kap. handlar om Uvsmedelshanteringm. Vid hantering av livsmedel skaU vidtas sådana försiktighetsmått attUvsmedlen inte förorenas eUer blir skadUga eUer eljest otjänUga. Gifter ochandra främmande ämnen får inte förvaras tiUsammans med livsmedel eUer i vissalivsmedelslokaler. Särskilda krav gäUer för vatten och is, som används vidrengöring eUer kylning av Uvsmedel, och för utmstning vid Uvsmedelshantering.TiUverkning, överlåtelse och användning förbjuds av sådana för livsmedelavsedda kärl, maskiner eUer redskap varifrån kan utlösas hälsofarligametallföreningar. Föreskrifter gäUer för Uvsmedelstranspor-ter med fordon. 5 kap. reglerar utomhushandel ochkringföringshandel med livsmedel. a. får vissa kött- och mejeriprodukterinte säljas utomhus utan alt vara inneslutna i skyddande förpackning.Yrkesmässig kringföringshandel från fordon med vissa ömtåliga livsmedel ioförpackal skick sora kött, charkuteri- och raejerivaror ra. m. får inle skeutan att fordonet fyUer vissa krav enligt livsmedelssladgan samt besiktigatsoch godkänts av hälsovårdsnämnden. Den som driver kringföringshandel måste soraregel förfoga över en av nämnden godkänd förvaringslokal för livsraedel. I 6 kap. föreskrivs ompersonalens hygien alt var och en som sysslar med hantering av oförpackade livsmedelskall iaktta noggrann renlighet under arbetet. sådan person kan antas hanågon sjukdora, smitta eUer yttre skada kan han anmodas att undergåläkamndersökning. Hälsovårdsnäranden kan med ledning av undersökningensresultat förbjuda honom att delta i arbetet med livsraedel. Vidare åligger detinnehavare av eUer föreståndare för livsmedelsrörelse att underrättahälsovårdsnämnden om någon av de där anställda misstänks ha sjukdom, smitta m.m. innehåUer föreskrifter om märkning av livsmedel. Bestämmelserna gällerhuvudsakligen livsmedelsförpackningar som säljs i de- Prop.1971: 61 14 taljhandeln.Dessa skall i regel på elt tydligt, lätt i ögonen fallande och varaktigt sättvara märkta raed uppgifter om innehåUels benäraning, vikt eller volyra ochvera sora tillverkat, förpackat, sålt, importerat eUer exporterat varan.Märkningsföreskrifterna gäUer inte vin, sprit, malt- och läskedrycker,butiksförpackade livsmedel, vissa mindre och vissa stora förpackningar samtolika färska livsraedel förpackade i genomskinligt material. Finns konstgjortsötningsmedel i ett livsmedel skall detta anges på förpackningen. Varor somsäljs under uppgift alt vara särskUt lämpade som bam- eller dielraat skallförses raed fuUständig deklaration av ingående råvaror och tUlsatser. Uppgiftom att livsmedel innehåUer vitaminer eller vissa andra näringsämnen får inteanvändas om inte arten och halten av näringsämnena anges. Så behöveremellertid inte ske i fråga om bl. a. vissa mejeriprodukter, kött- ochfiskvaror, frakt, bär och grönsaker sora har en na-' turUg halt av bl. 8 kap.innehåUer särskilda bestämmelser om beskaffenheten av vissa vanUgare livsmedel såsom olika mjölkprodukter, margarinvaror, glass, köttvaror, fisk, ägg och äggpulver, spannmålsprodukter, socker och honung, saft och sylt, bär, frukt och grönsaker. Bland viktigare regler kan nämnas bestämmelser om ingående råvaror, fett, vatten och tUl satser samt förbud mot användning av färgämnen och vissa andra för ifrågavarande livsraedel fräraraande äranen. Vidare skall speciell raärk ning ske av olika livsmedel för att dessa lättare skaU kunna skiljas från andra liknande varor. Sora huvudregel gäUer atl, ora elt Uvsmedel med viss varubenämning skaU ha särskUd sammansättning, det är förbjudet att saluhålla annat livsmedel under sararaa eller liknande benämning. En varas egenskap av ersättning för etl annat livsraedel får eraeUertid anges. 9 kap.handlar ora livsraedelskonlrollen. Centralt tiUkoraraer kon trollen och velerinärslyrelsen med den fördelning mel lan dem som framgår av verkens instruktioner. Genom mslmktions- ändringar har velerinärslyrelsen korarait att bli den hu vudsakUga, centrala förvaltningsmyndigheten för livsmedelskontrollen medan socialstjaelsen nuraera enbart har tUlsyn över den raedicinska kontrollen av personal i livsraedelshanteringen. Dessutora har statens jordbmksnärand tiU särskild uppgift alt centralt utöva kontroll av be stämmelserna om sararaansättning av charkuterivaror. Nämnden har också enligt 8 kap. olika funktioner i fråga ora raejeriprodukter och ägg samt utövar med stöd av sin instruktion en viss kvalitetskontroll på kött, fisk och fiskprodukter. Därjämte är koraraerskoUegiura enligt 2 kap. tiUslåndsmyndighet i frågor ora livsraedelslUlsatser och vitarai- nering av livsmedel. KoUegium skall också faststäUa högsta tUlåtna rester av bekämpningsraedel på livsmedel. Som centralt undersöknings organ för livsmedelskontrollen fungerar . 1971: 61 15 Livsraedelssladganär inle direkt tiUäraplig inora krigsmaklen. På detla oraråde ledslivsraedelskontroUen av försvarets sjukvårdsstyrelse. Under angivna civilarayndigheter utövas den lokala livsraedelskonlrollen av hälsovårdsnäranderna.Läkare och veterinärer i offentlig tjänst är skyldiga all medverka vidlivsmedelskontrollen. Polisrayndig-helen skaU biträda vid kontroUen. Regionallskall länsstyrelserna vaka över den lokala livsmedelskonttollen.Länsstyrelserna biträds därvid av länsläkarorganisationen ochlänsveterinärerna. Dessa veterinärer har f. ö. under velerinärslyrelsen enregional tillsynsverksamhet på livsmedelsområdet. I 9 kap. finns vidareföreskrifter ora provlagning och undersökning av livsraedel särat ora vad hälsovårdsnämnderna och företagarna där vid har all iaktta. Näranderna har befogenhet all i särskilda fall ora- händerla otjänliga eller på annat sätt felaktiga livsraedel. Vidare ges häl sovårdsnäranderna rält atl i förening raed vite raeddela förelägganden eller förbud sora fordras för efterlevnaden av stadgan. Enligt10 kap. har koraraun rält atl raeddela lokala föreskrifter i särskildkoraraunal livsraedelsordning. Kommunernas befogenhet i della hänseende äremellertid begränsad lill vissa frågor om livsmedelslokaler och fastasaluplatser, fordon för försäljning eller transport av livsmedel samt orahygienen hos personal sysselsatt raed livsraedelshanlering. Det är till ledningför utarbetande av sådana lokala föreskrifter sora Kungl. Maj:t år 1952utfärdat den inledningsvis angivna normallivsmedelsord-ningen. Kommunallivsraedelsordning skall på förslag av hälsovårdsnämnden antas avkoramunalfuUraäktige och fastställas av . II kap.innehåller ansvarsbestäramelser ra. Enligt dessa kan äldre bestämmelser omlivsmedelslokaler i princip gälla sådana lokaler som redan var i bruk vidstadgans ikraftträdande. Genoranormallivsmedelsordningen lämnas kommunerna vägledning för att utarbeta lokalaföreskrifter raed slöd av 10 kap. livsraedelssladgan. Enligt de inledandebestäraraelserna kan stadgans föreskrifter om livsraedelslokal utsträckas altgälla också speceri- och konfeklyraffärer. Vidare ges närraare regler förutrustning och hygieniska anordningar i Uvsraedelslokaler i allmänhet.Särskilda bestäraraelser kan raeddelas ora hanteringen i försäljningslokal avvissa ömtåligare livsmedel som fjäderfä, vill, fisk, skaldjur, frukt, bär ochgrönsaker m. ra. Vidare finns regler ora skyltning. Möjlighet ges all införa förbudmol all raedföra hundar och kaller saral raot tobaksrökning i livsraedelslokal.Anvisningar lämnas dessutom om speciella skyddskläder förlivsraedelsperso-nalen. Iövrigt innehåller norraaUivsraedelsordningen bestäraraelser om handel raedrajölk och grädde, köttvaror, färsk fisk, lagad raal, bröd och 1971: 61 16 annatbakverk saral specerier. Bestäramelserna inriktas huvudsakligen på denhygieniska beskaffenheten av försäljningslokalerna och på den inredning ochutrustning sora anses nödvändig för atl dessa varor skaU kunna hanteras pålärapUgaste sätt. Vissa regler inskränker rätten alt saluhålla andra varor änlivsmedel i angivna lokaler. Föreskrifter ges om inredning och utrastning avslakteri, lokal för beredning av köttvaror, bageri m. m. samt om hygieniskaförsiktighetsåtgärder vid livsmedelshanteringen i dessa lokaler.Bestäraraelser finns vidare ora s. k. livsraedelshall och serveringslokal förallmänheten. I fråga ora utora-hushandel raed livsraedel får hälsovårdsnärandrält begränsa varusortimentet eller på annat sätt närmare reglera della slagshandel. Särskilda bestäraraelser får vidare meddelas ora försäljning av varmkorv från flyttbar kiosk eller vid annan arabulerande handel. Anvisningarlämnas för hur fordon för livsmedelstransporter skall vara beskaffade och utrastade.NorraaUivsraedelsordningen har vidare föreskrifter ora klädseln förlivsmedelspersonal och anvisningar om vad sådan personal har att iaktta i frågabra sin hygien. I normaUivsmedelsordningen finns också straffbeslämraelser. Medledning av normallivsmedelsordningen har lokala Uvsmedelsord-ningar, som istörre eller mindre utsträckning skUjer sig från varandra, utfärdals i mer än600 korarauner. Utöverlivsmedelssladgan och norraaUivsraedelsordningen finns etl stort antalförfattningar som helt eller delvis avser livsraedelshanteringen. Bland derakan särskilt näranas följande. Ihälsovårdsstadgan (1958: 663, ändrad : 896) finns bestäramelsernaom hälsovårdsnämndernas organisation och arbete. Där finns också föreskrifterom vattenförsörjning och vallenundersökning samt åtgärder mol bl. Stadgan innehåller också bestämraelser ora inredning,utrustning och skötsel av mjölkmra i ladugård. Vilaraineringav livsraedel regleras i förordningen (1941: 268) om framställning och införselav vitaminiserade livsraedel, den s. k. vitami-neringsförordningen.Vilarainering innebär atl livsraedel, genom liUsättning av fräramande,vilaminhalligl ärane, genora ultraviolett bestrålning eller eljest på konstladväg, erhåller halt av vitarainer eller ökad sådan halt. Vilarainering ochimport av vilarainerade livsraedel för avsalu får ske endast efter tUlstånd avkoraraerskoUegiura. Innan tillstånd kan beviljas skall statens inslilul förfolkhälsan undersöka prov av den vilarainerade varan och avge utlåtande omundersökningen. Tillstånd kan sedan meddelas, ora koraraerskoUegiura finnervilaraineringen värdefull från folknäringssynpunkl och del inle finns särskUdaskäl raot 1971: 61 17 atlanförtro vilaraineringen åt den som sökl lillslåndel. KontroUen av vitamineradeUvsmedel utövas av kommerskoUegium och folkhälsoinslilulet. Lagen om köttbesiktning(1959: 99, ändrad : 256) har till-lämpning på kött av nötkreatur,får, get, svin, häst, ren, älg, vUdsvin, surapbäver (nulria), björn, räv,grävling, höns, kalkon, anka, taragås och taraduva. Enligt lagen gäller s. k.köllbesiklningstvång i princip inora hela landet. Det innebär all lUlraänniskoföda avsett kött skall i färskt tiUstånd godkännas vidveterinärbesiklning innan köttet får saluhåUas, användas vid beredning avlivsraedel för avsalu, överläranas lill annan för sådan användning eUerförvaras på aUraän saluplals, i försäljningslokal eller lUlverkningslokal.Undantag från köllbesiklningstvånget kan medges av vederbörande länsstyrelse.Del ankoraraer på varje koraraun all vidta erforderliga åtgärder förköllbesiklningen, bl. a. genora alt släUa läraplig lokal lUl förfogande förverksamheten. Som regel sker besiktningen redan i samband med själva slaktensom en följd av köllbesikt-ningslagens besläramelser om slakteritvång saral oraoffentliga slakthus och konlroUslakterier. Slakleritvång innebär altlänsstyrelse kan förordna att inom hela eller viss del av koramunen slakt inlefår ske annat än i offentiigt slakthus eller i slakleriinrällning som stårunder offentlig kontroll, s. k. kontrollslakteri. Vidare innebärslakleritvånget alt annat inhemskt kött än det som slaktats vid sådanaslakterier inle får saluhållas inom det område där tvånget gäller. Om denobligatoriska kött-besiktningen kan ske redan vid offentiigt slakthus ellerkonlroUslakteri, kan kommunen befrias från skyldigheten all inrätta och drivasärskUd köllbesiktningsbyrå. Detaljbeslämmelserom köttbesiktning och slakleritvång finns i kött-besiktningskungöreben (1968:406). Enligt denna skall bl. a. kött som godkänts vid besiktning förses medstämpel eller raärke sora anger godkännandet. Velerinärslyrelsen besläraraerutseendet av sådana slärap-lar och märken. Vidsidan härav bör också nämnas förordningen (1956: 413) om klassificering avkött. Den har tillämpning på kött av nötkreatur, häst, får eller svin somgodkänts vid besiktning enligt köttbesiklningslagen eller vid särskUdimportbesiklning. I köllbesiktningsbyrå, offentligt slakthus eUerkonlroUslakteri eller i fråga ora unportvara före utiäranande från tullverketskall köttet underkastas särskild bedöraning av dess kvalitet (klassificering)och förses raed stäraplar som anger költets kvalitetsklass. Ifråga ora vissa fjäderfä höns, kalkoner, ankor, laragäss och tamduvor gäller vid sidan av kötlbesiklningslagens regler ora slakleritvång en särskUdkungörelse (1958:116) ora viss offenlUg kontroll av fjäderfäslakterier(fjäderfäkontrollkungörelsen, ändrad : 257). Huvudregeln är all varoch en sora yrkesraässigt bedriver slakt av 1971: 61 18 ifrågavarandeslags fjäderfä och därvid antingen lar eraot djur från två eller fleraproducenter eller slaktar djur till en årlig kvantitet av måstegöra anmälan ora rörelsen tUl veterinärstyrelsen. Innehavare avfjäderfäslakteri har dessutora raöjlighet alt efler ansökan hosvelerinärslyrelsen få slakteriet ställt under offenlUg kontroll genom en avstyrelsen förordnad besiklningsveterinär. Där får som regel inte slaktas annatän fjäderfä och kaniner. Fjäderfäkropp sora godkänts vid besiktning skallkontrollraärkas på liknande sätt sora kött enligt köttbesiklningslagen. Föriraporlerat kött gäller särskilda bestäraraelser enligt förordningen (1921:581) angående kontroll vid införsel till riket av köttvaror eller djurfett(omtryckt 1955: 434, ändrad : 27). Sådan import får bara ske tillorter sora velerinärslyrelsen fört upp på en särskild förteckning. F. n. finnsdrygt 50 sådana imporlorler. Vid iraporlen skall företes intyg från offentligsanitär rayndighel i ursprungslandet att varan vid utförseln vartillfredsställande förpackad och befann sig i sådant skick all den inleskäligen kunnat anses skadlig eller eljest otjänlig. skall vidare varaförsedd raed stämplar och märken sora visar all den vid veterinärbesiklning iursprungslandet befunnits tjänlig lill människoföda och atl den komraer frånen anläggning sora godkänts av velerinärslyrelsen. Vid införseln skall varanshygieniska beskaffenhet dessutora undersökas av iraporlbesiklningsvelerinär. I kungörelsen (1934: 563)angående kontroll vid utförsel av kött (ändrad : 443) föreskrivsatt djur från vilket härrör kött för export skall vara slaktat i offentligtslakthus eller konlroUslakteri och där ha undergått föreskrivenveterinärbesiklning både före och efler slakten. Djuret skall därvid habefunnits fritt från sjukdora som kan inverka menligt på köttets sanitärabeskaffenhet. Vidare skall det nyslaktade köttet ha bedömts vara tjänligt lUlraänniskoföda. Vid besiktningen skall i förekoraraande fall också kontrollerasall djuret och köttet uppfyller sådana speciella fordringar sora kan hauppställts i det land dit köttet skall exporteras. Sora villkor för utförselngäller vidare bl. a. all köttet eller dess eraballage förses raed stämpel ellermärke som anger verkställd besiktning. Imejeristadgan (1936: 174, ändrad : 128) avses raed rae-jeri varjelägenhet med därtill hörande lokaler, där mjölk eller grädde från minst tvåproducenter eller lUl en myckenhet av i medeltal rainst 3 rajölk eller raotsvarande raängd grädde i raånaden bereds till produkterför försäljning eller eljest undergår yrkes-raässig raaskinell behandling.Stadgan innehåller bestäraraelser bl. a. ora hur raejeri skall vara beläget,inrett och utrustat, ora tillgång till och beskaffenhet av vatten och oraordningen i och skötseln av mejerilokalerna. Av den som skall anställas imejeri krävs friskinlyg. De anställda skall regelbundet genoragåläkamndersökning. 1971: 61 19 Ianslutning härtUl bör också näranas förordningen (1937: 737) med vissabestämmelser rörande lUl människoföda avsedd mjölk och grädde m. (pastöriseringsförordningen, ändrad : 177). Enligt den får rajölkoch grädde inle säljas ulan att varorna undergått värraebe-handling(paslörisering) på sätt närmare anges i kungörelsen (1942: 328) angåendeförfarandet vid paslörisering av rajölk och grädde ra. (pas-töriseringskungördsen, ändrad : 56). Enligtkungörelsen (1942: 91) med vissa bestämmeber angående handeln med mjölk(ändrad : 280) fordras medgivande av statens jordbmksnämnd ellerlänsstyrelsen alt saluhåUa, sälja eller eljest överlåta eller förvärva annanmjölk än sådan som enUgt nämndens föreskrifter standardiserats vid raejeri lUlen enhetlig felthall sora inle understiger 3 o/o. Jordbmksnäranden har bl. a.raedgelt alt rajölkproducent kan efter ansökan hos näranden få tillstånd allöverlåta icke raejeribe-handlad mjölk direkt tiU förbrakare sora har svårt altfå tillgång till sådan rajölk. Oramargarin gäller förordningen (1951: 830) om införsel och utförsel avmargarinvaror samt om kontroU över tillverkningen av dessa varor{margarinförordningen, ändrad : 454). För importen gäller attraargarinvara inte får utlämnas från utan att vara förpackad ochmärkt på sätt livsraedelssladgan föreskriver. Vidare skall genora intyg styrkasall importvaran uppfyller stadgans föreskrifter om sammansättning och övrigbeskaffenhet. Motsvarande bestäraraelser gäller för utförsel. Import- ochexportkontrollen handhas av vederbörande tullmyndighet. TiUverkningen slårunder kontroll av . Häratöver finns åtskilligaförfattningar saml av olika myndigheter meddelade bestäraraelser, råd ochanvisningar sora i större eller raindre utsträckning rör livsraedelsorarådel.Bland dessa kan näranas läkerae-delsförordningen (1962:701), giflförordningen(1962:702), bekärap-ningsraedelsförordningen (1962: 703), sraillskyddslagen(1968: 231), lagen (1962: 588) ora tiUsätlning av fluor lillvattenledningsvatten, allraänna ordningssladgan (1956: 617), byggnadsstadgan(1959:612), lagen (1970: 412) om otUlbörlig raarknadsförmg, förordningen (1968:564) ora tillfälUg handel, fiskeristadgan (1954: 607), kungörelsen (1937: 648)angående reglering av införseln av slaktdjur saral kött och fläsk, kungörelsen(1955: 435) ora införsel av vissa ägg- och mjölkprodukter, kungörelsen (1959:187) ora kvalitetsbenäraning på matpotalis, kungörelsen (1967: 134) omkvaUlelsbenämning på äpplen och päron, kungörelsen (1927: 74) med vissabestäraraelser angående anbringande av särskilt inregistrerat märke, s. k.runmärke, på fläsk och statens jordbruksnämnds cirkulär (1953: 30, 1953: 40,1958: 70) ora runmärke på mejeriprodukter och ägg, ra. 1971: 61 20 3.1 AUmänna grunder förlivsmedelslagstiftningen 1951års livsraedelsstadga har dels ell hygieniskt syfte alt skydda raänniskomaraot giftiga, skadliga eller på annat sätt från hälsosynpunkt otjänligalivsmedel och dels etl ekonomiskt syfte att hindra oredlighet i handeln medUvsmedel. Stadgan ersatte flertalet av de föreskrifter om livsmedel somtidigare var splittrade på många olika förfallnmgar. Därigenom kom stadganatl, fömtom allmänna grundläggande besläramelser, innehålla ett stort antaldetalj föreskrifter, särskilt ora den kvalitativa sammansättningen av vissaslags Uvsmedel. Livsmedelsstadganhar enligt förarbetena (prop. 1951: 63, 2LU 1951: 34) inle direkt tiUämpninginom krigsmakten. meddelade särskUdabestämmelser om livsmedelskontroll ra. m. inom Imgsmaklen. Dessa ansluter sig iaUt väsentligt till livsmedelsstadgan. Somen allmän grand för sina ställningstaganden ger LSK en översikt av utvecklingenpå livsmedelsområdet sedan tillkomsten av livsmedelssladgan. Därvidkonstateras att såväl livsmedelsindustrin som livsmedelshandeln undergåttraycket snabba och i olika hänseenden betydelsefulla förändringar. Situationenbeskrivs på i huvudsak följande sätt. Råvamproduktionen karaktäriseras av bl.a. en fortgående speciaUsering lUl ofta mycket stora produktionsenheter. Inomlivsmedelsindustrin har utvecklingen gått särskilt snabbt. Nya produkter soradelvis ersätter vissa konventionella livsraedel har komrait frara och nyatillverkningsraetoder har utarbetats, saratidigt sora redan traditionella varoroch raeloder förbättrats. a. pekas på djupfrysningsleknikens ökadeanvändning och tUlärapningen av nya konserveringsmetoder, exempelvisfryslorkning och joniserande strålbehandling av livsmedel. TUlverkningen hardessutora korarait alt inriktas på produkter som är direkt färdiga förkonsumtion. Också inom industrin sker en fortlöpande koncentration tUl färreoch större enheter. Inora livsraedelshandeln har raan mer och mer gått överfrån betjäning över disk till självbetjäning huvudsakligen avfärdigförpackade varor. I både detalj- och partihandelsledet har förelagen iökad omfattning slutit sig sararaan lill stora, ofta landsomfattande och iblandintemationella affärskedjor. Handelns omdaning har komrait atl ställa alltstörre krav på bättre hygien vid distributionen och inte minst på ökadmforraation lill konsumenterna om livsmedlen. Koncentrationenav tillverkning av och handel med livsmedel till färre stora företag i föreningmed en utvidgad iraport av livsmedel har skärpt 1971: 61 21 betydelsenav rationella transporter av varoma. Långlransporler särskUt med motorfordonmen också med jämväg, fartyg och flyg har ökat avsevärt. Det bar därför blivitnödvändigt att förbättra transportmedlens tekniska och hygieniska utmstning medbl. a. kyl-, frys- eller uppvärmningsanordningar. Heladenna utveckling inom produktion och distribution på livsmedelsområdet harmånga orsaker, såsom strävan alt rainska del raanuella arbetet,konsumtionsvanornas förändring tiU följd av fortgående indu-striaUsering,koncentration av befolkningen till stora tätorter och Uknande företeelser.SärskUt har efterfrågan ökat på färdigberedda Uvsmedel. Molbakgmnd av den beskrivna utvecklingen finner LSK atl de två huvudprincipernaför livsmedelsstadgan, del hygieniska och det ekonomiska syftet, är viktigarenu än då stadgan kom tUl. Om livsmedelslagstiftningens hygieniska syfte att skydda konsumenterna mot skadliga eUer påannat sätt från hälsosynpunkt olämpliga livsmedel anför LSK. Även om livsmedelsföretageni regel lägger ned stora ansttängningar på att trygga livsraedels-hygienen, fårraan inte bortse från att vissa företagare är fräraraande för eUer iblandnegligerar nödvändiga hygieniska krav. HärtUl koraraer risken för attlivsmedelsråvaror och färdigförpackade livsmedel som iraporteras kan ha lägrehygienisk standard än svenska produkter. Koncentrationen avlivsmedelshanteringen tUl färre och större enheter har vidare medfört ökadehälsorisker bl. a. genom atl livsraedel från raånga produktionsenheter soraregel distribueras över hela landet. Sraå raiss-grepp vid produktion, transportoch annan disttibution kan därför få vidsträckta och oanade konsekvenser somblir svåra att bemästra och LSK erinrar om de salmonellaepideraier som förekommitimder senare år. LSK näraner vidare de modema behandlingsmetoderna för råvaror,t. ex. användningen av bekämpningsraedel för vegetabUier ochantibio-likabehandlragen av Uvsraedelsproducerande djur. Livsmedlen kan emellertidockså utsättas för förorening av armat slag. typexempel är de industrieUautsläppen av kvicksilverpreparal i vattendrag, vUka utsläpp fått till följdatt fisken där håller en högre kvicksilverhalt än som är livsmedelshygieniskttillrådligt. Nya hygieniska problera har också uppstått genom att Uvsmedlennuraera vanligtvis säljs i färdigförpackat skick eUer förekommer somfärdigberedda maträtter i detaljhandeln och storhushållen. Genom dessa nyadistributionsformer undandrar sig livsmedlens hygieniska beskaffenhet nästanhelt konsumenternas bedömning. En kontinuerlig, noggrann hygien fråntillverknings-stadiet och under livsmedlens vidare hantering fram tiU självakonsumtionen är fördenskull nödvändig.