prop · FU0310 · 1971-12-31 00:00:00 — Föreningen anser att det föreligger ettbehov av att i första hand täcka de lokala skattemyndigheternas brist påkvalificerad arbetskraft så att nuvarande arbetsuppgifter kan lösas på etttillfredsställande sätt. Innan så skett, uttalar föreningen, saknas det reellaförutsättningar att tillföra dessa niyndighatar nya, betydandaarbetsuppgifter. Föraningen konstaterar att den nya reformen över huvud intakan genomföras mad de personalresurser, som f. n. står till de lokalaskattemyndigheternas förfogande och att den förstärkning, som oundgängligenfordras, måste ska i så god tid att tillräckligt med kvalificerad och förarbetat utbildad personal finns att tillgå i varje fögderi när arbetet skallpåbörjas. Kan detta krav ej uppfyllas, är dat enligt föreningens bestämdauppfattning nödvändigt att uppskjuta reformens ikraftträdande. Liknande synpunkterframförs av bl. a. i . CFUunderstrykar att lokal skattemyndighat f.n. inte har någon möjlighet att utanpersonalförstärkning påtaga sig ytterligare arbetsuppgifter. Arbetet medskattetillägg är av kvalificerad art och det krävs därför kvalificeradpersonal till denna uppgift. En förutsättning för att arbetsuppgiften skallkunna läggas på da lokala skattemyndighatarna är därför an kraftigförstärkning av deras personalresurser såväl i kvantitativt som, och dettaframför allt, i kvalitati\i: hänseende. av året då ar- KungLMaj:ts proposition nr 1971 127 betetmed skattatillägg inte pågår bör ifrågavarande personal användas i taxeringsarbetet,för kontroll av arbetsgivares skatteavdrag och skatteredovisning samtuppgifter för påföring av arbetsgivaravgift och allmän arbetsgivaravgift. , statskontoret, länsstyrelserna i , HaUandsoch . Föreningen och understryker lämpligheten av medverkan i olika former frånlänsstyrelsens och taxeringsnämndsordföranda-nas sida vid arbetet medskattetilläggen hos lokal skattemyndighet. Statskontoret, som f. n.utreder organisationsfrågor inom och lokal skattemyndighet, delarutredningens uppfattning att frågan om första instans för beslut omskattetillägg kan komma i ett annat läge, om granskningen avsjälvdaklarationerna utförs av tjänstemän. Härigenom skullemöjlighet skapas för an parallell handläggning av taxeringsfrågan ochskattetilläggen, vilket såväl ur den enskildes som myndigheternas synvinkeltorda vara att föredra. granskas vissa kompUcerade deklarationer(rörelseidkare och därmed jämställda) av tjänstemän (taxeringsassistenter).Statskontoret anser att dessa tjänstemän bör medverka vid handläggningen avskattetilläggen för nämnda skattskyldiga. Därigenom torde visst dubbelarbetekunna undvikas samt vinns den fördelen att taxeringsutredning och utredning avskattetillägg i dessa ofta komplicerade frågor kan göras jämsides. För att ejonödigtvis betunga mjndighetens arbete mad att lokalisera de fall där avgiftkan komma i fråga synes någon form av rapportering från taxeringsfunktionärernaböra ske. Taxeringsfunktionär erna bör sålunda så långt som möjhgt utreda huruvidaförutsättningar för påförande av skattetillägg föreligger. Hur resurskrävandereformen blir för lokal skattemyndighet är f. n. svårt att bedöma. Frågansammanhänger i hög grad med utformningen av rutinerna för handläggningen avtillägget. Med hänsyn till statskontorets pågående undersökningar vidlänsstyrelsen och lokal skattemyndighet synes utarbetandet av rutiner ochutredning om eventuella resursökningar böra ske i samråd med ämbetsverket.Därvid bör även uppmärksammas de följder skattetillägget får på arbetet iförsta instans. iSödermanlands län framhåller att för granskningen av deklarationsmaterialetföre beslut om skattetillägg krävs taxeringskunnig personal, som lokalaskattemyndigheterna inte nu förfogar över i tillräcklig omfattning. Intill desspersonalsituationen blir bättre, synes den bästa lösningen vara att låtataxeringsassistenter på biträda lokalaskattamyndighatan med genomgången av de hos myndighetenförvarade deklarationerna samt med upprättande av förslag till skattetillägg.Liknande synpunkter framförs av i . Länsstyrelseni finner det inte vara en rationell lösning att 128 KungL Maj:ts proposition nr 1971 heltavstå från dan anmälningsskyldighet, som åvilar taxeringsnämndensordförande. Anmälan för uttagande av skattetillägg och eventuellt åtal förskattebrott synes för ordföranden i taxeringsnämnden kräva relativt ringaarbetsinsats, då han väl känner förutsättningarna. Det kan förutsättas attanmälningsfallen successivt uppförs på förteckning allteftersom taxeringsarbetetfortskrider. En i efterhand gjord genomgång av deklarationsmaterialet utanledning av uppgifter från ordföranden synes däremot kräva väsentligt störrearbetsinsats och risk för överhoppningar särskilt om arbetet görs av någonsom inte deltagit i taxeringsnämndens arbeta. förklarar att ordförandena bör kunna vara behjälpliga med uppgiftertill lokal skattemyndighet för att därigenom underlätta arbetet. Några remissinstanser,såsom kammarrätten samt länsstyrelserna i och , anseratt reformen bör anstå med hänsyn till personalsituationen till dess att enökad tjänstemannamedvarkan i första instans har genomförts. Några länsstyrelser lämnarvissa uppgifter om hur stort personalbehovet kan bli. iStockholms län framhåller sålunda, att den lokala skattemj'ndighetan inom länetpreliminärt uppskattat behovet av personal till sammanlagt i runt tal 30kvalificerade kanslister och ungefär lika många kvalificerade biträden.Länsstyrelsen anser vidare att skattatilläggen för dess egen del skulle krävaviss förstärkning i första hand på taxerings-och prövningsnämndsavdelningarna.Länsstyrelsen i upplyser om att dan sökt få en uppfattning om denarbetsinsats, sora krävs för genomgång och skattetilläggsdebitering enligtutredningens förslag. På taxeringssektionen har genomgång därför skett av tretaxaringsdistrikt inom länet, varav två lokala distrikt och ettrörelsedistrikt. Trots att granskaren själv varit taxeringsassistent iröralsedistriktet samt att grovsortering gjordes av två biträden tog arbetetsammanlagt i anspråk. Det må anmärkas att i de berördalokaldistrikten skattetillägg av annan orsak än försenad deklaration endastförekom i ringa omfattning (23 per distrikt) medan dat däremot irörelsedistriktet förekom skattetillägg i betydande omfattning på grund avsåväl för lågt deklarerade inkomster som skönstaxaringar. Ett genomförande avsystemet skulle, menar , för varje lokal skattamyndighet krävasen personalförstärkning av en befattningshavare med minst fögderiassistentskvalifikationer. Därutöver torde behövas utökad biträdeshjälp. Beslutoch delgivning m. m. , hovrätten för övre , FöreningenSveriges häradshövdingar och stadsdomare, SR och advokatsamfundanmärker mot formuleringen av 116 e § tredje stycket TF i förslaget, attskattskyldig "där hinder ej möter" skall erhålla tillfälle yttra sigövar ifrågasatt skattetillägg. framhåller att av rättssaker- KungLMaj:ts proposition nr 1971 129 hetsskäldan skattskyldige alltid bör beredas tillfälle att yttra sig innantill-läggsfrågan avgörs, särskilt som skyldighet inte ålagts skattemyndighetenatt självmant undersöka om befrielsegrund föreligger. SR menar att denskattskyldiges rätt att yttra sig före beslut om skatte- eller avgiftstilläggmåste fastslås mera kategoriskt. Enligt bör denskattskyldige i de fall då skattetillägg kan komma i fråga alltid beredastillfälle yttra sig. Föreningen och stadsdomareframför liknande synpunkter. Någraremissinstansar framför erinringar mot utredningens förslag om senaste tidpunktför fattande av beslut i skattetilläggsfrågan. CFU hänvisar till att det i 116e § andra stycket TF föreslås att fråga om skattetillägg skall avgöras före den15 december taxeringsåret och att utredningen som motiv härför uttalat dels attarbetet med skattetillägg bör vara avslutat så tidigt att beslut i regel börkunna tillställas de skattskyldiga genom debetsedeln på slutlig skatt dels atten skattskyldig skall kunna räkna med att fråga om skattetillägg på grund avtidigare års taxering i princip skall vara avslutad innan dan nya deklarationenupprättas och avges och att tillägget då också kan fungera som en varning. CFUanser det angeläget att de lokala skattemyndigheternas arbete medskattetillägg sker tidigare än vad den föreslagna lagtexten ger uttryck för.Arbetet med påföringen av beslutade skattetillägg blir enligt nämnden intesärskilt betungande om tilläggen kan påföras debetsedeln på slutlig skatt. Föratt detta skall kunna ske krävs emellertid att lokala skattemyndighetenunderrättar om beslutet före under taxeringsåret.Om fastställelse sker senare får påföring av skattetillägg ske manuellt genomdebitering av tillkommande skatt. Uppbörd av tillkommande skatt är frånadministrativ synpunkt mera betungande än uppbörd av skatt enligt debetsedelpå slutlig skatt. Då tillkommande skatt inte innehålls av arbetsgivaren finnsrisk för att skatten blir rest-förd och måste avskrivas. CFU föreslår därför enomformulering av 116 e § andra stycket TF så att fråga om skattetillägg iprincip avgörs av lokal skattemyndighet före taxeringsåret. Omsärskilda skäl föreligger bör dock ärendet få avgöras senare, dock inte efterden taxeringsåret. Statskontoret framför liknande synpunkter. Länsstyrelseni menar i motsats till redovisade synpunkter att lokalskattemyndighets möjlighet att besluta i dessa fall synes böra utsträckas tillatt omfatta januari månad året eftar taxeringsåret. Häriganom kan undvikas attarbetet utförs under tidsnöd. i , som anser attlokal skattemyndighet inte hinner genomföra huvuddelen av arbetsuppgiften medskattetilläggen före taxeringsåret, föreslår en inskränkning ochförenkling av arbatet på så sätt, att nedre gränsen för påförande avskattetillägg beträffande det beskattningsunderlag, som skattskyldigundandragit eller sökt undandra det allmänna, sätts vid , samt atttillägg får påföras skattskyldig till och med mars månad året eftertaxeringsåret. 5 1971.1 saml. 130 KungL Maj:ts proposition nr 1971 Bl.a. i län uppmärksammar att utredningen inte föreslagitnågon möjlighet för lokal skattemyndighet att rätta agna beslut rörandeskattetillägg. Då det emellertid knappast kan undvikas att uppenbara feluppkommer vid beslut om skattetillägg, bör enligt bestämmelsernai 72 a § TF lämpligen utvidgas att omfatta även skattetill-läggen. Utredningens förslag i fråga om besvär över baslut om skattetillägg harföranlett erinringar från endast ett fåtal remissinstanser. Riksrevisionsverketframför vissa farhågor för en hög besvärsfrekvens. En alltför långt drivenschablonisering i första instans kan genom ett flitigt utnyttjande avbesvärsvägen få betydande återverkningar i senare lad av skatteärendenas handläggning. Några remissinstanser, bl.a. i , framhåller att de föreslagna reglerna omskattetillägg kommer att komplicera besvärsförfarandet i såväl prövningsnämndsom kammarrätten och regeringsrätten. Skattskyldig har möjlighet att samtidigtanföra besvär över taxering och skattetillägg, och även taxeringsinlendent ägerrätt att anföra besvär över samme skattskyldigs taxering och skattetillägg.Länsstyrelsen menar att sådana och liknande fall kommer att vålla taxeringsmyndigheternaåtskilligt merarbete. understryker att även de skattskyldigakommer att få vissa problem som en följd av skattetilläggsinstitutet. För atttillgodose den enskildes berättigade krav på rättssäkerhet bör man enligtkollegiets mening därför söka göra det så lätt som möjligt för den enskilde attbesvära sig över beslut av den lokala skattemyndigheten. Detta skulle, menarkollegiet, förslagsvis kunna ske på så sätt att, förutom besvärshänvisning, enbesvärsblankett med för besväret erforderliga grunduppgifter ifyllda tillställs den skattskyldige i samband med beslutet från den lokalaskattemyndigheten. Kammarrätten framhålleratt utredningens förslag innebär att frågan huruvida skattetillägg skall utgå imånga fall kominer att upptas till utredning och bedömning sedan taxeringenvunnit laga kraft. Det kan förutsättas att den skattskyldige vid besvär överpåfört skattetillägg ofta finner det naturligt att söka bryta upp äventaxeringsbeslutet. Vid sidan av en process om skattetillägg uppkommer då enprocess i taxeringsfrågan i extraordinär ordning. Åtskilliga besvärligheterkan här även uppkomma vid bedömningen av frågan om tvisten verkligen gällersåväl skattetillägget som taxeringen. Särskilda komplikationer kan uppkomma omden skattskyldige ej anför besvär över taxeringen men väl över skattetilläggetoch den prövande myndigheten kommer till resultatet att skattetillägget börnedsättas på grund av att taxeringen blivit för hög. Kammarrätten menar attreglerna för extraordinär besvärsrätt torde behöva överses vid ett genomförandeav förslaget till skattetillägg. Liknande synpunkter framförs av länsstyrelseni . Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 131 Utredningensförslag om rättelse i vissa fall ax officio av skattetillägg har föranlettvissa erinringar. Det synes i och för sig självklart, framhåller sålundakammarrätten, att om skattadomstol vid prövning av anförda besvär nedsätter entaxering på grund av vilken skattetillägg utgått, därav föranledd ändring av skattetilläggetskall ske ex officio på sätt utredningen föreslagit. Det synes däremotkammarrätten i hög grad tveksamt om, såsom ifrågasatts, i fall då varkenyrkanden eller argumentering i besvärsmålet berör frågan om skattetillägget,domstolen ex officio skall kontrollera själva uträkningen av tillägget. Någrabärande skäl för en sådan ordning anser kammarrätten ej föreligga. Om likväl ensådan uträkningskontroll av besluten om skattetillägg anses nödvändig fråndomstolarnas sida, synas frågan om skattetillägget böra kunna få i sambanddärmed prövas i dess helhet av domstolen. Det kan inte ansestillfredsställande, menar kammarrätten, att domstolarna väl skall ex officioåläggas kontrollräkning i ett av parterna inte aktualiserat hänseende mensamtidigt sakna befogenhet att ingripa när andra uppenbara tillämpningsfel ärför handen. Flera remissinstanser, bl. a. kammarrätten, riksskattenämnden och CFU,framhåller att frågan om skattetillägg kräver vissa ändringar i UF, som intefinns med bland utredningens författningsförslag. CFU lämnar i sitt yttrande enutförlig redogörelse för de paragrafer i förordningen, som är berörda, ochframlägger även förslag till författningstext. vänder sig mot utredningens förslag, att debiteringav skattetillägg skall ske oberoende av om beslutet vunnit laga kraft. SRansar sålunda, att en ekonomisk sanktion mot en medborgare måste anses vara ettallvarligare steg än påföranda av skatt. Erfarenheten visar att kammarrättsutslagkan låta vänta på sig efter det omtvistade beslutat. Det synesförbundet otillfredsställande att en skattskyldig skulle kunna tvingas avståfrån relativt höga belopp så länge prövningen av beslutet om skattetillägg inteär avslutad. Därför anser förbundet det vara rimligt att ett sådant beslut inteträder i verkställighet förrän det slutgiltigt fastställts eller visshetvunnits om att prövning inte kommer att begäras. I vart fall bör ett dyliktförfaringssätt användas då fråga är om väsentligt belopp för den berörde.Liknande synpunkter framförs av , som föreslår attskattetillägget om frågan om tillägget hänskjuts till prövningsnämnd inteskall förfalla till betalning förrän lagakraftägande beslut föreligger.Härigenom skulle enligt samfundet erhållas en ordning lik den som gäller fÖrbötesmål. För att hindra eventuellt missbruk föreslås att ränta å slutligtutdömt tillägg skall utgå från förslagsvis dagen för ärendets hänskjutandetill prövningsnämnden. Fleraremissinstanser uttalar sig om utredningens förslag att skattetill-lägg skallupptas på debetsedel. framhåller att tilläggen som regel börkunna debiteras på slutskattesedlarna. I de fall detta inte kan Maj:ts proposition nr 1971 skebör skattetilläggen uppbäras medelst inbetalningskort, som utan dröjsmåltillställs de skattskyldiga. i , som framförtförslag om än utredningen för handläggningen av skattetillägget iförsta instans, föreslår att särskild debetsedel på tillkommande skatt förtillägget inte skall behöva utfärdas, utan att den skattskyldige sedan han fåtttillfälle att yttra sig över skattetilläggsförslaget, skall tillställasbeslutet jämte inbetalningskort på det fastställda beloppet. iHaUands län är övertygad om att det som utredningen menar skall bli möjligtatt till fastställa huvudparten av skattetill-läggen. Lyckas intedetta måste de då inte fastställda tilläggen påföras som tilläggsskatt. Rutinenmed tilläggsskatt är , tidsödande och fordrar betydligt störrearbetsinsats än slutskatterutinan. Det bör enligt framhållas attdet föreslagna systemet direkt förutsätter debitering av tilläggsskatt,nämligen i huvuddelen av de fall, då den lokala skattemyndigheten på grund avanförda besvär hänskjutit frågan om skattetill-lägg till taxeringsintendent.Endast ett relativt fåtal av dessa besvär brukar kunna avgöras i sådan tid atthänsyn till beslutet kan tas vid slutskatte-debiteringen. Även EON uttalar attskattetillägg bör beslutas så tidigt att det kan debiteras på debetsedel förslutlig skatt. I annat fall måste det ske som tilläggsskatt, vilken sannoliktkommer att restföras och orsaka merarbete för kronofogdemyndigheten.Länsstyrelsen i framhåller att om avgiften tas upp på debetsedel,den kommer att framstå som en skatt. Avgiften synes därför böra uttagas försig utan sammanblandning med debitering av skatter. Utredningensförslag att lokal skattemyndighets beslut om skattetillägg i princip börmeddelas på debetsedeln på slutlig skatt bör enligt kammarrättens mening integes annan innebörd än att det debiterade tillägget kan upptas i därför avseddkolumn på debetsedeln. Domstolen framhåller att det från rättssäkerhetssynpunktär angeläget att vid debetsedeln fogas den lokala skattemyndighetens särskildabeslut i frågan med angivande av skälen för beslutet och besvärshänvisning.För en sådan ordning talar även den omständigheten att fatalietiden vid besväröver beslutat föreslås bli en annan än den som gäller för resp.taxaringsbaslutet och debiteringsbeslutat. Någraremissinstansar berör frågan om förmånsrätt för skattetillägg. hovrättframhåller att utredningens förslag att i debiterings- och uppbördshänseendejämställa skattetillägg med skatt är mindre tillfredsställande. Detta tordeinnebära, framhåller hovrätten, att tillägget skall åtnjuta samma förmånsrätt ikonkurs som skatten. Hovrätten menar att skattetillläggat liksom böter och vitenkommer att träffa den försumlige personligen och därför lika litet som böteroch vitan bör gå ut övar dennes övriga borgenärer. och en motsatt ståndpunkt. framhåller att tilläggen börlikställas med skatt och detta även i förmånsrättshänseende. CFU erinrar om attlagberedningen i betänkandet KungLMaj:ts proposition nr 1971 133 "UtsökningsrättIX" (SOU 1969:5) föreslagit att förmånsrätten för skattbör avskaffas. Om detta förslag inte föranleder lagstiftning bör enligt nämndenförmånsrätten enligt 17 kap. 12 § handelsbalken utvidgas att gälla ävenskattetillägg. I annat fall uppkommer administrativa svårigheter genom attskattetillägg måste redovisas separat i restlängder och andra indrivningshandlingar. EON erinrar om förslagetsutformning när det gäller bestämmelser angående indrivning m. m. EON påpekaratt bestämmelser härom saknas i bl. a. utredningens förslag till ändring av UFoch framhåller, att det av författningstexten klart bör framgå vilkabestämmelser om indrivning, preskription, redovisning, avkortning ochavskrivning, antagande av ackords-förslag samt upprättande av balanslängd somskall tillämpas beträffande tillägget. Mest praktiskt vore, menar EON, att engenerell bestämmelse infördes av innebörd att i fråga om utmätningsmansbefattning samma regler gäller för skatte- och avgiftstilläggen som för denskatt eller avgift som de utgår på. Skattetillägget bör, understryker EONvidare, komma så tidigt att det påförs som slutlig skatt. I annat fall skerdebitering som tilläggsskatt, vilken sannolikt kommer att restföras och orsakamerarbete för kronofogdemyndigheterna. Skattetilläggenligt MF och FF samt avgiftstillägg enligt AVGF Flertaletremissinstanser lämnar frågan om tilläggens utformning utanför TF utanerinran. Några förklarar uttryckligen att vad som framförts angåendeskattetillägg vid inkomst- och förmögenhetsbeskattningen i princip även gällerdessa. Mervärdeskatten.Några av de remissinstanser som är kritiska mot principen med skattetilläggframför vissa synpunkter på det föreslagna skattetillägget enligt MF. framhåller att utredningen inte ens har gjort gällande attnågra mar allvarliga försummelser förekommer från de skattskyldigas sida beträffandemervärdeskatten. I många fall är utredningens förslag heltverklighetsfrämmande. Så t. ex. kan restavgift på det ej inbetaldabeloppet åsättas den som för sent inbetalar mervärdeskatt. Normalt sker dettasamtidigt som deklaration avlämnas. Något behov att utöver dettapåtryckningsmedel ta ut av den fastställda skatten för att fåin deklarationen i rätt tid kan omöjligen föreligga, uttalar förbundet. Denenda situation i vilken en sanktion behövs föreligger när den skattskyldigeinbetalar skatt utan att lämna deklarationsuppgifter. De nuförefintliga möjligheterna att framtvinga deklaration är emellertid fullttillräckliga för detta fåtal. För Lantbrukets skattedelegation förefaller detsom om utredningen inte alls satt sig in i hur mervärdeskattesystemet fungerar. Samtliga redovisningsskyldiga till mervärdeskatt är 134 KungL Maj:ts proposition nr 1971 egentligenuppbördsmän åt staten, eftersom hela skattebördan bärs av konsumenterna. Detsom skall redovisas är skillnaden mellan utgående och ingående mervärdeskatt.Blir skillnaden positiv inbetalas beloppet till staten, blir skillnaden negativsker återbetalning från staten. I samband med genomförandet av mervärdeskatthar konstaterats att är utformade på ett sådant sätt att deti många fall är oklart om t. ex. viss tjänst är skattepliktig.Riksskattenämnden har fått utfärda kompletterande an-visningai- i mycket storutsträckning och detta arbete pågår fortfarande efter det attmervärdeskatten införts. Detta innebär att det för de redovisningsskyldigaunder har varit svårt, för att inte säga omöjligt, att avgöra ommervärdeskatt skulle tas ut i en viss situation och om avdragsrätt för ingåendeskatt har förelegat i vissa fall. Att i fråga om en skatt av denna typ överhuvud taget kunna tänka sig att skattetillägg skall uttas är anligtdelegationens mening orealistiskt. Normalt avger redovisningsskyldigadeklaration till mervärdeskatt sex gångar . Varje redovisningsperiod ären avslutad beskattningsperiod. Det är självklart att systemets konstruktionlätt leder till att något utgående allar ingåenda skattebelopp som mad formellsyn hade bort redovisas för en period kommer att ingå i annan period. Någonförlust för staten uppstår amellertid inte. Att i en sådan situation ta utskattetillägg rimmar illa med allmän rättsuppfattning, framhållerdelegationen. berörflera frågor i sitt remissvar. Först anmärker nämnden att det inte heller förmervärdeskattens del bör påföras tillägg vid muntligt meddelande av osant ellerofullständigt innehåll. Härjämte framhåller nämnden att det i MF bör införasbestämmelse att länsstyrelse ägar ändra beslut om skattetillägg, omlänsstyrelsen meddelar nytt preliminärt beslut om fastställelse av skatten. Förtydlighetens skull anses dat lämpligt att i förordningen uttryckligen ange attskattetillägget tillfaller statsverket. Nämnden föreslår vidare, att liksominom inkomst- och förmögenhetsskatteområdet bestämmelser om varning börinföras även i MF. Dessa kan få sin plats i ett andra stycke till 64 d §.Varningsinstitutet skulle möjliggöra att skattetillägg kan efterges i störreomfattning än utredningen tänkt sig. Nämnden vill i detta sammanhang understrykaatt skattetillägg inte bör komma till användning vid ursäktlig försening avdeklaration. Den föreslagna storleken av skattetillägget finnerriksskattenämnden kunna godtas under den uttryckliga förutsättningen attvarningsinstitutet införs.