prop · FU0337 · 1971-12-31 00:00:00 — Detta utesluter enligt U 68 dock inte att basutbildningenkan utformas så all den också är anpassad till de yrkesinriktadeUlbUdningsmomenl som följer på basulbildningsmomen-tet. Innehålletkan enligt utredningen väljas så att det förbereder för de yrkesinriktadestudierna, medan terminologi, strukturer och metoder kan väljas mera genereUt Föratl ge eleven största möjliga valfrihet inom studieorganisationen medåterkommande utbildning bör gymnasieskolan ge en basutbildning, dvs. enutbUdning som är användbar inom flera yrkesseklorer. Från vissa synpunkter voredel önskvärt att alla elever fick samma startmöjligheter och därmed sammamöjligheter atl välja utbildning inom högskolan. Ett sätt all förverkliga denönskvärda friheten i valet är all gymnasieskolan ger dels breda grundkurser,dels möjligheter för elevema att relativt sent inom gymnasieskolan bestämma delsnävare området för en yrkesverksamhet. En studieorganisation som är uppbyggdmed successiv specialisering kan delvis tiUgodose sådana önskemål. Kravenpå smidig anpassning efter elevernas önskemål och förutsättningar kan enligtutredningen vara ell skäl för att närmare studera möjligheten att bygga uppgymnasieskolan av relativt väl avgränsade enheter av större eUer mindreomfång. Genom ell syslem med studieenheler kan behovet hos många studerande altrelativt sent bestämma sin yrkesinriktning tillgodoses, om sammabasulbUdningsenheter ingår i ulbild-ningsUnjer med varierande yrkesinriktning.Vidare kan kompletteringar av särskUda förkunskaper efter gymnasieskolan lättske genom atl studie-enheter från gymnasieskolan också erbjuds inomvuxenutbildningen. Detta skulle underlätta för de elever som under sinyrkesverksamhet önskar byta studie- eller yrkesinriktning men saknarerforderliga förkunskaper förden nya inriktningen. Dessutom hävdar utredningen atl vuxenutbildningen pågymnasieskolnivå lättare skuUe kunna placeras in i den åter-koraraandeutbUdningen. Irapporten från skolforskningsprojektet 2 000 finns ett avsnittsom författats av U 68: s sekreterare som diskussionsunderlagför en av projektets konferenser. utgår från att nuvarande erfarenhetav vuxenutbildning är att den i stor utsträckning utnyttjas av de »starka»människorna med god utbildningsbakgrund. En återkommande utbUdning kan enligtBergendal i ogynnsamma fall förstärka denna effekt. En uppsökande verksamhet,som stimulerar aUa dera som inle spontant söker sig tiU utbUdning, bUr enväsentlig fråga. Dennaverksamhet måste kombineras med en utveckling av utbildningens innehåU ochverksamhetsformer och med reviderade behörighets- och urvalsregler.Uppmärksammas bör då också att de mest viltgående distributionsformerna förutbildning, t. ex. genom TV- och brevundervisning, är mycket krävande och kanbehöva kompletteras med »tyngre» och mer individinriktade tmdervisningsmsalser. BergendalframhåUer vidare att den återkommande utbUdningen bl. a. är ett försök attbättre tillgodose de krav som arbetslivet släUer på utbUdningen. Denna kommerå andra sidan att släUa krav på arbetsmarknaden. Unga människor, som söker enförsta anstäUning, kommer i större utsträckning än alt vara inställda påfortsatta studier . Många av dem kommer att ha mindre omfattandeyrkesförberedelser bakom sig än de som har gått igenom yrkesskola . DettaaktuaUserar enligt frågor som gäller omfördelning av arbetsuppgiftermeUan befallningar, anstäUningsviUkor med krav på trygghet under studieperioderosv. Denav yrkesulbUdningsberedningens (YB) föreslagna yrkestekniska högskolulbUdningen(SOU 1970: 8) kan sägas bygga på principen om återkommande utbUdning. YBframhåller alt arbetslivets behov av kvalificerade medarbetare med grundUgsåväl yrkesutbildning som erfarenhet från anställning är stort och brislen påeftergymnasiala studievägar för personer med yrkesskola och anställning bakomsig i samma mån är besvärande. Vidare hävdar YB alt det för utbUdning avlärare i yrkeslek-nUc föreligger ett behov av atl yrkesteknisk vidareutbildningtillskapas. YBredovisar nuvarande möjligheter tiU viss vidareutbUdnmg sora s. k. kvotelev ifackskola och gymnasium, men framhåller det mindre ändamålsenUga iatt elev med flerårig jrrkeserfarenhet skall bedriva studier tiUsammans med16-åringar i en skolform direkt lUlskapad för dessa . Det bör enligt YBvara svårt att i undervisningen ta tUlräcklig hänsyn till de äldre elevernasföregående erfarenhet och i varje fallmåste del för dessa bli fråga om upprepningar av relativt många redan kändamoment. Dessutom kan nuvarande linjer i fackskola och gymnasium endast täcka endel av behovet av yrkesteknisk vidareutbUdning. Som målsättning föryrkesleknisk högskolutbildning (YTH) anger YB att den skaU erbjuda den somgenomgått gymnasial yrkesutbUdning och därpå inhämtat erfarenhet frånarbetsUvet, en påbyggnad i syfte att ge kompelens för kvalificeradearbetsuppgifter inom arbetslivet. Den skall också ge blivande lärare enkompletterande utbUdning före den grundläggande läramtbUdningen. AUmänna ämnenskaU ingå i yrkesleknisk högskolutbUdning. Omfattningen måste emeUertid avvägasmed hänsyn tiU utbildningens karaktär av vuxenutbildning, under vilken elevernahelt eUer delvis gör uppehåll i pågående yrkesverksamhet. YB har därför funnitdet riktigt all begränsa de aUmänna ämnenas omfattning. Föratt möjUggöra även för den som vall annan än yrkesteknisk linje igymnasieskolan atl få anställning i arbetslivet och därmed också indirektmöjUghet lUl yrkesteknisk högskolutbildning, ger YB förslag till koncentreradyrkesteknisk utbUdning (KYT). Denna,som avses följa efter annan gymnasial utbildning, omfattar endast deyrkestekniska momenten av motsvarande yrkeslek-niska linje vid skolan. KYT böri de flesta fall kunna genomföras motsvarande elt läsår. YBgör också ett försök till prognos rörande dimensioneringen av den yrkestekniskahögskolulbUdningen. Slutmålet anser YB härvid vara att av alla somgenomgått yrkesleknisk grundutbildning inkl. KYT skall efter arbetslekniskfördjupning i arbetslivet kunna erbjudas högskolutbildning. 5 Förslag på vuxenutbildningens område m. m. Somredovisats i 2.1 kan kommun anordna vuxenulbildiung enUgl läroplanerna förgrandskolans högstadium, , gymnasiet och yrkesskolan. Verksamhetenregleras av stadgan för gymnasial vuxenutbildning. I del följande lämnas enredogörelse för verksamheten samt för vissa frågor som aktualiserats inom denkommunala VuxenutbUdningen. Detankommer på alt meddela beslut om tiUstånd för kommun attanordna vuxenutbildning. slutom vilka kurser som skall få anordnas. Som regel ger länsskolnämndemakommunerna tillstånd att anordna önskade kurser. Kursemaenligt kursplanerna för högstadium, och gymnasietkallas i vuxenulbildningssladgan ämneskurser, kurserna enligt kursplanen föryrkesskolan yrkesskolkurser. De senare ingår i yrkesskolorganisalionen ikommunen och även de förra kan ingå i ungdomsskolans organisation. Omundervisningens omfattning är tiUräckligt stor, kan ämneskursema ingå i ensärskild enhet för vuxenutbildningen under egen skolledning. Förall en kurs skall få komma till stånd fordras all sluderandeanlalet varaktigtutgör minst tolv. Maj:l kan dock bevilja dispens härifrån. Så har skettbl. a. i fråga om glesbygdskommuner. Ny kurs i samma ämne får upprättas omstuderandeantalet överstiger 35. Elevernavid teknisk linje i fackskola och gymnasium blir ofta tvingade liU uppehåU isina studier på grund av för få anmälda elever tiU specialämnena. Göteborgsarbetarekommun har lill följd härav i en skrivelse anhållit deb alldispensförfarandel beträffande elevantalet underlättas, dels atl 13 § ivuxenulbildningssladgan ändras så att minimiantalet sänks från nuvarandevaraktigt tolv liU varaktigt åtta. Länsskolnämndeni har i en framställning bl. a. anhåUit att 13 §vuxenulbUdningssladgan ändras så atl länsskolnämnden om särskilda skälföreligger kan medge alt kurs får påbörjas även om tolv elever inle kansammanhållas i gemensam kurs, att sådant medgivande kan gäUa hela eUer del avhela antalet undervisningstimmar i kurs och att som särskilda skäl bör kunnabetraktas bl. a. följande omständigheter: skiftarbete, olika förkunskaper hoselevema och därav föranledda behov av särskild anordning av undervisningen(stödundervisning e. samt långa och svåra resvägar till annan i övrigtmöjlig kursort. Somnyss sagts omfattar den kommunala vuxenutbildningen kurser enligt grandskolanshögstadium och de nuvarande gymnasiala skolformerna. På grundval av deriktiinjer som drogs upp i prop. 1967: 85 har Kungl. Maj:t den 29 mars 1968faststäUt i vilka ämnen i högstadiet, gymnasiet och som undervisningfår meddelas. reglerades del högsta antal lektioner som får tas ianspråk för varje ämne. Som exempel återges i tabell 1 beslutet vad avserhögstadiet och gymnasiets humanistiska, samhällsvetenskapliga ochnaturvetenskapliga studievägar. I vissa ämnen, nämligen bl. a. främmande språki och vissa övningsämnen, får dock undervisning anordnas först efterskolöverstyrelsens godkännande. Högsta antal lektioner vid lokal vuxenutbildningGymnasiet: Hum, Sh, Na 140 (16) 140 (16) 140 (16) 175 (12) 175 (12) 1 508 (36) 368 (36) 105 (8) 245 (16) 315 (32) 210 (20) ( ) = högsta antal lektioner av det totalt för ämnetangivna antalet som får användas för obligatoriska skriftliga prov [ ] = ämneningående i varianter När det gäUer kurser inom yrkesskolans ram fastställdeKungl. Maj:t (ändrad ) en fördelning avkursan-ordnande meUan å ena sidan de kommunala vuxenskolorna och å andra sidanstudieförbundens cirkelverksamhet. Dellidskurser inom industri och hantverkanordnas enUgl reglerna om statsbidrag lill vuxenskola i praktikenenbart av vuxenskola, medan detta t. ex. ej får ske beträffande vissaspråkkurser. Inom det hemlekniska området kan vissa kurser anordnas mednyssnämnda statsbidrag av kommun, andra däremot ej. Inom den kommunala vuxenutbildningen studerar deltagamasom regel på dellid, dvs. följer undervisningen i elt eUer två ämnen. Det haremeUertid blivit vanligare att läsa på heltid. 5.1.3 Dimensionering och ämnesval Statistiskt material föreligger som belyser antaletstuderande m. m. i vuxenutbildning (högstadiet, fackskola och gymnasium), 1969 och 1970 (preliminära uppgifter). I tabell 2 ges ensammanfattning av sluderandeantalets utveckling. Antal studerande i vuxenutbildning19681970 Skolform 1968 1969 1970 högstadium m.m. 11 400 Av de ca 87 000 dellagarna i ämneskurserna varöver 51 000 eller kvinnor. Den kvinnliga andelen var störst i grund-skolekursema() men utgjorde endast i fackskolekurscrna. Som framgår av redovisningen under 5.1.2 erbjuds inom denkommunala vtixenutbildningen en lång rad ämnen. I fråga om grandskolanshögstadium var det mest valda ämnet engelska (avkursdeltagarna), matematik (), svenska () och tyska (). Inomfackskola och gymnasium dominerade Ukaså dessa ämnen men svarade för en mindretotal andel. Kurser enligt kursplanema för grandskolans högstadium,och gymnasiet anordnades under innevarande budgetår () av300 kommuner. Antalet kommuner utgjorde vid denna lidpunkt 848. Räknat efters.k, g-region (gymnasieregion) fanns utbildning i 116 av 120 regioner. var antalet nybörjare enligt preliminärauppgifter i yrkes- skolansdellidskurser 79 032. Därav var ca 51 000 eller cirka två tredjedelar kvinnoroch en tredjedel män. Deltagarnasålder i yrkesskolans dellidskurser redovisas i statistiska centralbyrånsmaterial för elever som inskrevs , se tabell 3. Andelen studerande i yrkesskolans deltidskurser efter ålder Närdet gäUer uppgifter om föregående utbildning har närmare en tredjedel inteuppgelt någon utbildning. En trolig slutsats är alt en stor andel av elevemahar folkskola som föregående utbildning. Hösten1970 fanns totalt ca 166 000 elever i den kommunala vuxenutbildningens ämnes-och yrkesskolkurser. Av dessa var kvinnor. 1967: 85 anfördes beträffande reglerna för intagning bl. a. att ingaandra krav bör stäUas upp för rätt till inträde än att sökanden skall varabehörig för studier i vald ämneskurs. Behörigheten skall därvid enUgtpropositionen grundas på en bedömning av sökandens reella föratsättningar atttUlgodogöra sig undervisningen. Den som önskar genomgå flera kurser eller denför vilken studierna är av betydelse för yrkesverksamhet eller yrkesval skallges företräde vid intagningen. Annan sökande får tas in endast om det ej medförökning av antalet kurser. EnUgtuppgift lär det vara mycket ovanUgt att någon avvisning av sökande sker.Däremot förekommer alt sökande hänvisas liU kurser på lägre nivå. F. n. ärsåledes intagningen till vuxenutbildning praktiskt taget fri. Idetta sammanhang kan det finnas skäl atl erinra om de uppgifter som denofficieUa statistiken över ämneskurserna redovisar beträffande deltagarnasålder och föratbildning. Av dessa uppgifter framgår bl. a. att avdellagarna i gymnasiekurser var , medan motsvarande andel förfackskolekurser var och för grandskolekurser . I labeU 4 redovisasåldersfördelningen . Andelen studearnde i ämneskurser hösten 1970efter ålder Deltagarnas tidigare utbildning varierar naturligt nog ide olika studieformerna. 1 gymnasie- och fackskolekurscrna dominerar deltagaremed realskola eller flickskola, medan i grundskolekurserna den övervägandedelen av dellagarna enbart har obligatorisk skolutbildning bakom sig. Denärmare uppgifterna framgår av tabell 5. Andelen studerande i ämneskurser hösten 1970efter föregående utbildning inkl. oavslutad utbildning 1967: 85 förutsattes alt undervisningen inom denkommunala vuxenutbildningen skuUe ombesörjas av timlärare. Ordinarie tjänsterhar endast inrättats för skolledningen vid de särskilda enheterna, arvodestjänsterför skolledningen vid dessa och övriga enheter. I och med alt de s. k. kompletteringskursema i yrkesskolaninordnats i den kommunala vuxenutbildningen har frågan om fyllnadstjänstgöringför lärare som tidigare undervisat i dessa kurser aktualiserats. Maj:thar genom beslut den 5 febraari 1971 medgett alt sådan lärare får fullgörafyllnadstjänstgöring i de kommunala vuxenskolorna. Mot bakgrand av alt frågan om läramas anställningsformaktualiserats i skilda sammanhang har inhämtatsynpunkter härom från länsskolnämnderna i och lan. Somfördelar med nuvarande anställningsform pekas bl. a. på att osäkerheten om studerandeinlressetgör en planering i förväg svår. organisationoch en ökad stabilitet i denna kan enligt andra synpunkter delta problem väntasavla. I mindre kommuner med begränsat elevantal i högstadium kanelt inräknande av tjänstgöring i vuxenutbildning medföra elt breddatoch säkrare underlag för lärartjänst. Del anges också all vissa lärare av olikamotiv kan föredra att få tjänstgöra även inom vuxenutbildningen. Önskemål omatl få disponera för annan verksamhet kan därvid vara ell motiv. Vid sidan av synpunkternapå frågan om fyUnadsljänslgöring i vuxenutbildning har man i vissa fall ocksåpekat på behovet av lärartjänster enbart avsedda för vuxenutbildning. Ämneskursema inom denkommunala vuxenutbildningen förläggs till skolenheter med ungdomsutbildning. mån kursema beräknas varaktigt motsvara 16 poäng (1 poäng ges för varjepåbörjat 550-lal lektioner) kan Kungl. Maj:t medge all en s. k. särskildskolenhet inrättas. Särskilda enheter är f.n. inrättade i 10 kommuner fördelatpå 17 enheter. Som elt mått på utbildningens omfattning under höstterminen1970 kan nämnas alt det sammanlagda antalet poäng i de kommunala vuxenskolorna(ämneskurserna) i utgör 268, i 139, i 91, i Norrköping80, i 56, i 46, i 44, i 37, i 27 ochi 23. Yrkesskolkursernaingår däremot i yrkesskolan i kommunen. Vid de särskildaskolenheterna finns en ordinarie tjänst som rektor och dessutom, beroende påutbildningens omfattning, eventuellt en ordinarie tjänst som studierekloroch/eller en arvodestjänst som studierektor. I de fall vuxenutbildning ingår iskolenhet med ungdomsutbildning finns för ämneskurserna en särskildstudierektor. För yrkesskolkurserna ingår uppgiflen alt svara förvuxenutbildningens skolledning i den reguljära skoUedningens arbetsuppgifter. 1970: 159 angående gymnasieskolan (SU 1970: 222, 2LU 1970: 95, rskr1970: 437, 460) har någon ändring i dessa bestämmelser ej aktualiserats. I en framställning avSkoUedarförbundet sägs alt en förändring av det nuvarande poängsystemet ärerforderlig om den kommunala VuxenutbUdningen bättre skall kunna motsvara dekrav och förväntningar som de vuxenstuderande ställer på utbildningen. Vidareframförs all det inom den kommunala vuxenutbildningen saknas fastalärartjänster huvudlärare, institutionsföreståndare och tekniker,bibliotekarier saml materialförvaltare, vilket medför all dessaarbetsuppgifter måste ulföras av skolledningen. Delta, menar ,talar för en genomgripande översyn av hela vuxenulbildningssladgan. I avvaktanpå en eventueU översyn hemsläller förbundet atl vuxenulbildningssladgan ändrasså atl man vid beräkning av skolväsendels omfattning räknar 1,5 poäng för varjepåbörjat 500-lal lektioner av dels ämneskurser och dels yrkesskolkurser. Statensvarar tUl för kostnaderna för löner m. m. tiU lärare och skoUedare inomkommunal vuxenutbildning. Övriga med verkscun-heten förenade utgifter bestridsav kommunerna. 1967: 85 (s. 86) berörde dåvarande chefen förecklesiastikdepartementet frågan om interkommunal ersättning inomvuxenutbildningen och framhöU alt någon sådan inte borde införas. Denna frågahade tidigare varit föremål för överläggningar med kommunförbunden. har aktualiserat denna fråga och anser atl elt syslem medinterkommunal ersättning bör finnas för vuxenutbildning. Förungdomsutbildningen finns redan elt regelsystem. Svenska kommunförbundetpåpekar all den kraftiga expansionen av VuxenutbUdningen och tendenserna tillökad satsning på dagundervisning medfört väsentliga kostnadsökningar förkommuner som anordnar vuxenundervisning. Erfarenhetema har visat atlantalet elever i den lokala gymnasiala vuxenutbildningen som är hemmahörande iannan kommun är väsentligt större än väntat, i vissa fall så högt som 2530 %av det totala elevantalet i vuxenutbildningen. Styrelsen för kommunförbundethemstäUer all vuxenulbildningsstadgans 91 § ändras, så alt kommunen liksominom ungdomsutbildningen äger rätt att uppbära ersättning för vissa kostnaderav elevens hemkommun. följande redogörs för vissa skrivelser angående handikappade ivuxenutbildning. har hemslälll att bestämmelserna omspecialundervisning motsvarande 11 kap. 28 § skolstadgan, införs i stadgan förgymnasial vuxenutbildning, men med den ändringen alt dels elevantalet ispeciell ämneskurs och yrkesskolkurs för hörselskadade, synskadade ochrörelsehindrade elever får utgöra lägst fem, dels del-ningslalel för sådan kursfår följa det tal som gäller för hörselklass i barn- och ungdomsskolan, delsall ullrycken speciell ämneskurs och speciell yrkesskolkurs för hörselskadade,synskadade och rörelsehindrade elever får i vad avser gymnasial vuxenutbildningersätta de inom barn-och ungdomsskolan förekommande uttrycken hörsdklass,synklass och klass för rörelsehindrade, att bestämmelserna om tekniskastödåtgärder m. m. för enstaka hörselskadade, synskadade samt rörelsehindradeelever gällande för ungdomsskolan (jfr prop. 1971: 1 bil. 10 s. 191) skall fåtill-lämpas inom den gymnasiala VuxenutbUdningen. Enskrivelse har även inkommit från länsskolnämnden i , därlänsskolnämnden understryker det angelägna i förslag samldessutom föreslår atl bestämmelserna om särskild undervisning motsvarandeskolstadgan 5 kap. 4749 §§, 11 kap. 29 §, 15 kap. 22 § samt 20 kap. 27 § ges ifråga om gymnasial vuxenutbildning och all bestämmelsema beträffandegymnasial vuxenutbildning på högstadium skall utformas så altvissa intellektuellt ulvecklingshämmadeelever kan beredas undervisning i mindre grupper och med avkortade kurser(hjälpundervisning). understrykerkraftigt (SU 1970: 190, rskr 1970: 380) önskvärdheten av atl man på lämpligtsätt söker tiUgodose behov av en särskilt anpassad vuxenundervisning för demsom varit specialklasselever och särskolelever. förutsätter alt dennafråga beaktas av ut-bUdningsmyndigheterna. SkolöverstyrelsenframhåUer i sin anslagsframstäUning för /72 del angelägna i altde förslag som redovisades i skrivelsen angående specialbestämmelser samltekniska stödåtgärder inom den gymnasiala vuxenutbildningen genomförs.Skolöverstyrelsen pekar på all många personer som har handikapp i fråga omhörsel, syn och rörelseförmåga som ett led i annan utbildning behöverfördjupade teoretiska kunskaper i visst eller vissa ämnen. Många har just pågrand av sitt handikapp fåll en bristfällig utbildning. Den gymnasialaVuxenutbUdningen erbjuder därvid goda möjligheter liU målinriktade studier.Enligt överstyrelsen bör den handikappade i första hand undervisas i vanligakurser eventuellt med utnyttjande av tekniska hjälpmedel av olika slag liksomav stödundervisning inom ramen för schablonlilläggel. Då antalet handikappadeav en viss kategori är så stort vid en skola all de kan få utgöra en speciellkurs, bör emellertid sådan kurs anordnas. Detär enUgt överstyrelsen angelägel all speciell kurs för handikappade fåranordnas vid ett så lågt elevantal som fem och atl ddningslalel är delsamma somgäUer för hörselklass i barn- och ungdomsskolan bl. a. eftersom den lärarleddaundervisningen i gymnasial vuxenutbildning är betydligt lägre än iungdomsskolan. Detär enligt överstyrelsen svårt all ange hur många handikappade elever som kankomma all della i den gymnasiala vuxenutbildningen med de föreslagna ändringamai bestämmelserna. I de fall där skollokal används gemensamt för elever iungdoms- och vuxenutbildning och där skolan är utrustad med avsedda tekniskahjälpmedel uppstår ingen merkostnad för tekniska hjälpmedel. Överstyrelsenräknar med alt antalet specieUa ämnes- och yrkesskolkurser kommer all blimyckel Ulet med hänsyn dels tiU integreringen av elevema i vanliga kurser, delsalt de svårast handikappade eleverna i första hand kommer att söka sig tUlfolkhögskolorna med deras speciella resurser. Somredovisats i 2.2 meddelas vid de statUga skoloma i och förvuxna utbildning enligt läroplanema för grandskolans högstadium, ochgymnasiet. Även verksamheten vid dessa skolor regleras av stadgan för gymnasialvuxenutbildning. Debåda skoloma erbjuder i princip fullständig utbUdning för resp. skolform. Detankommer på alt besluta om vUka kurser som skaU anordnasliksom om omfattningen av kursverksamheten. Liksom i fråga om den kommunalavuxenutbildningen gäller kravet om lägst tolv deltagare för anordnande av kurs.Differentieringen i det nuvarande gynmasiel, särskilt i fråga om den tekniskalinjen, har i förening med ett bortfall av elever i vissa fall fört med sigproblem att anordna kurs i slutskedet av en studieväg. Maj:t harmeddelat dispens från tolvtalet i vissa fall. Kungl.Maj:t har fastställt i vilka ämnen som undervisning fårmeddelas. reglerades det högsta antal lektioner som får tas ianspråk för varje ämne. Dessa timtal överensstämmer i princip med dem somredovisats för den kommunala vuxenutbildningen eUer utgör i vissa ämnen eltnågot lägre antal. Antaletstuderande vid de statliga skolorna för vuxna är begränsat. Det skall förinnevarande budgetår utgöra högst 3 750 i enbart brevskol-undervisning.Skolöverstyrelsen fastställer en ram beträffande antalet ämneskurser som fåranordnas per läsår. För urval bland sökande gäUer samma regler som för denkommunala vuxenutbildningen. En särskild intagningsnämnd finns för de statligaskoloma. Samarbetsnämndenvid statens skola för vuxna i har i en skrivelse hemställt altmaximiantalet elever i ämneskurs inom den statliga vuxenutbildningen sänks fråntalet 35 lill det inom ungdomsskolan gällande 30. Även har tillsammans med Elevkåren vid statens skola för vuxna iHärnösand i en skrivelse föreslagit att talet 35 bör sänkas. I samma skrivelseföreslås bl. a. också att ddningslalel 12 bör sänkas tiU 10. Läsåret1969/70 uppgick antalet statsbidragsberättigade studiecirklar till ca 158 000och bralloanlalet deltagare liU ca 1,5 milj. Av samtliga cirklar (ca 180 000inkl. cirklar utan statsbidrag) behandlade ämnet musik, språkoch litteratur, konst, teater och fUm. cirklar anordnades iekonomiska ämnen och i SamhäUsvetenskapUga ämnen.