prop · FU0320 · 1971-12-31 00:00:00 — a. gäller att tredskodom som innebär fastställande av intecknadfordran lill betalning ur fast egendora, tomträtt eller vattenfallsrätt skalldelges genom rättens försorg om inte delgivningen efter rättens prövning i ställetanförtros part. Alt tredskodom och lagsökningsutslag som innefattarbetalningsfastställelse i fast egendom som regel skall delges genom rättensförsorg är betingat av all talan mot sådana domar och utslag förs genomåtervinning och att återvinningsliden räknas från delgivning av domen ellerutslaget. Genora de näranda föreskrifterna i LL och RB skapas en grund för altberäkna den tidpunkt då enligt 86 § UL den utmätningsverkan som är förbundenraed domen eller utslaget skall vara förfallen. Motbakgrunden av sitt förslag atl domstols beslut inte skall ha utraätningsverkanhar lagberedningen föreslagit att 17 § andra stycket LL skall upphävas och attvad som i 33 kap. 4 § RB sägs om delgivning av tredskodom som innebärbetalningsfastställelse skall ulgå (jfr beredningens förslag till lag omändring i RB). Idet föregående har förordats all domstols beslut all fordran skall ulgå medsärskild förmånsrätt i fast egendom skall ha utmätningsverkan. Föreskrifthärom har tagits in i 77 a § i departemenlsförslaget till lag om ändring i UL.Enligt de föreslagna ändringarna i 86 § UL skall utmätningsverkan liksom nunär det gäller betalningsfastställelse förfalla, om framställning omförsäljning inle görs hos ÖE från det rättens beslut vann lagakraft. Med hänsyn härtill bör den nuvarande ordningen för delgivning avlagsökningsutslag och tredskodom som innebär betalningsfastställelse i ställetgälla beträffande tredskodom eller utslag varigenora fordran fastställs attutgå raed särskild förmånsrätt i fast egendom. Detta uppnås genom att 17 § LL idepartemenlsförslaget lämnas oförändrad, medan ändring föreslås i RB:sbestämraelser om delgivning av tredskodom, Enligtförsta stycket i denna paragraf får gäldenär lagsökas för fordran som grundarsig på skriftligt fordringsbevis och är förfallen till betalning. I andrastycket ges borgenär sora för sin fordran har inteckning möjlighet att genomlagsökning söka betalning ur den egendom vari inteckningen gäller. Föreskriftenavser alla olika former av inteckning i egendom, dvs. inle bara inteckning ifast egendora, toratrält och vattenfallsrätt utan också inteckning i vanligafartyg och luftfartyg samt företagsinteckning. Som förut nämnts har emellertidendast lagsökningsutslag som avser betal- Maj:ts proposition nr 1971 ningsfastslällelsei fast egendom, tomträtt och vattenfallsrätt utmätningsverkan, jfr 77 a § ULsamt 4 kap, 27 § och 5 kap. 2 § lagen (1907: 36 s. 1) ora nyttjanderätt tillfast egendora. Av 1 § LL fraragår sålundaatl lagsökning kan avse såväl personlig fordran mot viss gäldenär som rättentill betalning ur viss egendom, om denna rätt grundar sig på inteckning.Lagsökning kan emellertid inte användas för att fastställa, hururida fordransom ulan inteckning är förenad raed förmånsrätt i fastighet, dvs. förmånsi-ätlenligt 17 kap. 6 § HB, får tas ul ur fasligheten. I den mån det i sådana fallföreligger personligt betalningsansvar som är grundat på skriftligtfordringsbevis kan emellertid lagsökning äga rum enligt 1 § första stycket LL. Lagberedningen.Beredningen utgår från att det också i fortsättningen liksom f. n., skallfordras skriftligt fordringsberis för att vanlig lagsökning skall kunnaanvändas. Borgenär som till säkerhet för fordran har pantbrev i fast egendommåste sålunda för alt kunna gå till lagsökning kunna åberopa en skriftligomslagsrevers. Beredningen finner det antagligt, atl borgenären efter det attJB har genoraförts regelraässigl kommer all begära lagsökning hos gäldenärenpersonligen på grund av omslagsrevers för alt i den ordningen få konstateratalt han har förfallen fordran enligt reversen. En sådan lagsökning faller utanridare in under första stycket i 1 § LL. Sannolikt vill borgenäreni lagsökningsmålel också få fastställt, alt han har panträtt i fastigheten.Vanligen är den som personligen svarar för omslagsreversen även ägare tillfastigheten. Talan om fastställande av del personliga betalningsansvaret ochlalan om förklaring alt fasligheten svarar för fordringen kan då riktas raotoch delges en och samma person. Ägaren av den intecknade fastigheten äremellertid inte alltid personligen betalningsansvarig för oraslagsreversen.Del kan då inte raot honom riktas annan talan än sådan som avser ätt faslighetenskall förklaras svara för fordringen. Liksom bör det sålunda finnasmöjlighet alt genom lagsökning väcka lalan därom även ulan saraband medfastställande av personligt betalningsansvar. Panträtlskonslruktionen iJB finner beredningen böra medföra att man, vid bifall till sökandens talan,undviker del nuvarande ullryckssätlet, enligt vilket intecknad fordranfastställs till betalning ur den inlecknade egendomen, vilket ger sken av alldet är fråga om en självständig fordran som får las ut ur fastigheten.Beredningen framhåller också alt del ofta inte blir möjligt att ilagsökningsutslaget fixera något slutligt belopp som får tas ut med förmånsrätti fastigheten. Däremot kan fastställas, i vad mån det föreliggerpanlförskrivning som kan leda lill all fordran får tas ut med de begränsningarsom kan följa enligt lag. Bifall lill yrkande som avser alt få konstaterat attriss fastighet svarar för förfallen fordran bör enligt beredningen sålundaframdeles gå ut på en förklaring, att fordringen skall på grund av inteckningutgå med förmånsrätt i fastigheten i den omfattning som gäller enligt lag,dvs. enligt 6 kap. JB och det regelsystem som kommer att anknyta KungLMaj:ts proposition nr 1971 341 därtill.I ordinära fall, då även personligt betalningsansvar görs gällande, skallrätlen konstatera, att borgenären A har förfallen fordran mot gäldenären B påbeloppet X jämte ränta m. m. och alt pantbrev i B:s fastighethar pantförskrivits för fordringen m, m., samt därefter dels ålägga B alt utgebeloppet X m, ra, till A dels förklara, atl den fordran, förvilken panlförskrivning föreligger, skall på grund av närraare identifieratpantbrev utgå raed förraånsrätt ur fastighelen i den raån del är förenligt med6 kap, JB, Beredningen föreslår att andra stycket av denna paragraf i LLavfallas så att lydelsen passar till vad som kan antas bli det ordinära vidlagsökning för fordran som är förenad med panträtt i fast egendom. Enligtförslaget får genora lagsökning prövas huruvida förfallen fordran skall pågrund av inteckning utgå raed förmånsrätt i viss egendom, om borgenären harskriftliga bevis. Den ändrade lydelsen är enligt beredningen också användbarför det fallet atl lagsökning enbart avser fastighetens ansvar. Beredningenanser den också vara godtagbar, om lagsökning grundas på inteckning i fartygeller luftfartyg jämte reservdalar eller företagsinteckning. Svarandeni lagsökningsmål betecknas enligt gällande lag som gäldenär även när del ärfråga ora talan sora endast gäller fastställande av fordran till betalning urfastighelen. Delsamma gäller andra fall av betalningsfastställelse som avses i1 § andra stycket. Terminologin kan enligt beredningen vara försvarlig, närdet, såsom enligt gällande lag, alltid förutsätts att inteckning beviljas tillsäkerhet för visst skuldebrev. Med det syslem som finns i JB kan det knappastgodtas alt utan vidare beteckna faslighels ägare som gäldenär enbart därför attriss fordran är förenad med panträtt i fastigheten. Beredningen anser, alt manmåste redaktionellt ta konsekvenserna av vad som sagts i terminologiskthänseende. Beredningen har därför till denna paragraf i LL fogat ett nyttstycke som anger att vad i lagen sägs om gäldenär i fall då fråga är ominteckning i egendom skall gälla ägaren av den inlecknade egendomen. Departementschefen.I den allmänna motiveringen har jag behandlat frågan hurlagsökningsförfarandet bör utformas för alt det också i fortsättningen skallvara möjligt att genom lagsökning få fastighelsexekution till stånd. Därvid harjag förordat atl lagsökningsutslag varigenom fordran förklaras vara förenadmed panträtt i fastighet skall ha den verkan att fastigheten skall ansesutmätt. Regler om detta har tagits upp i 77 a § i departementsförslaget tilllag om ändring i UL, har jag framhållit att det som förutsättningarför att fordran i lagsökningsmål skall förklaras vara förenad med panträttmåste gälla att skriftligt fordringsbevis företes samt alt pantbrev harpantförskrivits i fordringsbevisel eller genom särskild skriftlig handling somföretes under lagsökningsförfarandet. Jag har i samband därmed uttalat atl detenligt min mening inle är nödvändigt alt borgenär som i lagsökningsmål styrkersin fordran och panträtt genom skriftligt fordringsbevis och skriftligpantförskrivning av visst pantbrev också företer själva Maj:ts proposition nr 1971 pantbreveti andra fall än då gäldenären (fastighetsägaren) gör invändning raotpanträtten. Den ordning som jagsålunda förordat behöver enligt min mening inle föranleda någon sakligavvikelse från beredningens förslag lill ny lydelse av andra stycket avförevarande paragraf i LL, I departementsförslaget har före-skririls att, oraborgenären har skriftliga bevis, genora lagsökning får prövas huruvidaförfallen fordran skall på grundval av inteckning ulgå raed förraånsrätt iviss egendora. De skriftliga beris somborgenären skall förete är i enlighet med vad jag nämnde, i fråga om fastegendom vartill i detta saramanhang räknas även tomträtt skriftligtfordringsbevis och, om inte redan där skett pant-förskrivning av pantbrev ifaslighet för fordringen, särskild skriftlig handling som utvisar alt sådanpanlförskrivning har ägt rum. Om panträtten bestrids under förfarandet, fårborgenären dessutom styrka sitt innehav av pantbrevet. När det gäller annaninlecknad egendora än fast egendora, dvs. vanliga fartyg, luftfartyg ochreservdelar lill luftfartyg samt företagsintecknad egendom, innebär förslagetinle någon ändring i fråga om handlingar som skall företes i lagsökningsmål.Självfallet måste, liksom alltid vid lagsökning, förutsättas att fordringen ärförfallen till betalning. På motsvarande sätt som nubör borgenär, som har personlig fordran enligt fordringsbevis och panträtt förfordringen i faslighet till följd av panlförskrivning av pantbrev, i sammalagsökningsmål kunna få fastställt det personliga betalningsansvaret och attfordran skall utgå ur fasligheten. I sådant fall komraer beträffande detpersonliga betalningsansvaret första stycket av förevarande paragraf att varatillärapligl medan det föreslagna andra stycket får tillämpas beträffandefastställande av fastighetens ansvar. Vanligen torde det, som beredningenframhåller, vara så all den som personligen svarar för fordran också är ägarelill fastigheten. Emellertid kan det också inträffa atl ägaren av deninlecknade fastighelen inte är personligen betalningsskyldig. I så fall fårlalan föras både mol den betalningsskyldige gäldenären och motfastighetsägaren. Enligtförslagel är det också möjligt all genora lagsökning få fastställt altfastighet svarar för fordran sora är förenad med panträtt i fasligheten utanatt personligt betalningsansvar för fordringen fastställs. Dennamöjlighet slår öppen såväl i fall då borgenären avslår från alt väcka lalan omfastställelse av personligt betalningsansvar sora då sådant ansvar inte föreligger,t. ex. som följd av att detta är preskriberat. Vadberedningen har anfört beträffande utformningen av lagsökningsutslag sorainnebär att fordran fastställs alt utgå med panträtt i fastighet föranlederingen erinran från min sida. Om sådant utslag har utraätningsver-kan bör dellaeraeUertid också anmärkas i utslaget på samma sätt som sker när intecknadfordran fastställs till betalning. Enligt85 § UL gäller nu att rätten, när inlecknad fordran har fastställts Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 343 tillbetalning ur fastighet, skall sända bevis härom lill inskrivningsdomaren ochÖE. Min avsikt är att motsvarande föreskrifter beträffande domstols beslut,som innebär att fordran fastställs att utgå med panträtt i fastighet, skallmeddelas i tillämpningsföreskrifter. Den ändrade lydelsen av 1§ andra stycket som föreslås medför, sora förut har antytts, inle någonändring i förfarandet när borgenär begär alt det lagsökningsvägen skallfastställas all inlecknad egendora av annat slag än fast egendora och toraträltskall svara för fordran. Emellertid torde utslaget i sådana fall böra ges enutformning sora ansluter till lagrunimels ordalydelse. I ett nytt Iredje styckeav förevarande paragraf i LL har i enlighet med beredningens förslag tagilsupp, atl vad som i lagen sägs oin gäldenär när fråga är om inteckning i fastegendom skall gälla ägaren av egendoraen. 3och 13 §§ Departementschefen. I departementsförslaget har dessa paragrafer jämkatsså att bestäramelserna bringas i överensstämmelse raed den föreslagna lydelsenav 1 § andra stycket. Lagberedningen.Ändringarna i LL bör träda i kraft saratidigt raed JB. I lagsökningsmål skalliakttas de materiella regler sora följer av övergångs-bestäimnelserna till JB.Den nya lydelsen måste anses rymma även fall då äldre inteckning åberopas ochrättsverloiingarna av den äldre inteckningen skiljer sig från rättsverkningarnaav pantbev Det kan förekomma, altäldre inteckningshandling ligger som pant för muntlig fordran. Enligt gällandelag kan i sådant fall lagsökning äga rum på grund av inteckningshandlingen, omansökningen riktas mot fastigheten. Beredningens förslag lill ändring av LLutgår däreraot från att lagsökning inte kan äga rura utan att själva fordringenliksora pantförskrivningen grundas på skriftligt fordringsbevis. Beredningenföreslår, all det ges en övergångsbestämmelse, enligt vilken i nämnda falllagsökning enligt 1 § andra stycket i dess nya lydelse får göras med åberopandeav inteckningshandlingen. Härvid förutsätts, att sökanden uppger beloppet avsin muntliga fordran. Om det görs invändning som rör fordringen ellerpantförskrivningen och invändningen inle kan lämnas utan avseende, ärborgenärens rätt alt anse som stridig och målet skall hänskjutas tillrättegång. Om borgenär åter har fordran sora grundas på självainteckningshandlingen, är det utan vidare klart, atl lagsökning även framdeleskan grundas på handlingen. Delta gäller även om inteckningshandlingen inte ärförenad med personlig fordran ulan endasl ger en rätt till betalning urfastighelen. Inteckningshandlingen utgör då skriftligt bevis omfordringsförhållandet. Ävenmål som inkoramit före nya lagens ikraftträdande bör i öviigt prövas 344 KungL Maj:ts proposition nr 1971 Detta innebär enligt beredningen inle någon annan ändring än atl enförsiktigare formulering än f. n. bör iakttas vid bifall lill ansökan enligt 1§ andra stycket. 1 departementsförslaget har övergångsbestämmelserna tagils upp i enlighetmed beredningens förslag. 3.4 Förslagettill lag om ändring i 1970: 13 har Kungl. Maj:t föreslagit att antaga bl. a. förslagtill lag om ändring i RB. Förslagel har antagils av och skall träda ikraft (ILU 17, rskr. I del antagna förslageltill lag ora ändring av RB har föreskrifter om delgivning av tredskodom tagitsin i 33 kap. 5 §. Enligt dessa föreskrifter gäller bl. a. att tredskodom sominnebär att intecknad fordran fastställs till betalning ur fast egendom,tomträtt eller vatlenfallsrätt skall delges genom rättens försorg. Som har framhållits ianslutning till förslaget till lag om ändring i lagsökningslagen bör dennämnda föreskriften ändras med hänsyn till att det nu föreslås ändrade reglerbeträffande dorastolsbesluls utmätningsverkan. I departemenlsförslaget har ienlighet härmed föreskrivits all tredskodom som innebär alt fordran fastställsall ulgå raed särskild förmånsrätt i fast egendora eller tomträtt skall delgesgenom rättens försorg. Med tanke på att enligt JB vattenfallsrätt inle vidareskall kunna upplåtas men komraer att vara kvar på grund av äldre upplåtelserhar bestämmelse om tredskodom som rör sådan rätt tagits in som enövergångsbestämmelse. 3.5 Förslagettill lag om ändring i konkurslagen (1921: 225) Departementschefen.De förslag till lagar om exekutiv försäljning av fast egendora (FfL) och omexekutiv försäljning av luftfartyg m. m. (LfL) saral ora ändring i UL som nuläggs fram påkallar vissa ändringar i KL. Ändringar i KL föranleds också av detförslag till förmånsrättslag (FRL) och därraed samraanhängande lagändringar somjag avser att senare denna dag anraäla för reraiss lill lagrådet. Lagberedningensförslag lill ändringar i KL, sora har utarbetats med utgångspunkt från bl. a.av beredningen upprättat förslag till förmånsrättsordning (FRO), har vidremissbehandlingen i allmänhet godtagits eller lämnats utan erinringar.Deparlementsförslaget överensstämmer också i sak väsentligen med vadberedningen har föreslagit. Vissa ändringar i beredningens förslag harnödvändiggjorts genom att förslaget till förmånsrättslag i redaktionellthänseende avviker från FRO. Departemenlsförslagetlill lag ora ändring i KL innebär att 4 och 68 §§ upphävs samt alt 24, 29, 31,33, 70, 71, 76, 78, 138, 143, 195 och 216 §§ ändras. Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 345 I 17 kap. 5 § första stycket HB tiUerkänns hyresvärd särskild förmånsrättför hyresfordran som inle har förfallit lill betalning tidigare än föreutmätning eller ingivande av konkursansökan. Hyresvärden har också förmånsrättför kost under de sista månderna av hyrestiden liksom för ersättning för skadapå den förhyrda lägenheten. Förmånsrätten gäller i hj-resgästen tillhörigalösören som finns inom fastighelen. Enligt 17 kap. 6 § förstastycket HB har jordägare förmånsrätt för arrende eller avgäld som skall utgåtill honom samt för belopp raotsvarande utskyld eller annan avgift som åliggerhonom men hade bort erläggas av arrendatorn. Förmånsrätten avser dock inlefordran som har förfallit tidigare än ell år före utmätning eller ingivande avkonkursansökan. Vidare gäller förmånsrätt i fråga om ersättning för husrölaoch vanhävd. Här är någon tidsbegränsning emellertid inle föreskriven.Slutligen har jordägaren förraånsrätt för lega och ersättning för kreatur,redskap och annat som jordägaren lämnat arrendatorn för egendomens bruk.Beträffande lega gäller den förut angivna ettårsbegränsningen. Förmånsrättengäller i arrendatorn tillhöriga lösören sora finns på fastigheten. EnUgl2 kap. 42 § lagen (1907: 36 s. 1) ora nyttjanderätt tiU fast egendom har jordägarenretentionsrätt. 14 § KL finns f. n. särskilda konkursgrunder sora anknyter till de nämndareglerna om jordägares och hyresvärds förmånsrätt. Som konkursgrunder angessålunda dels att lös egendom, i rilken förmånsrätt tillkomraer jordägare enligt17 kap. 6 § första stycket HB, tagils i mät dels att sådan egendom elleregendom, i rilken hyresvärd har förmånsrätt enligt 17 kap. 5 § första stycketHB, har sålts genom skriftlig avhandling med villkor alt säljaren skall fåbehålla egendomen i sin vård, s. k. lösöreköp. Gäldenären skall i dessa fall påborgenärens yrkande försättas i konkurs, om han inle visar att den övrigaegendom sora borgenären har förmånsrätt i är tillräcklig för betalning av hansfordran. Lagberedningen.Avsikten med 4 § KL är alt ge jordägare och hyresvärd ett skydd mot attsäkerheten som han har i arrendatorns eller hyresgästens egendom urholkas genomalt denna tas i anspråk för andra borgenärers fordringar. Jordägaresretentionsrätt kan utövas endasl i saraband med arrendatorns avflyttning. Omjordägaren inle har exekutionstitel för sin fordran, skulle han inte utankonkurs kunna hindra alt egendom, vari han har förmånsrätt, under arrendetsbestånd undandrogs honom. Utan atl ha retentionsrätt får han nämligen inte delav köpeskillingen för exekutivt såld egendora, ora inte utmätning äger rumockså för hans fordran. Till förekommande av denna olägenhet har jordägarengenom 4 § KL beretts möjlighet atl få arrendatorn försall i konkurs. Ikonkursen kan han på vanligt sätt bevaka sin fordran 346 KungL Maj:ts proposition nr 1971 Eftersom hyresvärds retentionsrätt kan utövas under hj--restidensgång och borgenär raed retentionsrätt då kan få sin företrädesrätt beaktad vidutraätning för annans fordran har ett raotsvarande skydd inte ansetts behövUglför hyresvärd. Omarrendator eller hyresgäst säljer egendom enligt bestämraelserna i 1845 årslösöreköpsförordning kan jordägarens och hyresvärdens retenlions-ochförmånsrätt äventyras. En sådan försäljning blir nämligen enligt huvudregeln i3 § i förordningen gällande mot säljarens borgenärer, sedan köpeavtalet harföreletls hos rätten och förflutit utan alt utmätning harskett eller konkursansökan gjorts. Del kan vara svårt för jordägare eller hyresvärdatl utverka utmätning eller konkurs på vanliga grunder ochdärigenora hindra verkningarna av lösöreköpet. Detta utgör bakgrunden lill detskydd sora i 4 § KL tillerkänts jordägare och hyresvärd med anledning avförsäljning genora lösöreköp. Beredningenframhåller all de förmånsrätter som finns i 17 kap. 5 § första stycket eller6 § första stycket HB i viss omfattning ersätts av förmånsrätt enligt 7 § 1)FRO. Sådan förmånsrätt skall gälla också vid utmätning. Beredningen ämnar föreslåalt hyresvärds och jordägares retentionsrätt upphävs. I stället avserberedningen föreslå rält till oraedelbar utraätning för hyresvärd ellerjordägare som har klar och förfallen fordran mol hyresgäst eller arrendator.Beredningen anser, atl de speciella konkursgrunderna i 4 § KL därmed kanundvaras, och föreslår, att paragrafen upphävs. Denna ändring överensstämmermed de principer om vilka man preliminärt har enats vid det nordiska samarbetetpå konkursrättens område. Departementschefen.Frågan om jordägares och hyresvärds förmånsrätt för fordran på arrendeavgifteller hyra, liksom frågan om dem tillkommande retentionsrätt, kommer jag alt taupp till utförlig behandling i saraband raed att jag denna dag föreslåratt till lagrådet skall rerailleras förslag till förmånsrättslag m. ra. I dettasammanhang kan jag därför inskränka raig till all nämna att jag då avser alt ienlighet med beredningens förslag förorda alt förmånsrätten skall begränsastill att gälla fall då hyres- eller arrendeavtal avser lägenhet eller jordsora är avsedd att användas i näringsverksarahel, i vilken förelagsinteckningkan meddelas (5 § första stycket FRL). Förmånsrätten skall omfatta lös egendomsom hör lill verksamheten. Vidare vill jag nämna att jag, likaledes i enlighetmed beredningens förslag, förordar att jordägares och hyresvärds retentionsrättavskaffas. Däremot har jag inte ansett mig kunna biträda beredningens förslagalt jordägare och hyresvärd som har fordran mot hyresgäst eller arrendatorskall ha rält till omedelbar ulraälning. Ävenom jag inte avser all följa beredningens förslag att jordägare och hyresvärdskall få rätt till omedelbar utmätning i vissa fall, anser jag all de särskildakonkursgrunderna som finns i 4 § KL kan undvaras. Liksora beredningenföreslår jag alltså att paragrafen upphävs. Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 347 I 23 § KL regleras möjligheten för borgenär att få utmätning lill ståndnär gäldenären är försatt i konkurs. Enligt huvudregeln i första stycket fårutmätning för gäidenärens skuld efter konkursbeslutet inte ske i egendom somhör till konkursboet. Skulle utmätning äga rum i strid mot regeln, saknarutmätningen verkan. Från regeln alt utmätning inte får ske görs i andra stycketav paragrafen undanlag för fordran med panträtt i fast eller lös egendom.Borgenär raed sådan fordran kan alltid få utmätning av egendom som utgörsäkerhet för fordringen. Reglerom utraätningsförfarande som pågår när gäldenären råkar i konkurs finns i 24 §KL. Enligt första styckel i denna paragraf gäller alt, om egendom före beslutom konkurs har blivit utmätt för fordran för vilken borgenären hade panträtt iegendomen, verkställigheten skall fortsätta ulan hinder av konkursen. Andraoch tredje styckena i 24 § avser fall, då utraälningssökandens fordran inte ärsäkrad genom panträtt eller därmed likställd retentionsrätt. Iandra stycket regleras förfarandet, när utmätning skett av fast egendom,vanliga fartyg, luftfartyg, gods i fartyg eller luftfartyg eller inlecknade reservdelarlill luftfartyg.