prop · FU0330 · 1971-12-31 00:00:00 — På framslällning av ägare av odlad jord kan lantbruksnämndenavge förklaring alt jordbrukels nedläggande inte skall medföra åtgärd enligt 3§. Har sådan förklaring avgelts, äger förordnande som meddelats med stöd av 6 §inte tillämpning belräffande jorden (7 §). Besvärsärenden rörandetillärapning av jordhävdslagen prövas f. n. av Kungl. Maj:l i statsrådet.Enligt en lagrådsremiss den 13 raars 1970 angående ändringar iregeringsrätlslagen föreslås alt genom en undantagsbestämmelse i 2 § 17:onionde ledet regeringsrätlslagen delta skall gälla även beträffande ärendenangående vitesföreläggande. Departementschefen.Tillärapningen av jordhävdslagen har nära samband raed frågorna ora jordbrukelsyttre och inre rationalisering och sammanhänger således med denjordbrukspolitik sora förs. Med hänsyn härtill anser jag övervägande skäl talaför att samtliga besvärsärenden enligt lagen även i fortsättningen bör prövasav Kungl. Maj:t i statsrådet i sista hand. Bestämmelse i ämnet har tagils in iändringsförslaget. 86.Förslaget till lag om ändring i lagen (1970: 000) om utlämning till ,, eller för verkställighet av beslut om vård eller 1970:30 har Kungl. Maj:t föreslagit all anta förslag lilllag om utlämning till , , eller för verkställighetav beslut om vård eller behandling. Talan mol polismyndighets beslut enligt denföreslagna lagen förs bos genom besvär. Mol länsslyrelsensbeslut förs talan hos Kungl. Maj:t genom besvär. Vid besvär hos länsstyrelseeller Kungl. Maj:t över beslut om utlämning är besvärsliden från dendag då klaganden delgavs beslutet. Talan mot beslul om reseförbud elleromhändertagande får föras utan inskränkning lill viss lid (11 §). Beslul omreseförbud eller omhändertagande länder till efterrättelse.Polismyndighet och länsstyrelse får, när särskilda skäl föranleder det,förordna alt dess beslul ora utlämning verkställs (12 §).Myndigheten kan förordna biträde åt den som be- Maj:ts proposition nr 1971 Sådant biträde bar rätt lill arvode och kostnadsersättning avstatsmedel (7 §). Avpropositionen (s. 40) framgår att avsikten är att besvärsärendena hos Kungl.Maj:t skall prövas i regeringsrällen. I propositionen (s. 41) erinras om attförvaltningsdomslolskoramittén bar föreslagit atl mål som f. n. prövas av regeringsrätteni första hand skall prövas av kammarrätt. I samband därmed förklaras att detvid den slulliga prövningen av kommitténs förslag får övervägas om den ipropositionen föreslagna insiansordningen bör behållas. Härtill fogas ettallmänt uttalande ora att förevarande ärenden är av den natur att del ärönskvärt raed en kort instanskedja. Jaghar i det föregående förordat att mål om administrativa frihelsberövandenenligt barnavårdslagen (1960:97) och lagen om nyklerhelsvård (1954: 579) skallprövas av karamarrätt. övervägande skäl synes tala för att också målen enligtden nu ifrågavarande lagen skall hänföras till kammarrätts kompetensområde.Karamarrätterna synes bli väl skickade att handlägga dessa mål. Visserligenblir instanskedjan härigenom formellt sett längre än förut. I realiteten blirdock kammarrätt i allmänhet slutinstans därför att sakprövning iregeringsrätten skall kunna erhållas endast i prejudikatfall och vissa andramyckel speciella fall. Besvärstiden vid klagan över polismyndighets ochlänsstyrelses beslut om utlämning är, såsom förut nämnts, enligt det lill prop.1970: 30 fogade lagförslagel från del-givningsdagen. Samraa besvärstidtorde böra gälla för anförande av besvär över kammarrätts beslut om utlämning.I fråga om verkställigheten av kammarrätts beslut om utlämning tordelärapligen böra föreskrivas att beslutet verkställs , om ej domstolenförordnar annat. Besvär över länsstyrelses beslut enligt 7 § bör också prövasav kammarrätt. Bestämmelser i enlighel med del anförda bar lagits in iändringsförslaget. 87.Förslaget till lag om ändring i lagen (1970: 000) om aUmänna vatten- Maj:t bar till lagrådet remitterat förslag till lagom allmänna vatten- och avloppsanläggningar, som skall ersätta den nuvarandelagen (1955: 314) i samma ämne. EnUgt den föreslagna nya lagen skall, liksomenligt den gällande, vissa va-ärenden handläggas av länsstyrelse. kunna vid vite ålägga komraun alt fullgöra skyldighet attsörja för eller tillse att allraän va-anläggning koraraer till stånd (2 §).Länsstyrelse skall vidare kunna på begäran av komraun föreskriva, alt allraänva-anläggnings verksamhetsoraråde skall omfatta viss del av kommunen. Ärhuvudmän oense huruvida visst område skall hänföras till den ena eller andraanläggningen, skall länsslyrelsen kunna besluta i frågan (6 §). Länsslyrelsenskall kunna vid vite ålägga huvudraan att fullgöra sin skyldighet all lämnauppgift ora allmän va-anläggnings verksam- Maj:ts proposition nr 1971 205 helsområde (7 §). Va-anläggning, som drivs eller skalldrivas av annan än kommun, skall kunna förklaras för allraän av ,om det finns behov av anläggningen från allmän hälsovårdssynpunkt eller frånannan allmän synpunkl. skall också kunna bestämma vissl områdeulöver vilket sådan anläggnings verksamhetsoraråde inte får utsträckas (30 §).Länsstyrelsen fär vidare förordna syssloman att i huvudmannens ställe och fördennes räkning driva anläggning sora har förklarats allmän, ora huvudmannenåsidosätter viss eller vissa fastigheters intressen eller annars driveranläggningen på mindre lämpligt sätt. Länsslyrelsen skall kunna entledigasysslomannen, när förhållandena föranleder det. Det skall också ankomma pålänsslyrelsen att pröva frågan ora arvode lill sysslomannen (32 §). Likasåskall länsslyrelsen bestämma arvode till sakkunnig sora den har anlitat iva-ärende (34 §). Avsikten är att lagförslagel senare i vår skall föreläggasriksdagen. EnUgt 2 § 8: o sjunde ledet regeringsrätlslagen ankoramerdet på regeringsrätten att pröva samtliga besvärsmål om länsstyrelses beslulpå grund av gällande lag om allmänna vatten- och avloppsanläggningar. I sambandmed remiss lill lagrådet av förslag till ändringar iregeringsrätlslagen framhöll jag alt vissa ändringar i kompetensfördelningenborde komma till stånd vid införandet av den nya lagen. Besvär överlänsstyrelsens beslut enligt 7 och 32 §§ i den föreslagna lagen och om arvodetill sakkunnig som avses i 34 § samraa lag borde prövas av regeringsrätten,eftersom beslut i de nu näranda frågorna norraalt måste grundaspå rent rättsliga ställningstaganden och till viss del berörde enskild rätt.Talan mot beslul enligt 2, 6 och 30 §§ i den föreslagna lagenborde däremot prövas av Kungl. Maj:t i statsrådet, efiersom hithörande frågorfrämst borde bedömas från planläggnings- eller andra allmänna synpunkter. I dettasararaanhang har jag inte anledning att föreslå annan ändring i den av migtidigare förordade kompetensfördelningen än att de ärenden, som förts tillregeringsrättens kompetensområde, bör hänvisas alt i försia hand prövas avkammarrätt. Jag förordar således att kammarrätt skall pröva talan motlänsstyrelses beslut enligt 7 och 32 §§ och om arvode till sakkunnig som avsesi 34 § i den föreslagna nya lagen och att besvär över annat beslut avlänsstyrelse enligt lagen skall avgöras av Kungl. Maj:t i statsrådet.Bestämmelser i ämnet har tagits in i ändringsförslaget. Förslaget tiU lag om ändring i lagen (1970: 000) medvissa bestämmelser i anledning av statens övertagande av lokalhållningen för deallmänna underrätterna Maj:t har den 13 raars 1970lill lagrådet remitterat förslag till lag med vissa bestämmelser i anledningav statens överta- Maj:ts proposUion nr 30 år1971 gande av lokalhållningen för de allmänna underrätterna.Avsikten är att lagförslaget senare i vår skall föreläggas . Enligtden föreslagna lagen skall rådhusrättsstad betala kostnadsbidragtill staten. Bidraget fastställs av myndighei som Kungl. Maj:l besiämmer (7 §).Åsidosätter tingshusbyggnadsskyldige, stad eller annan kommun sina skyldigheterenligt lagen, kan vid vite förelägga den försumlige alt fullgörasin skyldighet. Försuttet vite döms ut av länsslyrelsen (9 §). Besvär överbeslul sora meddelats av den myndighei som skall fastställa kostnadsbidrag förrådhusrätlsstad skall föras hos Kungl. Maj:t (11 §), Frågan om besvär överlänsstyrelsens beslut regleras i länsstyrelseinstruktionen (1958: 333), Deärenden som kan fullföljas hos Kungl, Maj:t är av den natur att ärendenaansetts (se nyssnämnda lagrådsremiss och lagrådsremiss om ändringar iregeringsrättslagen) böra prövas av regeringsrätten. Efter etl genomförande av den av mig föreslagnaförvaltningsdomstolsreformen bör det ankomma på kammarrätt alt pröva besväröver beslut som enligt den föreslagna lagen med vissa bestämraelser i anledningav statens överlagande av lokalhållningen för de allraänna underrätterna meddelasav länsstyrelse eller den myndighet som skall fastställa kostnadsbidrag förrådhusrätlsstad. Bestämmelser i ämnet har lagils in i ändringsförslaget. Förslaget tm lag om ändring i förordningen (1961: 313)om förfarandet Eftersom kammarrällen genom denföreslagna reformen förlorar sin karaktär av riksdomstol, är det naturligt attnuvarande förbud mot alt anföra besvär över kammarrättens beslut i vissa slagav mål upphävs. Likaväl som i övriga hos kammarrätt i fortsättningen förekommandemål torde det i målen enligt förevarande förordning vara av betydelse att kunnafå vägledande prejudikat från regeringsrätten. I enlighet härmed föreslår jagatt 9 § förordningen om förfarandet i anmärkningsmål skall upphöra att gälla.Med anledning av att en andra kammarrätt inrättas bör vidare en redaktionelländring göras i 8 §. Förslaget till lag om ändring ifamUjebidragsförordningen (1946: 99) Familjebidrag utges av kommunen (27 §),Ärenden om familjebidrag handläggs å kommunens vägnar av enfamiljebidragsnämnd. För utgivna bidrag får kommunen viss gottgörelse av staten(29 §), Denna utbetalas av efter ansökan. Besvär över farailjebidragsnämnds beslut prövas iallmänhet av länsslyrelsen (32 §). över länsstyrelses beslut rörandetillämpningen av familje- Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 207 bidragsförordningenfår besvär anföras hos kararaarrätlen. Mot kamraarrättens beslut får lalan ejföras (34 §). Förvaltningsdomstolskommittén.Komraittén föreslår all de mål som prövas av kammarrätten även ifortsättningen skall hänvisas till administrativ domslol. Kommittén gör dockundanlag för mål om statsbidrag som enligt vad koramittén bar föreslagit såsomallmän regel för statsbidragsraål bör handläggas av Kungl. Maj:t i statsrådet. Remissyttrandena.Kommitléns förslag tillstyrks av försvarets civilförvaltning, soraunderstryker målens betydelse för den värnpliktige och hans familj. Jagansluter mig till vad kommittén har förordat. Besvärsbestäraraelser iöverensstäraraelse härmed och i anledning av att klagoförbudet raotkammarrättens beslul upphävs har lagits in i ändringsförslaget. Förslaget tUl lag om ändring i förordningen (1967:882) omstudiemedelsavgifter Departementschefen.Förslaget innebär att nuvarande förbud mot att föra talan mot kammarrättensbeslut (31 §) upphävs. I fråga om skälen därtill hänvisar jag till vad jag haranfört beträffande motsvarande ändring i förordningen (1961:313) omförfarandet i anmärkningsmål under 89. När kamraarrätten är sistainstans behövs också en ändring i30§. 92.Förslaget till lag om ändring i förordningen (1965: 852) om ackord ochavskrivning rörande vissa skatter Departementschefen.Förslagel innebär alt talan inte får föras mol myndighets beslut att anlaackordsförslag eller avskriva skatt. Härmed vinns överensstämraelse med vad somi 86 § uppbördsförordningen (1953:272) är föreskrivet för i denna förordningbehandlade skatter. 9398.Förslagen tiU lag om ändring i lagen (1920: 796) om val till , tilllag om ändring i kommunala vallagen (1930: 253), till lag om ändring ikommunallagen (1953: 753), tiU lag om ändring i kommunallagen (1957:50) förStockholm, tUl lag om ändring i lagen (1961: 436) om församlingsstyrelse samttill lag om ändring i landstingslagen (1954: 319) Enligt 2 § 1 :o försia, tredje och fjärde leden regeringsrättslagen harregeringsrätten att pröva bl. a. mål om riksdagsmannaval, mål om annat val tillbefattning eller uppdrag, mål ora delning av kommun eller valkrets ivaldistrikt för val till andra kammaren eller för val av landstingsmän ellerkommunalfullmäktige samt mål om upphävande eller Maj.-ts proposition nr 30år 1971 ändring i redan skedd delning. I praxis harregeringsrätten funnit sig behörig att pröva även besvär över länsstyrelsesbeslut i ärende angående valkretsindelning (RÅ 1954 not. E 12 och 13 saml not.I 20 och 28). och remissyttrandena.Kommittén föreslår att mål om val till , mål om sådana val på vilkakommunala vallagen är tillämplig, mål om indelning i valkretsar och valdistriktsamt mål om upphävande eller ändring i redan skedd indelning skall prövas avregeringsrällen såsom enda domstolsinstans. Kammarkollegiet samt domkapitlenoch stiftsnämnderna i och förklarar att de ej har något alterinra mot kommitténs förslag. Såsom i stort sett fraragår av detföregående ansluter jag mig till kommitténs förslag atl besvärsmål av nyssangivet slag skall avgöras av regeringsrätten såsom enda domstolsinstans.Behövliga bestämmelser i ämnet har tagils in i lagförslagen. I enlighet medvad jag har anfört har i ändringsförslagen termen Konungen (bytts utmot regeringsrätten i de fall då nämnda domstol åsyftas. 99 och 100. Förslagen till lag om ändring i lagen (1970:65) om allmänna hypoteksbank och om landshypoteksföreningar samt tilllag om ändring i förordningen (1968:576) om stadshypotekskassaoch om stadshypoteksföreningar Genom lagen om allmännahypoteksbank och om landshypoteksföreningar har banken och föreningarna ställtsunder tillsyn av bankinspektionen. Härvid har bl. a. bankinspektionen tillagtsbefogenhet all förelägga vite vid meddelande av föreskrift eller förbud i sambandmed tillsynen (62 §). Genom företagna ändringar i förordningen omKonungariket stadshypotekskassa och om stadshypoteksföreningar harmotsvarande ordning genomförts beträffande kassan och sladshypoteksföreningarna(40 §). Besvär över bankinspektionens beslul enligt nu ifrågavarandeförfattningar lorde prövas av Kungl. Maj:t i statsrådet. Denna ordning synesböra beslå även efter elt genomförande av den av mig förordadeförvaltningsdomslolsreformen. därom har lagils in iändringsförslagen. Utan en sådan föreskrift skulle vissa mål enligt ifrågavarandeförfattningar komma att tillhöra kammarrättens kompetensområde enUgt denföreslagna lagen om behörighet för kammarrätt att pröva vissa mål. Förslaget till lag om ändring i förordningen (1951:442) om rätt att av riksskattenämnden erhåUa förhandsbesked i taxeringsfrågor Rör ell av riksskattenämnden meddelatförhandsbesked tilllämpning av 6 § 1 mom., 7, 8, 9, 10, 11 eller 12 §kommunalskaltelagen KunglMaj:ts proposition nr 30 är 1971 209 (1928:370),ankommer det f.n. på kammarrätten alt pröva besvär över riksskattenämndensbeslul. över kamraarrättens beslut i sådant ärende kan klagan inte föras. Dettasammanhänger med alt enligt 167 och 182 §§ taxeringsförordningen (1956: 623)kamraarrätten är sista instans i raotsvarande faslighelslaxeringsmål. Besväröver annat av riksskattenämnden meddelat förhandsbesked prövas avregeringsrätten med stöd av 2 § 5:o tredje ledet regeringsrätlslagen. Departementschefen.Med hänsyn lill att jag i det föregående har föreslagit atlfaslighelstaxeringsmålen i fortsättningen skall kunna dras underregeringsrättens prövning enligt sararaa regler som gäller för andra taxeringsmål,torde anledning inte finnas att behålla den nuvarande särskilda fullföljdsordningeni fråga om förhandsbesked som rör tillämpning av nämnda lagrum ikommunalskaltelagen. I samtliga ärenden rörande meddelat förhandsbesked enligtnu ifrågavarande förordning bör, i överensstämmelse med vad jag lidigare haranfört, riksskattenämndens beslut kunna överklagas direkl bos regeringsrällen.Bestämmelser i ämnet har tagits in i ändringsförslaget. 102.Förslaget till lag om ändring i förordningen (1957: 343) om oljelagring Besvär över samtliga beslut enligt förordningen om olje-lagiing m. ra.prövas f. n. av Kungl. Maj:t i statsrådet. Med stöd av en undantagsbestämmelsei 2 § 17:o nionde ledet regeringsrätlslagen gäller detta även i fråga omförelägganden vid vite. Förvaltningsdomstolskommittén.Kommittén framhåller att den genom oljelagringsförordningen reglerade lagringenav mineraloljor är av betydelse för den ekonomiska försvarsberedskapen menockså har etl rent fredsmässigt syfte. Sålunda skall den bl. a. tryggaenergiförsörjningens behov av raineral-oljor i fall av avbrott i tillförseln pågrund av ishinder. Vidbestämmandet av fullföljdsordningen enligt oljelagringsförordningen bör enligtkommitténs uppfattning beaktas, att när tillsynsmyndigheten enligt 4 §bestämmer lagringsskyldighetens fördelning, myndigheten har all följa bestämdai förordningen (57 §§) angivna normer. Prövningen har således en rent rättsligkaraktär. Något utrymme för en skönsmässig bedömning finns inte. Kommitténföreslår därför att talan mot tillsynsmyndighetens beslut enligt 4 § skallföras hos kammarrätt. VitesföreläggandenenUgt 18 och 19 §§ oljelagringsförordningen kan meddelas endast omvederbörande försumraat att fullgöra sina i författnings-rummen angivnaskyldigheler att hålla olja i lager, lämna uppgifter och lämna tilllräde m. m.Besvärsmål rörande sådana förelägganden har därför enligt kommitlénsuppfattning övervägande en rättslig karaktär, även om Maj.-ts proposition nr 30är 1971 vissa lämplighetsfrågor kan möta i desamma. Det syneskoramittén inte nödvändigt att Kungl, Maj:t i statsrådet förbehålls avgörandetav dessa mål, Koramittén förordar därför alt klagan över tillsynsmyndighetensbeslut enligt 18 eUer 19 § oljelagringsförordningen skall handläggas avkammarrätt. Talan mot annat tillsynsmyndighetens beslut enUgtoljelagringsförordningen synes kommittén böra prövas av Kungl. Detta gäller bl. a. dispensärenden och ärenden ora den geografiskaförläggningen av oljelager. I dessa ärenden måste hänsyn i hög grad tas tillförsvarsberedskapens krav och till billighetssynpunkler. Kommitténs förslag tillstyrks avregferingrsrötfens ledamöter, överstyrelsen för ekonomisk försvarsberedskapoch . Institutet uttalar atl den av komraitténgjorda avvägningen innebär fördelar när det gäller all skapa en fast praxis påområdet. Enligt kommitténs förslag förläggsprövningen av de besvärsärenden enligt oljelagringsförordningen, som har enutpräglat rättsUg karaktär, till administrativ dorastol, medan de ärenden, ivilka försvarsbe-redskapssynpunkter eller billighetssynpunkter dominerar, förstill prövning i konselj. Förslaget innefattar en mer nyanseradfullföljdsordning än den nuvarande och har tillstyrkts av de remissinstanser somhar yttrat sig i ämnet. Då kommitténs förslag synes principiellt riktigt ochinte innebär något åsidosättande av allmänna intressen, föreslår jag att detgenomförs. Bestämmelser om den av mig sålunda förordadekompetensfördelningen har tagits in i ändringsförslaget. Lagförslagetinnehåller också ett tillägg sora sammanhänger med att kararaarrätt inte utgörhögsta instans. Förslaget till lag om ändring i förordningen (1957:344) om oljeavgift m. m. På grund av särskilda undantagsbestämmelseri 2 § 5:o tredje och sjätte leden regeringsrätlslagen prövar Kungl. Maj:t istatsrådet besvärsärenden rörande debitering, indrivning och restitution avavgift enligt förordningen om oljeavgift m. m. Även i övrigt prövas besvärsärendenenligt denna förordning i konselj. I mål om oljeavgiftförekommer rättsliga spörsmål rörande förhandenvaron av de stadgadebetingelserna för skyldighet att erlägga oljeavgift och rörande avgiftensberäkning. Bestämmelserna i 8 och 9 §§ förordningen om oljeavgift m, m.angående nedsättning, eftergift och återbäring ger visserligen visst utrymmeför en skälighetsprövning. Författningsbestämmelserna i fråga anger dock ihuvudsak de riktlinjer efter vilka prövningen skall ske. Kommittén finnerdärför övervägande skäl tala för att besvärsmål rörande tillämpningen avförordningen om oljeavgift m. m. bör prövas av kammarrätt. Undantag anses dockböra göras Kungl.Maj.ts proposition nr 1971 211 förärenden om föreläggande alt ställa säkerhel i fall då någon inför olja frånutrikes ort för försäljning till avnämare inom riket och ej lidigare regelmässigthar importerat olja (6 § första slyckel). Sådana ärenden innefattar i så höggrad en fri skälighels- och lämplighelsbedömning att det enligt koramitténsuppfattning bör ankomma på Kungl, Maj:t i slatsrådet att i sista hand taställning lill desamma. Anförs besvär över tillämpningsföreskrifter somtillsynsmyndigheten enligt 12 § efter bemyndigande av Kungl. Maj:t meddelar,bör enligt kommitléns mening sådana besvär likaledes prövas av Kungl. Remissyttrandena.Kommitténs förslag tillstyrks av regeringsrättens ledamöter, överstyrelsen förekonomisk försvarsberedskap och . Jagansluter mig till kommitténs förslag rörande kompetensfördelningen i fråga ombesvärsraål enligt förordningen om oljeavgift m. m. Någol behov av attförbehålla Kungl. Maj:t i statsrådet prövningen av besvärsärenden omdebitering, indrivning eller restitution av oljeavgift torde inte föreligga.Bestämmelser om den av mig förordade kompetensfördelningen har tagils in iändringsförslaget. Lagförslaget innehåller också ett tillägg sora sammanhängermed att kammarrätt inte utgör högsta instans. 104.Förslaget till lag om ändring i folkbokföringsförordningen (1967:198) Departementschefen.Folkbokföringsförordningen innehåller bestämraelser om kyrkobokföring ochmantalsskrivning. Mål om mantalsskrivning, kyrkobokföringsorl,kyrkobokföringsfaslighet, kyrkobokföring under viss rubrik eller registrering iobefintUgregister eller om föreläggande eller uldömande av vite handläggs f.n. i sista instans av kammarrätten. Mot annal beslut av länsstyrelse än nusagts och mol beslul av domkapitel får talan enligt 49 § föras genom besvär hosKungl. Sådana besvärsmål avgörs av regeringsrätten med stöd av 2 § 15 :oandra ledet regeringsrätlslagen. Förslaget innebär att allabesvärsmål enligt folkbokföringsförordningen såväl besvär över länsstyrelsesbeslut sora besvär över domkapitels beslut skall prövas av kammarrätt ochkunna fullföljas till regeringsrätten enligt de föreslagna allmänna reglerna. Denföreslagna lydelsen av 52 § överensslämraer i sak med nuvarande bestämmelser i47 § tredje stycket och 52 § första slyckel. I54 § har föreskriften om ersällning till vittne ändrats att avse endastvittnesförhör som har påkallats av länsstyrelse. Frågan om ersättning tillvittne i mål hos kamraarrätten kommer att regleras i annal sammanhang. 212 Kungl Maj-.ts proposition nr 30år 1971 Förslaget till förordning om ändring i förordningen(1970: 000) om investeringsavgift för vissa byggnadsarbeten denna dag kommer chefen förfinansdepartementet alt hemställa alt Kungl. Maj:t genom proposition föreslårriksdagen att anla elt inom upprättat förslag lillförordning om invesleringsavgift för vissa byggnadsarbeten. Enligt denlilltänkta förordningen skall invesleringsavgift erläggas till staten förangivna byggnadsarbeten, som sätts i gång den 7 maj 1970den 31juli 1971 (1 §). Beslut i ämnet skall fallas av länsstjrrelsen (46 §§). Mollänsslyrelsens befar talan föras genom besvär hos kammarrätten. Kammarrättensbeslut skall inte kunna överklagas. Har talan förts mot beslut,skall kunna medge anstånd med inbetalning av investeringsavgifthelt eller delvis (15 §). Efter ettgenomförande av den av mig förordade förvaltningsdomstols-reformen synesmöjlighet böra öppnas att hos regeringsrätten överklaga kammarrätts beslulenligt nu ifrågavarande förordning enligt samma regler som föreslås för övrigamål vilka kammarrätt handlägger. I samband härmed bör kammarrätt få rätt att ilikhet med länsstyrelse medge anstånd med inbetalning av investeringsavgift förden händelse talan förts mot myndighetens beslut. Bestämmelser i ämnet harlagits in i ändringsförslaget. Förslaget till kungörelse om ändring i förordningen(1968:564) om Enligt förordningen om tillfällig handelkrävs i stor utsträckning tillstånd för idkande av sådan handel.