prop · FU0348 · 1971-12-31 00:00:00 — Kungl.Majzts proposition nr 1971 Prop. KungLMai:ts proposition med förslag till kungörelse om ändring ibyggnadsstadgan (1959: 612); given Kungl.Majrt viU härmed, under åberopande av bilagda utdrag av statsrådsprotokolletöver civUärenden, inhämta yttrande över vad föredragandedepartementschefen förordat. Ipropositionen föreslås sådan komplettering av gällande bestämmelser ibyggnadsstadgan om handikappvänlig utformning av lokaler att dessa bestämmelserkommer att bli tUlämpliga på arbetslokaler och även avse sådana handikappadesom har nedsatt orienteringsförmåga. Föratt möjliggöra en ökad byggstandardisering föreslås vidare viss ändring ibyggnadsstadgans bestämmelser om minsta mmshöjd. Ändringarnaföreslås träda i kraft . 1 1971.1 saml. Kungörelseom ändring i byggniidssfadgan (1959: 612) Härigenomförordnas att 42 a, 46 och 47 §§ byggnadsstadgan (1959: 612) skall ha nedanangivna lydelse. Deutrymmen i byggnad till vil- De utrymmen i byggnad tUl vil ka allmänheten äger tillträde skola ka allmänheten äger tillträde eller i skälig omfattning utformas så att som utgöra arbetslokal skola i skä- de bliva tillgängliga för och kunna lig omfattning utformas så atl de nyttjas av personer vilkas rörelse- bliva tillgängliga för och kunna förmåga är nedsatt lill följd av ål- nyttjas av personer vilkas rörelse- der, invaliditet eUer sjukdom. ärnedsatt lill följd av ålder, invaliditet eller sjukdom. Byggnadför stadigvarande bmk, vari inrymmes bostads- eller arbetsrum, skaU anordnasoch inredas så, att den bereder möjlighet till trevnad och god hygien. Den skaUinnehålla nödiga förvaringsutrymmen samt vara försedd med behövlig sanitär utmstning. Särskiltskall beaktas följande: Byggnaden skall bereda erforderlig värme- ochljudisolering samt tUlfredsstäUande skydd mot fukt. Byggnaden skaU kunna uppvärmas och ventileras på tiUfredsställandesätt. I boningsrum samt i kök, som hör tillbostadslägenhet, skaU finnas fönster, som vetter åt det fria ochlämnar god dager. Arbelsmm och därtill hörande personalram skola havatillräckligt luftutrymme och kunna tillfredsställande belysas, därviddagerbelysning bör anordnas, om förhållandena medgiva sådan. TiU byggnaden skall höra sopram, om så erfordras. 6.Rumshöjden i bostadslägen het skaU, räknad från golv till tak, vara . Med avseende å arbetsrum må Med avseende å arbetsram må byggnadsnämndenmedgiva undan- medgiva undantag från bestämmelserna i dennatag från bestämmelserna i denna paragraf, där sådant påkallas med paragraf, därsådant påkallas med hänsyn tUl arten av den verksam- hänsyn liU arten av denverksamhet, för vilken mmmet är avsett, hel, för vilken rammet är avsett.Nämnden må ock medgiva, att Nämnden må ock medgiva, att Nuvarandelydelse mindre utrymme för matlagning inrättas utan fönster, såvida anordningarvidtagas för alt på annat sätt tillgodose behovet av luftväxling och godbelysning. Föreslagenlydelse mindre utrymme för matlagning inrättas utan fönster, såvida anordningarvidtagas för all på annat sätt tillgodose behovet av luftväxling och godbelysning. Möter i särskilt fall betydande svårigheter att iakttaga bestämmelsenom lägsta rumshöjd eller tala eljest synnerUga skäl för att denna frångås, måbyggnadsnämnden medgiva sådant undantag, som är förenligt med trevnad,bekvämlighet och god hygien. Ej må i något fall medgivas lägre rumshöjd än2,. 47 § I fråga om byggnad med mer än två bostadslägenheterskall utöver vad här förat är stadgal iakttagas följande: TiU bostadslägenhet skola höra vindskontor eller annat därmed jämförligt förva: ingsrum samt lämpUgt utrymme för förvaring av matvaror. För dem som bo i byggnaden skall finn IS tillgång till tvättstuga och torkrum, p ats för rengöring och vädring av sämkläder,. mattor och dylikt samt, där så erfordras, utifrån lätt tiUgänglig för varingsplats för cyklar och hemvägnar. Omfattar byggnaden flera våningar än två, skall sopnedkast vara anordnat. Möter i särskilt fp.ll betydande svårighet att iakttaga stadgandena i denna paragraf eller tala ejest synneriiga skäl för att något av des sa stadganden frångås, må medgiva sådani undantag, som är förenligt med trevnad, bekvämUghet och god hygien. Lägenhet skallom möjligt hava soligt läge och helst göras genom-luflbar. Golvytan iboningsram må ej undersliga . Rumshöjdeni bostadslägenhet, skaU, räknat från golv till tak, vara . Tillbostadslägenhet skola höra vindskontor eller annat därmed jämförligtförvaringsrum samt lämpligt utrymme för förvaring av matvaror. För demsom bo i byggnaden skall finnas tillgång till tvättstuga och torkrum, platsför ren-: och vädring av sängkläder, mattor och dylikt samt, där så erfordras,utifrån lätt tillgänglig förvaringsplats för cyklar och barnvagnar. Omfattarbyggnaden flera våningar än två, skall sopnedkast vara anordnat. Möter i särskUt fall betydande svårighet alt iakttaga stadgandenai denna paragraf eller tala eljest synnerliga skäl för alt något av dessa stadgandenfrångås, må medgiva sådant undantag, som är förenligt medtrevnad, bekvämlighet och god hygien. 1* 1971. Ejmå i något fall medgivas lägre rumshöfd i bostadslägenhet än . Dennakungörelse träder i kraft den . Utdragav protokollet över civilärenden, hållet inför i statsrådetpå . Närvarande:Statsministern , minislem för utrikes ärendena , statsråden ,, , , , , , ,, , , , , , , . Chefenför , statsrådet , anmäler efter gemensam beredningmed statsrådets övriga ledamöter fråga om ändring i byggnadsstadgan och anför. Byggnadsstadgan(1959: 612) (BS) innehåller bestämmelser om hur byggnad skaU utformas.Bestämmelserna syftar till att tillgodose en från t. ex. estetiska, hygieniskaeller brandtekniska synpunkter ändamålsenlig utformning av byggnaderna.Närmare föreskrifter om bl. a. konstruktion och utförande i övrigl avbyggnader meddelas av statens planverk, som också utfärdar de ytteriigare rådoch anvisningar som behövs för tillämpningen av BS. som är av ickeoväsentlig ekonomisk betydelse eller av annan orsak är av större vikt skallför, atl bli gällande fastställas av Kungl. Maj:t (76 § BS). 42 a § BS innehållerföreskrift om utformningen av offentliga lokaler som syftar tUl all görasådana lokaler tillgängliga för vissa handikappade. riksdag harhemställt om viss komplettering och visst förtydligande av paragrafen (3LU1970: 38, rskr 1970: 155). har eftersamråd med bostadssiyrelsen och i skrivelse lill Kungl. Maj:tföreslagit viss ändring i 47 § första styckel punkt 3 BS om minsta mmshöjd ibostadslägenhet i byggnad med mer än två lägenheter. Efter remiss har yttrandenavgetls av , bostadssiyrelsen, bygginduslrialiseringsutredningen,bygg-standardiseringen. Svenska Byggnadsenlre-prenörföreningentUlsammans med , Näringslivels Byggnadsdelegalion,-HyresgästernasSparkasse- och (), Svenska ochSveriges allmännyttiga bostadsföretag (). Anpassningav lokaler för de rörelsehindrades behov Genomändring 1966 (prop. 1966: 118, 3LU 1966: 43, rskr 1966:231, SFS 1966: 175) infördes en ny bestämmelse. 1971: 48 6 42 a §, av innehåll atl de utrymmen i byggnad, lill vilkaallmänheten äger tillträde, i skälig omfattning skall utformas så atl de blirtillgängliga och kan nyttjas av personer vilkas rörelseförmåga är nedsatt lillföljd av ålder, invaliditet eller sjukdom. har därefterutfärdat såväl föreskrifter som råd och anvisningar för tillämpningen av 42 a §,Handikappbyggnormer (planverkets publikation nr 24). Dessa avserförflyttningsvägar på tomt och i byggnader samt entréer till byggnader och serviceulrymmen.Vissa av föreskrifterna har faststäUts av Kungl. Vid riksdag föreslogs i två likalydande motioner(1970: I: 894 och 1970: II: 1058)att 42 a § skulle få följande lydelse: 42 a §. De utrymmen i byggnad lill vilka allmänheten ägertillträde eller som utgör arbetslokal skola utformas så atl de blivatillgängliga för och kunna nyttjas av personer vilkas rörelseförmåga ellerhörsel är nedsatt till följd av ålder, invaliditet eller sjukdom. I yttrande över motionema anförde statens planverk all deav verket utfärdade normema, som i enlighet med vad som anges i 42 a § endaslavser dels lokaler upplåtna för allmänheten, dels entréer lill flerfamUjshusoch affärslokaler, i stort sett kan tillämpas även för arbetslokaler. Ikommentarerna liU normema har verket framhållit att det är önskvärt att ävenandra lokaler, t. ex., arbetslokaler, utformas med beaktande av normerna och atldessa kan tjäna som vägledning för åtgärder beträffande sådana lokaler. Enligtplanverkels mening är det angeläget att det klart framgår av författningstextenatt bestämmelserna avser även åtgärder till hjälp för personer som fåttrörelseförmågan nedsatt till följd av handikapp i fråga om sinnesorganen, t.ex. syn- eller hörselskador. De av motionärerna föreslagna orden »eller hörsel»bör därför bytas ut mot »eller orienleringsförmåga». I sitt utlåtande över motionerna anförde tredje lagutskolletall del delade motionärernas och planverkets uppfattning om del önskvärda i altäven arbetslokaler utformas med beaktande av de handikappades speciella behovoch att alla rimliga åtgärder vidtas som kan underlätta de rörelsehindradesmöjligheter lill ett i görligaste mån aktivt liv i samhället. Enligt ulskollelsmening syntes sådant rörelsehandikapp som orsakats av syn- eller hörselskadorväl kunna inrymmas i begreppet nedsatt rörelseförmåga. För atl undvika enalltför restriktiv tUlämpning av bestämmelserna skulle det ändå vara av stortvärde att della, på sätt statens planverk föreslagit, kom till klart uttryck iförfattningstexten. Utskottet hemställde på grund av del anförda all riksdageni skrivelse lill Kungl. Maj:t skulle hemställa om komplettering ochförtydligande av 42 a § på sätt som yrkats i motionema men med den ändringenatt ut- Prop.1971: 48 7 trycketnedsatt orienteringsförmåga ersatte nedsatt hörsel. beslöt i enlighetmed ulskollels hemstäUan. Somföredragande departementschefen anförde vid tillkomsten av 42 a § BS (prop.1966: 118 s. 5) är del för den rörelsehindrades möjligheter till etl aktivtliv med normala kontakter med samhället väsentligt att den fysiska miljön är såutformad atl han inte möter oöverkomliga hinder när han lämnar sin bostad. 42 a§ och de med stöd av paragrafen av statens planverk utfärdadehandikappnormerna har haft en inte oväsentiig betydelse när det gällt derörelsehindrades möjligheter all få tillträde lill och all nyttja offentiigalokaler o. d. De av planverket utformade normerna kan tillämpas också påarbetslokaler och så har, enligt vad jag inhämtat, också skett i vissutsträckning trots att normerna i denna del inle i någon utsträckning ärbindande. Med hänsyn lill angelägenheten av atl arbetslokaler utrastas på sådanisätt all de så långt möjligt bUr tillgängliga för de rörelsehindrade anser jagi likhet med all tillämpningsområdet för 42 a § byggnadsstadgan bör utsträckastill atl omfatta även utrymmen i byggnad som utgör arbetslokal. Härigenom slåsfast all kravet på handikappvänlig utformning skall gälla också arbetslokaleroch underlag skapas för all göra av statens planverk utformade handUcappnormerbindande också för arbetslokaler. Som föreslagit bör paragrafengöras tillämplig även på personer vilkas orienteringsförmåga är nedsatt lillföljd av ålder, invaliditet eller sjukdom. Somframgår av vad jag har anfört i det föregående ankommer det på statens planverkatt meddela de närmare föreskrifter och anvisningar rörande tillämpningen avparagrafen i dess nya lydelse som kan visa sig vara nödvändiga. Åtgärder somkommer i fråga för sådana föreskrifter eller anvisningar lorde i huvudsak varaändamålsenlig utformning av förflyllningsvägar inom tomt från gata, parkeringsplatse. d., entré lUl byggnad och förflyllningsvägar inom byggnad lill arbetslokalsamt vissa serviceutrymmen, främst hygienutrymmen. Dennaanpassning lill handikappades behov av förflyllningsvägar på tomt samt förflyllningsvägarinom byggnad torde enligt vad jag har inhämtat från statens planverk förflertalet arbetslokaler kunna ske ulan nämnvärda extra kostnader eftersomvarutransporter o. d. medför alt körbara tillfarter och hissinstallationer ändåmåste anordnas. Däremot kan särskilda parkeringsplatser, ramper, extra bredadörrar, förbättrade orienteringsanordningar till hjälp för synskadade m. m. ivissa fall medföra merkostnader. Deserviceutrymmen i anslulning lill arbetslokaler som behöver anpassas tillhandikappades behov är i första hand hygienutrymmen. Om en byggnad innehållerflera skilda arbetslokaler, bör varje sådan vara 1971: 48 8 förseddmed hygienutrymme anpassat för handikappades behov. Jag har inhämlal frånplanverket atl en stor del av de arbetslokaler som uppförs redan försesmed minst ett handikappanpassal hygienutrymme. Vissa åtgärder kan dessutombehövas beträffande kapprum, telefonhytter och andra smärre anordningar. Enligt47 § första stycket punkt 3 BS skall rumshöjden, räknat från golv till tak, ibostadslägenhet i byggnad med mer än två lägenheter vara minst 2,50 meter.Byggnadsnämnd kan för särskilt fall medge lägre mmshöjd, dock ej lägre än 2,10meter. Föratsättning för sådant medgivande är att betydande svårighet möteralt iaktta huvudregeln eller att annars synnerliga skäl talar för atl dennafrångås. Bestämmelser angående minsta rumshöjd i småhus saknas i BS. I dessatillämpas i allmänhet en mmshöjd av . Iblandanvänds begreppet våningshöjd i stället för ramshöjd. Med våningshöjd avsesmåltet från golvels övre yla lill övre ytan på golvet i närmast högre våning.Bestämmelser om våningshöjd saknas i BS. Planverketanför i skrivelsen tiU Kungl. Maj:t att de nordiska byggforskningsorganen påuppdrag av () studerat fråganangående normering av ramshöjden i bostäder och alt dessa anisett alt en ramshöjdav bör kunna godtas i bostadslägenheter. förbyggnadsforskning har till planverket uppgivit alt institutet inte anser attnågot ytterligare utredningsarbete i syfte all belysa frågan om minsta rumshöjdi bosläder behöver avvaktas, om produktionsmässiga fördelar kan vinnas genomatt man inför en enhetlig rumshöjd av . Planverketanför vidare att flerfamiljshusen numera i regel är utrustade med bättreventilationsanordningar än småhusen, varför del inle från hygienisk synpunktfinns något hinder mot all godta en rumshöjd av i flerfamiljshusen. Inleheller av funklioneUa skäl sync|s något sådani hinder möta. Den påbörjadeutvecklingen av etl industrialiserat byggande har medfört att man aktualiseratfrågan om måtlsam-ordning och standardisering av vertikalmåll för komponentertill bostadshus, upplyser planverket vidare. Frågan har diskuterats inom ramenför del nordiska samarbetet men man har ännu icke kunnat rekommenderaenhetliga regler för bostadshus. Inom det svenska byggslandardise-ringsorganetstuderar man sedan en lid tillbaka förutsättningama för all med bästa möjliga intemationellaanknytning standardisera grundläggande vertikala mått. Man hävdar därvid atlde olika kraven på ramshöjd i småhus och flerfamiljshus medför svårigheter fören lämplig slandardi- 1971: 48 9 En väl avvägd måttstandardisering beträffande vertikala måttkan ge ekonomiska fördelar, inle minst genom atl den möjliggörrationaliseringar inom instaUationslekniken. Del är därför enligt planverketangeläget all en sådan standardisering underlättas. Verket föreslår därför attkravet i BS på minsta ramshöjd i bostadslägenheter i flerfamiljshus ändras från2,lill . Småhusenutgör f. n. av årsproduktionen av bostäder, räknad i antallägenheter, vilket motsvarar av den producerade lägenhelsytan,upplyser planverket. I och är lägsta tillåtna rumshöjd iflerfamiljshus medan man i småhus godtar en lägsta höjd av 2,40meter. I har införts nya byggnadsbeslämmelser med innebörd alllägsta mmshöjd skall vara i alla typer av bostadshus förstadigvarande brak. Nästanalla remissinstanserna tiUstyrker förslaget. Endast HSB och, i vissa avseenden,bostadssiyrelsen anför kritiska synpunkter på förslaget. Byggindustrialiseringsutredningenanser atl det är våningshöjden som har störst betydelse av de vertikala målleni bostadshus när det gäller standardisering av olika byggdelar. En sänkning avminsta rumshöjd möjliggör övergång till en standardiserad våningshöjd - 270 cm- för bostadshus och ger därmed en angelägen varianlbegränsning inom byggnadsindustrin,vilket kan återverka väsentligt på byggnadskostnadema. Byggstandardiseringenanför liknande synpunkter och understryker all måttet är atlbetrakta som elt rent minimikrav och atl del är av vikt att man vid planeringav byggnader tillämpar gällande svensk standard avseende våningshöjden.Nuvarande praxis enligt vilken en lägsta rumshöjd av godtas försmåhus medan för flerfamiljshus krävs försvårar i hög gradden standardisering man eftersträvar för att kunna genomföra rationaliseringinom bostadsbyggandet. anser all det inte finns några motiv för alt behåUaolika rumshöjder i småhus och flerfamiljshus. Vid enhetliga krav på ramshöjd lordemöjligheterna öka till standardisering och därmed lill minskning av byggnadskoslnaden. Bostadsstyrelsenanser all del är angelägel att tillämpningsområdet för bestämmelserna i 47 §byggnadsstadgan angående ramshöjd utsträcks till att omfatta även småhus.Någon nackdel för de boende från funklioneU eller hygienisk synpunkt med enlägsta ramshöjd av torde med utgångspunkt från tillgängligaundersökningar inte kunna påvisas. Styrelsen anser i övrigl all betydelsen avoch möjligheterna till en vertikal måttsamordning mellan å ena sidanflerfamiljshus och å andra sidan småhus överdrivits i förslaget och befarar atländring av byggnadsstadgans bestämmelser angående rumshöjd skulle på etl olyckligtsätt kunna föregripa internationell måttsamordning. 1971: 48 10 HSBanser att de ekonomiska och miljömässiga effekterna av ett genomförande avförslaget bör utredas innan gäUande bestämmelser ändras och föreslår vissförsöksverksamhet. Utvecklingeninom bostadsbyggandet går mol alltmer industrialiserade byggnadsmetoder medutnyttjande av fabrikstUlverkade komponenter. Betydande besparingar kan görasom byggdelarna tillverkas i långa serier. För alt möjliggöra delta pågår eltomfattande nationellt och internationellt standardiseringsarbete avseende bl.a. mått på byggdelar. Mol denna bakgrand är det angeläget all föreskrifter i BSom minsta mått vid byggande inle onödigtvis hindrar standardiseringsarbetel. Enligt47 § första stycket punkt 3 BS skaU rumshöjden räknat från golv lill tak ibostadshus med mer än två lägenheter för sladigvarandö bmk vara minst 2,50meter. kan för särskilt fall under vissa omständigheter medge lägreramshöjd, dock ej lägre än . För småhus innehåller byggnadsstadgandäremot inga bestämmelser om lägsta mmshöjd men i praxis godtas beträffandedessa en ramshöjd av . har föreslagit all kravet på minstarumshöjd för flerfamiljshus sänks , vilket väsentiigt skulleunderlätta standardiseringen av element som används för både flerfamiljshusoch småhus. Vad planverket anfört och vad som förekommit underremissbehandlingen visar att väsenlliga besparingar genom standardisering inlebara av rumshöjden utan också av våningshöjden skulle kunna göras och all delfrån hygieniska och andra synpunkter inle skulle medföra några nackdelar för deboende om en ramshöjd av godtas även i flerfamiljshus. Jagbiträder därför planverkets förslag. Som bostadssiyrelsen föreslagit börminimikravet i fråga om rumshöjd komma lill ullryck i BS inte bara i fråga omflerfamiljshus ulan också i fråga om bostadslägenhet i andra hus förstadigvarande brak. Jag förordar all 46 och 47 §§ BS ändras i enlighet med vadjag nu har anfört, Detla innebär bl, a, atl i 46 § införs bestämmelse ombyggnadsnämnds dispensmöjlighel av stm-ma ordalydelse som i 47 §, I och med allbestämmelse om minsta rumshöjd kommer att omfatta även byggnad med högst tvåbostadslägenheter lorde behov av undanlag bli vanligare än , F, n,godtas sålunda för sådana hus i allmänhet lägre rumshöjd för vindsram ellerrum i sulerrängvåning, om dessa rum ingår i lägenhet i två eller flera plan.Anledning saknas alt frångå en sådan tUlämpning. För atl trygga en enhetligdispenspraxis synes det lämpligt all planverket meddelar erforderliga råd ochanvisningar. Ändringarnabör träda i krafl den 1 juU 1971. Under åberopande av det anförda hemsläller jag alt Kungl. inhämtarriksdagens yttrande över förslag till kungörebe om ändring i byggnadsstadgan{1959: 612). MedbifaU tiU vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övriga ledamöterhemställt förordnar Hans Maj:t Konungen att till skall avlålas propositionav den lydelse bUaga tiU detta protokoU utvisar.