prop · FU031 · 1971-12-31 00:00:00 — a. det av slalsmaklema uttalade önskemålet att huvuddelen avnyproducerade flerfamiljshus skall förvaltasav företag som arbetar utan enskUt vinstintresse föreslås atl de allmännyttigabostadsföretagen samt bostadsrättsföreningar som är anslutna till derikskooperativa bostadsföretagen engageras som huvudmän för servicebostäderna. Dessutom förordasatl de nuvarande studentbostadsföretagen uppgår i eller ombildas tillallmännyttiga företag. De nuvarandesärskilda lånereglerna för studentbostadsbyggandet föreslås upphöra att gälla vid utgången avinnevarande budgetår. I stället skall enligtförslaget tillkomsten av servicebostäder främjas genom inrättandet av en särskUd låneform, kalladservicebostadslån. LånevUlkoren föreslåsbli desamma som gäller för studenlbostadslånen. För anskaffning av inventarier iservicebostädema förordas alt särskilda lån beviljas. Den nuvarande lånefondenför inventarier i studentbostäder föreslåsbli ombildad till en lånefond för inventarier i servicebostäder ochöverförd från till inrUcesdepar- 1971: 1 Bilaga 13 198 Utredningen föreslår också viss höjning av det gällandemaximibeloppet för invenlarielån. Förmedlingen av såvälservicebostäder som inneboenderam bör enligt utredningen åvila de kommunalaorganen. Manlalsskrivningslvånget för anmälantiU bostadsförmedling föreslås slopat på orter där det ännu tillämpas. Vidare förordas att den nedreåldersgränsen för anmälan till bostadsförmedling allmänt sänks från 18till . Bland övriga förslag som utredningen harfört fram kan nämnas en vidgning avbosättningslångivningen tUl att omfatta även ensamstående hushållsbUdande person utan barn samt enrekommendation att kommunerna tecknar borgen för lån till förvärv avbostadsrätt i statsbelånade hus. Vid remissbehandlingen har många av dehörda instanserna i huvudsak anslutit sig till utredningens förslag ochrekommendationer eller lämnat dessa utanerinran. Åtskilliga remissinstanser som har ställt sig positiva tillutredningens målsättning ifrågasätter dock utformningen av och möjligheternaatt genomföra vissa av förslagen. Några yttranden är huvudsakligen negativa eller innebär ett underkännande av utredningsförslagen. Min allmänna uppfattning ora utredningensarbete är att det har gett en omfattandebelysning av ungdomens bostadsförhållanden och värdefulla synpunkter påproblemen rörande en förbättring av bostadssituationen för ungdomar och andra som behöver en bostad av genomgångskaraktär. Av det material som utredningen harredovisat framgår att det föreligger en väsentiig skillnad mellan gifta ochogifta i de yngre åldersgrupperna när delgäller innehav av egen bostad. Enligt folkräkning förfogade av de gifta i åldrarna över en egen bostad. I åldersgruppen var motsvarande siffra . Däremot hadeendast av de ogifta kvinnoma och av de ogifta männen i åldersgruppen en egen bostad. Även närdel gäller bostadens kvalitet visade de ogifta ungdomarnas bostäderstora brister. Standarden var i stort sett lägre än för de gifta hushåUen.Detta gäller i all synnerhet för denbetydande grapp av ungdomar som är hänvisade till inneboendesystemet.Inneboendemmmen kännetecknas ofta av brister i fråga om utmstning ochmöjligheter tiU ett ostört privatliv. För alt möta särskilt ungdomarsbostadsbehov har särskilda åtgärder vidtagits från såväl statensoch kommunernas som enskilda huvudmänssida. Framför allt har den snabba expansionen av den högre utbildningen ansetts motivera speciellainsatser för all åstadkomma ett tiUfredsstäUande utbud av bostäder påuniversitets- och högskole-ortema. Insatserna har huvudsakligen inriktats påuppförande av särskilda studentbostadshus.Antalet ungdomar som f. n. bor i sådana specialbostäder är betydande men utgörlikväl endast en mindre del av de studerande. 1971:1 Bilaga 13 199 Efter hand har krav restsäven från andra ungdomsgrupper att få samraa miöjligheler till ell välordnatboende som många studerande nu har tillgång till. Som utredningen framhållergäller detta inte mmst den stora och växande grapp av ungdomar som årligenlämnar sina hemorter för att arbeta eUer genomgå arbetsmarknadsutbildning påannan ort. Bland de ungdomar som bor kvar på hemorten önskar många frigöra sigfrån föräldrahemmet. Även andra grupper ensamstående, bl. a. de raångainvandrama och personer som blir ulan bostad i samband raed skUs-raässa, harett likartal bostadsbehov. Del är enligt min meningen viktig bostadspolitisk uppgift att skapa likartade förutsättningar för allagrupper av ungdomar och ensamstående att få tillgång till bostäder av godstandard. a. bostads-styrelsen framhåller i sitt yttrande är lösandetav småhushållens boT stadsproblem i första hand en fråga om ett tillräckligtoch väl differentierat utbud av tillfredsställande bostäder över huvud taget.Utredningen har också pekat på olika åtgärder, som har betydelse i detta sammanhang,bl. a. ökat beaktande av hithörande gruppers behov i den långsiktiga kommunalabostadsplaneringen. Det bör vara ett allmäntriktraärke att bostadsfrågan för ungdoraar liksom för andra småhushåll skalllösas genom atl ett erforderligt antal lägenheter blir tillgängligt inom delnormala bostadsbeståndet i vanliga bostadsområden. Härigenom motverkas ocksåen inte önskvärd kategorisering inora boendet. Utredningen har starkt betonatatt frågan ora att förbättra bostadsförhållandena för ungdomar ra. börlösas inora ramen för. en sådan integration inom boendet att det inte uppkommeren uppdelning i bostadsområdena efter inkomst, ålder o. d. Denna utredningensprincipiella inställning har vunnit allmän anslutning bland remissinstanserna.En del av dem påpekar dock att utredningens förslag står i viss motsättningtill dess principiella uppfattning; förslagen leder till en ny form avkategorisering, eftersom kategorin studerande skulle ersättas raed kategorinensamstående ungdomar m. fl. Vidare framhåller några remissinstanser attfrågan om ökat byggande av genomgångsbostäder sammanhänger med omfattningen avdet totala bostadsbyggandet och dess fördelning på lägenhetstyper. Ianslutning härtiU har också pekats på att det kan möta svårigheter förhyresgästerna i genoragångsbosläder att få tillgång till ordinära bostäder,vilket skulle innebära risk för att boendet i genoragångsbosläder permanentas. Dessa vidremissbehandlingen framkomna synpunkter är enligt min mening betydelsefulla.Jag vill i sararaanhangel erinra ora all jag, som jag förut har berört, islutet av tUlkaUade sakkunniga för atl utreda frågor rörande delframtida bostadsbyggandets omfattning och inriktning och atl i anslutninghärtill lägga fram förslag i fråga om de bostadspolitiska målen och medlen. Desakkunnigas uppdrag är vitlom- 1971:1 Bilaga 13 200 fattandeoch frågan om bostäder för ungdomar och andra som bildar småhushåll utgör en avde faktorer som de sakkunniga måste beakta vidsina överväganden rörande bostadsbyggandets omfattning och dess fördelning på olika lägenhelslyper ochupplålelseformer. Liksomremissinstansema kan jag i princip helt ansluta mig till utredningens målsättning när det gällerintegration av bostäder av förevarandeslag. Den står i full överensstämmelse med vad jag anfört i direktivenför nyssnämnda sakkunniga, där del har angetts som en betydelsefull uppgift att utredningsarbetet inriktas pååtgärder som motverkar kategoriseringinom boendet och som främjar en allsidig hushållssammansättning ibostadsområdena. Frågan hur en integration av bosläder för ungdomar m. fl. bästskall kunna främjas torde med hänsyn härtill kommaalt övervägas ytterUgare i det större sammanhang som de sakkunniga haratt behandla. förslag ombyggande av särskilda bostäder för ungdomar ra. har förenats med vissarekommendationer från utredningens sida ifråga om bostadsförmedlingarnas anvisningsnormer. Frågan har sambandmed vad jag anfört om ökad integration i boendel. I de förut närandautredningsdirektiven framhålls betydelsenav atl bostadsförmedlingarna medverkar lill en allsidig hushålls-sammansättningi bostadsområdena och att de sakkunniga därför bör föreslå åtgärder som kanunderlätta förmedlingarnas arbete i detta syfte. Med hänsyn till deltautredningsuppdrag anser jag mig inte böra här gånärmare in på bostadsförmedlingsfrågor med undantag för vissa delfrågorsom jag återkommer liU i det följande. Vad jag nu haranfört innebär att vissa frågor av långsiktig art rörande bostadsförsörjningen för ungdomar m. fl.bör prövas ytterligare i ett störresammanhang. Detta ställningstagande innebär dock inle att övriga hithörandefrågor bör ställas . De motiv som utredningen åberopat för attifrågavarande bostadsbehov bör tillgodoses bättre än är enligt minmening bärande. Del är därför angeläget att man utan dröjsmål vidtar vissa åtgärder i detta syfte. 1 likhet medutredningen anser jag att dessa åtgärder bör inriktas framför aUt på dehushåll som består av ensamslående, vUka av olika skäl kan behöva en temporär lösning av sin bostadsfråga i avvaktan på en merapermanent bosättning. hör som jag förut angett bl. a. ungdomar, såvälstuderande som yrkesarbetande, saml andra personer som behöver bostad isamband med t. ex. flyttning avsysselsättningsskäl, skilsmässa eller invandring. På bör dessa bostadsbehov somjag har antytt i det föregående i stor utsträckning kunna tillgodoses genomett tiUräckligt utbud av bostäder, varieratefter olika hushållsgrappers behov. Detta bör emellertid inte utesluta all,som också utredningen framhåUit, speciella åtgärder vidtas för att tUlgodose vissa gruppers behov av en mera tUlfälliglösning av bostadsfrågan, främstgenom produktion av specialbostäder. 1971:1 Bilaga 13 201 Utredningen harframhållit att den tekniska utforraningen av de av utredningen föreslagnaspecialbostädema inte skiljer sig från små permanenta bostäder. Dessa specialbostäderbör emellertid, utan att man därigenom ger dem en särskUd benäraning på sättsora utredningen har föreslagit, på något sätt avgränsas från andra bostäderav likartad beskaffenhet.Denna avgränsning bör enligt min mening knyta an framför allt tUl att bostädernaär avsedda att användas under en förhållandevis för varje hyresgäst,tiU deras karaktär av genomgångsbostäder för sraåhushåll. Alt bostädema hardenna karaktär torde i princip utgöra motiv för alt de upplåts i möbleratskick. Jag tiUstyrker utredningens förslag att långivningen för inventarier istudentbostäder vidgas tiU atl omfatta även inventarier i genomgångsbosläder avförevarande art. Till frågor som rörlånebelopp och andra lånebestämmelser samt anslagsberäkning återkommer jag idet följande under punkten IV: 12. Ansvaret förplaneringen och genomförandet av produktionen av genomgångsbostäder åvilar i första hand kommunema likavälsom när det gäUer bostadsförsörjningen iövrigt. Omfattningen av denna produktion får bestämmas efter en avvägning avde skilda behov som skall tillgodoses inom kommunernas ramar förbostadsbyggandet varvid, som utredningen och vissa remissinstanserfrarahållit, kommunema bör sararåda raedandra intressenter, t. ex. universitetsrayndighetema, arbets-raarknadsverketoch ungdomsorganisationer. Några riktlinjer för denna avvägning anser jag miginte böra ange, frågan får avgöras på det lokala planet. Detsamma gällerfrågor om bostädemas standard och inplacering i bebyggelsen. Jag föratsätteratt behovet av ytterligare råd och anvisningari dessa frågor beaktas av både i styrelsens anvisningar för dekommunala bostadsbyggnadsprogrammen och i arbetet på styrelsens skrift God Bostad. Vidare vill jagunderstryka vad som framhåUits avsåväl utredningen som en del remissinstanser, nämligen att det för enintegration i vidsträcktare mening inte räcker med enbart en fysisk integrationulan att det också behövs sociala kontaktmöjligheter. a.servicekommitlén har framhåUit i sitt yttrande är det därvid av vikt attboendeservicen är väl utbyggd och så utforraad att den är tillgänglig för alla i bostadsorarådet. Dettahindrar inte atl genomgångsbostäder kan behöva i begränsad omfattningförses med vissa särskilda kollekliva komplement. Ungdomsbosladsutredningenhar föreslagit atl tillkomsten av genomgångsbostäder skall främjas genom lånevillkor,överensstämmande med dem somnu gäUer för studenlbosladslån. Innebörden av dessa villkor är alt lån utgårmed av låneunderlaget och inom av pantvärdet, att detta värde kansättas högre än enligt eljest gällande regler och att bostadslånet vid brist påunderliggande kredit kan fördjupas mer änbostadslån i allmänhet. I anslutning härlUl har utredningen tagit upp fråganom huvudmannaskapet för ifrågavarande bostäder och föreslagit Prop.1971:1 Bilaga 13 202 atl lån med dessa särskilda viUkor skaU utgåendast tiU allmännyttiga företag och bostadsrättsföreningar som är anslutna tUlde rikskooperativa företagen. Bostadssiyrelsen har isitt yttrande framhållit att ifrågavarande lånevillkor har tillkommit under desärskilda förhållanden som tidigare gällde för studentbostadsbyggandel och attdet är varken behövligt eller praktiskt möjligt att tUlämpa dessa villkor förandra låntagare på deras byggande av framför allt insprängdagenoragångsbosläder. Jag ansluter mig till bostadsslyrelsens bedömning och villi anslutning tUl vad styrelsen anfört understryka all eventuellt uppkomraandeproblem med särskilda överkostnader för dessa bostäder bör kunna lösas genomatt styrelsen vidtar åtgärder i fråga om anpassningen av låneunderlags- ochpant-värdeberäkningama till kostnadsskiUnader mellan olika lägenhetstyper.Härtill kommer all utredningens förslag inte är väl förenUgt med den allraännaprincipen att lånereglema bör så långt som möjligt vara generella ochneutrala, så att de inte styr byggandet mot vissa typer av hus ellerlägenheter. Jag kan aUtså av både praktiska och principiella skäl inte förordautredningens förslag på denna punkt. Av dettaställningstagande följer också atl några särskilda regler för huvudmannaskapetinte bör gälla för byggandet och förvaltningen av genoragångsbosläder, likalitet sora för andra typer av bostäder. Det torde emellertid ligga i sakensnatur all kommunerna och deras allmännyttiga företag kommer att bärahuvudansvaret för genomgångsbostäderna. I frågan omhuvudmannaskapet vill jag vidare anföra följande. Utredningen har föreslagitatt de rikskooperativa förelagen, liksom de allmännyttiga, skall tillerkännasen särstäUning såsora huvudmän för genoragångsbosläder. Av mittställningstagande i del föregående följer att de kooperativa företagen börkunna bygga och förvalla genomgångsbostäder på samma villkor som gäUer förandra typer av bostäder. Som flera remissinstanser har framhållit föreliggerdet en viss motsättning mellan den gmndläggande idén förbostadsrättsverksamheten och kravet på att genomgångsbostäder skaU upplåtas somhyresbostäder. En sådan uthyrningsverksamhet från bostadsrättsföreningarnassida torde därför inte kunna få annat än begränsad omfattning. Delta bör dockinte utesluta atl de rikskooperaliva företagens erfarenheter av produktion ochförvaltning tillvaratas på sätt som redan nu sker. Bostadssiyrelsen har pekatpå att en integration meUan bosladsrättslägenheter och hyreslägenheter avförevarande slag kan erhåUas genom atl kommun eller allmännyttigt förelagförvärvar bostadsrätt lill genomgångsbostäder i hus sora tillhör bostadsrättsförening och disponerardessa lägenheter för uthyrning. Styrelsen har också fört fram tanken attbostadslån i dessa fall skulle kunna utgå för finansiering av insatsen förbostadsrätten. Formerna och villkoren för en sådan långivning behöveremellertid utredas ytter- 1971:1 Bilaga 13 203 ligareinnan stäUning kan tas i frågan. Vad jag hittiUs haranfört i frågan om ökad produktion av genomgångsbostäder gäller framför allt orterutan större inslag av studerande på eftergymnasial nivå. Jag går över tiU atlbehandla de särskilda problem som föreligger på orter med ett så stort antalsådana studerande att deras behov av bostad har föranlettbyggande av särskilda studentbostäder. Utredningens förslagsyftar till att avveckla denna form av kategori-bosläder och möjliggöra för alla grupper med likartade behovav bostad för ett mera tillfälligt boende alt få tillgång till sådan bostad.Förslagen går ul på att fortsatt produktionav särskilda studentbostäder inte skall förekomma och att förvaltningenav de nuvarande studentbostäderna skall föras över till kommunema som ocksåskaU svara för fördelning och förmedling av bostäderna. Studentbostäderna är en utpräglad form avkategoribostäder. Det ansågs pä sin tid motiverat av studiesociala skäl att genomsärskilt låne- slöd främja tillkomsten av sådana kategoribosläder. Enkategorisering av detta slag framstår numerasom i princip oförenlig med de allmänna önskemålen om integration iboendel. De studiesociala skälen är emellertidi viss utsträckning gUtiga fortfarande, något som har starkt framhållitsav studentorganisationerna i deras remissyttranden. I yttrandena har pekats påatl expansionen av den högre utbildningen och strävandena att vidga rekryteringen skuUe kunna motverkas genom utredningens förslag,som befaras medföra atl utbudet av bostäder starkt rainskas för dera som bedriver högre studier, vilket skullemedföra svårigheter främst för demsom har en svag ekonomisk stäUning. Dessa synpunkter bör enligt min meningbeaktas. är också integrationssträvandena och andra gmpp)ers behov av Ukartade bostäder viktiga.Dessa olika intressen måste vägas mot varandra. Från studentorganisationerna harframhållits att de helt ansluter sig tilltanken på en integration av studentbostäder med bostäder för andra gmpper,under föratsättning dock att det inte leder till försämringar på del UtbUdningspolitiska och studiesociala området.Frågan hur de studerandesbostadsförsörjning skall ordnas är, med hänsyn även till remissutfallet i övrigt, intekontroversiell från principiell synpunkt men innefattar vissa praktiskaproblem. Efter samråd raed föredragande statsrådet i utbildningsdepartementetvill jag i denna fråga vidare anföra följande. På bör frågan ombostadsförsörjningen för dera sora bedriver högre studier lösas med beaktandeav önskemålen om integration av bostäder för olika hushåUsgrapper. Detta utgöri förening med vad jag förut har anfört om principerna för bosladslångivningenskäl för att speciella låneregler förstudentbostäder inte längre bör tillämpas. 1 enUghet härmed börprincipbeslut nu fattas om att den särskilda stu- 1971:1 Bilaga 13 204 dentbostadslångivningen skall upphöra och att desärskilda produktions-och förvaltningsföretagen för studentbostäder böravvecklas. Som utredningen har föreslagit bör detta i aUmänhet kunna skegenom alt företagen uppgår i eller ombUdas tiU aUmännyltiga företag, dockmed de begränsningar som följer av all vissa studentbostadsföretag på gmnd av dona-tionsbeslämmelser eUer av andra skäl kankomma all även i fortsättningen självaförvalta det bostadsbestånd som har tillkommit enligt iildre bestämmelser. Så genomgripandeändringar i nuvarande ordning för finansiering och förvaltning av studentbostäderbör emellertid genomföras med en viss varsamhet.Särskilt på de större studieorterna har studentbostadsförelagen byggt upp en omfattande produktions- ochförvaltningsorganisation. Del torde behövas en viss, inte aUtför kortövergångstid för all dessa uppgifter skall kunna övertas av kommunerna ochderas bostadsföretag. Det är angeläget atl övergången genomförs så all del inteuppkommer hinder för genomförande av projekterad och planerad bostadsproduktion. Med beaktande härav vill jag förorda atlnuvarande särskilda bestämmelser om bostadslån tillsludentbostadsföretag får tUlämpas under en övergångstid av . Preliminärabeslut ora studenlbosladslån bör alltså fåmeddelas fram tiU . Efter nämnda lidpunkt kommer dessalånebestämmelser att gäUa endast i fråga om tidigare beviljade län. Vad jag nu harförordat innebär att studentbostadsförelagen undci övergångstiden kan fortsätta att haansvaret inte bara för produktion av såväl studentbostadsrum som famUjebostäderför studerande utan också för förvaltningenoch därmed även för fördelningsprinciper, innefattande bl. a. frågorrörande s. k. kvarboendekontroll. Den här förordade övergångstiden iförening med det betydande tillskott avstudentbostäder, som enligt utredningens uppgifter är all vänta under denärmaste åren, bör kunna ge goda förutsättningar för alt på det lokala planet träffa sådana överenskommelserom avveckling eller omorganisation avstudentbostadsförelagen, som tillgodoser både de studiesociala intressena och integrationssträvandena.Del ligger i sakens natur alt studenterna på många av de störrestudieorterna på grund av sitt antal kommer all utgöra en stor efterfrågegmpppå denna sektor av hyresmarknaden. Jag finner inte anledning räkna med annat änatt man på kommunalt håll kommer atl lavederbörlig hänsyn till deras bostadsbehov. Jag fömtsätter också atldetta behov liksom hittiUs beaktas vid fördelningen av låneramama. Isammanhanget vill jag vidare erinra om att lokal- ochulraslningsprogramkommittéema för universitet och högskolor har lill uppgiftbl. a. alt svara för att berörda kommuner erhåUer de uppgifter rörandeutbyggnaden av nämnda institutioner som erfordras för bostadsplaneringen. Vad jag nu har anfört innebär att jaginte finner anledning att stödja det av några remissinstanser framfördaförslaget om ytterligare åtgärder 1971: 1 Bilaga 13 205 frånstatsmakternas sida för att bevaka de studiesociala intressena. Om del motförmodan skulle uppkomma problem i detta hänseende lorde frågan få tas upp tiUförnyat övervägande. Jag viU tillägga att del bör kunna övervägas huruvida de praktiska problemen med fördelning avstuderandebostäder , i den mån arbetet med fördelningen inte lämpligenkan läggas på bosladsförraedUngarna, skaU kunna lösas genom alt ett visstantal bosläder reserveras för studerande och fördelas under medverkan avkårortsorganen eller av sludentbostadsföretag som kan komma att arbeta vidare som förvaltnings- och fördelningsorgan. De lokala föratsättningama för atl lösade här berörda övergångsproblemen torde variera avsevärt. På en del orter kanden av mig förordade övergångstiden visa sig onödigt lång. Jag vill framhållaatt det inle är något som hindrar alt övergången till den nya ordningen skersnabbare. I anslutning härtill viU jag förorda atl en ökad integration av det nuvarande sludentbostadsbeståndet underövergångstiden skall kunna ske i den omfattning och i den takt somstudentbostadsföretagen eUer, efteromorganisation, kommunerna finner lämpligt. Detta bör komma till uttrycki ell beslut ora att gäUande vUlkor för lån till studentbostäder inte skallutgöra hinder för att bostäderna upplåts tiU andra gmpper av boende. En ökad nyproduktion avgenomgångsbostäder får givetvis betydelseför möjlighetema för icke-studerande atl få tillträde lill studentbostädema. I det följande tar jag upp vissasärskilda av utredningen framförda förslag och uttalanden. Utredningen förordaratl genomgångsbostäder för småhushåU i viss omfattning skall anordnas i form avvad utredningen kallar tillskottsrum. Dessaär avsedda atl under en lid av tjäna som genomgångsbostäder och därefter kunna läggas tUl enraoderlägenhel. De tänkta tillskoltsrummen skiljer sig frånhittillsvarande s. k. uthyrningsrum dels genomen föreslagen högre standard, dels och fraraför allt genora andra uthymingsregler,näraligen uthyming genom fastighetsägaren och inte genom innehavaren av moderlägenheten. Några remissinstanser har släUt sig kritiska till förslaget och bl. pekat påatl det här föreligger en intressekonfliktmellan önskemålet om oberoende för hyresgästen i till-skottsmmmet ochönskemålet om elasticitet i fråga om lägenhelsstorlekar. Även enligt minmening inrymmer förslaget vissa problem. a. bör uppmärksammas atl vissa praktiska svårigheter kan uppkomma om inventarielån har utgått och tillskottsmmmetläggs tiU moderlägenheten innan lånet slutamorterats. Förslaget bör emeUertidkunna prövas i praktisk tillämpning i den omfattning som kommuner ochbyggherrar kan finna lämpUg. Utredningen har rekommenderat en ökadkommunal borgensteckning för lån till förvärv av bostadsrätt i statligtbelånade hus. Jag vill erinra om statsmakternas beslut (prop.