prop · FU03107 · 1971-12-31 00:00:00 — Om emellertid en mera aUraän rättsutvecklingbort från grundsatsen ora fri uppsägningsrätt inle kan antagas ha skett, någotsora proraeraorian utgår frän, synes det enligt arbetsdomstolens ordförandevara tveksamt huruvida den aktuella lagstiftningen kan lillraätas väsentligbetydelse för innehållet i gällande rält utanför lagens egettiUärapningsoraråde. Det förefaller svårt att tänka sig all en lagstiftningsora anges vara av begränsad orafallning och av provisorisk karaktär och soradessutom skall gälla enbart för en del av arbetsmarknaden, skall i rättspraxiskunna tiUmälas en så vidsträckt betydelse sora antyds i proraeraorian. Beträffandede arbetstagargrapper som omfattas av lagförslaget torde raed större skäl kunnaantagas alt lagen i realiteten koraraer all innebära även skydd mol uppsägningutan behöriga skäl. Innebörden av de föreslagna reglema bör emellerlidklargöras genom lydliga uttalanden i förarbetena. Därför bör det tydUgtredovisas huravida avsikten med reglema om åleranslällningsrält är den antydda. Proraeraoriansförslag ora undantag från lagens till-lä m p n i n g för vissaarbelslagargrupper lämnas ulan eriman av flertalet remissinstanser. Vissa kritiskasynpunkter har dock anförts. Enligtarbetsdomstolens ordförande kan undantaget för säsongarbelare förefallatveksarat. För en säsongarbelare som sägs upp i början av en säsong kan det tesig mindre skäligt all han inle fär skydd erUigt lagen. Ä andra sidan lorde del av säsongarbetarna undantas genom alt de inle är anställda lUlsvidare. Det kan enligl arbetsdomstolens ordförande godtas atl svårighetema atlnu lösa frågoma för säsongarbetarna föranleder alt del får anstå därmed. Någrareraissmslanser yrkar på alt undantaget för säsongarbelare slopas. LO pekar påatt lagen har begränsats till att gälla arbetstagare raed tUlsvidareavtal.Förändringama på arbelsraarknaden har lett till alt tidigare traditionelltsäsongarbete har utvecklats till helårsarbete. Arbetsmarknadens parter börsträva efler att klarlägga i vilka fall tillsvidareanställning skall ansesföreligga. Det finns därför inte tillräcklig anledning att uteslutasäsongarbete från lagens tillämpningsområde. Samma synpunkter anför . Undanlagetför arbetstagare i företagsledande eller därmed jämförlig ställning måsteenligl TCO ges en raycket restriktiv innebörd. Det bör avse frärastverkställande direktörer i stora förelag och arbetstagare på förelagsledandenivå i statliga eUer komraunala organ. Tjänsleraan i förtroendestäUning iraindre företag bör ha skyddet eflersora de i promemorian åberopade skälen förundanlagande inte har betydelse i de fallen. EnUgt finns inte skäl förgenereUa undanlag för kategorin tjänstemän i förelagsledandc StäUning. IförhåUandet tiU arbetsgivaren föreligger näraligen ingen principieU skiUnadmeUan olika grupper arbetstagare vid ell företag eller en institution. Förslagelatt arbetstagare som omfattas av lagen om kommission, handelsagentur ochhandelsresande skaU undantas kritiseras av två remissinstanser, näraligen utredningenrörande ökad anställningstrygghet ra. Utredningen rörande ökadanställningstrygghet m. m. säger atl koraraissions-lagstiftningssakkunnigasförslag inle har lagts frara mol bakgrund av det nu aktueUaproraeraorieförslaget. Utredningen anser inle heUer all den omständigheten atlde sakkunnigas förslag har lagts frara i nordiskt saraarbele är tillräckligt bärandeskäl för att belaga handelsresande skyddet. I den norska lagen ora arbeidervemhar undanlag inle gjorts för handelsresande. TCO framför Uknande synpunkter ochhävdar alt en anstäUd handelsresandes situation inte såvitt nu är i frågaskiljer sig från den försäljares som arbetar på arbetsgivarens kontor. tUlstyrker, raed hänsyn tiU reglerna i gällande sjömanslag, altden föreslagna lagen inle skaU omfatta sjömän. Innehållet isjömanslagskommitléns framlagda belänkande bör enligt föreningen slåndpunklslagande. Vissaremissinstanser är däremot kritiska mol del föreslagna undantaget för sjöraän.TCO anser de i proraeraorian anförda skälen för undanlag inle vara bärande ochpåpekar atl de fackliga organen träffar avlal för de orabordanslällda och alldessa orafattas av svensk lagstiftning i andra hänseenden. , vars synpunkter delas av LO, påpekar allproraeraorieförslaget innebär att arbetstagare sora arbetar ombord men inle äranställd av redaren får skydd enligt lagen, i raotsats liU den av redarenanstäUde arbetstagaren raed eventuellt samma arbetsuppgifter. Förbundetframhåller vidare all sjöraans-lagens konstruktion av anställningsförhållandetsåsora innebärande tjänst på elt bestärat fartyg bygger på äldre lidersförhållanden raed dåliga koraraunikalioner raellan redare och befälhavare. Påsenare år har rede-rianslällnUigen fått ökad betydelse.Sjöraanslagskoraraitténs förslag grandas på det på arbelsraarknaden till lands gängsebetraktelsesättet att arbetsgivare och anställd slår i oraedelbartavtalsförhäUande lill varandra och alt anvisningen av arbetsplatsen endasl ärett led i an- Sjöraän bör därför omfattas av den föreslagna lagen oraanställningsskydd för vissa arbetstagare. I anslutning lillförslaget i proraeraorian all deltidsanställningar skall omfattas avuppsägningsskyddet anför SAF all del såväl i lagstiftning sora i kollektivavtalfinns undanlag för mera begränsade deltidsanställningar, vanligen sådana somavser eUer 17-18 liraraar . Liknande undanlag börgöras i della sararaanhang. Även KFO föreslär all deltidsanställda raed kortveckoarbetstid undantas. Proraeniorieförslaget altlagen bör ha tvingande karaktär berörs särskUl av LO, SAF och arbetsdomstolensordförande. LO framhåller all del är en fördel atl lagen anger rainirairegleroch all de fackliga organisationerna har frihet all sluta avtal ora bättreförmåner än vad lagen anger. SAF påpekar alt de flesta lagar rörande arbetsmarknadensförhållanden är disposiliva i den meningen all andra regler kan införas ochtillämpas genora kollektivavtal. Det saknas anledning atl frångå det systeraelför den händelse den aktuella lagstiftningen skulle genomföras. Elt ytterligareskäl till disposilivilel är svårigheterna atl förutse hur lagen koraraer allverka inora skUda avlalsoraråden, särskUt raed hänsyn liU speciellabranschförhällanden. Enligt arbetsdomstolensordförande bör del i lagtexten klargöras att förbudet mol avtal orainskränkning av förraåner enligl lagen endasl omfattar i förväg träffade avtal.Han tUlägger alt del inle synes fuUl klart alt arbetstagare genom avlal iefterhand skall kunna avslå från t. ex. anspråk pä fuU lön underuppsägningslid. Förslagen lUlskadeståndsregler föranleder arbetsdomstolens ordförande all påpeka allreglerna om skadestånd kan föranleda vissa liUämpningssvårigheler. I synnerhetskadeslåndsraätaingen vid brott mot bestämmelserna om återanslällningsskyldighetlorde vara problematisk. I viss raån liknande synpunkter anförs av SAV ochutredningen rörande ökad anställningstrygghet m. m. När det gäller förslagenora preskriptionsregler framhåUer arbetsdomstolens ordförande att det inle ärklart om det avses preskription av anspråket som sådani eller av rätten attföra lalan om detsararaa. Utredningen rörande ökad anställningstrygghet m. m.kritiserar atl preskriptionstiden inle får inskränkas genom avlal. I vart fallbör talerätten inskränkas på sätt som skell i 25 § lagen ora förenings- ochförhandlingsrätt. SAF delar sistnämnda uppfattning. SAV anser preskriptionstidenpå vara för lång. 5.3Förslaget till lag om vissa åtgärder för att främja anstäUning av äldre arbetstagarepå den öppna marknaden Ävendelta lagförslag har godtagits av flertalet remissinstanser, däribland AMS(raajoritelen), SAV, statens omplaceringsnämnd. ,, , , TCO ochSACO. Kritiskaraot förslaget är däreraot bl. a. SAF, BFO, KFO, Föreningen skogsbruketsarbetsgivare och . Enligt TCO kan det i etldynaraiskl näringsliv inle skapas sådan anställningstrygghet att inte vissaarbetstagare ändå drabbas av arbetslöshet. Många arbetsgivare har visserligenell gott socialt ansvar raot äldre arbetskraft men finns det aUlförmänga arbetsgivare både på den enskilda och den offentliga sidan sora inleanser sig ha något ansvar av det slaget. Det är därför ofta raycket svårt föräldre arbetskraft atl få ny anstäUning. Om arbetsgivarens förpliktelsergentemot de anställda ökas lagstiftningsvägen, riskerar man allarbetsgivarmolslåndet mol alt anställa äldre förstärks. TCO anser därför alldel är oundgängligen nödvändigt med ålgärder av det slag som föreslås.Förslagel är väl avvägt. Också LO betonar att de båda föreslagna lagama måsteses som korapleraent tUl varandra och pekar på atl lagen ora anställningsskyddtar sikte på all ge större trygghet åt radividen raedan lagen ora vissaålgärder för att fräraja anstäUning av äldre arbetstagare på den öppnaraarknaden inriktar sig på ålgärder frän förelagens sida. menar att förslaget är väl ägnat atl stärka denäldre arbetskraftens situation på arbetsmarknaden. Enligl kan deföreslagna åtgärderna accepteras raot bakgrund av den äldre arbetskraftensutsatta ställning och svårigheterna all raed andra ålgärder koraraa tUl rättaraed probleraen. Den föreslagna lagen kanenligt SAF inle riraligen ensara ge nämnvärda sysselsättningseffekter. Motivetatl den behövs för alt möta risken all lagen om anställningsskydd skall medföraökat raotslånd raot att anstäUa äldre arbetskraft visar det vanskliga i atl genomen hårt bindande reglering påverka arbelsmarknadssituationen i viss riktningför en särskild grapp. Förslaget ora Ivångsarbelsförmedling inger starka principieUabetänkUgheter. Det är grandläggande för strävandena all förbättraarbetsplatsens förhållanden att saraverkan där bygger på frivUliga åtaganden.De tvingande inslagen innebär ell frångående av den frivilligasamverkanslinjen. Det påpekas också att de vagt angivna men synnerligenlångtgående befogenheter som föreslås tillagda arbetsraarknadsrayndigheternainnebär risker för raindre väl övervägda avgöranden. Arbelsgivama har inleraöjlighet alt på förhand bedöraa lagens innebörd och verkningar. En lagtextraed så vag utformning kan SAF inte acceptera. I yttrandet insläraraerFöreningen saral , vilka i lagstiftningen ser ell allvarligthinder för långsiktigt hållbara lösningar för företagens arbets-kraftspolilik.Även KFO finner det mycket tveksamt om den föreslagna lagen i någon väsentligmän kan återföra äldre till produktionen. Skälet är alt de arbetslösa äldre istor utsträckning finns i regioner med få företag sora kan rekrytera. Närdet gäller lagens lillärapningsområde lämnas förslaget ulan erinringar avflertalet remissinstanser. SAV håUer för troligt alli de frågor sora regleras av lagen saraarbele koramer alt äga rura meUanlänsarbelsnärand och övriga rayndigheter, bl. a. statens oraplaceringsnärand,så all ålgärder enligl lagen inle skall behöva vidtas raot statligamyndigheter. anser alt föreskrifter behövs om attarbetsraarknadsrayndigheterna skaU sararåda raed statens personalnämnd, som den1 övertar orapla-ceringsnärandens uppgifter, innan ålgärder vidtas somavser anställningar inom den statliga sektorn av arbetsmarknaden. Närandenanser också att tiUfälle bör beredas personal från den statiiga sektom atl iförsta hand ifrågakomraa lill statliga arbetsplaceringar. Förslagetatt från tiUämpningsområdet skaU undantas förelag med raindre än fera anställdahar föranlett uttalanden frän ett par reraissinstanser. Sålunda anser bl. a.Svenska byggnadsarbetareförbundet atl uppgiftsskyldigheten bör utsträckas tiUalt omfatta samtiiga arbetsgivare. SAF däreraot anser all gränsen bör sättasvid arbetsgivare sora regelbundet sysselsätter rainst 50 arbetstagare. Även förslagen beträffandeinnehållet i de uppgifter sora länsarbetsnämnden föreslås kunna infordra godtasav flertalet remissinstanser. Sålunda anser AMS att uppgifterna kan utgöra envärdefull informationskälla sora ger elt bättre underlag för arbelsraarknadsmyndighelernasarbete med att lösa sysselsättningsfrågorna både för förelagen och de anställdaarbetstagarna. LO föreslår all uppgifterna om ålder och kön utbyts moluppgifter ora personnuraraer. Vidare frarahåUer LO att arbetsförmedlingen måsteha tiUgång till uppgifter om löneförhåUanden för att en arbetssökande skaUkunna skapa sig en aUsidig uppfattning om en tilltänkt arbetsplats. Omarbelsmarknads-rayndigheterna skaU kunna göra en uttömmande bedömning av företagenspersonalpolitik när det gäller den äldre arbetskraften, måste de få uppgifterom varje arbetstagares lön. Även föreslåralt uppgiftsskyldigheten skall omfatta löneförhäUan-dena. Kritiskasynpunkter på uppgiftsskyldighetens orafallning anförs bl.a. av utredningenrörande ökad anställningstrygghet m. m. Utredningen anser att del finns riskför att del uppslår etl byråkratiskt syslem som innebär betydande praktiskaolägenheter för länsarbetsnämnderna och en betungande uppgiftspUkl förförelagen i förhållande till åtgärdernas effekt.Nämndernas förordnanden bör därför ges andra former. Enligl utredningen börperiodisk uppgiftsskyldighel inle tUlgripas annat än i undanlagsfall.Sararaanfaltande beskrivningar av arbetskraftens struktur etc. kan enliglutredningen ofta vara alt föredra fraraför detaljuppgifler. SAF frarahåller alluppgiflsplikten kan bU raycket betungande och anser all förslagen orauppgiftsskyldighelens orafallning inle kan raotiveras raed inlresset atl beredaäldre arbetstagare sysselsättning. De strider dessutora raot önskeraålel atlvärna ora den personliga integriteten. Motiv liU all exerapelvis arbetstagarnasnationalitet skall anges anförs inte. I Ukhet raed utredningen anser SAF altvissa översiktliga uppgifter bättre kan tillgodose ändaraålet raeduppgiftsskyldighel. Någrareraissinstanser behandlar närraare synpunktema i proraeraorian om i vilka fallförordnande om uppgiftsskyldighel bör meddelas. AMS anser alt det är avstörsta betydelse atl det så starkt raarkeras angelägenheten av en närasaraverkan meUan arbetsmarknadsverket, förelagen och de anställdasorganisationer för alt lösa sysselsättningsfrågorna både för förelagen och deenskilda arbetstagarna. Även LO anser alt lagen måste bygga på ell välutvecklat saraarbele raellan arbetsraarknadsrayndigheter och arbetslagarnasfackliga organisationer. Det finns därför skäl all möjliggöra för den fackligaorganisationen att vara raed så tidigt sora raöjligl. EnUgl LO:s raening bördärför utsägas i lagtexten atl länsarbelsnärand äger på eget initiativ ellerefter heraställan från arbetstagarorganisation ålägga arbetsgivare all läranade aktueUa uppgifterna. Även anser alllänsarbelsnärand bör inhärala uppgifter ora viss arbetsgivare eflerheraställan av arbetstagarorganisation. Vidrådslagen inora del socialderaokratiska partiet har en bred opinion ansett allfacklig organisation bör få del av samraa inforraation soraarbetsraarknadsrayndigheterna. Det har också ansetts önskvärt atl de fackligtförtroendevaldas stäUning på arbetsplatserna stärks. SAFkritiserar uttalandet i proraeraorian alt uppgiftsskyldighet bör raeddelas iden utsträckning sora de regionala arbelsraarknadsförhållan-dena för den äldrearbetskraften kräver det. Man framhåller atl hänsyn i första hand måste taslill vederbörande förelags situation när del gäUer arbetslagarnasåldersfördelning. förslagel syftar lill alt företagen skaU tvingas ha enålderssammansättning sora raotsvarar arbetslagarnas ålder i en viss region, kanföretagens möjligheter atl fortsätta driften i en viss region med åldrandebefolkning försvagas. Svårigheterna all stimulera företag tiU etablering iregioner med åldrande arbetslagar-struktur skulle accentueras, om raöjlighelemaalt rekrytera yngre begränsades. SAF anför vidare alt uttalandet iproraeraorian all det skall slå de fackliga organisationema fritt atl läranaförslag på arbetsgivare sora bör orafattas av ålgärder och all del kanförutsättas atl förslagen i regel koraraer att följas, inle kan vara ägnat altbefräraja relationerna SAF anser alt det antingen bör först ankoraraa på parlema altgenora sina etablerade förhandlingskonlakler på lokal och central nivå sökaundanröja rådande problera eUer atl probleraen i första hand bör fångas upp avsamrådsorgan såsom anpassningslag eUer förelagsnämnder. Först därefter kan deteiUigt SAF komraa i fråga för de fackliga organisationerna att föra sakenvidare tiU länsarbetsnämnden. Liknande synpunkter anläggs av utredningenrörande ökad anställningstrygghet m. m. SAF framhåller slutligen att deluttryckligen bör anges atl även arbetsgivarens organisation skall beredastillfälle all yttra sig innan förordnande om insyn raeddelas. Proraeraorieförslaget ifråga om överläggningar hos länsarbetsnämnd och AMS samt överläggningarnassyfte, innehåU och resultat lämnas ulan erinringar av flertaletremissinstanser. AMS frarahåller eraeUertid att överläggningama koraraer attge länsarbetsnämnderna större möjligheter att informera företagen omtillgängliga arbetskraftsresurser, de arbetsmarknadspolitiska raedel sorafinns för all undanröja svårigheterna att anstäUa eUer behålla den äldrearbetskraften i förelaget och om de företräden som äldre arbetskraft kan ha.LO anser att lagförslaget bör utformas så att överläggningar skaU varaobligatoriska, ora det finns anledning lill anlagande att arbetsgivaresysselsätter färre äldre arbetstagare än vad sora är riraligt raed hänsyn tillåldersfördelningen på tiUgänglig arbetskraft. rörande ökad anställningstrygghet m. m. bör det preciseras vilkaarbetstagarorganisationer sora skaU få della i överläggningarna. Utredningenanser att endast organisationer vilkas raedleramar berörs av närandensåtgärder och sora står i kollektivavlalsförhållan-de raed arbetsgivaren börkomraa i fråga. Med hänsyn tUl raöjlighelema all få lill slåndförhandlingsuppgörelser bör raotsvarande rättigheter all delta iöverläggningarna liUkoraraa arbetsgivarens organisation. SAF yrkar alt detuttryckligen anges att vederbörande arbetsgivarorganisation äger räll att deltai överläggningar. Synpunkterna i promemorianpå arbetsmarknadsrayndigheternas anvisningar i de faU då samförslåndslösninginte kan uppnås har i allmänhet inle föranlett erinringar frånremissinstansema. Utredningen rörande ökad anställningstrygghet m. m.framhåUer dock alt det bör ytterligare preciseras vilka anvisningar sora skaUkunna koraraa i fråga, fraraför allt ora del gäUer åtgärder sora griper in isjälva företagsledningen. Enligt utredningen uppkoraraer frågan ora del börkunna föreskrivas exerapelvis rainskning av övertidsuttaget för att beredaflera arbetstagare sysselsättning under ordinarie arbetstid och huruvida företagsutbUdningeller oraplaceringar inora förelaget skaU kunna anvisas. SAF, sora också anserytterligare preciseringar nödvändiga, anför all del bör anges ora exerapelvisäven anskaffning av nya maskiner eUer kanske t. o. m. ombyggnader av helaavdelningar skall komraa i fråga. märkervidare all någon gräns uppåt för de åligganden som anvisningarna kan innebärainle anges och alt det inte heller finns någon garanli för all kostnaderna föråtgärderna står i proportion liU del resultat som kan uppnås. SAF ifrågasätterockså ora länsarbelsnärand kan skaffa sig sä ingående insikter i de ekonoraiskaoch produktionstekniska förhållandena vid förelag atl ensidiga beslut är försvarbara.Arbetsraarknadsrayndigheterna kan koraraa all la på sig ett stort ekonoraisktansvar. Enligt SAF bör vid ombyggnader eller vidtagande av särskilda anordningarpå arbetsplatserna som följd av en eventueU lagsliflnmg ekonomiskt stöd utgå iUkhet med vad nu är fallet vid anpassning av arbetsplats för handikappade. Förslagetatt arbetsraarknadsrayndigheterna i anvisningar skall kunna föreskrivakvotering av äldre arbetskraft berörs av bl. somsäger all förslagel bör gälla även kommunerna under föratsättning atl det inleav dera krävs alt de skall sysselsätta en större andel äldre arbetskraft änövriga arbetsgivare. Ävenproraeraorians förslag om vissa tvångsåtgärder har godtagits av flertaletreraissinstanser. TCO anför atl i flertalet faU lorde en avsedd effekt kunnauppnås redan då arbetsgivaren uppraärksararaas på en skev åldersfördelningbland de anställda och erbjuds hjälp alt undersöka föratsättningarna altsysselsätta äldre arbetstagare i verksamheten. arbetsgivaren visarbristande saraarbetsvilja erbjuder lagen fuUl tillräckliga påtrycknings- ochtvångsåtgärder. Del finns enligl TCO anledning all anta alt de raeralångtgående tvångsåtgärderna ytterst säUan koraraer till användning. SACOunderstryker för sin del vikten av alt Ivångsraedlen används raed storvarsamhet. AMSförklarar att man är raedvelen ora alt arbelsförraedlingstvång kan innebäravissa negativa konsekvenser för alla berörda instanser. AMS utgår från atl eltsraidigl handläggande av frågor ora den äldre arbetskraften skall starktbegränsa behovet av tvångsåtgärder. LO anser all besläramelser omtvångsåtgärder är nödvändiga raen förutsätter all de aldrig blir aktuellabeträffande arbetsgivare sora känner ansvar för den äldre arbetskraften. EnligtSAF raåste det allraänna intresset av ett effektivt fungerande näringslivkorama alt aUvarligt åsidosättas, om inle förelagen har möjlighet alt välja demedarbetare för olika arbetsuppgifter sora bäst kan fuUgöra den aktueUasysslan. Genora de föreslagna tvångsåtgärderna skuUe den gmndläggande principenatt envar får fritt välja sina medarbetare åsidosättas. Oavsettföretagsstorleken skapar del problem all placera in en person soraarbetsgivaren själv inte önskar anstäUa. Ölägenheterna kan dock vara störreför den arbetstagare som på det föreslagna sättet anvisas viss arbetsplats.Förslagel om arbelsförraedlingstvång strider dessutora raot bestäramelserna iarbelsraarknadskungörelsen enligl vilka vid arbelsförraedling skalleftersträvas all varje arbetsgivare får bästa raöjUga arbetskraft och varjearbetssökande det arbete sora är Förslaget innebär dessutom elt vittgående avsleg frän den relativtfria arbetsmarknad sora har funnits. Ifråga om de föreslagna straffbestäramelserna hävdar SAF och SPF all fängelse ären aUlför sträng påföljd för överträdelse av förordnande omarbelsförraedlingstvång. Vissa synpunkter påsekretesskyddet ra. tas upp av SAF och utredningen rörande ökadansläUningslrygghet ra. SAF påpekar i fråga ora AMS:s befogenheter atlerhålla upplysningar rörande personalpolitiken, alt dessa upplysningar kan varabetydelsefulla och konfidenlieUa. Det är enligl SAF oklart ora uppgifternaockså blir tillgängliga för raolpartens organisationer. Uppgiftsskyldighetenkan raedföra att företag vid redovisning av den långsikligapersonalplaneringen måste avslöja för konkurrenter hemlighåUnautbyggnadsplaner. Uppgiftsskyldighet bör därför på sararaa sätt sora enUgtavtalen ora företagsnämnder föreligga endast om den inle kan lända tiU skadaför företaget. I viss mån Uknande synpunkter anför utredningen rörande ökadansläUningslrygghet m.m. Utredningen anser också all del behöver närmareutvecklas hur föreläggandena att förete skriftiiga handlingar skall utforraas.Del bör klarläggas vilka problera sora är förknippade med föreläggandena,exempelvis huravida det skaU ankoraraa på AMS att precisera de handlingar soraavses. Beträffande bestäraraelsen ora straff för brott raot tystnadsplikt anraärkerutredningen all undanlag i bestäraraelserna bör göras för faU då gärningen ärärabelsbrott. Härigenora näs atl berörda ämbetsmän kan döraas för ämbetsbrottvid brolt mol tystnadsplikten. SAF hävdar alt AMS:s befogenhet att vid viteförelägga arbetsgivare att förete handlingar angående personalpolitiken gårlångt utöver syftet att främja anstäUning av äldre arbetskraft. Bestämraelsernakan inle accepteras. I likhet raed utredningen anser SAF att närraarepreciseringar behövs. Fräganora besvärsrätt för organisationer har inte lösts, säger utredningen rörandeökad anställningstrygghet m. m. Frågan bör enligl utredningen lösas enligt deprinciper som har kommit tUl uttryck i lagen (1969:93) om begränsning avsamhäUsslöd vid arbetskonflikt. Arbetsdomstolen bör dock inle varabesvärsrayndighel. SAF anser att det behöver sägas alt beslut enUgt lagen inleskall lända lill efterrättelse förrän de har vunnit laga kraft.