prop · FU0394 · 1971-12-31 00:00:00 — Kungl.Maj:ts proposition nr 1971 Prop. Kungl.Maj:ts proposition med förslag till lag om ändring i lagen (1962: 381) omallmän försäkring, m. m.; given . KunglMaj:l vill härmed, under åberopande av bilagda utdrag av StatsrådsprotokoUetöver socialärenden, föreslå att bifalla de förslag om vars avlåtandetill föredragande departementschefen hemställt. Ipropositionen föreslås ändrade bestämmelser om ersättning från den allmännaförsäkringen för resekostnader i samband med sjukvård. Rättlill ersättning föreslås införd för resekostnader i samband med konvalescentvård,sjukgymnasliska och andra sjukvårdande behandlingar saml sjukvård som meddelasav dislriktsskölerska och distriktsbam-morska. Ipropositionen läggs vidare fram en rad förslag som syftar lill förenkUngar ochlill ytterligare kompletteringar av försäkringsskyddet vid sjukresor. Dessaförslag innebär bl. a. att ersättning för resekostnaden skall utgå utan någotkrav på remiss när någon söker läkarvård vid närmaste allmänna sjukhus. Vidareinförs rält lill ersättning för de merkostnader för resan som kan drabba densom insjuknat eller skadats utanför hemorten och lill följd av sill lillslåndmåste välja dyrare färdsätt för hemresan efter vården än han annars kunde haanvänt. Etlsjälvriskbelopp om 4 eller, vid läkarvårdsresor i vissa större städer, 5 kr.har alltsedan sjukförsäkringen infördes gällt för den försäkrade i frågaom resekostnader. En höjning av detta belopp till . Propositioneninnehåller vidare förslag i vissa andra frågor som rör den allmännaförsäkringen. Frågorna gäller jämkningar i vissa regler om avgiflsplikten tillsjukförsäkringen, överföring lill och från allmänna sjukförsäkringsfonden samtföljdändringar till den vidgade förtidspensioneringen. Deföreslagna reformerna genomförs inom nuvarande kostnadsram. Denya bestämmelserna avses träda i krafl den 1 juU 1971. Lag om ändring i lagen (1962: 381) om allmän försäkring Härigenomförordnas, atl 2 kap. 6 §, 14 kap. 3 § och 19 kap. 6 § lagen (1962: 381) om aUmänförsäkring skaU ha nedan angivna lydelse. 2 kap. 6 § ' Konungenäger föreskriva, alt ersältning enligt av Konungen fastställda gmnder skallutgå för försäk rads utgifter för annan vård eller behandling i anledning avsjukdom än i 2-4 §§ sägs. Konungenäger föreskriva, alt ersältning enligt av Konungen fastställda grunder skallutgå för för-säkrads utgifter för annan vård eller behandling i anledning avsjukdom än i 2-4 §§ sägs ävensom för i samband med sådan vård eller behandlingföretagna resor. Motsvarande gäller i fråga om försäk-rads utgifler i anledningav resor i samband med vård som vid sjukdom meddelats av distriktssköterskaeller distriktsbarnmorska. Änkepensionutgör för år räknat, om efler den försäkrade finnes barn som enligt 4 § ärberättigat till pension efler honom, trettiofem och i annat fall fyrtio procentav hel förtidspension enligl 13 kap., som den försäkrade var berättigad tilleller skulle hava kommit i åtnjutande av därest rätt lill sådan pensioninträtt vid lidpunkten för dödsfallet, eller, om den försäkrade var berättigadlill ålderspension, av dylik pension beräknad enligt 12 kap. 2 § första ochandra styckena. Änkepensionutgör för år räknat, om efter den försäkrade finnes barn som enligt 4 § ärberättigat till pension efter honom, trettiofem och i annat fall fyrtioprocent av hel förtidspension beräknad enUgt 13 kap. 2 och 3 §§, som denförsäkrade var berättigad lill eller skulle hava kommit i åtnjutande av därest rältlill sådan pension inträtt för dödsfallet, eller, om denförsäkrade var berättigad till ålderspension, av dylik pension beräknad enligt12 kap. 2 § första och andra styckena. 19 kap. 6 §' Sjukförsäkringsavgift fastställes avriksförsäkringsverket efter den allmänna hörande. Sådanavgift utgår för varje avgifls- I Senaste lydelse 1970; 141. pliktig med visst belopp i hela kronor, varvid öretalbortfaller. Avgift avseende utgifler för sjukvårdsersätlning beräknasför , avgift avseende utgifter för grundsjukpenning för varje månadunder vilken den försäkrade varit placerad i sjukpenningklass och avgiftavseende utgifter för liUäggssjukpenning för under vilken denförsäkrade varit placerad i sjukpenningklass nr 3 eller högre sjukpenningklass. Avgifterna avseende utgifter för sjukvårdsersättning, gmndsjukpenningoch tilläggssjukpenning skola var för sig vara avvägda så, atl de i föreningmed andra medel som äro tiUgängliga för motsvarande del av försäkringen förslåtill bestridande av den allmänna utgifter för den delen samtlill förvaltningskostnader och erforderlig fondering. Avgifternaavseende utgifler för sjukvårdsersättning och grundsjukpenning skola var försig vara lika stora för samtiiga avgiflspliktiga försäkrade i den allmännaförsäkringskassan. Försäkrads avgifter för dessa ändamål må för år räknat tiUsammansicke överstiga ett belopp motsvarande en tiondel av hans liU statliginkomstskatt beskattningsbara inkomst vid laxering årel närmast efler det årsjukförsäkringsavgiften avser. I första hand nedsältes avgiften avseende utgiflerför sjukvårdsersätlning. Avgifternaavseende utgifler för lilläggssjukpenning skola, till deii del sådansjukpenning svarar mol inkomst av anstäUning, vara lika stora för allaförsäkrade i den allmänna , som med avseende på sådan inkomstlillhöra samma sjukpenningklass. Till den del tilläggssjukperming svarar motinkomst av annat förvärvsarbete skola avgifterna vara lika stora för samtligaförsäkrade i kassan, för vilka den nämnda delen av sjukpenningen är lika storoch för vilka försäkringen är lika i fråga om karenstid. Om undantagande, somavses i 3 kap. 2 § första stycket sista punkten, upphört att äga giltigheteller övergång till försäkring med kortare karenstid eller utan karenslidskett efler ingången av den månad varunder den försäkrade fyUt , mådock med hänsyn lill skillnad mellan de försäkrade i fråga om deras åldergöras avvikelse från vad nu stadgats. Ärförsäkrad på grund av vad i 4 kap. 3 § stadgas vid ingången Avgifternaavseende utgifter för tilläggssjukpenning skola, till den del sådan sjukpenningsvarar mol inkomst av anställning, vara lika stora för alla försäkrade i denallmänna , som med avseende på sådan inkomst tillhöra sammasjukpenningklass. Till den del lilläggssjukpenning svarar mot inkomst av annatförvärvsarbete skola avgifterna vara lika stora för samtliga försäkrade ikassan, för vilka den nämnda delen av sjukpenningen är lika stor och för vilkaförsäkringen är lika i fråga om karenslid. Är försäkrad på grund av vad i 4 kap. 3 § stadgas vidingången av av månad, för vilken avgift avseende ulgUter för gmndsjukpenningeller tilläggssjukpenning skall utgå, icke berättigad lUl sjukpenning förminst nUlio dagar, nedsältes avgiften till hälften av det belopp, vartill deneljest skolat uppgå. Har försäkrad under visst år åtnjutit inkomst, för vilken erlagtssjömansskatt, skall sådan avgift avseende utgifter för grundsjukpenning ellerlUläggssjukpenning, som hänför sig till , nedsättas med en tolftedelför , under vilken sådan inkomst åtnjutits. månad, för vilken avgift avseende utgifter förgrundsjukpenning eller lilläggssjukpenning skaU utgå, icke berättigad tillsjukpenning för minst , nedsältes avgiften till hälften av delbelopp, vartill den eljest skolat uppgå. Har försäkrad under visst år uppburitlön eller annan gottgörelse som utgör beskattningsbar inkomst enligt förordningen(f 958:295) om sjömansskatt, skall sådan avgift avseende utgifter för gmndsjukpenningeller tilläggssjukpenning, som hänför sig lill , nedsättas med entolftedel för varje period , för vUken sådan lön eller gottgörelseuppburits. Avgift avseende utgifter för tilläggssjukpenning skall ickeerläggas av den som uppburit sådan lön eller gottgörelse om vid taxering åretnärmast avgiften avser icke för honom beräknats lill statUginkomstskatt beskattningsbar inkomst. Den som fullgör värnpliktstjänstgöring eUer vapenfritjänst må, om han senast efter tjänstgöringens slut gjortframställning därom hos den allmänna , befrias från avgiftavseende utgifter för grundsjukpenning eUer lilläggssjukpenning för varje helmånad av tjänstgöringstiden. Denna lag träder i kraft . 19 kap. 6 § idess äldre lydelse tillämpas vid fastställande av sjukförsäkringsavgift pågrundval av 1971 och tidigare års taxering samt vid eftertaxering för år 1971eller . 19 kap. 6 § sjätte styckel tredje punklen tiUämpas dockredan vid laxering. Därvid skall avgiftsbefrielse äga ram förförsäkrad, vilken laxeras enligl bestämmelserna för gift skallskyldig, däresttill statlig inkomstskatt beskattningsbar inkomst icke beräknats för någon avde samtaxerade. Lag om ändring i förordningen (1962: 385) angåendeersättning för sjukresor enligt lagen om allmän försäkring (sjukreseförordningen) Härigenomförordnas, atl 2 och 4 §§ förordrUngen (1962: 385) angående ersättning försjukresor enligt lagen om allmän försäkring (sjukreseförordningen) skaU hanedan angivna lydelse. Har försäkrad åtnjutit läkarvård, som avses i 2 kap. 2 §lagen om allmän försäkring, skall ersättning ulgå för utgifter i anledning avresor lill och från läkaren, vilka föranletts huvudsakligen av behovet avläkarvård, i den mån ulgiflerna för varje besök hos läkaren överstiga fyrakronor. Såsom utgift i anledning av resa lill eller från läkare skaU, i denmån Konungen så förordnar, anses förutom resekostnad utgift för övernattningoch för anUtande av följeslagare under resan. Ersättning må ej utgivas med högre belopp än som skullehava utgått vid besök hos den provinsialläkare eller stadsläkare, inom varsdistrikt den försäkrade vistas. Ersättning må dock utgivas högst med belopp,som skulle hava utgått, därest läkarvården sökts vid närmaste allmännasjukhus, där vården kunnat meddelas. a) om den försäkrade efter hänvisning av läkare söktläkarvård vid sjukhus eller för enbart öppen vård avsedd sjukvårdsinrättning, Har försäkrad åtnjutit läkarvård, som avses i 2 kap. 2 §lagen om allmän försäkring, skall ersättning ulgå för utgifter i anledning avresor till och från läkaren, vUka föranletls huvudsakligen av behovet avläkarvård, i den mån utgifterna för varje besök hos läkaren översliga sexkronor. Såsom utgift i anledning av resa lUl eller från läkare skall, i den månKonungen så förordnar, anses förutom resekostnad utgift för övernattning ochför anlitande av följeslagare under resan. Har denförsäkrade sökt läkarvård annorstädes än vid närmasie aUmänna sjukhus därsådan vård meddelas eller vid vårdceniral eller motsvarande för öppen vårdavsedd sjukvårdsinrättning, inom vars upptagningsområde den försäkrade vistas,må ersättning ej utgivas med högre belopp än som skulle hava utgått vid besökhos den provinsialläkare eller sladsdistriklsläkare, inom vars distrikt denförsäkrade vistas. Utan hinder härav må ersättning utgivas för resekostnadintill kostnaden för resor till och från närmaste allmänna sjukhus, därerforderlig läkarvård kan beredas den försäkrade, a) om den försäkrade efter hänvisning av läkare ellerannan person, som av sjukvårdshuvudmannen bemyndigats atl meddela så- vilken tillhör staten eller lill vars drift statsbidragutgår eller som drives av landstingskommun eller stad, som ej tUlhör sådankommun; b) om denförsäkrade utan all hänvisning av läkare skell sökl läkarvård vid sjukhus förskada, som drabbat honom genom olycksfall, och det skäligen kunnat antagasalt han lill följd av skadan var i trängande behov av sådan vård; c) om den försäkrade på grund avsjukdom varit i trängande behov av läkarvård men icke kunnat anträffa den provinsiaUäkareeller stadsläkare, inom vars distrikt han vistas, och därför sökl vård hosannan läkare. Ersättning i anledning av återresa må utgivas högst förresa till den plats, varifrån resan till läkaren företogs. Om resan tillläkaren anträlls från den försäkrades arbetsplats och den försäkrade företagerdagliga resor mellan bostaden och arbetsplatsen, må dock ersättning ianledning av återresa utgivas för resa till den försäkrades bostad. Angående beräkningen i övrigt av ersättning enligt dennaparagraf förordnar Konungen. Konungen äger därvid beträffande resor inom vissförsäkringskassas verksamhels-område föreskriva, att ersättning skall utgåendast i den mån utgifterna för varje besök hos läkaren dan hänvisning, sökt läkarvård vid sjukhus eller förenbart öppen vård avsedd sjukvårdsinrättning, vilken tillhör staten eller tiUvars drift statsbidrag utgår eller som drives av landstingskommun eller kommun,som ej tillhör landstingskommun; b) om denförsäkrade ulan alt hänvisning skett sökt läkarvård vid sjukhus för skada, somdrabbat honom genom olycksfall, och del skäligen kunnat antagas all han lillföljd av skadan var i trängande behov av sådan vård; c) om den försäkrade på grund avsjukdom varit i trängande behov av läkarvård men icke kunnat anträffa den provinsiaUäkareeller stadsdistriktsläkare, inom vars distrikt han vistas, och därför söklvård hos annan läkare. Ersättning i anledning av återresa må utgivas högst förresa till den plats, varifrån resan tUl läkaren företogs. Om resan lillläkaren anträlls från den försäkrades arbetsplats och den försäkrade förelagerdagliga resor mellan bostaden och arbetsplatsen, må dock ersättning ianledning av återresa utgivas för resa till den försäkrades bostad. När denförsäkrade företagit återresa till sin bostad må, UU den del kostnaden för dennaresa icke blir gollgjord enligt vad sagts, ersättning vidare utgå för denmerkostnad för återresan, som den försäkrade kan ha åsamkats till följd av atthans tillstånd krävt användning av dyrare färdsätt än eljest kunde ha brukats. Angående beräkningen i övrigt av ersältning enligt dennaparagraf förordnar Konungen. Konungen äger därvid beträffande resor inom vissförsäkringskassas verksamhels-område föreskriva, att vad i andra stycketstadgas icke skall äga lill-länipning. överstigafem kronor samt atl vad i andra stycket stadgas icke skall äga tUlämpning. meddelasärskilda bestämmelser om ersättning för utgifter i anledning av resor tilloch från viss sjukvårdsinrättning. Harförsäkrad åtnjutit sjukhusvård som avses i 2 kap. 4 § lagen om aUmän försäkringskall ersättning ulgå för utgifter i anledning av resor lill och frånsjukvårdsinrättningen. Såsom sådan utgift skall, i den mån Konungen såförordnar, anses fömtom resekostnad utgift för övernattning och for anlitandeav följeslagare eUer vårdare under resan. Ersättning må ej utgivas med högrebelopp än som skulle hava utgått, om vården åtnjutits vid närmaste aUmännasjukhus, där erforderlig vård kunnat beredas, eUer, om den sjuke intagils å hemorlssjukhusoch behovet av sjukhusvård uppkommit vid vistelse inom sjukvårdsområdet eUer därtUlgränsande kommun, vid närmaste hemortssjukhus, där erforderiig vård kunnatberedas. Utgifter i anledning av återresa från sjukvårdsinrättning ersättas endasl i den mån de överstiga . Kostnad för återresa må ej beräknas högre än för resa till den försäkrades bostad. Har behovet av sjukhusvård uppkommit under det alt den försäkrade vislats utom det län, där han är bosall, och har han i anledning därav intagits å sjukvårdsinrättning, som är belägen utom nämnda län, må kostnad för återresan ej beräknas högre än för resa till den plats, varifrån resan till sjukvårdsinrättningen företagils. Om behovet av sjukhusvård uppkommit vid vistelse inom en lUl det egna sjukvårdsområdet gränsande kommun och vården beretts vid sjukvårdsinrättning belägen utom det län där den försäkrade är bosatt, må dock ersältning för återresa tiU bostaden ulgå i den mån nämnda ersältning icke överstiger del belopp som skulle hava utgått för återresa lill bostaden från närmaste hemortssjukhus, där vården kunnat beredas. Utgifter i anledning av återresa från sjukvårdsinrättning ersättas endasti den mån de överstiga . Kostnad för återresa må ej beräknas högre änför resa lill den försäkrades bostad. Har behovet UV sjukhusvård uppkommit underdet att den försäkrade vistats utom det län, där han är bosalt, och har han ianledning därav inlagils å sjukvårdsinrättning, som är belägen utom nämnda län,må kostnad för återresan ej beräknas högre än för resa lill den plats, varifrånresan lill sjukvårdsinrättningen företagits. Om behovet av sjukhusvårduppkommit vid vistelse inom en till det egna sjukvårdsområdet gränsande kommunoch vården beretts vid sjukvårdsinrättning belägen utom det län där den försäkradeär bosatt, må dock ersältning för återresa till bostaden utgå i den mån nämndaersättning icke överstiger det belopp som skulle hava utgått för återresa tillbostaden från närmaste hemortssjukhus, där vården kunnat beredas. N'är denförsäkrade företagit återresa till sin bostad må. den del kostnaden fördenna resa icke blir gollgjord enligt vad sagts, ersättning vidare utgåför den merkostnad för återresan, som den försäkrade kan ha åsamkats till följd av att hans tillstånd krävt användning avdyrare färdsätt 'än eljest kunde ha brukals. Angående beräkningen i övrigl av ersältningenUgl denna paragraf förordnar Konungen. Konungen äger därvid föreskriva, attviss sjukvårdsinrättning, som ej är allmänt sjukhus, skall vara likställd medsådant sjukhus. Dennalag träder i kraft . Äldre bestämmelser tillämpas beträffandesjukresa som ägt mm före ikraftträdandet. Lag om ändring i lagen (1969: 205) om pensionstillskott Härigenomförordnas, att 3 § lagen (1969: 205) om pensionstillskott skall ha nedanangivna lydelse. PensionstiUskott utgår ej i den mån del tiUsammans med vad den försäkrade har rätt att uppbära i tiUäggspension i form av ålderspension, förtidspension och änkepension överstiger vid ålderspension,som börjat ulgå från och med den månad varunder den försäkrade fyller sextiosjuår, hel förtidspension samt änkepension, som utgår enligt 8 kap. 4 § förstastycket lagen om allmän försäkring, av basbeloppet, ålderspension,som börjat utgå tidigare eller senare än från och med den månad varunder denförsäkrade fyller , det belopp som framkommer om trettio procentav basbeloppet minskas eller ökas i motsvarande mån som pensionen minskas ellerökas enligt 6 kap. 2 § andra stycket lagen om allmän försäkring, förtidspension,som enligt 7 kap, 2 § andra eller Iredje stycket lagen om allmän försäkringutgår med två tredjedelar eller hälften av hel förtidspension, motsvarandeandel av av basbeloppet, änkepension, som enUgt 8 kap. 4 § andra eller tredjestycket lagen om allmän försäkring utgår med minskat belopp, det belopp somframkommer om av basbeloppet minskas i motsvarande mån. ålderspension, som börjat ulgå från och med den månadvarunder den försäkrade fyller , trettio procen! : av basbeloppet. ålderspension, som börjat utgå tidigare eller senare änfrån och med den månad varunder den försäkrade fyller , det beloppsom framkommer om av basbeloppet minskas eller ökas imotsvarande mån som pensionen minskas eller ökas enligt 6 kap. 2 § andra eller tredje styc ket lagen om allmän försäkring, av basbeloppet eller, om den enligt 7 kap. 2 § andra ellertredje stycket lagen om allmän försäkring utgår med två tredjedelar ellerhälften av hel förtidspension eller enligt 7 kap.4 § andra stycket samma lag eljest utgår med minskat be lopp, det belopp som framkommer om av basbeloppet minskas i motsvarande mån. av basbeloppet eller, om den enligt 8 kap. 4 § andra ellertredje stycket lagen om allmän försäkring utgår med minskat belopp, det beloppsom framkommer om av basbeloppet minskas i motsvarande mån. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse1970:187. Utdrag av protokollet över socialärenden, hållet inför Hans Mapt Konungen på Stockhohns slott . Närvarande:statsministern , ministern för utrikes ärendena , statsrådenSTRÄNG, , , , , , ,, , , , , , , ,, . Chefenför , statsrådet , anmäler efter gemensam beredningmed statsrådets övriga ledamöter fråga om ändrade bestämmeber för sjukresor m. m.och anför. 1961års sjukförsäkringsulredningi har i sitt slutbetänkande (SOU 1970: 56)Ersättning vid vissa sjukvårdande åtgärder och sjukresor fullföljt sin översynav den allmänna försäkringens sjukvårdsförmåner. I belänkandet läggs förslagfram i fråga om förmånerna i samband med konvalescentvård, s. k. sjukvårdandebehandlingar och sjukresor. Det är inte möjligt att f. n. la slälbing tillförslagen i de bägge förstnämnda av-snillen, som bl. a. fömtsätteröverläggningar med sjukvårdshuvudmännen. Utredningens förslag i fråga omsjukresor har vissa anknylningai lill de förslag som gäller konvalescentvårdoch sjukvårdande behandlingar. Detta förslag kan emellerlid i det väsentligabehandlas fristående från förslagen i de övriga frågorna. På grundval avsjukförsäkrings-utredningens betänkande vill jag därför nu ta upp frågan omändrade bestämmelser om sjukresor. Yttrandenöver förslaget har efter remiss avgetts av ,, statskontoret, , ,länsstyrelserna i , , , , Kopparbergsoch Norrbollens län, . ,samtliga landsting utom tre genom förvaltningsutskott eller sjukvårdsstyrelse,sjukvårdsstyrelse, stadsfullmäktige i , , i (LO), (), akademikers centralorganisation (),, Sjukvårdens och socialvårdens planerings- och rationaliseringsinstitut(Spri), , . , Av R. F. A. god- 1Förbundsordföranden , ordf., byråchefen , professornGunnar , riksdagsledamoten , planeringschefen riksdagsledamöterna . kändasjukgymnasternas riksförbund, Föreningen ,mot reumatism, för enskild sjuk- och åldringsvård och lungsjuka. Yttranden har vidare avgetts av . och psykoanalys samtHörselfrämjandets rUisförbund. Några remissinstanser har bifogat yttranden somde har inhämtat. Idella sammanhang viU jag också anmäla förslag i vissa andra frågor som rör den aUmännaförsäkringen. Frågoma gäller jämkningar i vissa regler om avgiflsplikten tillsjukförsäkringen, överföring lill och från allmänna sjukförsäkringsfonden ochföljdändringar lill den vidgade förtidspensioneringen. Försäkradhar enligt 2 kap. 1 § lagen (1962: 381) om allmän försäkring (AFL), rätt tillersättning för utgifler för läkarvård, tandläkarvård och sjukhusvård liksom isamband med sådan vård företagna resor. Vidare har han rätt lill ersättningenligt av Kungl. Maj:t med slöd av 2 kap. 6 § AFL fastställda grunder för utgiflerför annan vård eller behandling i anledning av sjukdom. Dengrundläggande bestämmelsen om resekoslnadsersältning vid resor för sjukvårdfinns i 2 kap. 5 § AFL. Försäkrad som åtnjutit läkarvård eller sjukhusvård harrätt lill ersättning enligt vad Kungl. Maj:l med förordnar förutgifter i anledning av resor lill och från läkaren ellersjukvårdsinrättningen. Samma gäller resor lill och från landläkare för behandUngi anledning av sjukdom, om Kungl. Maj:i har förordnat att behandlingen är ersätlningsgiU, Bestämmelserom resekoslnadsersältning finns i förordningen (1962:385) angående ersättningför sjukresor enligl lagen om allmän försäkring (sjukreseförordningen). Ifråga om resor i samband med läkarvård gäller enligt sjukreseförordningen allersättning utgår med del belopp varmed den sammanlagda kostnaden för resa lilloch från läkaren överstiger . Ersältning utges i regel inte med högrebelopp än som skulle ha utgått om den försäkrade sökt provinsialläkare ellerstadsläkare (numera sladsdistriklsläkare) inom det distrikt där han vistas. Ivissa fall ges dock ersältning med högre belopp, dock högst del belopp somskulle ha utgått om läkarvården sökts vid närmasie allmänna sjukhus där vårdenkunnat meddelas. Så är fallet då försäkrad efter hänvisning av läkare söktläkarvård vid sjukhus eller viss därmed jämställd inrättning för öppen vård.Delsamma gäller då försäkrad vid trängande behov av vård på grand avolycksfall sökt vård vid sjukhus eller då försäkrad vid trängande vårdbehov pågrand av sjukdom, efter all förgäves ha sökt tjänsteläkare i distriktet, i släUelanlitat annan läkare. Ersältningi anledning av återresa efler läkarbesök får utges högst för resa lill den platsvarifrån resan liU läkaren företogs. Har resan tUl läkaren anträlls från denförsäkrades arbetsplats och reser den försäkrade mellan bostaden ocharbetsplatsen får dock ersättning i anledning av återresa utges för resa tillbostaden (2 §). Reglernaom resekoslnadsersältning vid läkarvård har motsvarande tillämpning vid sådantandläkarvård som medför rält tiU resekoslnadsersältning (3 §).