prop · FU0361 · 1971-12-31 00:00:00 — Förlivsraedel sora förpackats färdigt utora landet och importerats till Sverigebör enligt LSK raärkningsskyldigheten vila på iraporlören. Del måstebeträffande importerade livsraedel finnas någon här i landet, som svarar förall föreskriven raärkning blir utförd. LSK finner del naturligt att den soraålar sig all iraportera livsraedel också får bära ansvaret för atl raeddeladeföreskrifter efterlevs. Iraporlören bör ha lättast för att kunna skaffakorapletlerande upplysningar för raärkningen. Förandra livsmedel än färdigförpackade, såsora storförpackningar eller heltoförpackade, föreslår LSK all raärkningsskyldigheten skall åligga den sora iriket först saluhåller livsraedlel, dvs. för inheraska varor den sora levererarlivsraedlel till en grossist eller detaljhandlare och för iraporlerade varoriraporlören. Sorakorapletlering lill de nu berörda förslagen om märkningsskyldighet föreslårLSK förbud för annan all ulan medgivande av den ansvarige märka livsmedel medobligatoriska uppgifter (14 § andra stycket). Detta förbud får särskildbetydelse då del gäller oraraärkning av livsraedel sora försetts raed uppgiftora hållbarhelstid. Deflesta remissinstanserna är positivt inställda lill förslagen att skärpa ochutvidga beslämraelsema ora märkning av förpackade livsraedel. Till dessareraissinstanser hör , pris-ochkartellnämnden, i , KF, LO, hälsovårdsnämnden iStockholm, TCO och reklamutredningen. Statenskonsumenlråd anser del onödigt att begränsa raärkningen lill atl gälla enbartfärdigförpackade livsmedel. är inne på sammatanke. Veterinärstyrelsenanser all definitionen av begreppet färdigförpackat livsmedel kan skapa vissoklarhet. En butik eller ell hemköpsföretag kan färdigförpacka en vara längreeller i förväg men underlåta atl märka den raed hänvisning tillall proceduren sker i direkt saraband raed saluhållande av livsraedlel. Detbör krävas atl förpackningen skall ske "utan direkt samband medförsäljningstillfälle, expediering eller överlämnande". Länsveterinärernai , , och , , ochNorrbottens län har samraa mening. EnligtKF kan definitionen av begreppet färdigförpackat medföra 1971: 61 67 Grönsaker och fmkt förpackade i papptråg medgenomskinlig film koramer atl anses sora färdigförpackat, medan sararaa varor inätpåsar inte är del. kan leda lill övergång från den skyddandetrågförpackningen lill nälpåse, vilket ur hygienisk synpunkt lorde vara tillnackdel för konsumenten. gör sararaa påpekande.Skånes handelskammare anser definitionen i viss raån oklar och frågar oraexerapelvis korv i plasttarm skall räknas sora färdigförpackning.Handelskararaaren anser all förpackningar avsedda för storhushåll bör hänföraslill färdigförpackning, eftersom varor i sådana förpackningar säljs också lUlenskilda förbrukare. Dessutom äter en allt större del av befolkningen istorhushållen. Länsstyrelseni anser atl större försiktighet bör iakttas vid införande avspeciella raärkningsregler för livsraedel. Frågan därora bör i stället prövas isamband med de utredningar sora pågår i olika sammanhang när del gäller alttUlvarata konsuraenlernas intressen beträffande andra varor. Länsstyrelseni erinrar ora all de nya bestämraelserna komraer alt medföra ökadekostnader och merarbete inora livsraedels-branschen och därigenom sannolikthöjda livsmedelspriser. Också KF anför liknande synpunkter. Konsumentutredningenvitsordar behovet av förbättrad upplysning på livsmedelsområdet men efterlyseren djupare penetration av frågan om konsumentinformation än den LSK harredovisat. Informaiionen bör till både form och innehåll vara anpassad tillhushållets faktiska planeringssituation men eftersom planeringskapacilelenrelativt sett är myckel ringa bör livsmedelsinformalionen fungera som elleffektivt planeringshjälpmedel och utformas så att den inte kräver avsevärdainsamlings-och bearbelningsinsalser från hushållets sida. Statenskonsumentråd understryker starkt betydelsen av alt varje färdigförpackatlivsmedel har en upplysande vambeleckning och atl rena fantasinamn inte längretUlåts. Enligtkonsumentulredningen är förslagen om hur olika livsmedel skall betecknas kanskedel viktigaste avsnittet i de nya raärkningsföre-skriflerna. Kravet på uppgiftora livsraedlels slag i korabination med elt system av obligatoriska, skyddadevarabeteckningar och livsmedelsstandards utgör enligt konsuraentutredningenetl första betydelsefullt steg i utvecklingen mot ett informationssystem someffektivt kan underlätta hushållens planeringsarbete. LSK:s förslag orakontrollsystera sora hindrar raissbruk av beteckningarna förefaller fyllariraliga krav på säkerhet. Övrigaremissinstanser som uttryckligen tillstyrker LSK:s förslag om särskildabeteckningar för livsraedel och alt vissa av dera blir förbehållna särskildavaruslag är , länsstyrelserna iStockholms, och . ,, och . Prop.1971: 61 68 Också KF tillstyrker all en fastställd varubeleckning blirförbehållen elt visst slags livsraedel raen anser, alt kravet på all dennabeteckning obetingat också raåste användas för produkten i fråga kan leda lillorira-liga konsekvenser ulan atl tjäna något konsumentintresse. Det kan 1. ex.för en konsuraenl inle vara någon olägenhet atl en fruktsaft, sora fyllerlillärapningskungörelsens krav för saft, säljs under den lägrekvalitets-belecknmgen safldrink. Producenten kan sålunda önska använda en sådanbenämning för att inle bryta en produklserie. Liknande uppfattning fraraförs av , sora anser alt skyldigheten atl alllid använda enenligt 16 § fastställd beteckning bör begränsas lill de falllivsraedelsslyrelsen fastställer genora lillämpningskungörelsen. Del finnsemellertid fall då säljaren endasl bör ha rättighet men inte skyldighet attanvända den skyddade beteckningen, t. ex. om råsaflinnehållel i en läskedryckhöjs lill 6 "/o (lägsta gränsen för all kunna kalla en dryck för saft).Han bör då inle tvingas alt ange livsraedlels slag raed ordet saft, om varanhittills saluförts enbart sora läskedryck. Livsmedelsslyrelsen bör utnyttja sinräll att fastställa varubeteckningar med uloraordenllig varsarahet och raed enklar anknytning lill motsvarande ställningstagande inora Codex AUraentariusCommission. Liknande synpunkter fraraförs av hänvisar lill handelskararaa-rens yttrande. Den enda reraissinslans sora direkt avstyrkerbestäramelserna ora skyddade varubeteckningar är NO. Han anser all del inuvarande läge med rikligt utbud och god tillgång på livsraedel bör vararaöjligt att avveckla systemet med särskilt skyddade beteckningar. sådanisyslem får näraligen anses vara en förra av konkurrensbegränsning sora inlelorde vara nödvändig i en modern livsraedelslagstiflning. Ett raindre antal reraissinstanser ansluter sig lillkoraraitténs förslag all en förpackning skall raärkas raed uppgift oralivsraedlels nettovikt eller nellovolyra. KF uttalar sin tillfredsställelseöver förslagel. Netto-vikten eller däremot svarande verklig vikt bör dock fåanges sora cirka-vikt i de fall där så erfordras av förpacknings- ellervarulekniska skäl. Även kommerskoUegium anser atl del bör vara tillåtet alt angecirka-vikl. Också pris- och kartellnämnden, metrologutredningen. Flertalet reraissinstanser är dock något kritiska raotförslagel. menar atl raan generellt inle behövervara betänksam mot att använda cirkauppgifl beträffande åtskUliga livsmedel.Liknande synpunkter anförs av , och länshandelskammare, och . Kemikonloretanser all en viss vikltolerans bör godtas, när effekten blir alt konsumentengenomsnittligt erhåller den vikt sora finns angiven på paketet.Konsumentutredningen ifrågasätter om det är lärapligt att i Prop.1971: 61 69 stadgan binda den obligatoriska kvanlilelsraärkningenuteslutande lill att avse vikt och volyra. Utredningen föreslår alltillärapningskungörelsen skall innehålla bestäraraelser ora att vissaförpackningar bör upplysa ora antal portioner eller annat användningsraått ochhur dessa skall bestäraraas. Förslagel all viklen för färdigförpackat rajukl bröd fåranges raed ordet ca hälsas raed tillfredsställelse av saratliga instanser somyttrat sig i denna fråga. anmärker alt systemet mednettovikl får avsevärda svårigheter för tillverkarna av knäckebröd. En exaktviklangivelse raedför all en övervikt raåste hållas raed åtföljandeprishöjning. Cirkavikt bör därför användas även för hårt bröd, framför allt närdel gäUer hela kakor. anser att vad sora skall gällaför rajukl bröd även bör tiUämpas på kondilori-\ äror. Handelskamrarna iGöteborg, och raenar atl cir-kaviktprincipen bör avse allabakade produkter. och äggföreslår atl när del gäller ägg bör alternativt tU! neltovikt få angessorteringsvikt. Förslagel alt färdigförpackade livsraedel skall raärkasraed uppgift ora förpackarens eller tillverkarens namn eller firraa saraldennes hemort tillstyrks av i . I övrigt anförsolika synpunkter på förslagel. Sålunda anser i allbärande skäl inle anförts mot att märkning skall innehålla uppgift om bådetillverkarens naran och platsen där livsraedlel producerats. Livsmedelsstyrelsenbör vidare besluta om förkortningar av firmanamn. Liknande uppfattning harlänsstyrelsen i och hälsovårdsnämnden i . KF anser allmärkning bör ske raed den vamansva-riges naran eller firraa. Härigenorakoraraer det ansvar sora åsyflas i 14 och 17 §§ livsraedelssladgan all åvUasamraa person raed heravist i . Märkning bör också kunna ske med denvaruansvariges allraänt kända kännetecken eller syrabol. Hälsovårdsnämnderna iNorrtälje och , länsveterinärerna i , , Kronobergssaral frarahåller atl missförstånd lätt kan uppstå oraendasl förkortning av firman anges. Hälsovårdsnämnderna i ochNorrköping samt länsveterinärerna i , , ochNorrbottens län understryker atl förpackarens eller tillverkarens hemort alltidbör anges oberoende av ora firraan anser sig vara allraänt känd eller inle. Beträffande förslagel alt livsraedelsslyrelsen skall fåbefogenhet att utvidga raärkningsskyldigheten har anförts olika synpunkter. SJuttalar atl del utan märkning av transportförpackning inle är möjligt för transportföretagatt iaktta de nya regler som skaU gälla vid transport av livsmedel ochförvaring i samband därraed. SJ påpekar eraeUertid att det också kan hända allförpackningar som är märkta på föreskrivet sätt mera än hittiUs kan bli stulna.Konkurrenter får också större möjHghe- Prop.1971: 61 70 ter lill insyn. SJ kan emellertid inle kontrollera allgods är märkt på föreskrivet sätt. För atl utiändska livsmedelssändningar skallkunna ges den föreslagna särbehandlingen förutsätts alt importörerna ger avsändarnarikliga anvisningar. SJ förraodar att livsraedelssändningar som transiterarSverige inte skall falla under stadgan, eflersora dessa varor inte är avseddaall konsumeras här. Kemikontoret anser all förvarings- och hållbarhelsmärkningbör vara obligatorisk för transport- och grossislförpackningar, men dessa börinte förses med annan information sora drar uppraärksarahelen från närandamärkningar. Syftet med förvaringsanvisningar och hållbarhelsmärkning måste varaatt påkalla särskild uppmärksarahet hos dera som hanterar produkterna. Övrigmärkning enligt 17 § bör emellertid undvikas, med undantag för raärkning enligtförsta punklen. i påpekar alt 21 § gerraöjlighet att vid saluhållande av livsraedelstillsats föreskriva atlförpackningen skall märkas med uppgift om varans sararaansättning och inte barafanlasinaran. handelskammare och MC ifrågasätter ora del är motiveratraed raärkningsskyldighet för transport- och grossistförpackningar, omkonsumentförpackningarna raärkts på angivet sätt. Märkningsskyl-digheten bör ivarje fall begränsas till atl avse punkterna 1, 4 och 5 i 17 §. Skyldighetenbör inte omfatta s. k. bryggeribackar. föreslår all benäraningenhalvkonserv utgår. Benäraningen kylkonserv är tillräcklig. har anfört kritiska synpunkter på begreppet helkonserv ochavstyrker förslagel sora innebär att annan konserveringsmetod än värmebehandlinginle skall få tillåtas för helkonserv. har anförtliknande synpunkter. Flertalet remissinstanser som yttrat sig över förslagel ombefogenhet för livsmedelsslyrelsen atl raeddela undanlag frånmärkningsbestämmelserna har inte haft annat atl erinra mol förslaget än atldispens bör kunna meddelas även i andra fall än som föreslagits. KF anser detnödvändigt all dispens också skaU kunna ges från 14 §. Om ellparlihan-delsförelag köper ell importerat varuparti från annan än sin ordinarieleverantör kan företaget önska överta såväl vamansvar som raärkningsskyldighet.Dispens bör då kunna ges som innebär atl såväl raärkningsskyldighet soravamansvar får överflyttas till del köpande företaget. förutsätter atllivsmedelsslyrelsen utnyttjar befogenheten alt raedge undantag från bl. a.netloviklsangivel-sen (17 § första stycket 3) beträffande varor, för vUka ensådan är praktiskt svårgenoraförbar. anser att raall- och läskedrycker,vars tillverkning och försäljning är kringgärdade av raånga besläramelser ochstår under noggrann kontroll, bör undantas från märkningsbeslämmelserna. 1971: 61 71 Kontrollstyrelsen anser alt de i förordningen omtUlverkning och beskattning av raall- och läskedrycker resp.ölförsäljningsförordningen intagna reglerna rörande raärkning i stället börföreskriva skyldighet att uppge varuslag för raaltdrycker och för öllyp. handelskammare anser atl raärkningsskyldigheten förlivsraedel sora varit fryst bör begränsas lill endasl vissa produkter. Enligt kontroUstyrelsen innebär förslaget förbättradekontrollmöjligheter särskilt i fråga ora utjäraningsskatten och varuskatten,eflersora en avsevärd del av de färdigförpackade sötsakerna komraer all fallainora stadgans tillämpningsoraråde. Undanlag enligt 23 § bör därför meddelasrestriktivt inora sölvamorarådel. i och länsveterinärerna iStockholms och anser all 23 § helt bör ulgå. Några reraissinstanser föreslår en utvidgning avviktgränserna. anser all den lägre viktgränsen förmärkningsskyldigheten bör vara under . anser att märkning bör vara enregel utan undantag och alltså omfatta även förpackningar under och över25 kg. Småförpackningar under borde åtrainstone raärkas med livsraedlelsslag och neltovikt och förpackarens eller tillverkarens naran eller märke. Atlförpacknuigar över inle skall märkas är orimligt raed tanke på ekonomi-och säckförpackningar. Hälsovårdsnämnderna i och förordarockså alt märkningsbesfäraraelserna bör gälla ulan undantag. Institutet förstorhushållens rationalisering hävdar däremot all en nedre viktgräns ärnödvändig av praktiska skäl. Förpackningar under bör emellertid förses medåtminstone varubeleckning. kräver alt viktgränserna slopas.TCO och finner ingen anledning till all livsmedelsförpackningarsom understiger neltovikt inte skall märkas. tUlstyrker förslaget att märkning avförpackningar begränsas lill sådana raed en vikt raellan och . Någrainstanser ullalar sig för ell bibehållande av gällande viktgränser. Så görKemikontoret, sora anser att gällande viktgräns bör behållas med hänsyntill chokladinduslrins behov. Även är kritisk molförslagel all sänka lägsta gränsen. Förpackningar med så låg nettovikl är f.n. avpassade till ett tänkt cirka-pris. På större förpackningar finns däremottekniska möjligheter atl göra tilltryck på förpackningen vidförpackningstillfället. Därigenora blir inle en eraballageupplaga oanvändbarvid ändring av nettovikl. Sararaa raöjlighet finns eraeUertid inle när detgäller mindre förpackningar. De mindre förelagen skulle drabbas hårt, eftersomomsättningshastigheten på emballage är lägre hos dessa än hos de större. och handelskammare anför liknandesynpunkter. Prop.1971: 61 72 De instämmer vidare i kommitténs uppfattning alt del finnsell behov av atl raärka vissa porlionsförpackningar. Å andra sidan kan man inlebortse från svårigheterna all ulföra märkningen saml från vad man inora vissanäringsgrenar bl. a. chokladinduslrin anfört ora de ekonoraiska konsekvensernaav den föreslagna viktgränsen. Dessa skäl lalar för all den angivna viktgränsenbör bibehållas vid . För all tillgodose behovet all kunna raärka raindreförpackningar bör livsraedelsslyrelsen ges befogenhet alt för vissa produktereller grupper av produkter fastställa lägre viktgräns. i anser förslaget om märkningav saratliga Uvsraedelsförpackningar raellan och diskutabelt. centrala restaurangaktiebolag föreslår soraen nedre gräns. Hållbarhelsraärkning enligt 18 § bör eraeUertid föreskrivasockså för förpackningar under denna gräns såsora t. ex. porlionsförpackalsraör. Förslaget ora alt undanta förpackningar av genoraskinliglraaterial från raärkning anser ICA ha fått en för snäv innebörd. motsätter sig å sin sida dellaundanlag. för färsk frukt anser all deföreslagna märkningsbesläraraelserna i huvudsak inle behöver gälla produkter inorabranschens varuoraråde. Bärkarlonger i papper eller plast, sora är öppnaupptill, bör inle betraktas som färdigförpackningar i nu avsedd mening.Undantaget bör utsträckas all omfatta också sådana förpackningar, där enpappskiva eller etl papptråg måste användas som stöd, såvitt förpackningen iövrigl är genomskinlig. handelskammare föreslår alt grönsaker oberoende avförpackningens utseende skall raärkas så all konsuraenlen kan konstaleravarans ursprung. och industri anser allhållbarhelsraärkning av bageri- och konditoriprodukler på ärraotiverad. Med hänsyn till atl den tekniska utvecklingen medför bl. a. störretillverkningsenheter, längre distributionsvägar och större inköpscenlra,framtvingas produkter med längre hållbarhet . Det är då rimligt allen så väsentlig upplysning som hållbarhelsmärkning medtas. Enligt bör raärkning på olika språkgodtas. LO har sararaa uppfattning men anser all konsuraenterna även bör fåraotsvarande information på svenska. och synes vilja haaU märkning utförd på svenska. framhåller viklen av märkning hänsyn las lill personer med nedsatt syn. LSK:s förslag ora vera sora skall vara skyldig att låtamärka livsmedel på föreskrivet sätt har i de flesta remissyttranden lämnatsutan erinran. Förslagel alt märkning i full utsträckning också skall ske på Prop.1971: 61 73 importerade livsmedel och att importvarorna dessutom skaUförses med särskild uppgift om importörens namn och i vissa fall med s. k.ur-sprungsbeleckning har däremot väckt kritik i flera remissyttranden. Kontrollstyrelsen anser del vara en fördel alt det ilivsmedelssladgan uttryckligen slås fast att förpackaren och importören skaUansvara för att märkning sker. Detta är ägnat all underlätta skattekontrollen. anser del riktigt att importörenskall tillse alt de färdigförpackningar han för in i landet alltid är märkta påföreskrivet sätt. I konsekvens därraed bör importören också svara för märkningav transport-, grossist- och andra slorförpackningar som importeras. Dessa synpunkter delas av handelskammare,handelskammaren för och samt och Södermanlandshandelskammare. Däreraot avvisar handelskamrarna i , ochKarlstad förslaget från Stockholras handelskararaare. Alt alltid låtairaporlörerna bära ansvaret för alt de importerade livsmedlen märks på föreskrivetsätt kan enligt dessa handelskammare ofta bli så svårt och kostsamt altimporten hämraas och ibland inle kan komma till slånd. Även anser del ändamålsenligt atl delklart slås fast i livsmedelsstadgan vem som är skyldig lUlse all raärkningsker. Förslaget att låta iraporlören svara för märkning av importvarorna gårdock längre än i , där bestämmelser annars i handelssammanhang är mycketrigorösa. Problemet om vera sora skall betraktas sora importör avett livsraedel har uppraärksararaats av . Handelskamraarenanser all man uttryckligen i stadgan bör reglera den vikliga frågan vera soraskall anses som iraporlör. Enligt handelskamraaren torde märkningsskyldighetenför importör i flertalet fall vila på en generalagent raen i vissa fall pånågon sora sporadiskt Och i liten orafallning iraporterar varor. och tullagstiftningskommitténfrarahåller atl i luUsararaanhang anses i regel den vara iraporlör för varsräkning införseln sker. Vanligtvis är denne köparen i . Om enligt leveransklausul,t. ex. "förtuUat" eller "duly paid", varan avlämnastill köparen först efter förtullningen, anses emeUertid införseln ske försäljarens räkning. Också i vissa andra fall då leverantören tillhandahällervaran här i riket i förtuUal skick äger importen rura för dennes räkning. Moldenna bakgrund ifrågasätter generaltullstyrelsen ochtull-lagstiftningskommitlén, ora man inte bör låta raärkningsskyldigheten åviladen sora på förpackningen direkt anges som importör, exerapelvis engeneralagent. Saknas sådan uppgift bör den som raan viU göra ansvarig varaperson tUl vUken varan först överlämnas i . 3t 1971.1 saml. 1971: 61 74 NOställer sig tveksam till förslaget atl märkningsföreskriflerna skall tillämpaspå de importerade livsmedlen. En sådan ordning raåste få direktkonkurrensbegränsande verkningar för importen. Enligt NO är det inlerealistiskt tro all de utiändska fabrikanterna skall helt anpassa sin märkningtill vad som gäller för en liten marginalraarknad sora den svenska.Alternativet atl låta koraplelleringsraärka iraporleradelivsmedelsförpackningar, sedan de kommit lill , måste fördyrairaporlvarorna och därraed försvaga deras konkurrensförraåga. Del är enligt NOtillfyUest all importerade livsraedel är märkta på sätt som lagstiftningen iexportiandel kräver. Handelskamrarnai , och har en liknande inställning. Handelskarararnaansluter sig därför närraast till reservanternas förslag all ersätta kravet påfullständig raärkning raed en skriftlig förbindelse av iraporlören.Grossistförbundet ansluter sig också till reservationen. LSK:smärkningsbestämmelser komraer all verka sora icke lariffära handelshinder. och ställer sig avvisande liU den extra raärkningenraed importörens namn och heraort. Exportföreningenpåtalar också den handelshindrande effekt sora den särskildairaportörmärkningen komraer all få. Förslagelom extra märkning av importerade livsmedelsförpackningar raed iraportörensnamn avstyrks också av i . förkonserverings forskning, handelskammare och Svenska importörföreningenför färsk frukt. Kommerskollegiumanser atl raan bör så långt sora möjligt beakta de invändningar av praktisknatur som riktals mot förslagel om särskild märkning raed importörens namn. LSK:sförslag att livsmedelsstyrelsen skall kunna föreskriva märkning av importeradeUvsraedelsförpackningar raed uppgift ora ingående råvaras ursprungslandavstyrks av och . Sora huvudsakligt motivfrarahålls all också en sådan föreskrift kan verka hindrande på deninlernalionella handeln. Vidare erinras ora alt ihuvudsak avskaffade de bestäraraelser ora urspmngsraärkning sora då gällde.Grossislförbundet pekar också på praktiska svårigheter för lillärapningen. Detär t. ex. inle ovanligt all en och sararaa produkt kan innehålla sarama typ avråvara sora levererats från olika ursprungsländer. KFföreslår atl livsraedlel märks raed särskild uppgift all det är av utländsktursprung. EraeUertidhar flera reraissinstanser tillstyrkt LSK:s förslag atl sarama bestämraelser ommärkning skall gälla oavsett om livsmedlet är svenskt eller importerat. Veterinärstyrelsenframhåller atl erfarenheterna av s. k. luUförkla-ringar om förekoraraandetillsatser i livsraedel visar all skriftliga för- Prop.1971: 61 75 bindelser av importörerna inle kan tillmälas del garanlivärdesom är önskvärt i fråga ora importerade livsraedel. Liknande uppfattning har i . Även hälsovårdsnämnden i erinrar ora de dåligaerfarenheter raan hafl av lullförklaringarna ora livsmedelstillsatser. i finner det frånkonsuraenlsynpunkt vara fullt klart alt de krav på upplysning genora märkningsom ställs på svenska livsmedel också skall gäUa för importerade varor. Liknande uppfattning om tillämpning av sararaaraärkningsbeslära-raelser för iraporlerade och svenska livsraedel fraraförs avlänsstyrelsen i , Lanibruksförbiindet och RLF samlHushållslärarnas riksförening. finner helt angeläget alt man istörsta raöjliga ulsttäckning skärper kontrollen av iraportvaror. Del nuvarandesystemet raed skriftliga lullförklaringar vid iraport av livsraedel kan inteanses förenligt med principen om konkurrensneutralitet mellan svenska ochutländska varor.