prop · FU0345 · 1971-12-31 00:00:00 — Förslagel skuUe kunnafå till följd alt RB:s huvudprinciper om muntiighet, koncentration ochomedelbarhet skulle komma alt åsidosättas. Defå remissinstanser som berört frågan om utvidgning av utrymmet för skriftligöverrättsprocess i brottmål har anslutit sig till kommitténs mening atlnuvarande bestämmelser bör behållas. Nuvarandeinstansordning inom det allmänna domstolsväsendet innebär all ell avgörande iunderrätt i princip kan överprövas både i hovrätt och i HD. Möjligheterna attfå en överprövning lill stånd i HD begränsas dock av reglerna omprövningstillstånd (dispens). Innebörden av dessa dispensregler är alt enöverprövning i HD får ske när en sådan prövning är påkallad av hänsyn tUlprejudikalinlresset (prejudikatdispens) eller när en prövning i HD skulle hasynnerlig betydelse utanför målet (intressedispens). Vidare skall överprövningi HD ske om del vid en förhandsbedömning befinnes alt det förekommer anledningtill ändring av hovrättens domslut (ändringsdispens) eller det i övrigt medhänsyn lill omständigheterna förekommer skäl till talans prövning (aUmändispens). Domstolskommilténanser alt HD:s ställning som prejudikatinslans bör komma lill starkare uttryckän i gällande fuUföljdsregler. I detla syfte föreslås all bestämmelserna omprövningstillstånd skärps därhän, atl sådant tillstånd kan meddelas endastunder förutsättning att det är av vikt för ledning av rättstillämpningen eUeratt med hänsyn till särsldlda omständigheter eljest synnerliga skäl föreliggerdärtiU. Den nuvarande ändringsdispensen avses sålunda bortfalla. I särskiltyttrande föreslår med instämmande av alt dispensendasl får meddelas av prejudikalskäl. Vidare föreslås sådan ändring iresnings-bestämmelserna atl HD skall beakta omständighetsom utgör resningsgrund. Förutomi reglema om fullföljd tUl HD behandlar domstolskommiltén vissa andra ändringari RB. Sålunda föreslås en skärpning av bestämmelserna om rätt för part att ihovrätt åberopa nya omständigheter och bevis. I detta sammanhang föreslås ocksåregler som syftar till atl åstadkomma en kraftigare materiell processledning iunderrätt saml viss utvidgning av mellandomsinslitutet. att möjligheterna att i överrätt avgöra mål utan huvudförhandling vidgas. Blandremissinstanserna har rått allmän enighet om en reform av reglerna omfullföljd till HD i den riktning som domstolskommiltén har föreslagit. Ävennär del gäller de övriga angivna frågorna om änd- 1971: 45 83 ringari RB har kommitténs förslag fått elt gynnsamt mottagande underremissbehandlingen. Både från de enskildamedborgarnas och från del allmännas synpunkt är det angelägel alt rättstillämpningentUlgodoser högt ställda anspråk på enhetlighet och konsekvens. Betydelsen häravökar allteftersom lagstiftningen på grund av samhällsutvecklingen måste istörre utsträckning än tidigare överlämna åt rättstillämpningen all görakomplicerade och öm-tåUga avvägningar mellan olika intressen. HD:s viktigasteuppgift bör därför vara atl ge vägledning för rällslillämpningen ochfuUföljdsregler-na bör vara så utformade atl de ger största möjliga utrymme förHD atl bedriva en prejudikalbUdande verksamhet. I princip bör HD enligt minmening endast pröva sådana frågor som är av intresse från dessa synpunkter.Mol en sådan ordning kan invändas all den försämrar de nuvarande möjligheternaför part all oberoende av prejudikalinlresset få sin sak prövad i tre instansermed de garantier för ell riktigt avgörande som della innebär. Men enligt minmening bör strävan vara atl i första hand åstadkomma enhetlighet och konsekvensi rättstillämpningen. En vidsträckt möjlighet lill omprövning i del enskildafallet medför inle i och för sig motsvarande frånrättssäkerhetssynpunkt. Statistiken visar också atl fullföljd lill HD lederlill ändring i endasl vart tionde mål. Ändringar i dessa fall behöver inlealllid innebära all hovrättens dom varit felaktig, I själva verket innebär eltöverklagande till HD oftast inte annat än alt den i hovrätten vinnande partensrält uppskjuts temporärt. all säkerheten för avgörandets riktighetgenerellt ökar i någon högre grad åsamkas parterna kostnader och tidsförlust.HD:s rätlsbUdande verksamhet blir lidande av den stora arbetsbörda som denuvarande bestämmelserna medför. Sålunda går hälften av domstolens tid åt fördispensprövning. Med den nya underrätlsorganisationen och med derätts-säkerhetsgarantier som finns i rättegångsordningen bör det enligt minmening kunna godtas atl överprövningen i princip inskränks lill hovrätt. Denlåga ändringsfrekvensen visar alt någon allmän överprövning i HD inle ärpåkallad från rättssäkerhetssynpunkt. Avvad jag nu har anfört framgår atl jag ansluter mig lill domslolskommitléns ochremissinstansernas uppfattning alt HD i princip bör fungera som enbartprejudikatinslans. Även när del gäller de förut angivna ändringarna i övrigl iRB kan jag i likhet med majoriteten av remissinstanserna i huvudsak anslutamig lill domslolskommitléns förslag. De nu berörda frågorna och den närmareutformningen av reglerna på dessa områden kommer atl behandlas utförligt i detföljande. Domstolskommilténhar utöver vad som förut har angetts tagit upp vissa frågor på närliggandeområden, som det finns anledning alt beröra i detta sammanhang. föreslagit atl dispensföredragningen i HD i vissa avseendenförenklas och alt föredragningspromemorior inle skall behöva upprättas i allamål. Prop.1971: 45 84 kommitténatl nedre justitierevisionen i princip bör upphöra som självständigtämbetsverk och knytas direkt lUl HD. Något förslag härom framläggs dock intenu. Underremissbehandlingen har del rått delade meningar i fråga om arbetsformerna vidberedningen av målen i HD. Någon erinran har inle gjorts mot kommillénsuttalande om nedre justitierevisionens framtida ställning. 1970:116 har föreslagils all 24 § RF, som innehåller föreskrifter omnedre justitierevisionen, skall upphävas. Förslagel har anlagils som vUande av1970 års riksdag. Jag anförde i propositionen alt det på HD:s område liksompå regeringsrättens inte finns behov av atl reglera berednings- ochföredragandeorganisalionen i grundlag. Jag framhöll vidare atl jag räknade medalt senare ta upp frågan om vissa reformer beträffande berednings- ochföredragandesilualionen hos HD. Jagdelar domslolskommitléns och de remissinstansers uppfattning som yttrat sig ifrågan all nedre justitierevisionen bör upphöra som ett självständigtämbetsverk och omvandlas till elt kansli för HD. Jag har för avsikt att inomden hos Kungl. Maj:t begära bemyndigande atl tillkallasärskilda sakkunniga all utreda denna fråga. I del sammanhanget bör också fråganom arbetsformerna vid beredningen av målen i HD tas upp. Domstolskommilténhar också behandlat gällande bestämmelser om domförhet och sammansättning ihovrätt. Tanken på nämnd i hovrätt har av kommittén avvisats, främst medhänvisning till organisatoriska och praktiska svårigheter. När det gällerhovrätts domförhet uttalar kommittén alt elt kollegium av tre ledamöter skullekunna godtas från rättssäkerhetssynpunkt, om alla ledamöterna är ordinariedomare eller åtminstone två är ordinarie och en assessor i hovrätt. En sådanlösning skulle emellertid inle ge utrymme för fiskalsadjunktion och avvisas därförav kommittén f. n. Kommittén stannar sålunda för all nuvarande domförhetsreglerbehålls. Av specialmålen berör kommittén mUjö-skydds-, fastighetsbildnings-,expropriations- och valtenmålen och anför alt den omständigheten atl mål av detre förstnämnda slagen i fortsättningen kommer all handläggas avfastighetsdomstol inte bör påverka domförhelsreglerna för hovrätternas del.Beträffande domförhet i överräll i vallenmål är del enligt kommitténs meningför tidigt all nu la ståndpunkt. Underremissbehandlingen har det i allmänhet rått enighet om att nämnd inte börinföras i hovrätt. I några remissyttranden anförs dock skäl för sådantlekmannainflytande saml all organisatoriska och liknande praktiska svårigheterinle bör få hindra en utveckling i denna riktning. När det gäller frågan omhovrätts domförhet är meningarna delade. Allmänt anses entredomarsammansällning godtagbar från rättssäkerhetssynpunkt men flertaletremissinstanser ansluter sig lill kommit- Prop.1971: 45 85 lensuppfattning att nuvarande domförhetsregler bör behållas. Från flera hålluttalar man sig dock för ändrade domförhetsregler. I fråga om specialmålen hari allmänhet domslolskommitléns förslag lämnats ulan erinran. I någraremissyttranden har förordals atl tekniker skall dellaga i vattenmåi iöverräll. Frågan omlekmannainflytandet i domstolarna uppmärksammades särskilt i samband med denreform av underrätternas organisation som beslutats av riksdag. Dennareform medförde en påtaglig förstärkning av lekmannainflytandet i underrätt.Även om etl lekmannainflytande i hovrätt inte är av samma betydelse som iunderrätt kan skäl anföras för en lekmannarepresentalion även i hovrätt.SärskUl när det gäller val av påföljd och liknande frågor anses del vara avvärde all allmänt rådande värderingar bland medborgarna kommer till ullryck genomnämnden. Sådana frågor uppkommer även i hovrätt och det kan sägas ligga en vissmotsättning i all den prövning som en gång gjorts under medverkan av lekmändärefter kan ändras av ell kollegium som beslår av uteslutande yrkesdomare.Denna synpunkt har giltighet också beträffande bevisvärderingen, vid vUken detär av värde alt lekmannasyn-punkter kan göras gällande. Ä andra sidan kan inlebestridas atl åtskilliga praktiska svårigheter är förenade med all låta nämndmedverka i hovrätt. Under alla förhållanden kan ställning dock inte tas lillfrågan om lekmannainflytande i hovrätt på grandval av kommilléns förslag. Denkräver ytterligare utredning. Den i och för sig frislående frågan om domförheti hovrätt utan lekmannainflytande har ett nära samband med frågorna omdomarutbildningen och domarrekryteringen, eftersom utbildningsbehovet f. n.tillgodoses genom all vissa ledamolsplatser i domstolen regelmässigtdisponeras för domare under utbUdning. Enligt min mening finns del anledningalt ta upp frågorna om domförhet i hovrätt och om domarutbildningen tillsärskild utredning. Utgångspunkten bör därvid vara atl utbildningsbehovet intebör påverka reglerna om antalet ledamöter på hovrättsavdelning, om behovet kantillgodoses på något annat tillfredsställande sätt. Utbildningsfrågan har ävenell nära samband med de större frågoma om hur juristulbildningen ochrekryteringen av domare bör ordnas i framliden, I samband med en omprövning avdomförhelsreglerna för hovrätt finns det också anledning närmare undersöka hurfaslighelsdomslolarnas överinstans lämpligen bör vara beskaffad. Somframgår av vad jag har anfört finns del åtskilliga frågor rörandehovrältsorganisationen, domarulbildningen och domarrekryteringen som väntar påsin lösning. Enligt min mening har de senaste årens reformverksamhetbeträffande de allmänna domstolarna lagt en god grund för fortsatta reformer.De förslag som läggs fram ger klarhet om HD:s framtida ställning som enrenodlad prejudikatinslans och i fråga om underrätterna har genom 1969 årsreform genomförts en enhetlig 1971: 45 86 Med dessa utgångspunkter bör problemen omhovrältsorganisationen, domarulbildningen och domarrekryteringen kunnaangripas mera realistiskt . Jag har för avsikt alt vid senaretillfälle la upp frågan om formema för etl utredningsarbete på detla område. 2.9.2.Fullföljd av talan tiU HD Jaghar i det föregående anslutit mig lill den uppfattningen att HD i princip börha ställning av prejudikatinslans. Reglerna om fullföljd till HD bör utformasmot bakgrund av della ställningstagande. Liksom hittUls bör förutsättningarnaför prövning i HD regleras genom särskilda bestämmelser i och frågan humvidafömtsättningar för prövning i HD föreligger bör avgöras genom en särskildtillståndsprövning inom HD. Domstolskommilténhar föreslagit atl prövningstillstånd skall få bevUjas om del är av vikt förledning av rättstillämpningen. Det nuvarande kravet på synnerlig vikt föreslåssålunda ulgå. Alt leda rällslill-lämpningen innefattar atl skapa prejudikat därsådana saknas men också att vid behov bryta tidigare praxis, vare sig denfastlagts genom HD:s avgörande eller genom samstämmande hovrättsavgöranden. Kännetecknandeför prejudikatdispensen är bl. a. alt den tillgodoser ett vidare intresse ändet de enskilda parterna har av utgången i målet. När det gällerändringsdispens har kommittén övervägt alt behålla denna i kombination medantingen bestämmelser som avskär vissa kategorier av mål från fullföljd ellersom för dispens förutsätter all underdomslo-larna kommit lUl olika resultat. Enlösning efter dessa riktlinjer avvisas emellertid av kommittén. Kommittén anserdel dock nödvändigt med vissa dispensmöjligheler vid sidan avprejudikaldispensen. Dessa fall, som tar sikte på mera ovanliga situationer,behandlas närmare i det följande. Innanjag närmare behandlar frågan om utformningen av dispensregler i RB skall jagnågot beröra etl närliggande lagstiftningsärende. I remiss till lagrådet den20 angående omorganisation av förvall-ningsrällsskipningen, m. m. harjag för i princip alla mål som lilUiör regeringsrätten och kanunarrältenföreslagit ell tvåinstanssystem för den domstolsmässiga prövningen.Kammarrätten föreslås omvandlad lill en allmän mellaninstans närmast underregeringsrätten. Tyngdpunkten i den domstolsmässiga besvärsprövningen förskjulsfrån regeringsrätten lill kammarrätten genom alt möjligheten att få mål prövadei regeringsrätten begränsas starkt. För prövning i regeringsrätten skallenligt förslaget krävas särskilt tillstånd. Avsikten är atl regeringsrättenföreträdesvis skall bli en prejudikatinslans. Jaghar i remissen framhållit atl dispensreglerna för regeringsrätten måsteutformas så all den åsyftade funktionsfördelningen mellan den 1971: 45 87 högstainstansen och mellaninslansen uppnås. Det faller därför av sig självt allprövningstillstånd skall kunna meddelas av prejudikalskäl, I princip skall idet föreslagna instanssystemet inte förekomma några dispensgmnder utöverprejudikatdispens. Undanlag görs dock från denna princip för det fall då detöverklagade avgörandet är behäftat med så grovt fel alt regeringsrätten enligt19 § RF skulle kunna bevilja resning i målet eller eljest upphäva avgörandetsedan det vunnit laga krafl. Även i några andra lika tungt vägandeundantagsfall skall möjlighet finnas alt få prövningstillstånd. Däremot lämnarförslaget inle möjlighet lill någon form av ändringsdispens. En sådan ordningskulle föra med sig en så omfattande måltUlströmning, alt principerna iförslagel inte skulle kunna förverkligas. I 4§ i den föreslagna lagen om allmänna förvaltningsdomstolar anges de olikagrunderna för dispens. Enligt denna bestämmelse får prövningstillståndmeddelas, om det är av vikt för ledning av rättstiUämpningen all frågan prövasav regeringsrätten. Vidare kan dispens meddelas, om del föreligger synnerligaskäl lill sådan prövning. I anslulning härtill ges exempel på sådana synnerligaskäl. Prövning får sålunda ske, om kammarrättens rättstillämpning uppenbarligenstrider mot lag eller om någon som har tagit befattning med målet ellertUlfört utredning i målet gjorl sig skyldig till brottsligt förfarande, somkan antas ha inverkat på utgången i kammarrätten. Detsamma skall gälla, om delvid prövning i lägre instans har förekommit så grovt handläggningsfel, att delkan antas ha inverkat på utgången. Synnerliga skäl till prövning skall ocksåanses föreligga, om målels utgång i kammarrätten uppenbarligen beror på grovtförbiseende eller grovt misslag. Närdel gäller de allmänna domstolarna innebär nuvarande regler om föratsättningarnaför prejudikatdispens atl prövningstillstånd får meddelas om del för enhetiiglagtolkning eller rättstillämpning är av synnerlig vikt att talan prövas av HD.Dessa regler bör ändras, så alt HD:s uppgift all leda rällslUlämpningen kommerlill direkt uttryck i lagtexten. har föreslagit altbestämmelserna utformas så atl prövningstillstånd får meddelas om del är avvikt för ledning av rällslillämpningen atl frågan prövas av HD. Förslagel har iallmänhet tillstyrkts under remissbehandlingen. HD:s ledamöter har emellertidförordat en utformning av bestämmelsen som innebär atl prövningstillstånd fårmeddelas om det är av vikt för ledning av rättstillämpningen eller eljest förfrämjande av dess enhetlighet all lalan prövas av HD. Med del föreslagnalUlägget avses all ge HD en möjlighet att vid sidan av prejudikatbildningenkorrigera mera påtagliga avvikelser från rådande praxis. Enligt min mening börprejudikatdispensen regleras särskilt. Frågan huruvida prövningstillstånd börkunna meddelas oberoende av prejudikatintresset behandlas närmare i delföljande. Jag föreslår sålunda en dispensgmnd som i enlighet meddomslolskommitléns förslag Prop.1971: 45 88 ochdel remitterade förslagel lill lag om allmänna förvaltningsdomstolar innebärall prövningstillstånd får meddelas, om del är av vikt för ledning avrättstillämpningen atl talan prövas av HD. Bestämmelsen bör ta sikteuteslutande på sådana fall då målet med hänsyn till det allmänna intresset avtillgäng till omfattande och vägledande prejudikalbUdning bör prövas av HD. Denenskildes intresse av alt få lill stånd en överprövning bör sålunda inle kunnaföranleda dispens på denna gmnd. Prejudikatdispens börliksom nu kunna meddelas först och främst då tidigare prejudikat saknas i enviss fråga. Särskilt betydelsefullt är delta, om frågan kan antas ofta kommaunder domstols prövning. Det kan komma alt visa sig alt en rad avgöranden av HDbehövs för all läcka in ett område som inle tillräckligt ingående reglerasgenom lagstiftning, annat fall då prejudikaldispens bör kunna meddelas ärdå hovrättens utslag avviker från lagtolkning eller rätlstiUämpning, som kommittill uttryck i avgörande av HD. Motsvarande bör gälla om ett sådant utslagavviker från en allmän rättsgrundsats, som tidigare anlagils av HD. I sådanafall bör emellertid prejudikaldispens få förekomma endast om del är motiveratav etl allmänt intresse alt leda rättsutvecklingen och dispens bör sålunda fåmedges endasl om del behövs för atl förslärka tidigare praxis eller eljestklarlägga rättsläget. Frågan om det föreligger anledning lUl ändring avhovrättens dom bör sålunda inle i och för sig vara avgörande för dispensfrågan.Prejudikatdispens bör vidare kunna meddelas i fall där hovrätts avgörandevisserligen är i överensstämmelse med äldre HD-avgöranden, men där HD finneranledning all ändra sin tidigare praxis. Denföreslagna ändringen innebär, liksom kommitténs förslag, att kravet på allprövningen skall vara av synnerlig vikt las bort. I likhet med fleraremissinstanser anser jag del vara av stor betydelse all ha tUlgång lill ellrikligt antal vägledande avgöranden av HD. Ändringen är också en nalurUgkonsekvens av att HD befrias från arbetet med ändringsdispenserna. Fråganhuruvida del bör finnas några möjligheter lill dispens vid sidan avprejudikaldispensen har varit föremål för delade meningar. Domstolskommilténhar föreslagit all dispens även skall kunna meddelas när del med hänsyn tillsärskilda omständigheter eljest föreligger synnerliga skäl för prövning i HD. Somexempel på omständigheter av beskaffenhet att, om skälen är tillräckligtstarka, kunna möjliggöra prövningslUlslånd fastän prejudikalskäl inleföreligger nämns i motiven bl. a. alt HD:s prövning är av betydelse utöver detförevarande målet, atl resningsgrund föreligger, att den överklagade domenuppenbart beror på förbiseende eller misstag, atl avsleg skett frånlagtolkning eller rättsgrundsats som har antagits av HD eller frånstadgad praxis, all underrätt och hovrätt kommit lill väsentligt olika sluteller alt eljest stora meningsskUjaktigheter förekommit i domslolama.Dispensregler- 1971: 45 89 nasutformning i kommiltéförslaget är emellertid avsedd atl medföra alt utrymmetför prövningslUlslånd annat än från prejudikalsynpunkt blir mycket begränsat. Iett par särskUda yttranden till kommittéförslaget har anförts atl det med ensådan allmänt håUen regel kan starkt betvivlas att antalet ansökningar omprövningstillstånd kommer alt minska. Antalet beviljade prövningslUlslånd kaninle heller antas gå ned i nämnvärd grad. Enligt reservanternas mening bördärför den av kommittén föreslagna regeln utgå. Del skulle dock varaotUlfredsstäUande om HD inle skuUe kunna la hänsyn tiU resningsgrander vUkaåberopas som dispensskäl. Regeln om prejudikaldispens bör därför enligtreservanterna kompletteras med en bestämmelse om all HD alllid skall beaktaomständigheter som skulle ha medfört resning av lagakraflvunnel avgörande. Underremissbehandlingen har flertalet remissinstanser anslutit sig till denbegränsning av dispensmöjlighelerna som kommittén har angivit. Åtskilligaremissinstanser vill emellertid gå längre än kommittén och ge etl betydligtmindre utrymme för dispens utanför prejudikatfallen. Några remissinstanser villdäremot öka utrymmet för dispens i förhållande lill kommilléns förslag. Iåtskilliga remissyttranden har den närmare utformningen av ifrågavarandedispensgrund i kommilléns förslag kritiserats. Del har därvid framhållits altden föreslagna bestämmelsen inle utan förtydligande kan förväntas medföra någonminskning i måltillströmningen. Somframgår av det anförda råder i stort sett enighet om atl utrymmet förprövningstillstånd vid sidan av prejudikatfallen bör vara starkt begränsat. Somtidigare nämnts har emellertid HD:s ledamöter i sitt remissyttrande förordaten sådan utformning av reglerna om prejudikaldispens all HD ges en möjlighetall vid sidan av prejudikalbUdningen korrigera mera påtagliga avvikelser frånrådande praxis. Härutöver bör enligt HD:s ledamöter finnas en möjlighet atlmeddela prövningstillstånd, om synnerliga skäl föreligger all lalan prövas avHD. Sistnämnda bestämmelse skulle avse situationer av mer extraordinär natur. Somjag har framhållit tidigare är HD:s viktigaste uppgift alt vårda rättsenhelligheten.Della bör enligt min mening ske uteslutande genom prejudikalbUdning. En ordningsom innebär alt HD skall kunna ändra ell avgörande som enligt HD:s uppfattningavviker från praxis ulan all något prejudikatintresse föreligger lämnar ipraktiken ett vidsträckt utrymme för ändringsdispens. Om en sådan regeldessutom kompletteras med en allmän regel om dispens vid synnerUga skäl, kanman inle räkna med någon nämnvärd nedgång i antalet revisionsansökningar. Huvudsyftetmed reformen är all söka åstadkomma en ordning där HD:s arbete medprövningstillstånd kan nedbringas till förmån för den prejudikatbildandeverksamheten. En lösning i enlighet med del förslag som har förts fram iyttrandet från HD:s ledamöter skulle enligt min mening inle leda till del åsyftaderesultatet. Prop.1971: 45 90 Inleheller domstolskommilténs förslag går fritt från kritik från de synpunkter somjag har anlagt. Vissa av de i motiven angivna exemplen på fall då medhänsyn till omständigheterna synnerliga skäl för prövningstillstånd föreliggerär i viss utsträckning av den art som f. n. föranleder ändringsdispens. Jagsyftar närmast på uttalandena all dispens bör få meddelas när underrätt ochhovrätt kommit lill väsentligt oUka slut eller eljest storameningsskiljaktigheter förekommit i domstolarna. Kommittén har ingåendeundersökt och prövat en ordning som skulle innebära alt ändringsdispens kundebeviljas i difforma mål, dvs. mål där underdomslolarna dömt olika, men har pågoda grander avvisat en sådan lösning. Det finns enligt min mening inte hellervid utformningen av ifrågavarande dispensregel anledning all låta den omständighetenall meningarna varit delade i domstolarna i och för sig vara avgörande förfrågan om prövningstillstånd. En sådan ordning skulle lätt kunna leda till attskiljaktiga meningar i underdomslolarna av parterna uppfattades som grund förändringsdispens. Som jag förut har framhållit bör parterna i princip få åtnöjasmed en prövning i två instanser om inte prejudikalinlresset föranleder annat. Kommittén har i sittförslag inte tagit upp några regler om intressedispens. Jag ansluter mig lillden uppfaltnigen att nuvarande bestämmelser om inlressedispens inte bör hanågon motsvarighet i de nya fuU-följdsreglerna.