prop · FU0323 · 1971-12-31 00:00:00 — För dessa elever skaU institutet sökaordna handledd industripraktik för vilken viss lön fömtsatts ulgå. Under denteoretiska kursen vid institutet föreslås stipendium ulgå med . Institutetutgår från att läkama får lön från arbetsgivaren under den praktiskatjänstgöringen. Särskilda sludieförmåner behövs inte i dessa fall. Under denlid läkarna deltar i teoretisk utbildning vid institutet föreslås, altstipendium med . skaU ulgå för hela kurstiden. Företagsskölerskeulbildningenföreslås som i det föregående nämnts omfatta dels andra terminen avvidareutbildningen i öppen hälso- och sjukvård för sjuksköterskor, dels särskUdutbUdning i förelagshälsovård. För vidareutbildningen är systemet medstudiemedel enligt studiemedelsförordningen redan nu tillämpligt. Institutetföreslår all studiemedels-förordningen görs tiUämplig också på den särskUda företagssköterske-utbUdningen. Institutetföratsätter, alt Svenska landstingsförbundets rekommendation tiU landslingenrörande studiebidrag lill landstingsanslälld som genomgår befordringskurs ochrörande ersättning till praklUcanl hos landsting skall tiUämpas ocksåbeträffande den särskilda förelagsskölerske-utbUdningen. all förelag, vid vilket företagssköterska fullgör praktiskutbildning, skall utge praktikanlersällning. Medutgångspunkt i altemativ IIi utredningsdirektiven beräknar institutetdet ökade fasta personalbehovet för utbildningsverksamheten till trelaboratorer och sex lektorer. Av laboratorerna och lektorema föreslås varderatvå vara läkare. Förslagel i denna del gmndas på föratsättningen att ca 30 %av den samlade undervisningen bestrids av lärare utanförinstitutet, samt alt den totala effekten av föreslagen lärar- resp. elevinlegreringav undervisningen innebär en fördubbling av antalet lärartimmar. Institutethar vidare räknai med att professorema och laboratorerna - såväl befintligasom föreslagna - i princip skall ha en årlig undervisningsskyldighel av 60timmar. Med hänsyn lill undervisningens sammansättning och laboratorernas ämnesområdenkan emellertid för fyra av de nuvarande laboratorerna endasl 10 limmars undervisningper befattningshavare och år tas ut. Institutet har hänfört en tredjedel av lönekostnademaför de föreslagna laboratorsljänsterna till undervisningsverksamheten medanåterstående två tredjedelar hänförts tUl institutets övriga verksamhet. Utöveren redan inrättad tjänst som studierektor behövs en överläkare på halvtid förvissa handledningsuppgifler i samband med de blivande förelagsläkamaspraktiska utbildning. Vidare behövs en tjänst för att leda företagsskölerskeulbildningen.För alt medverka vid undervisningens organisation, vid uppläggning av schemaoch kursplaner samt för uppföljning av undervisningen föreslås 1 1/2 tjänstersom kursamanuens. Även en tjänst som biträdande psykolog erfordras. För administrativtarbete i samband med undervisningen föreslås en förste byråsekreterare, tvåbiträden och en expeditionsvakt. Ytterligare medelsbehov för externlärarpersonal beräknas till . Anslagsposterna för expenser, resor ochlokalkostnader föreslås uppräknade med tillsammans . Institutet har beräknatkostnaderna för handledning vid praktisk tjänstgöring under utbildningen tillca , varav till speciallärare vid förelagsläkarutbildning ca 84 000kr., handledararvode för skyddsingenjörer utan arbelsgivareanknytning 12 000kr. och handledning vid förelagsskölerskeutbildning . Kostnademaför stipendier till blivande förelagsläkare de deltar i teoretiskutbildning vid institutet beräknas till . Förskyddsingenjörsutbildningen beräknas motsvarande kostnad till 15 000 kr.Sammanlagt beräknas del föreslagna utbildningsprogrammet innebärakostnadsökningar med ca 1,4 milj. kr. Remissinstansemafinner i regel arbetsmedicinska institutets utbUd-ningsförslag väl ägnat attligga tUl gmnd för utbildning i företagshälsovård. Flera remissinstanser tarupp frågor som gäller samordning och samverkan mellan förelagshälsovårdsulbildningenoch annan UtbUdningsverksamhet. erinrar om alt de föreslagna utbildningsgångamaför förelagsläkare och sjuksköterskor i förelagshäl- sovårdinrymmer ell flertal samordnings- och samverkansproblem, dels tUl nämnden förläkares vidareutbildning angående vidareutbildning av läkare, dels lillskolöverstyrelsen och vederbörande landsting rörande berörda vidareulbildningslinjerför sjuksköterskor. Nämndenför läkares vidareutbildning konstaterar alt det på flera punkter föreliggerbehov av samordning och samplanering mellan de av nämnden och av institutetbedrivna verksamhetema. Någon form av organiserat samråd eller samverkan synesvara erforderlig, t. ex. genom att efter mönster från fakulteterna inrätta ensärskild »utbUdnings-nämnd» vid institutet, vUken tiUdelas ansvaret förutbildningen och i vUken ingår en av vidareutbildning utseddledamot. En sådan lösning ger de studerande vid institutet möjlighetertUl insyn och delaktighet i ledningen av utbUdningen. En nära samverkan ochsamplanering synes även vara nödvändig med tanke på det av institutet föreslagnautbytet av öppenvårdsljänstgöringen mol vissa andra former av tjänstgöring. framhåller atl en fortsalt utbildning utan universilelsanknylningpå sikt kommer alt verka hämmande både på företagshälsovårdens målsättning ochpå dess kvalitet. Frågan måste därför tas upp i vederbörande instanser. LO m.fl. remissinstanser ansluter sig tUl institutets förslag alt före-tagsläkamtbildningenintegreras med den beslutade vidareutbildningen för allmänpraktiker. LO understrykerstarkt utredningens synpunkter om behovet av en allmän översyn av samtligautbildningsgångar syftande mot miljöområdet och framhåUer att det bör gesmöjligheter till samordning mellan en rad olika akademiska utbildningsvägar ochden UtbUdning som bedrivs vid arbetsmedicinska institutet. Fråganom utbildning av andra personalgrupper än dem som direkt berörs av arbetsmedicinskainstitutets förslag tas upp i några remissyttranden. LOdelar uppfattningen alt det bör vara väsentligt att arrangera utbildningsmöjligheteri enstaka arbetsvelenskapliga ämnen såsom t.ex. i ergonomi. Denna möjlighet börbli speciellt attraktiv för de mindre förelagens behov. Denna form av utbUdningär dessutom angelägen med tanke på fackligt verksamma som har arbelsmiljöfrågorinom sitt ansvarsområde t. ex. regionala skyddsombud och förbundsfunklionärer. SociablyrebenframhåUer alt det är nödvändigt alt utbildningen av läkare i företagshälsovårdtar sikte också på allmänpraktiker som trots avsaknad av specieU utbildninghärför är verksamma i förelagshälsovård. erinrar om alt på många håll svarai-provinsialläkare utaneller med endast obetydlig företagshälsovårdsut-bildning för denna verksamhet.Det förefaller väsentiigt att även representanter för denna yrkeskår fårtillfälle att bygga på sina erfarenheter medexempelvis en kurs där även ingår de nyare rön inom yrkesmedicinen, som manunder sin utbildning inte kommit i kontakt med. FöreningenSkogsbrukets arbetsgivare finner all förstahandsbehovet inom förelagsläkarulbildningensynes utgöras av fort- och vidareulbild-ningsmöjligheler för yrkesverksammaläkare av skUda kategorier. Svenska kommunförbundetoch finner det angeläget med periodisk fortbildning förall personal inom förelagshälsovården med hänsyn till näringslivets snabba utvecklmg. Nämndenför läkares vidareutbildning påpekar att det övergångsvis kommer att erfordras dispensfrån kravet på genomgången all-mänläkamtbildning, eftersom ingen läkare hunnitgå igenom denna utbildning när det av arbetsmedicinska institutet föreslagnautbildningsprogrammet påbörjas. Nämnden utgår från alt den bereds tillfälle dellavid utformningen av dispensreglerna. Remissinstanserna har iallmänhet godtagit den föreslagna utbildningstiden . De ställersig över lag positiva lill en utveckling på mot en utbyggnad av denarbetsmedicinska utbildningen till . a. sociablyreben finner del dockangeläget alt detta sker i samordning med en eventueU utökning av utbildningeni allmän praktik så all tidsmässiga skillnader mellan två så likartadeutbildningar inle uppstår. Sociablyreben och nämndenför läkares vidareutbildning finner att kursen i socialmedicin till väsentligdel sammanfaller med motsvarande socialmedicinskt inriktade kurser inom allmänpraktiker-utbUdningensådan den f. n. planeras av nämnden. Del rimliga synes vara att ansvaret förden socialmedicinska delen av företagsläkarkursen läggs på nämnden. Dennakursverksamhet kunde då helt integreras med de socialmedicinska kursema inomutbildningen för allmän praktik, vilket i sin tur kan innebära en tidsvinst förde blivande företagsläkarna, framhåller nämnden. Beträffande företagsläkarnaspraktiska tjänstgöring under utbUdningen understryker vikten av att den praktiska delen av utbildningen förläggs lillindustrierna och fömtsätter att de blivande företagsläkama erhåller kännedomom arbetsförhållandena och de medicinska problemen även inom den lättare industrin. SAF framhåller såsom utomordentiigtangeläget all förelagsläkarnas praktiska utbildning förläggs tiU förelagshälsovårdsenhetvid företag eller lUl förelagshälsovårdscentral och inte fullgörs inom denoffentliga hälso- och sjukvården. Endast härigenom kan de blivandeförelagsläkarna få en utbUdning som svarar mot deras framtida förebyggande uppgifteri produktionen. Sociabtyrelsenbetonar särskilt angelägenheten av all underordnade tjänster inrättas inomförelagshälsovården. Dessa tjänster skall självfallet gmndas på elt vårdmässigtbehov, men kommer - liksom faUet är beträffande underordnade tjänsterinom den offentiiga sjukvårdsorganisationen all fylla en väsentiig utbildningsfunklion.Styrelsen utgår från att företagen skaU finna det motiverat med hänsyn till företagshälsovårdenskrav att inrätta dylika tjänster. SAFföreslår alt de 25 företagsläkartjänster i underordnad stäUning, som arbetsmedicinskainstitutet - i likhet med - förutsätter skall ställas tUlförfogande, inrättas vid arbetsmedicinska institutet samt att de blivandeföretagsläkarna erhåUer sin lön från institutet . SAF anföratt berörda företagshälsovårdsenheter i regel har sin företagshälsovårddimensionerad med hänsyn tUl det löpande behovet och därför inte behöver extraarbetskraft. Det arbets-kraftstillskoll praktikanterna kan erbjuda tordedessutom uppvägas av den tid som går åt för den kvalificerade handledning somenhetens ordinarie läkare fömtsatts prestera. Med här förordad uppläggningbehöver inga anspråk på handledarersällning till berörda enheter eller tilldess personal bU aktueU. LOunderstryker vikten av atl även vid arbetsmedicinska institutet inrättas entillräcklig mängd befallningar för ingenjörer och läkare under UtbUdning. Institutetsförslag att vissa ordinarie företagsläkare skuUe förordnas som specialläraremed särskUt arvode avstyrks av vidareutbildning ochsocialstyrelsen. Förslaget innebär elt prin-cipieUt avsteg från den ordning somgäller för övrig vidareutbUdning av läkare. Nämnden och styrelsen anser atl denhandledning som ges läkare under vidareutbildning i den kliniska verksamheteninte skiljer sig från sådan handledning som varje överordnad inom ramen för sintjänst normalt ger mindre erfarna medarbetare. Vadbeträffar skyddsingenjörsutbUdningen godtar flertalet remissinstanser de iutredningsdirektiven uppställda ramarna och arbetsmedicinska institutetsförslag till utbildningens omfattning. SAF förordar dock alt statsmakternaantingen väsentligt ökar arbetsmedicinska institutets kapacitet utöver deföreslagna alternativa ramarna eller anordnar motsvarande utbildning vid någonteknisk högskola. anser att utbUdningen bör omfatta minst 100 ingenjörer per år.Om en sådan förstärkning av arbetsmedicinska institutels resurser inte ärmöjlig bör man enligt sällskapels mening överväga förläggandet av en dubbleradutbildning tiU exempelvis . Vadavser utbildningens innehåll ansluter remissinstanserna i huvudsak tiUutredningens förslag. styrelsenoch arbetsmiljöutredningen redovisar dock vissa erinringar angåendekursplanernas detaljutformning. Remissinstansemahar intagit olika ståndpunkter i frågan om kraven för tillträde lUl skyddsingenjörsulbildningen. LOfinner det välbetänkt med utredningens två alternativ som innebär en förstaperiod med rekrytering från det praktiska fäket och en mer långsiktig planinnebärande rekrytering direkt från teoretiska studier och en prakliklid iefterhand arrangerad i samverkan med institutet. Arbetarskyddsstyrelsen,, och finner det angelägel med hänsyn tiU arbetsuppgiftemaskaraktär att man håller fast vid kravet på civiUngenjörsutbUdning för tUlträdetill skyddsingenjörskurserna. är starkt kritisk mol att institutet utgår från en heltannan rekryterings- och finansieringsplan vad gäller skyddsingenjörema än somföreslås för läkama, vUkel enligt föreningens uppfattning vid ett genomförandeskulle menligt påverka rekrytering och UtbUdning av skyddsingenjörer.Förslaget kan befaras försvåra en kvalitetshöjning av skyddsingenjörsarbelet iförelagen och rekryteringen skulle även fortsättningsvis främst ske blandsådana ingenjörer med lägre utbildning som redan har vissa skyddsuppgifter iresp. Vidare ifrågasätts utbildningsvärdet av praktisk tjänstgöringpå den egna arbetsplatsen om den inle ingår i ell organiserat utbildningsprogram. Arbelarskyddsstyrelsenefterlyser en precisering av vad den praktiska fömlbUdningen för gymnasieingenjörsutbUdadesökande lill skyddsingenjörsutbUdningen skall innehålla. Vidare anserstyrelsen alt något nämnvärt eftersättande genom dispenser av kraven påpraktisk utbildning för civilingenjörer som söker till dessa kurser inle börske och alt dispensf aUen bör behandlas mycket restriktivt. Bl.a. TCO och Föreningen betonar angelägenheten av attde formella kompetenskraven inte sätts alltför högt. TCO föreslår att man förstefter femårsperiodens slut skall ta stäUning tiU frågan om ändradekompetenskrav för tillträde lill skyddsingenjörsulbildningen. FöreningenSkogsbrukels arbetsgivare framhåller vidare att allt efter somföretagshälsovården utvecklas inom skogsbmket torde en branschanpassad fuUständig»skyddsingenjörsutbildning» med jäg-mästar- altemativt skogsmäslaratbildningsom gmnd bli mera aktuell. Socialstyrelsen- som finner sjuksköterska i förelagshälsovård vara en bättre benämning än företagssköterska- finner institutets utbildnings-förslag för denna personalgmpp vara välgenomtänkt och motiverat. TCO tillstyrker den i utredningen ingående läroplanensom enligt organisationens uppfattning har en god pedagogisk uppläggning och iir vältillgodosedd ur ämnesmässig synpunkt med hänsyn lUl den nya inriktningen avföretagshälsovården. finner, när del gäller de olika ämnenasinnehåU, att viss risk kan finnas för upprepning i några fall, , och betonar kravet att företagsskölerskornahar en sådan kvalificerad utbildning all de verkligen har möjlighet att avlastaläkarna. Socialstyrelsenbetecknar det som ytterst angeläget alt utbildningskapaciteten förvidareutbildningen av sjuksköterskor inom öppen hälso-och sjukvård utökas. Enutvidgning av vidareutbildningen i termin II försjuksköterskor inom öppen hälso- och sjukvård synes styrelsen ytterstangelägen bl. a. för all tillgodose peronalbehovel inom förelagshälsovården. Socialstyrelsenifrågasätter humvida man inte bör undersöka möjligheten att samordna vissamoment i vidareutbildningen av sjuksköterskor inom öppen hälso- och sjukvårdmed den nu föreslagna utbildningen för sjuksköterskor i företagshälsovård.Socialstyrelsen anser vidare atl man inom förelagshälsovården vid mindreförelag tills vidare torde kunna anställa distriktssköterskor med enbart entermins vidareutbildning i öppen hälso- och sjukvård, vari ingår vissundervisning i företagshälsovård. TCO finner det nödvändigtall den andra terminen av vidareutbildningen i öppen hälso- och sjukvård,inledd av en introduktionskurs i socialmedicin och hälsoundervisning, ställs tiUförfogande för blivande förelagsskölerskor redan fr.o.m. vårterminen 1971.Nuvarande utbildning vid arbetsmedicinska institutet bör tills vidare pågå föralt tillgodose behovet av utbUdning för förelagsskölerskor som inle erhållitspeciell utbildning. Skolöverstyrelsenerinrar om att statsbidrag inle utgår för den introduktionskurs, som skallutgöra inträdeskrav för de elever, som antas direkt till andra terminen avvidareutbildning inom öppen hälso- och sjukvård. Om en sådan introduktionskurs inlekommer till stånd förutsätts att elevema inhämtar motsvarande kunskaper påegen hand och ges tillfälle att redovisa dem . Remissinstansemahar inte anfört några invändningar mol utredningens förslag till ellämneskurserför andra tekniker än skyddsingenjörer, gmndutbUdning i ergonomi för tekniskaplanerare m. fl. och kurser i arbetshygien för yrkesinspektionens personal. Vadbeträffar de studiesociala frågorna i samband med utbUdningen iföretagshälsovård är remissinstansema överens om alt ut- bUdningenskaU vara avgiftsfri och alt teoridelen bör bekostas av statsmedel.Socialstyrelsen utgår i likhet med arbetsmedicinska inslilulel från alt deelever som har en anställning får lön från arbetsgivaren under utbildningstiden.LO anser att frågan om ersättning liU eleverna under såväl teoretiska sompraktiska avsnitt av utbUdningen bör lösas i elt sammanhang. Beträffande förmåner underpraktiktid anser LO alt likformighet måste råda mellan denna vidareutbildningoch övriga läkares vidareutbUdning, vUket innebär all vederbörande huvudman förverksamheten skall betala lön under den praktiska tjänstgöringen. För förelagsläkamasoch skyddsingenjörernas del bör denna fråga kunna lösas genom överenskommelsermed arbetsgivare, hos vilka tjänstgöring i förelagshälsovård skaU ske, samt i övriglenligt gängse principer inom del landslingskommunala området såvitt avsertjänstgöring vid t. ex. rehabiliteringskliniker, ortopediska kUniker m. m. Även Skogs- och lantarbetsgivareföreningendelar institutets uppfattning alt lön skaU utgå från förelaget vid praktiktjänstgöring.Däremot ställer sig föreningen mera tveksam till möjligheterna att ordnapraktik för blivande skyddsingenjörer och andra tekniker som inle redan hareller tänker sig anknytning till någon industri utan avser all ägna sig ålnågon annan bransch. Den praktiska utbildningen av dessa lorde enligtföreningens uppfattning få ägnas särskild uppmärksamhet. FöreningenSkogsbrukets arbetsgivare anser all elever ulan företags-anknytning bör erhållaallmänna studiebidrag i någon form under såväl teori- som praklikavsnilt. Föreningenframhåller att del ur fördel-ningssynpunkl knappast är rimligt att enstakaföretag skall svara ekonomiskt för praktikvärdskap som tillgodoser helanäringslivets behov av företagshälsovårdsutbildning. föreslår att särskilda till arbetsmedicinska institutetknutna utbildningstjänster inrättas för den praktiska utbildningen vidföretagshälsovårdsenhet. Beträffandeförmåner under teoritid har centrala studiehjälpsnämnden intet atl invända molföreslagen stipendiering av blivande förelagsläkare och skyddsingenjörer.Svenska kommunförbundet vill däremot starkt ifrågasätta lämpligheten avundanlag från del allmänna sludiefinansieringssystemel. tillstyrker arbetsmedicinska institutets förslagbeträffande de blivande förelagsläkarnas förmåner under bevistande av denteoretiska kursen och föreslår, främst av rekryleringsskäl, alt sammaersättningssystem införs även för skyddsingenjörerna, dvs. stipendier under denteoretiska utbUdningen även i de fall anställningsförhållande föreligger. fömtsätter all förbundet bereds tillfälle alt få upptaförhandlingar om de ekonomiska villkor som skaU gälla för de blivandeföretagsläkama under den teoretiska kursen. Det föreslagna stipendiet betraktarförbundet som otillräckligt. Skolöverstyrelsenoch centrala studiehjälpsnämnden tillstyrker institutets förslag att det förutbildning av förelagssköterskor utgår samma sludieförmåner som för annanvidareutbildning av sjuksköterskor. TCO framhåller däremot alt sammastudiesociala förmåner bör gälla för företagssköterskor som för förelagsläkareoch skyddsingenjörer. Motsvarande förmåner bör även ulgå under den inledandesocialmedicinska kursen. framhåller att utbildningen i ergonomi i princip är av denkaraktär att den - när det gäller studiestöd - är atl hänföra lUlstudiemedelssystemet men alt den dock på gmnd av kursens speciellauppläggning inte tagils upp i förteckningen över studiemedelsberälligande utbUdningslinjer.Om förslaget års studiemedelsulredning vinner bifall, bör grandkurseni ergonomi enligt nämndens uppfattning bli studiemedelsberälligande, underförutsättning alt tidsålgången för studiernas bedrivande kan anses uppgå lUlminst halvtid. Sociablyrebenoch biträder arbetsmedicinska inslilulelssynpunkter atl de olika elevkalegorierna vid inslilulel så långt det är möjligtföres samman till gemensam undervisning. För all förbereda del lagarbete somförelagshälsovården bygger på mellan förelagsläkaren, skyddsingenjören ochföretagssköterskan är det av värde om de olika kategorierna kan få möjlighet lillgemensamma föreläsningar, demonstrationer och diskussioner. Skolöverstyrelsenanser att lärarintegrerad undervisning kan vara pedagogiskt värdefull vidutbildning i förelagshälsovård. I viss utsträckning kan de ökade kostnadernaför lärare kompenseras genom att elevgmppen tilldelas självständigt arbeteutan lärare. Fleraremissinstanser understryker angelägenheten av att arbetsmedicinska institutetfår de ökade utbildningsresurser som behövs för alt genomföra det föreslagnautbildningsprogrammet. LOunderstryker att en avvägning av personalbehovet inom institutet bör ske på eltsådant sätt all inte andra sektorer av institutets verksamhet blir lidande. Ensatsning på utbUdningsverksamheten får inte verka hämmande på institutets andravikliga aktiviteter såsom forsk ning, utredningsverksamhet och service. understryker vikten av att undervisnings skyldighetenför institutels professorer och laboratorer maximeras på det sätt som föreslås.Icke minst med hänsyn till den snabba utvecklingen inom arbetslivet - med stmkturellaförändringar av olika slag, nya arbetsprocesser, nya utgångsmaterial osv. - ärdel nödvändigt atl nämnda tjänslemän får tillräcklig möjlighet att delta i inslilulelslöpande forsknings- och utredningsverksamhet och att härigenom följa utveck- lingenpå det område institutet representerar. Nämndenför läkares vidareutbildning påpekar å andra sidan att de föreslagnaförstärkningarna på personalsidan liU betydande del avser forskningsresurserulan att någon mera ingående redovisning lämnats för vare sig ämnesinriktning m.m. för de högre forskartjänsterna eller organisatoriska konsekvenser förinstitutets del. Liknande synpunkter anförs av universitetskanslersämbetet. Socialstyrelsenframhåller likaså all inrättande av nya laboralorsljäns-ter vid institutetinnebär en utökning av institutets forsknings- och utredningsresurser, i allsynnerhet som den föreslagna undervisningsskyl-digheten är mindre än förmotsvarande befattningshavare vid universiteten. Med hänsyn tiU attifrågavarande befattningshavare skulle ha att meddela högt kvaUficeradundervisning och även måste ha kontakt med det praktiska arbetslivet, torde detfå anses nödvändigt alt en viss del av deras arbetskraft ägnas åt forsknings-och utredningsverksamhet. 1969/70Utgift 7 062 882 1970/71Anslag 7 800 000 1971/72Förslag 10 255 000 Arbetsmedicinskainslilulel har lUl uppgift all bedriva utredningsarbete, forskning ochundervisning inom arbetsmedicin, yrkeshygien, ar-betspsykologi och arbelsfysiologi,däri inbegripet utredningsuppdrag från myndigheter, organisationer, företag ochenskilda. Institutet leds av en styrelse, vari bl. a. ingår representanter förarbetsmarknadens parter. Verksamheten är uppdelad på en medicinsk, en kemisk,en teknisk, en arbelsfysiologisk och en arbetspsykologisk avdelning samt enadministrativ byrå. Beräknad ändring 1971/72 -f 66 000 (19 000) (-1- 10 000) -1- 92 000 -fl 345 000 (380 000) (-f- 860 000) -h 753 000 -1-5 250 000 -f 2 455 000 föreslår följande resursförstärkningar för /72 utövervad som redovisats i anslulning tiU utbUdningsförslagel, vUkel inräknats isammanställningen.