prop · FU03100 · 1971-12-31 00:00:00 — Jag delar RÅ:s uppfattning alt förmaning eller varning inte kanbetecknas som en sådan hjälp- eller stödåtgärd som bör berättiga till åtalsunderlåtelse.I praktiken torde varningar ofta förbindas 3 1971.1 saml. medhjälpande eller stödjande ålgärder av olika slag. I sådana fall råder ingentvekan om alt förulsätlningar för åtalsunderlåtelse finns. Enbart en förmaningeller varning bör emellertid inle kunna ligga lill grund för ell beslut om åtalsunderlåtelse.Som jag har framhållit förut är det angelägel alt barnavårdsnämnderna nogaredovisar för åklagaren vUka ålgärder som har vidtagits eller kommer allvidtas. Vadsom anförts har tagit sikte på ålgärder som vidtas av barnavårdsnämnd.Liksom hillills skall emellertid gälla alt även åtgärd, som har vidlagils iannan ordning, t. ex. genom enskild, skall beaktas vid ålalsprövningen. Liksomhillills bör åtal kunna underlåtas även ulan all särskild åtgärd vidtagits, ombrottet uppenbarligen har skett av okynne eller förhastande. Jag vill i dettasammanhang understryka vikten av att barnavårdsnämnden noggrant överväger omett brott verkligen kan sägas ha skett uppenbarligen av okynne ellerförhastande. Är del fråga om elt stort anlal brott och har brottslighetenvarat under en längre lidrymd, kan den i allmänhet inle anses ha skett avokynne eller förhastande. I sådana fall kommer emellertid förutsättningar för åtalsunderlåtelseall finnas, om barnavårdsnämnden vidtar någon hjälp- och stödåtgärd. lag, liksom dessföregångare, innehåUer inle något hinder mot en upprepad åtalsunderlåtelse. Medhänsyn lill barnavårdens ökande resurser finns det enligl min mening skäl all iviss utsträckning låta de barna- och ungdomsvårdande organen svara för ungalagöverträdares lillrättaförande även i återfallssituationer. Ätal bör därföri allmänhet kunna underlåtas, när åtal inle skulle leda lUl andra ålgärder änsådana som kan anordnas i samband med åtalsunderlåtelse. Utgångspunkten förbedömningen av frågan om en förnyad åtalsunderlåtelse bör komma lill slånd börvara all den åtgärd som har vidtagits alltjämt är lämpligast för den unges lillrättaförande.Självfallet kommer del även i fortsättningen all finnas fall där åklagaren harskäl all kräva alt barnavårdsnämnden prövar en annan och mer ingripande åtgärdmot den unge för att åtalsunderlåtelse skall komma i fråga. Närdel gäller innebörden av förutsättningarna all åtal ej får underlåtas om åtalfinnes påkallat ur allmän synpunkt bör della, liksom när del gäller åtalsunderlåtelsevid mindre allvarlig brottslighet, närmare beslämmas i tillämpningen, varviddel får ankomma på RÅ all genom anvisningar och inspektion övervaka och ledautvecklingen i della avseende. Enligtnu gällande ordning är i princip endasl statsåklagare behörig att besluta om åtalsunderlåtelseenligt lag. Som jag har anfört i anslutning lill reglerna om åtalsunderlåtelseenligl 20 kap. 7 § första stycket 1 RB finns det inle anledning atl i dellasammanhang ompröva frågan om åklagarnas behörighet i detta avseende. 6.3Vårdnadshavares rätt till ersättning för inställelse vid domstol Enligl21 kap. 1 § RB skall rätten, om den misstänkte är omyndig, höra den som harvårdnaden om honom, om det med hänsyn lill brottels beskaffenhet eller eljestfinnes erforderligt. Enligl 9 kap. 7 § RB kan rätten vid vite förelägga vårdnadshavarenatl inställa sig. I 9 § lag finns vidare en bestämmelse om alt densom inle fyllt inle får dömas till fängelse, skyddstills5'n eUerungdomsfängelse, om inle den som har vårdnaden om honom, där så lämpligenkunnat ske, blivit hörd i målet. Någon rätt för vårdnadshavaren all erhållaersättning för inställelse i dessa fall finns inle. Idepartementspromemorian föreslås atl ersättning till vårdnadshavare förinställelse i dessa faU skall utgå enligl de grunder som gäller för vittne.Nästan alla remissinstanser har tillstyrkt förslaget eller lämnat det ulanerinran. Enliglmin mening är del otillfredsställande atl vårdnadshavare saknar rätt atl fåersättning för inställelse i de aktueUa fallen. Del är givelvis av storbetydelse all domstolarna har elt så fullständigt underlag för bedömande avpåföljdsfrågan som möjligt. Inte minst upplysningar från vårdnadshavarna kanhärvid vara av stor betydelse. En ulredningskoslnad i påföljdsfrågan bör iprincip betalas av del allmänna och det bör inte godtas alt en domstol för allinte vårdnadshavaren skall drabbas av utgifter och förlora arbetsförtjänstavstår från all höra honom. Jag biträder därför förslaget i promemorian alt vårdnadshavareskall få rätt till ersättning för inställelse vid domstol i de nu aktuellafallen enligl samma grunder som gäller för vittne. Närdet gäller den närmare utformningen av ersättningsregeln i 21 kap. RB biträderjag del förslag som JO framfört under remissbehandlingen och som innebär attsom förutsättning för vårdnadshavares ersättningsrätt anges att denne hörsenligt 21 kap. 1 § RB och inle som enligt promemorian all vårdnadshavaren hörsi anledning av åklagarens lalan. Frånsett denna ändring, som är av redaktionellnatur, har bestämmelsen tagils upp i överensstämmelse med promemorieförslaget. Enligl11 § kungörelsen (1964: 567) med vissa bestämmelser angående tillämpningen avlagen (nr 542) om personundersökning i brottmål är personundersökarebl. a. skyldig all på kallelse inställa sig i rätten för atl i fall av behovlämna upplysningar. Enligl 9 § lag gäller vidare altpersonundersökaren skall höras, om skäl är därtUl. Någon rält lill ersättningför sådan inställelse föreligger inte för personundersökare. Jagdelar den i promemorian framförda uppfattningen att även en personundersökarebör ha räll tiU ersättning i de fall då han hörs inför rätta. Det ankommer på Kungl.Maj:t att besluta i denna fråga. Ienlighet med del anförda har inom jusliliedeparlementel upprättats förslag liU 1) lag om ändring i rältegångsbalken, 2) lag om ändring i lagen(1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare. Förslagenlorde få fogas till statsrådsprolokollel som bilaga 2. Jaghemsläller, all lagrådels yttrande över lagförslagen inhämtas genom utdrag avprotokollet. Vadföredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övriga ledamöterhemställt bifaller Hans Maj:t Konungen. Bilaga 1 Departementspromemorians förslag Lag om ändring i dels att 20 kap. 7 § första stycket 1 rättegångsbalkenskall erhåUa ändrad lydelse på sätt nedan anges, deb att i 21 kap. samma balk skall införas en ny paragraf,11 §, av nedan angivna lydelse. (Nuvarande lydelse) (Föreslagen lydelse) 20 kap. 7 §. Åklagare må------------------------------ å brott: 1. om det äruppenbart, alt i 1. om det med skäl kan antagas,händelse av lagföring annan på- att ihändelse av lagföring annan följd än böter icke skulle komma påföljd än böter icke skulle kom-alt ådömas och attden misstänk- ma atl ådömas och den misstänktes lagföringej är påkallad ur all- les lagföring ej är påkallad ur aUmänsynpunkt; eller män synpunkt; eller 2. om brollel------------------------ betydelse;eller 3. om del------------------------------- väckes;eller 4. om brottet--------------------------- särskilda skäl. Beslut jämlikt--------------------------- avriksåklagaren. Beslut alt------------------------------ finnas föreligga. Närmare föreskrifter---------------- av Konungen. Höres den som har vårdnaden om omyndig i anledningav åklagarens talan, äge han rätt till ersättning och förskott enligt vad omvittne är stadgat. Denna lag träder i krafl . Senaste lydelse av 20 kap. 7 § se 1964: 166. Lag om ändring i lagen (1964:167) med särskildabestämmelser om imga lagöverträdare Härigenom förordnas, att 1 och 9 §§ lagen (1964: 167) medsärskilda bestämmelser om unga lagöverlrädarei skall ha nedan angivna lydelse. (Nuvarande lydelse) (Föreslagen lydelse) Har brott begåtts av någon som Har brottet begåtts av någon som vid tiden för brottet ej fyllt åder- vidtiden för brottet ej fyllt ader ton år, må, utöver vad som följer lonår, må, utöver vad som följer av 20 kap. 7 § , av 20 kap. 7§ , åklagare besluta att ej tala å bröt- åklagarebesluta att ej tala å brot tet, tet, om den underårige ställes under om den underårige ställes un- övervakning jämlikt 26 § barna- derövervakning jämtiikt 26 § bar- vårdslagen, omhändertages för navårdslagen,omhändertages för samhällsvård enligl 29 § sagda lag samhällsvårdenligt 29 § sagda lag eller blir föremål för annan där- ellerblir föremål för annan där med jämförlig åtgärd eller utan medjämförlig åtgärd eller ulan dy- dylik åtgärd erhåller särskild till- likåtgärd blir föremål för annan syn eller lämplig sysselsättning hjälp- ochstödåtgärd samt det med samt det med skäl kan antagas att skälkan antagas att härigenom härigenom vidtages vad som är vidtages vadsom är lämpligast för lämpligast för hans lillrältaföran- hans lillrällaförande, eller de, eller om brottet uppenbarligen skell om brottet uppenbarligen skell av okynne eller förhastande. av okynne eller förhastande. Ätal skall ------------------------- allmän synpunkt. Ej må------------------------- ---------- i målet. Innan någon--------------------------------- äro därtill. Höres den som har vårdnaden om den som icke fyllt tjugoår, äge han rätt lill ersältning och förskott enligt vad om vittne är stadgat. Denna lag träder i kraft den 1 juU 1971. Senaste lydelse av 9 § se 1969: 163. Bilaga 2 Till lagrådet remitterat förslag Lag om ändring i Härigenom förordnas i fråga om deb all 20kap. 7 § skall ha nedan angivna lydelse, dels alt i balken skall införas en nyparagraf, 21 kap. 11 §, av nedan angivna lydelse. 7 §1 Åklagaremå besluta all icke tala å brott: 1. om det äruppenbart, att i 1. om det fcan anlagas, all i hän-händelseav lagföring annan på- delse av lagföring annan påföljd änföljd än böter icke skuUe komma bötericke skulle komma atl ådö-att ådömas och alt den misstänk- mas och den misstänktes lagfö-tes lagföringej är påkallad ur all- ring ej finnes påkallad ur allmänmän synpunkt; eller synpunkt; eller 2. om brottetförövats, innan den misstänkte dömts för annat av honom förövat brolt ellertill fullo undergått straff eller annan påföljd för sådant brott, och det äruppenbart, alt brollel i jämförelse med del andra brottet är med hänsyn tillpåföljden ulan nämnvärd betydelse; eller 3. om del i annatfall av särskilda skäl är uppenbart, alt påföljd ej erfordras for all avhålladen misstänkte från vidare brottslighet och all det med hänsyn tillomständigheterna ej heller eljest är påkallat, alt åtal väckes; eller 4. om brolleluppenbarligen begåtts under inflytande av sådan själslig abnormitet, som avsesi 33 kap. 2 § brollsbalken, saml sluten psykiatrisk vård eller vård i vårdhem eUerspecialsjukhus för psykiskt utvecklingsstörda kommer lill stånd ulan lagföringoch åtal ej är påkallat av särskilda skäl. Beslut jämlikt första styckel 3 må meddelas endasl avriksåklagaren. Beslut alt ej tala å brott må återkallas, om tillräckligaskäl för beslutet ej längre finnas föreligga. Närmare föreskrifter om beslut atl ej tala å brottmeddelas av Konungen. 1 Senaste lydelse av 20 kap. 7 § 1967: 943. 11 § Vårdnadshavare som höres enligt 1 § äge rätt till ersättning ochförskott enligt vad om vittne är stadgat. Dennalag träder i kraft den 1 juU 1971. Lagom ändring i lagen (1964: 167) med särskilda bestämmelser om ungalagöverträdare Härigenomförordnas, all 1 och 9 §§ lagen (1964: 167) med särskilda bestämmelser om ungalagöverträdare skall ha nedan angivna lydelse. Har brott begåtts av någonsom vid tiden för brottet ej fyllt , må, utöver vad som följer av 20kap. 7 § , åklagare besluta alt ej tala å brottet, om den underårige ställesunder övervakning jämlikt 26 § barnavårdslagen, omhändertages för samhällsvårdenligt 29 § sagda lag eller blir föremål för annan därmed jämförlig åtgärd eUerutan dylik åtgärd erhåller särskild tillsyn eller lämplig sysselsättning saml delmed skäl kan antagas atl härigenom vidtages vad som är lämpligast för han tiUrältaförande,eller ombrottet uppenbarligen skett av okynne eller förhastande. Har brott begåtts av någonsom vid tiden för brottet ej fyllt , må, utöver vad som följer av 20kap. 7 § rältegångsbalken, åklagare besluta alt ej tala å brottet, om den underårige ställesunder övervakning jämlikt 26 § barnavårdslagen, omhändertages för samhällsvårdenligt 29 § sagda lag eller blir föremål för annan därmed jämförlig åtgärdeller utan dylik åtgärd blir föremål för annan hjälp- och stödåtgärd samt det medskäl kan antagas all härigenom vidtages vad som är lämpligast för hans lillrättaförande,eller ombrottet uppenbarligen skett av okynne eller förhastande. Åtalskall dock väckas, om det finnes påkallat ur aUmän synpunkt. Ejmå den som icke fyllt dömas lill fängelse, skyddstiUsyn ellerungdomsfängelse, med mindre den som har vårdnaden om honom, där så lämpligenkunnat ske, blivit hörd i målet. Innannågon som är under ljugoett år dömes lill påföljd som avses i första stycketskall den som utfört personundersökning i målet höras, om skäl äro därtill. Vårdnadshavaresom höres enligl första stycket äge rätt till ersättning och förskott enligtvad om vittne är stadgat. Dennalag träder i kraft . 'Senaste lydelse 1969:163. Utdrag av protokoll, hållet i lagrådet . Närvarande: f. d. justitierådet , regeringsrådet Marienius,justitierådet , justitierådet . Enligl utdrag av protokoll över justitieärenden, hålletinför Hans Maj:l Konungen i statsrådet , hade Kungl. Maj:t förordnal,atl lagrådels utlåtande skulle inhämtas över upprättade förslag lill 1) lag omändring i , 2) lag om ändring i lagen (1964:167) med särskilda bestämmeberom unga lagöverträdare. Förslagen, som finns bilagda detla protokoU, hade införlagrådet föredragits av kammaråklagaren . Förslaget till lag om ändring i 20 kap. 7 § Åklagares räll all med stöd av förevarande paragrafunderlåta åtal lorde ha utnyttjats i mindre omfattning än som var avsett närbestämmelsen i samband med BrB:s införande fick sin nu gällande lydelse. Ennågot vidgad tillämpning är väl förenlig med lagrummets syfte. Troligen skulleen praxis präglad av mindre ålerhållsamhel kunna uppnås genomtillämpningsföreskrifter eller anvisningar till åklagarmyndigheterna, ochparagrafen skulle då kunna bibehållas oförändrad. Emellertid torde up-penbarhetsrekvisilet,som enligt den gällande lydelsen hänför sig både lill bedömningen av brottetoch till prövningen av frågan huruvida lagföring är påkallad ur allmänsynpunkt, ha utgjort grunden för den restriktiva tillämpningen av paragrafen,och lagrådet anser sig därför böra godla att paragrafen ändras på del sätt somföresläs. Lagrådetvill emellertid under hänvisning lill vad hovrätten över och Blekingeanfört i sitt remissyttrande erinra om att en invändningsfri tillämpning avrätten all underlåta åtal kan åstadkommas endasl så länge denna häller sig tillvad som framstår som undanlagsfall. Även ett beslut alt underlåta åtal måstegrundas på lillförUtiig utredning i del särskilda fallet både om brottet ochom den misstänktes förhållanden, och del kan därför ifrågasättas om en vidgadtillämpning avförevarande paragraf medför en sådan arbetslällnad för de rällsvårdandeorganen, vars uppnående är del aktuella syftet med del remitterade förslagel. Avmotiven till bestämmelsen i dess nuvarande lydelse framgår, all möjligheten atlunderlåta åtal är avsedd all slå lill buds vid ringare brott ellerlagöverträdelser av föga allvarlig beskaffenhet och i allmänhet endast närgärningen lUlika framstår såsom mindre straffvärd i jämförelse med de flestaandra gärningar som faller under samma slraffbud. Departementschefens yttrandei remissprotokollel all den yttre ramen för åtalsunderlåtelse enligt förslagelvidgas något genom all åklagaren får räll atl underlåta åtal, även om straffetvid lagföring skulle bU höga böter, lorde inte innebära all någon ändring av lagrummetsaUmänna syfte skulle vara avsedd. I de av departementschefen antydda fallen inle sägas vara fråga om ringa brott eller lagöverträdelse av fögaallvarlig beskaffenhet, och lagföring måste därför i praktiskt laget allasådana fall vara all anse som påkaUad ur allmän synpunkt (jfr lagrådetsyttrande i prop. 1964: 10 s. 326). Såsom departementschefen ullalar, finnsicke heller utrymme för alt underlåta åtal, om del föreligger tvekan om atlannan påföljd än böter skulle ådömas. Vaddepartementschefen anför om paragrafens tUlämpning i fråga om narkotikabrottföranleder ej erinran från lagrådets sida. 11 § I remissprotokollel framhåller departementschefen alt vårdnadshavareshörande inför domstolen kan vara av stor betydelse vid bedömande avpåföljdsfrågan och all en ulredningskoslnad i denna fråga i princip bör betalasav det allmänna. Del lorde sålunda vara avsett alt ersättning som tillerkänts vårdnadshavareför inställelse vid domstol icke skall återgäldas till statsverket av dentilltalade om han fälls för brottet utan all kostnaden skall stanna påstatsverket. I enlighet med vad som föreskrivits i fråga om ersältning lilltolk (5 kap. 8 § RB) bör i den föreslagna paragrafen intagas uttryckligbestämmelse om atl ersättningen skall gäldas av statsverket. Förslagettill lag om ändring i lagen med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare 9§ I det föreslagna nya Iredje styckel i paragrafen bör, i eiUighel med vad somförordas i fråga om 21 kap. 11 § RB, inlagas uttrycklig föreskrift om attersättningen skall gäldas av statsverket. Utdragav protokollet över justitieärenden, hållet inför istatsrådet på . Närvarande:statsministern , ministern för utrikes ärendena , statsrådenSTRÄNG, , , , , , ,, , , , , , , , . Chefenför justitiedeparlemenlel, statsrådet , anmäler efter gemensam beredningmed statsrådets övriga ledamöter lagrådets utlåtande över förslag lill lag omändring i rältegångsbalken m. m. Föredragandenredogör för lagrådets yttrande. Lagrådetgodtar den föreslagna ändringen av 20 kap. 7 § första styckel 1 RB. Lagrådetsätter emellertid i fråga om en vidgad tillämpning av åklagares rält altunderlåta åtal medför någon arbetslällnad, eftersom även beslut atl underlåtaåtal måste grund sig på tiUförlitiig utredning både om brottet och denmisstänktes förhållanden. Enligl min mening måste det dock otvivelaktigtmedföra en processekonomisk vinst all dessa ärenden inle förs lill domstol. Änviktigare anser jag del vara atl den misstänkte i dessa fall undgår atl förasinför domstol. Lagändringen har således också en kriminalpolitisk fördel. Lagrådetuttalar vidare, all någon ändring av lagrammels allmänna syfte inte torde varaavsedd. Jag delar denna uppfattning såtillvida alt principen alt enkriminaliserad gärning regelmässigt skall följas av en påföljd inte frångåsgenom lagändringen. Jag vidhåller emellertid den mening jag uttalat ilagrådsremissen, nämligen atl den yttre ramen för åtalsunderlåtelse som följdav ändringen vidgas något genom alt åklagaren får rätt atl underlåta åtal ävenom straffet vid lagföring skulle bli höga böter. Som jag anfört i remissensaknas dock utrymme för att underlåta åtal, om del föreligger tvekan alt annanpåföljd än böter skulle ådömas. Dessutom förutsätts alt åtal inle finnespåkallat ur allmän synpunkt. Jaggodtar lagrådels förslag om atl i 21 kap. 11 § RB och 9 § lag införaen uttrycklig föreskrift om alt ersättningen skall gäldas av statsverket. Underåberopande av del anförda hemställer jag atl Kungl. Maj:t föreslår riksdagenatt antaga inom upprättade förslag till 1) lag om ändring i rältegångsbalken, 2) lag om ändring i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare. Medbifall lill vad föredraganden sålunda med instämmande av statsrådets övrigaledamöter hemslälll förordnar Hans Maj:t Konungen all lill skall avlålasproposition av den lydelse utdraget ur detla protokoll ulvisar.