prop · FU031 · 1971-12-31 00:00:00 — ' För attöverensstämmelse skall nås mellan det finansiella sparande som kan beräknas utifrånförändringar i kommunemas totala skulder och finansieUa tillgångar och detfinansieUa sparande, vilket erhålls som resultat av beräkningar utifrån bl. a.kommunenkätema, har en residualt storleksbestämd inkomstpost av storleksordningen300 mUj. måst inläggas i övriga inkomster . En post av motsvarande storlekhar införts även 1971. Det är dock ovisst om det är inkomsterna som är för lågtberäknade, eller om det är utgiftema som överskattats. Tabell VIII: 2.Kommunernas inkomster och utgifter 19701971 (Exkl. bostäder, kommunala bolag och stiftelser) Netto av mark- och Upplåning (567) upplåningomfattar upplåning på och utanför kreditmarknaden. Procenttalen är avrundadetill jämna halva resp. hela procent. Källor: Statistiskacentralbyrån, och . enhet lägre än , medan volymökningenberäknas ha blivit densamma som . Konsumtionsberäkningarna för 1971tyder på en värdeökning av samma storleksordning som 1969 och 1970. I volymväntas däremot tillväxten stanna vid ca 5,5 o/o. Investeringsverksamhetenhos kommunala myndigheter och affärsverk beräknas ha ökat något i volym 1969och varit i stort sett oförändrad 1970. Värdeökningen ligger för båda dessa årvid ca 7 o/o. väntas en volymminskning pä ett par procent och en någotlångsammare ökning i löpande priser än . Denna utveckling för1971 överensstämmer med bedömningarna i kapitel VII. Kommunernasinvesteringsplaner har blivit kraftigtnedreviderade. Denna nedrevidering kan i huvudsak antas bero på en merarealistisk bedömning frän kommunernas sida av deras framtidafinansieringsläge. Likväl kan det nu finnas anledning att se något 1971:1 Bilaga 1 Finansplanen 142 meraoptimistiskt på detta än vad kommunerna torde ha gjort . Ensvag volymökning av de kommunala investeringarna förefaller under sädanaomständigheter mera sannolik än en obetydligvolymminskning. Sålunda förutses en uppgång med 0,5 o/o i volym fördessa investeringar 19701971, vilket motsvarar en tillväxt i värde om 9 o/o. En summering av kommunernas konsumtions-och investeringsutgifter visar att dessa har ökat med ungefär 12 o/o i löpandepriser både 1969 och 1970. Ennågot snabbare tillväxttakt är att vänta . Volymökningen för dessa utgifter har däremot avtagit. 1969 var ökning en i volym ca 6 o/o, sjönk med en procentenhettill 5 o/o 1970 och väntas fortsätta sjunka till 4 o/o 1971. Idenna ökningstakt ligger en tionstillväxt på 5,5 o/o och en investeringsökning på 0,5 o/o. Denna ut veckling visar på en vissuppbromsning i kommunernas expansionstakt, vilket torde hänga samman med skärpningar i kreditpolitiken framför allt . Till följd av åtstramningen på kreditmarknaden har kommunernas investeringsplaner , såsom de redovisades i den reviderade nationalbudgeten , måst revideras från en vän tad värdeökning på ca 10,5 o/o tUl en ökning på 7 o/o, som redo visas. Räknat i volym blir neddragningen ännu större från en 6- procentig ökning till en i stort oförändradinvesteringsvolym. Den för utsedda uppbromsningen 1971 i expansionstakten för kommunernas samlade reala efterfrågan är delvis att återföra pä den bedömning som gjorts av deras finansieringsmöjligheter. Dock har härvid förutsatts att deras upplåning 1971 skall komma att bli något större än . Kommunernas transfereringsutgifterberäknas uppgå till . 1970.Av dessa utgifter är transfereringarna till hushällen den största posten ochden beräknas uppgå tUl ca . Transfereringsutgifternatill hushällen tillväxer i snabb takt. 1970 beräknas ökningarna ha legat på 1516 o/o, medantUlväxten 1971 väntas bli något mindre, eller ca 12o/o. Även de ofördelade transfere ringarna, dvs. överföringar som inte har fördelats på sektorer, huvud sakligen bestående av ränteutgifter, har ökat kraftigt pä grund av den stora kommunalskulden. väntas även ökningarna i dessa ut gifter bli något mindre än de föregåendeåren, eller ca 9 o/o. De totala transfereringsutgifterna väntas under dessa förhållanden öka med 10 o/o mot 11,5 o/o 1969 och 12,5 o/o 1970. De finansiellakonsekvenserna av de ovan redovisade aktivitetsförändringarna innebär att kommunernasfinansiella sparande beräknas försvagas med ca 500 milj. kr. En del avdenna försvagning väntas emellertid kunna återhämtas 1971 pä grund av denrelativt kraftiga ökningen i skatteintäkterna. Upplåningen som närmarediskuteras i kapitel IXantas komma att öka med 300milj. 1971, medan utlåningen förutses ligga kvar nivå. någotförbättrat finansiellt sparande skulle således leda till att likviditetsneddragningen torde bli mycketmindre, än vad den vai . Uppgifterna om de finansiella posternaför 1971 är synnerligen osäkra. Utfallen för dessa är beroende dels pä hurkorrekta prognoserna för inkomster och utgifter visar sig vara, dels på detkreditmarknadsläge som visar sig komma att råda . Till socialförsäkringssektorn har förtsvissa verksamheter som kan anses utgöra led i den samhälleliga trygghets- ochsocialpolitiken. Sektorn omfattar allmänsjukförsäkring, yrkesskadeförsäkring, frivillig sjukpenningförsäkring, folkpensionering,tilläggspensionering och frivUlig pensionsförsäkring. Sektorns gränsersammanfaller inte genomgående med de berörda institutionernas utan sektorn ärtUl sin natur en statistisk konstruktion. När man studerar de samhällsekonomiskaeffekter som utgår från denna sektor har man i regel inget primärt intresse försektorns efterfrågan på varor och tjänster då denna är helt obetydlig. Det äri stället de finansiella flödena mellan denna sektor och övriga sektorer i samhällsekonominsom uppmärksammas. Socialförsäkringssektorns inkomsterberäknas ha ökat ca 10 o/o 1969 och med 12o/o 1970. väntas ökningen bli något mindre än , ellerca 10 o/o. Inkomsterna består dels av avgifter frän de för- Tabell VIII: 3. Socialförsäkringssektorns inkomster ochutgifter 19701971 Bidrag frän stat och kommun 6 230 2 320 FinansielU sparande (/2) Anm. Procenttalen är avrundade till jämna halva resp.hela procent. Källor: , ochfinansdepartemen- Prop.1971:1 Bilaga 1 Finansplanen 144 säkrade eller deras arbetsgivare, dels av bidragfrån stat och kommun, dels slutligen av ränteinkomster. Den störstainkomstkällan är avgifterna, som svarar för 60 o/o av sektorns totalainkomster. Ökningen i avgifterna väntas bli knappt 10,5 o/o 1971, vilket ärdetsamma som , men något snabbare än , dä ökningen beräknats hablivit ca 8,5 o/o. Socialförsäkringsavgifternas storlek står i allmänhet i ettnära samband med uppburna eller utbetalda löner och det kunde synas rimligtatt det totala avgiftsinflödet utvecklades på i huvudsak samma sätt somlönesumman, under förutsättning av oförändrade avgiftssatser. Avgifterna förtilläggspensionen har höjts med 1/både 1969 och 1970 samt med1/1971. Dessutom har arbetsgivarnas avgifter tillsjukförsäkringen höjts till 2,9 o/o 1970 och med 0,2procentenheter tiU 3,1 o/o 1971. Den snabbare löneutvecklingen 1970tillsammans med kraftigare avgiftshöjningar torde således ha medfört attavgifterna frän de försäkrade och deras arbetsgivare ökade kraftigare än1969. är det emellertid så att arbetsgivarnas preliminära avgifter tillsjukförsäkringen och till-läggspensioneringen med viss schablonjusteringberäknas med utgångspunkt från förhållanden. Omschablonjusteringarna inte träffar exakt rätt uppstår genom slutregleringenvissa oregelbundenheter i avgiftsinflödet. Detta bidrar också till attförklara skillnaden mellan lönesummans utveckling och avgiftsinflödetsutveckling. Bidragen frän stat ochkommun svarar för närmare 30 o/o av sektorns totala inkomster och avser ihuvudsak folkpensioneringen, sjukförsäkringen samt arbetslöshetskassorna.Dessa bidrag beräknas ha ökat med ca 5,5 o/o 1969 och med hela 16,5 o/o 1970.För 1971 väntas ökningen stanna vid 7 o/o. Ränteinkomsternasökningstakt är mycket snabb, vilket sammanhänger med den kraftigafonduppbyggnad som sker inom sektorn. 1971 väntas ränteinkomsterna öka med ca18,5 o/o mot ca 20 o/o 1970. Socialförsäkringssektornsutgifter består till mycket liten del av administrationskostnader. Den störstadelen är naturiigen utbetalningarna till hushållssektorn. Drygt 12 miljarderkr. utbetalades , mot ca . 1970 och väntasutbetalningarna stiga till . Drygt hälften av dessautbetalningar utgörs av folkpensionsförmåner, medan sjukförsäkringsförmänernasvarar för knappt tre tiondelar. Transfereringarna tiUhushällen beräknas ha Ökat med 11,5 o/o 1969 och med ca 14,5 o/o 1970. För 1971väntas ökningstakten bli ungefär densamma som 1969, eUer knappt 12 o/o. Dethöga ökningstalet hänger samman med en rad insatser som trädde i /71. Posten övriga utgifterbestår dels av utbetalningar till företag, dels av korrigeringspost avseende folkpensionering. ningarna till företagen är gottgörelse till arbetsgivare som bedriver företagshälsovård. Ovan relateradetransaktioner över en konstruerad socialförsäkringssektor visar att sektornsfinansiella sparande dess nettoutlä-ningsmöjligheter under senare ärständigt har ökat. Tillskottet beräknas ha uppgått till knappt 500 milj. kr.både 1969 och 1970. Förstärkningen väntas bli något större 1971. De flestafonder som är berörda är mycket små, med undantag för AP-fonderna. Desssparande beräknas ha överstigit sektorns totala finansiella sparande något både1969 och 1970 och väntas göra det även 1971. Detta beror således pä att vissaav de andra fonderna har ett negativt sparande. Sparandet inom AP-fondernautbjuds till allra största delen på kreditmarknaden och dess fördelning påolika institutionella låntagargrapper diskuterades närmare i kapitel IX. Den konsoliderade offentliga sektorn Den offentliga sektornhar i de tre föregående avsnitten presenterats uppdelad på tre delsektorer,varav en, socialförsäkringssektorn, är en i hög grad konstruerad sektor. Utanatt därmed underskatta innebörden av det kommunala självstyret kan sägas attstatsmakterna har stort inflytande över och ansvar för de offentiigadelsektorernas utgifter och inkomster och även över de finansiellatransaktionema dem emellan. Därför är det i betydande utsträckningstatsmakterna, som Tabell VIII: 4. Den konsoliderade offentligasektorns inkomster och utgifter 19701971 14 350 16 390 30 410 23 190 2 240 4 980 41 610 10 810 3 330 2 820 Finansiellt sparande (1-2) Anm. Delsektorerna ärinte fullständigt konsoliderade då det kan förutsättas att en del av deofördelade transfereringarna även återfinns bland övriga inkomster.Procenttalen är avrundade till hela resp. halva procent. Prop.1971:1 Bilaga 1 Finansplanen 146 utifrån det för stunden och fallet lämpliga,avgör i vilken sektor de med en reform följande direkta utgifterna skall fallaoch vilken sektor som i någon bemärkelse skall svara för finansieringen. Därmedkan hela den offentliga sektorn i viss mån uppfattas sam ett instrument förstatsmakternas ekonomisk-politiska intentioner. Mål kan näs genom förändringari variabler som statsmakterna kontrollerar, men som formellt är att hänföratill en annan sektor än den statliga. Det kan därför vara missledande attendast utifrån förändringar i statens budget dra slutsatser om bl. a. den avstatsmakterna bedrivna ekonomiska politiken. När delsektorernakonsolideras innebär detta att transfereringarna dem emellan elimineras.Konsolideringens syfte är att beräkna den offentliga sektorns anspråk pä realaresurser samt dess nettotransaktioner med hushälls- och företagssektorerna.Den konsoliderade offentliga sektorns omslutning kan sägas antyda omfånget avde ekonomiska flöden som det offentliga direkt påverkar genom sin politik. ekonomiska resurser används direkt av det offentliga för produktion avvaror och framför allt tjänster. Andra medel återförs såsom transfereringartill de privata sektorerna med mer eller mindre stark styrning i vad avserderas slutliga användning. Sektorns inkomstöverskott, i bemärkelse avskillnader mellan totala inkomster och samtliga utgifter för konsumtion,realinvestering och icke finansiella transfereringar, benämns finansielltsparande. Denna post innefattar finansiella transfereringar (utlåning m. )samt eventuellt saldo. Den konsolideradeoffentliga sektorns inkomster beräknas ha ökat med 14 o/o 1970 och tillväxten1971 väntas bli något långsammare, eller ca 13 o/o. Relativt kraftiga ökningarförutses för samtliga inkomstposter. Utgifterna förutses öka med ca 11 o/o1971, dvs. i ungefär samma takt som . Sektorns utgifter förkonsumtions- och investeringsändamål beräknas ha ökat med 10,5 o/o 1970 ochungefär samma tillväxttakt är att vänta . Volymökningen av dessautgifter beräknas tiU 4 o/o 1970 mot knappt 3,5 o/o 1971. kan denoffentliga sektorn beräknas ha tagit i anspråk något under 30 o/o avbruttonationalproduktens resurser. Bruttonationalproduktens tillväxt under1971 förutses nu komma att uppgå tUl ca 3 o/o och dä den offentliga sektornunder förutses öka sin direkta efterfrågan med knappt 3,5 i volym,dvs. i något snabbare takt än bruttonationalprodukten tillväxer, kommer detoffentliga att 1971 ta i anspråk en något större andel av de tillgängligaresurserna än . Som ovan nämnts går endel av den offentliga sektorns inkomster tUlbaka till de privata sektorerna.Dessa inkomstöverföringar är till viss del komponenter i socialförsäkringsprogrammetoch finansieras ibland med försäkringstekniskt beräknade avgifter frånhushållen, medan andra 1 Preliminär nationalbudget 147 överföringar är avsedda att bidra till enomfördelning mellan olika inkomstskikt. En mindre del av sektorns inkomster gårsom subventioner tillbaka tUl företagssektorn och kan således beräknas kommahushållssektorn tUlgodo i form av lägre priser. Totalt beräknas de ickefinansiellatransfereringarna frän den offentliga sektorn till hushåll och företag öka iungefär samma takt 1971 som 1970, eller med ca 14 o/o. Schematiskt kan man sägaatt inemot 60 o/o av det offentligas inkomster används för att direktefterfråga reala tillgångar och att ungefär 1/3 av inkomsterna återförs tillde privata sektorerna genom olika former av inkomstöverföringar. Den resterandedelen upptas av det finansiella sparandet. Det finansiella sparandetförstärktes med . och kan under 1971beräknas förstärkas ytterligare med ungefär samma belopp om man, som tidigarenämnts i avsnittet om staten, utgår från oförändrade löner för destatsanställda. Det är inte möjligt attpå grundval enbart av förändringar i budgetens saldo eller i det finansiellasparandet göra några fullständiga bedömningar av statsbudgetens verkningar påsamhällsekonomin i sin helhet. En given förändring i budgetsaldot eller i detfinansiella sparandet kan nämligen orsakas av ett stort antal kombinationer avförändringar i budgetens delposter, där varje kombination kan ha sinkarakteristiska effekt pä samhällsekonomin. Det kan därför inte utanreservationer hävdas att en överbalanserad budget verkar kontraktivt eller atten un-derbalanserad budget verkar expansivt på efterfrågan i samhället. Änmindre kan det villkorslöst hävdas, att en balanserad budget eller en budgetmed oförändrat saldo skulle lämna efterfrågan opåverkad. Man kan nämligenföreställa sig förändringar i omfånget av statens verksamhet (vilken utgör enkomponent av nationalprodukten), som försiggår vid en samtidigt ochbeloppsmässigt lika stor ökning eller minskning av statens utgifter ochinkomster, dvs. vid oförändrat budgetsaido. Härmed skulle en budget somvidhålles i balans mycket väl kunna medverka tUl en ökning eller minskning avden samlade aktiviteten inom samhällsekonomin, även under förutsättning att denförändring som sker av statens utgifter och inkomster skulle ha en neutralinverkan pä aktiviteten utanför den statliga sektorn. Det anförda exemplet kanuppfattas som ett specialfall av vad som mera allmänt gäller, nämligen attolika grupper av statiiga utgifter och inkomster kan ha olika stark inverkan påaktiviteten i samhällsekonomin. I detta fall har ökningen av statens direktaefterfrågan pä varor och tjänster, dvs. statens verksamhet, en totalt störreeffekt än den beloppsmässigt lika stora ökningen av de intäkter som dras infrån övriga sektorer av samhällsekonomin låt vara att effekterna på de icke 1971:1 Bilaga 1 Finansplanen 148 statligasektorerna härmed tankes vara lika stora. En analys avbudgetens effekter bör därför i princip grundas på en uppdelning av utgifter och inkomster iför ändamålet relevanta grupper. Härtill kommer emellertid som en ytterligarekomplikation, att varje uttalande om budgetens totalekonomiska effekter blirberoende av vilken jämförelsenorm som väljs tiU den föreliggande budgeten. Ivissa försök att mäta budgetens konjunktureffekter synes jämförelsenormerna havarit en tänkt budget i vUken staten bestämt dels att skattebetalarna underdet undersökta året skall betala lika mänga kronor i skatt som underjämförelseåret, dels att varje statsutgift under det undersökta året skall vara lika stor som underjämförelseåret. Med denna jämförelsenorm framstår helabudgetförändringen såsom förklarad av en viss budgetpolitik eller snarare avatt en viss speciell budgetpolitik inte har förts. I en annan uppläggning avbudgetanalysen har man emellertid sökt skilja ut de förändringar i budgeten somär ett utslag av medveten politik ("åtgärd") frän de förändringar ibudgeten som kan förklaras såsom återverkningar av den ekonomiska utvecklingen inom samhäUsekonomin i övrigt (s. k."automatik"). Med denna uppdelning uppfattas sådanaförändringar på budgetens inkomstsida som automatik, vUka vid ett oförändrat skattesystem följer av skatteunderlagetsutveckling, medan åtgärdsbestämda inkomstförändringar endast tänks innefattasådana som direkt följer av skattesatsförändringar. En sådan indelningkan emellertid leda tUl att den medvetna budgetpolitikens betydelse förstatsinkomsternas utveckling underskattas. Att vidmakthålla en oförändrad skattesats inför ett stigandeskatteunderlag bör rimligen uppfattas som en medveten åtgärd lika väl som ettbeslut om en skattesatsförändring. Med denna syn på budgetpolitiken blir endastde inkomstförändringar, som följer av en opåräknad eUer oregelbundenutveckling av skatteunderlaget, att uppfatta som utslag av (omedveten)automatik. Då det förefallit svårt eUer ogörligt att på ett objektivt sättavgränsa de förändringar av skatteunderlaget som varit av sådan opåräknad elleroregelbunden beskaffenhet har man i budgetanalytiska undersökningar istor utsträckning nöjt sig med att endera ta fasta på effekten av budgetensförändringar totalt sett (dvs. av automatik och åtgärder) eller också att sökarenodla effekten av skattesatsförändringar och direkta utgiftsbeslut. I detnärmast följande har valls att i ett första steg beakta hela förändringen avbudgetens inkomster och utgifter. lämfördsenormen blir därmed en budget, därinkomsternas belopp pä ett eller annat sätt är låst vid en oförändrad nivå. Skatte- och avgiftssystemets konstruktiongör emellertid att det offentligas inkomster i hög grad påverkas avförändringar i den samhällsekonomiskaaktiviteten. Inkomstförändringar som är resultat av förändringar i densamhäUsckonomiska aktiviteten är, i varje fall till den Bil.1 Preliminär nationalbudget 149 del de utgör effekter av opåräknade eUeroregelbunda förändringar, svåra att uppfatta som utslag av medvetenefterfrågestyrning från det offentliga. Som ett andra steg görs därför ettförsök att eliminera de automatiska förändringar i det offentligas inkomstersom beror på variationer i ekonomins tUlväxttakt. Nedan beskrivs ochtillämpas en förenklad modell, som avser att på ett överskådligt sättsammanfatta effekterna på samhällsekonomin inte bara av statsbudgetensförändringar, utan även av förändringar i en sammantagen offentlig sektorinnefattande staten, kommunerna, bostadsinvesteringarna, socialförsäkringssystemetoch investeringsfonderna, vilka tillsammans utgör basen för finanspolitiken ividaste bemärkelse. En naturlig följd av denna syftning har varit attinnehållet i staten och kommunerna fått vidgas till att även avse statligaaffärsverk och bolag samt kommunala bolag och stiftelser. Tillvägagångssättet äratt förändringar i statens och kommunernas budgeter uppdelas i två huvuddelar.Först beräknas förändringen i statens och kommunernas konsumtion ochinvesteringar, vilken kan sägas vara ett mått på den efterfrågan pä realafaktorer som dessa utövar. Härutöver införs den grova approximationen att allaicke finansiella in- och utbetalningar i form av löneutbetalningar, varuinköp,transfereringar samt olika former av skattemedelsindragningar har bortsettfrän teckenskillnader likvärdiga effekter pä den icke offentligaefterfrågan, dvs. i huvudsak hushållens och företagens efterfrägan. Slutsatsenblir då, att förändringen av statens och kommunernas utgiftsöverskott (av detfinansiella sparandet) ger en föreställning om inverkan på de andra sektorernasefterfrågan. Bostadsbyggandet har,liksom stat och kommun, direkt effekt på efterfrägan på reala faktorer ochpåverkar dessutom resten av samhällsekonomin genom förändringar i sittnegativa finansiella sparande. När det gäller socialförsäkringssystemet ochinvesteringsfonderna är det närmast förändringen i deras finansiella sparande,som antyder deras inverkan pä den privata sektorns efterfrågan. Förändringen av denstatliga och kommunala verksamhetens samt bostadsinvesteringarnas volym gersåledes ett mätt pä förändringen av den efterfrågan på reala faktorer som utgårfrän den sammantagna offentliga sektorn. Förändringen av den sammantagnaoffentliga sektorns finansiella sparande ger en viss föreställning om deninverkan som finanspolitiken i vidaste bemärkelse utövar pä hushållens ochföretagens, för efterfrågan på reala resurser, disponibla intäkter. Härefter har de direktaeffekterna av förändringar i verksamhetens volym inom de offentliga sektorernasummerats med de indirekta effekter, som följer av den genomflödesförskjutningar i det finansiella sparandet föranledda förändringen av deicke offentliga sektorernas disponibla intäkter. Härvid har summarisktförutsatts att dessa båda slag av Prop.1971:1 Bilagal Finansplanen 150 förändringar är likvärdiga med hänsyn tilleffekterna på aktiviteten i samhäUsekonomin och såtillvida summerbara. Deninverkan som förmedlas via förändringar i de icke offentliga sektorernasintäktsströmmar dämpas visserligen genom sparandebortfall,"importläckage" etc, men har å andra sidan kedjeeffekter. Här harpresumerats att man i dessa fall kan insätta en multiplikator lika med 1. Dettainnebär med andra ord, att en förändring av den sammantagna offentiiga sektornsutgiftsöverskott förutsätts åtföljas av en Uka stor förändring av övrigasektorers efterfrägan på varor och tjänster. Den sammanlagda inverkan på dentotala efterfrägan har sålunda satts lika med summa förändring av offentligreal efterfrågan och via det offentliga utgiftsöverskottet genereradefterfrågan. I modellen uppfattassålunda utgiftsöverskottet för den sammantagna offentiiga sektorn som ettnettobidrag till övriga sektorers disponibla inkomst. Bland dessa övrigasektorer ingår även utiandet. Den del av de offentliga utbetalningarna somtillfaller utlandet har självfallet ringa återverkan på den inhemskaefterfrågan. Detta har i princip beaktats men antas likväl inte nämnvärtpåverka kalkylerna. Det har nämligen förutsatts att variationerna tiUår i de utländska betalningarnas omfattning är begränsade jämfört medutgiftsöverskottets förändringar. Effekten av budgetensförändringar erhålles som summan av förändringarna av det offentligas köp avvaror och tjänster och, med negativt förtecken, förändringen i det finansiellasparandet, varvid båda termerna förses med en multiplikator av -|- 1.Annorlunda uttryckt innebär detta, att en ökning av det offentUgas utgifler förinköp av varor och tjänster, som inte sammankopplas med en motsvarande ökningav del offentligas intäkter och således medför en Uka stor förändring i negativriktning av sektorns finansiella sparande, kan ges en multipli-katoreffekt av-1- 2. En ökning av det offentligas inkomster, som inte sammankopplas med enmotsvarande ökning av utgifterna och följaktligen medför en lika storförändring i positiv riktning av det finansiella sparandet, kan gesmultiplikatoreffekten l.i