prop · FU03124 · 1971-12-31 00:00:00 — Maj.ts proposition nr 1971 Prop 1971:124 Maj:ts proposition angående organisation m. m. ; given I97I. Maj:t vill härmed, under åberopande av bilagdautdrag av statsrådsprotokollet över försvarsärenden, föreslå attbifalla det förslag Om vars avlåtande till föredragandedepartementschefen hemställt. Under Hans Maj:ts Min allernådigste Konungs och Herresfrånvaro På grundval av försvarets materielanskaffningsutredningsdelbetänkande (Ds Fö 1970:12) Materielanskaffning för försvaret läggs ipropositionen fram förslag om organisation i stort av . Verket föreslås bli indelat i en enhet för centralplanering och fem huvudavdelningar. Tre av huvudavdelningarna har huvudsakligenanskaffnings- och underhållsuppgifter och benämns huvudavdelningen för armémateriel,huvudavdelningen för marinmateriel och huvudavdelningen för flygniateriel. Demotsvaras närmast av de nuvarande armé-, marin-och flygmaterielförvaltningarna.I huvudavdelningen för armémateriel ingår huvuddelen av den nuvarande intendenturmaterielförvaltningen.Huvudavdelningen för drifttjänst svarar för förplägnad, förrådsverksamhet ochverkstadsdrift inom krigsmakten. Huvudavdelningen för administration motsvararnärmast den nuvarande administrativa avdelningen. Till huvudavdelningen harförts samman all s. k. normalieverksamhet inom materielverket, dvs.standardiserings-, materielregistrerings- och publikationsverksamhet m. m. I propositionen föreslås omlokalisering av ca 500anställda från till andra orter, varav ca 400 till karlstadsområdet. Utdrag av protokollet över försvarsärenden, hållet införHans Kungl. Höghet Kronprinsen i statsrådet på den24 . Närvarande: statsråden , , , ,, , , , , , , , ,, , . Chefen för försvarsdepartementet, statsrådet ,anmäler efter gemensam beredning med statsrådets övriga ledamöter fråga omorganisation m. m. av och anför. (), som svarar för den centralaledningen av tyg- och intendenturmaterielförvaltningen, bildades den 1 juli1968. övertog ansvaret för den verksamhet som hade bedrivits vidförutvarande armé-, marin- och flygförvaltningarna samt försvaretsintendenturverk och försvarets förvaltningsdirektion. Till grund föromorganisationen låg bl. a. betänkanden av tygförvaltningsut-redningoch försvarets materielförvaltningsutredning (SOU 1966:11 och Ds Fö1967:13). organisation fastställdes genom beslut av1968 års riksdag (prop. 1968:107, SU 1968:106, rskr 1968:234) och har sedandess ändrats inom verkstads- och förrådsområdet. Efter beslut av (prop. 1970:110, SU 1970:110, rskr 1970:276) inrättades sålunda den 1juli 1970 tvä nya avdelningar, en för verkstadsledning och en förförrådsledning i central instans. Vid omorganisationen skapades en gemensamverksledning, som a. övertog försvarets förvaltningsdirektionssamordnande uppgifter. Några större förändringar med avseende på den inreorganisationen och arbetsformerna inom huvudenheterna genomfördes inte. 1 prop.1968:107 ansåg jag mig med hänsyn bl. a. till vad som hade framkommit vidremissbehandlingen av materielförvaltningsutredningens betänkande inte böraföreslå längre gående förändringar i förvaltningsorganisationen, förränsakorganens verksamhet i sin helhet hade undersökts. Med stöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande tillkallade jag ijuni 1968 fem sakkunniga' för att utreda organisationen av anskaffningsverksamhetenoch därmed sammanhängande funktioner m. m. inom försvarets ' Riksdagsmannen , ordförande,generaldirektören , departementsrådet , generalmajorenGunnar och bruksdisponenten , Syftet med utredningen var att mot bakgrundav tidigare utredningar få underlag för att bedöma vilken organisationsform sompå sikt är den för materielverket mest lämpade. Utredningen skulle emellertidinte begränsas till enbart materielverkets arbetsområde utan även behandla dettill knutna försvarets teletekniska laboratoriumsamt materielanskaffningsfunktionen vid fortifikationsförvaltningen ochförsvarets sjukvårdsstyrelse. fick de sakkunniga vidareuppdraget att i samband med organisationsöversynen ingående pröva, vilka delarav materielverket som kunde komma i fråga att förläggas utanförstorstockholmsområdet. De sakkunniga, som antog benämningen försvarets materielanskaff-ningsutredning(), avlämnade delbetänkandet (Ds Fö 1970:12) Materielanskaffningför försvaret, som innefattade förslag till organisation avanskaffningsverksamheten m. m. vid . Betänkandetredovisar utredningens undersökningar av materielverkets organisation ochlokalisering samt försvarets teletekniska laboratorium medan verksamheten vidfortifikationsförvaltningen och försvarets sjukvårdsstyrelse avses behandlas ien senare etapp. Detta har varit möjligt eftersom dessa frågor inte bedömspåverka organisationen i stort inom materielverket. Parallellt med materielanskaffningsutredningens arbete harmaterielverket på Kungl. Maj:ts uppdrag utrett frågan om organisation av den s.k. normalieverksamheten. I detta begrepp innefattas ett antal servicefunktionersom har anknytning till anskaffningsverksamheten, exempelvis standardisering, materielregistreringoch publikationstjänst. Verket avlämnade förslag i denna fråga.Förslaget har remissbehandlats i vanlig ordning. Som ett led i de fortsattaundersökningarna av materielverkets organisation har jag vidare efter Kungl. Maj.tsbemyndigande tillkallat sakkunniga för att utreda personalens sammansättninginom verket. personalkategoriutredning (Fö 1969:16). Utredningenberäknas lägga fram sina förslag . Efter remiss har yttranden över materielanskaffningsutredningensbetänkande avgetts av överbefälhavaren efter hörande av försvarsgrenscheferna försvarets civilförvaltning, försvarets sjukvårdsstyrelse, fortifi-kationsförvalthingen,, , ,, flygtekniska försöksanstalten, statskontoret,, överstyrelsen för ekonomiskt försvar, förenadefabriksverken, personalkategoriutredning, , TeleplanAB, personalorganisationerna vid , i (LO), (TCO-S), (), Akademikers () och Svenska Tekno-logföreningen.LO hänvisar i sitt yttrande till ett av avgivetyttrande. I frågan om utflyttning av delar av materielverket frånstockholmsregionen har särskilda yttranden avgetts av arbetsmarknadsstyrelsensamt länsstyrelserna i , , och län.Vidare har kommun avgett en skrivelse med synpunkter och önskemål angåendelokalisering till kommunen. Nuvarande organisation m. m. Av försvarets centrala förvaltningsmyndigheter i huvudsak till uppgift att svara för ledningen icentral instans av materielförvaltningen inom tyg- och intendenturområdena.Materieiför-valtande uppgifter i mindre skala har även försvaretssjukvårdsstyrelse och fortifikationsförvaltningen, sjukvårdsstyrelsenbeträffande sjukvårds-materiel och läkemedel och fortifikationsförvaltningenbeträffande fortifikationsmateriel. Verksamheten vid materielverket är fördelad på femhuvudenheter. Fyra av dessa motsvarar i stort de tre förutvarandeförsvarsgrensförvaltningarna och intendenturverket som vid omorganisationen1968 gick upp i den nya organisationen under benämningarna armématerielförvaltning-en,marinmaterielförvaltningen, flygmaterielförvaltningen och intenden-turmaterielförvaltningen.I den femte huvudenheten, administrativa avdelningen, inrymdes gemensammalednings- och stödfunktioner för verket. nuvarande organisation framgår av en tablåsom torde få fogas till statsrådsprotokollet i detta ärende som bilaga 1. är central förvaltningsmyndighet för tyg-och intenden-turmaterielförvaltningen vid krigsmakten. Enligt gällandeinstruktion (1968:387) åligger det verket att för krigsmakten anskaffa materieloch andra förnödenheter inom verkets verksamhetsområde samt tillse attförnödenheterna är ändamålsenliga och brukbara och förvaras på lämpligt sätt.Vidare skall verket bl. a. följa den tekniska utvecklingen inom sittverksamhetsområde, bearbeta insamlat material och tillhandahålla upplysningari detta hänseende, framställa publikationer och blanketter för krigsmakten samtvara centralorgan för standardiseringsverksamheten inom krigsmakten. anskaffar materiel m. m. för ca tvåmiljarder kr, . Verket har dessutom det tekniska och ekonomiska ansvaretpå central nivå för befintlig materiel vars värde uppgår till mångfaldigt högrebelopp. leds av en styrelse. Ledamöter av denna ärgeneraldirektören, som är styrelsens ordförande, och minst sex andra ledamötersom Kungl. Maj:t utser särskilt. Chef för var och en av armé-, marin-, flyg- och intendenturmaterielför-valtningarnaär en militär eller civilmilitär tjänsteman eller en överdirek- Chef för administrativa avdelningen är enöverdirektör. Ledningsuppgifterna har i den nuvarande organisationendelats upp mellan verksledningen (styrelse och verkschef) ochlinjeorganisationen. Verksledningens beslut berör i första hand överordnadefunktioner som samordning och planering för verket som helhet, vissaprioriteringar samt vissa personalfrågor. Inom ramen för olikaledningsfunktioner planering, organisation och samordning - har uppgifternafördelats enligt följande. Planeringsuppgifterna har delats upp på teknisk planeringoch ekonomisk planering. Dessa båda typer av planering finns företrädda inomhela organisationen från verksledningen till sektionsnivån. Organisationsuppgifterna är för hela verket samlade gemensam organisationsbyrå som handlägger huvudsakligenorganisationsutveckling inom verket, datasystemfrågor och vissa anslagsfrågor. För handläggning av personalfrågor utom disciphn- ochsäkerhetsfrågor och personalplanering m. m. finns en särskild personalbyrå. Samordningsuppgifter löses på flera nivåer. För inköps-och industrisamordning samt för underhållssamordning finns särskilda enheterinom verkets centralplanering. Vissa samordningsfrågor handläggs även avenheterna för teknisk planering och ekonomisk planering inom centralplaneringen. Vissa allmänna ledningsuppgifter som t. ex. utarbetande avförvaltningsföreskrifter, handläggning av disciplinmål m. m. har förts sammantill den för verket gemensamma kanslibyrån. Dess allmänna enhet är dessutomkansli åt styrelsen och verkschefen. I den nuvarande organisationen är de ledningsuppgifter somfaller på verksledningen samlade till den administrativa avdelningen. Huvudenheternas organisation och uppgifter Armé; marin- och flygmaterielförvaltningarna är i stortlikformigt organiserade. De svarar var och en inoin sitt område i huvudsak föranskaffning och underhåll av materiel - med undantag av intendentur-materiel för resp. armén, marinen och flygvapnet. Enligt verksledningens bestämmelsehandlägger de dessutom ärenden rörande förnödenheter för de andraförsvarsgrenarna. har en organisation som istort överensstämmer med försvarsgrensmaterielförvaltningarnas. Förvaltningensvarar för anskaffning, underhåll och förvaring av intendentur- och veterinärniaterielsamt intendenturförnödenheter i övrigt för krigsmaktens behov. Under chefenför enheten lyder t. v. den för verket gemensamma förrådsavdelningen. Administrativa avdelningen handlägger förverket gemensammauppgifter rörande planering, samordning, organisation, rationalisering ochdatabehandling samt juridiska och juridisk-administrativa ärenden,personalärenden, kamerala ärenden och ärenden rörande expeditionstjänst m. m.Verksamheten är fördelad på centralplanering, centralexpe- dition och fyra byråer, nämligen kanslibyrån,personalbyrån, kameralbyrån och organisationsbyrän. Under chefen för enhetenlyder t. v. den för verket gemensainma verkstadsavdelningen. Tillorganisationsbyrån är knutna statens transportkontor, materielverketsdataenheter och försvarets klassifikationscentral. Vid de fyra materielförvaltningarna är verksamhetenorganisatoriskt uppdelad på planeringsorgan, sakorgan och funktionella organ.Under förvaltningscheferna lyder avdelningar och i vissa fall friståendebyråer. Avdelningarna är indelade i byråer som i sin tur har en indelning isektioner. Dentekniska beredningsverksamheten (sakverksamheten) är inom de olikaförvaltningarna uppdelad på materielområden enligt följande. vapen med eldledningsutrustningar och ammunition samtvissa frågor ang. arméns robotar motordrivna fordon inkl, stridsfordon samt fältarbetsmateriel stridslednings- (radar-), sambands- och el-kraftmateriel - vapen för fartyg och kustförsvar, vissa frå gor angående marinens robotar, specialam munition för sjömål, eldlednings- och strids- ledningsmateriel samt sambandsmateriel -flygplan medvapen och ammunition (utom robotar) samt övrig utrustning för flygplan -stridslednings-och sambandsmateriel (ej flygplaninstallerad) -livsmedel och förplägnadsmateriel -drivmedel och drivmedelsmateriel Underhållsverksamheten bedrivs inom armé- och flygmaterielförvaltningarnavid underhållsavdelningar. Vissa underhållsfrågor handläggs dessutom vid armématerielförvaltningenssakavdelningar. Inom marinmaterielförvaltningen finns inte någon motsvarighettill de andra förvaltningarnas underhållsavdelningar. Försöksvis handläggs därallmänna underhållsärenden vid en underhållsenhet med ett fåtal anställda. Inköpsverksamheten bedrivs inom armé-, marin- och flygmaterielförvaltningarnavid särskilda inköpsavdelningar. Inom intendenturmateriel-förvaltningen är den uppdelad på byråerna. inom materielverket genom centralplaneringens försorg. Kontrollverksamheten bedrivs inom armé- och marinmaterielförvalt-ningarnaavdelningsvis, medan den på flygmaterielförvaltningen är uppdelad på byråerna.Viss samordning sker inom huvudavdelningarna, exempelvis vid armématerielförvaltningengenom kontrollplaneringens försorg. Provningsverksamheten bedrivs vid enheter som ingår iresp. Normalieverksamheten bedrivs vid armé-, marin- och flygmaterielförvaltningarnai normaliebyråer och i intendentunnaterielförvaltningen i en normaliesektion.Dessa enheter är direkt underställda resp. förvaltningschef. Personalstyrkan vid materielverket uppgår till sammanlagtca 4 400 personer. Försvarets teletekniska laboratorium ingår organisatoriskti . Verksamheten omfattar huvudsakligen provningoch värdering för försvarets räkning av teletekniska komponenter, apparater ochsystem samt forskning rörande tillförlitlighet och tillgänglighet hos materieloch system. Finansieringen sker främst genom årsanslag, bidrag ochbeställningar. Totalbudgeten under /70 uppgick till ca 3,8 milj.kr. Laboratoriet har ca 50 anställda fördelade på enstandardiseringssektion, en typprovningssektion och en driftsäkerhetssektion. är f. n. till inemot en fjärdedel förlagttill orter utanför . Av större enheter som är lokaliseradeutanför detta område kan nämnas provningscentralen (och Marma),marinens centrala förråd (), försökscentralen (), flygmateriel-förvaltningensförrådsbyrå () och de båda robotförsöksenheterna (och ). Verkets lokalisering i stort framgår av följande tabellsom visar antalet anställda inom verket och deras fördelning på verkets lokaleri byggnaden , inom i övrigt och utanför . Som framgår av tabellen har de treförsvarsgrensförvaltningarna och administrativa avdelningen sin verksamhet tillväsentlig del förlagd till Tre Vapen. En stor del av deras personal är dockuppdelad på ett antal platser i , , och . Intendenturmaterielför-valtningenhar sin verksamhet förlagt till lokaler i . ningen (inkl. förrådsav- (inkl. verkstadsavdelningen) Utredningens överväganden och förslag roll i försvarets verksamhet Måluppfyllelsen inom det militära försvaret hänger enligtutredningen främst samman med krigsförbandens kvalitet och kvantitet.Anskaffning och underhåll av inateriel, anställning och utbildning av fastanställd personal, utbildning av värnpliktiga, samtrimning av förband, krigs-och mobiliseringsförberedelser, befästningsarbeten m. m. utgör en sammanhängandeverksamhet. Alla de olika delarna måste enligt utredningen vara nära sainordnadeoch avvägda mot varandra. Utredningen anför vidare att materielförvaltningen ytterststyrs av statsmakternas säkerhetspolitiska avvägningar och övriga ramvillkorsamt av överbefälhavarens operativa planläggning. utgören del av förbandsproduktionen. Den måste därför bedrivas i nära anslutningtill förbandsproduktionens övriga delar, vilket kräver ett kontinuerligtsamarbete med berörd försvarsgrenschef. Materielen produceras i industrin som även i huvudsaksvarar för erforderligt utvecklingsarbete. Den anskaffade materielen förvarasoch hålls i beredskap av regionala och lokala förvaltningsmyndigheter eller ärutlämnad till förband. Utredningen erinrar om att överbefälhavaren i vissaavseenden har direktiv- och anvisningsrätt gentemot de centrala ämbetsverken,medan försvarsgrenscheferna har anvisningsrätt. Med direktiv och anvisningarfrån överbefälhavaren och försvarsgrenscheferna som underlag skallmaterielverket i sin egenskap av central förvaltningsmyndighet för tyg-och intendenturförvaltningenvid krigsmakten svara för hela materielför-valtningsverksamheten. Verket hardärvid att samarbeta med sidoordnade förvaltningsmyndigheter inom försvaret,främst fortifikationsförvaltningen, sjukvårdsstyrelsen, försvarets civilförvaltningoch samt vissa civila myndigheter. För detta krävsenligt utredningen resurser och kompetens att följa upp och bedöma denmilitärtekniska utvecklingen och att omsätta denna i modern materiel. Vidarekrävs en organisation med lämpligt utformade kontaktytor motprogrammyndigheter, industri, samarbetande centrala myndigheter samt regionala och lokala myndigheter. Med dessa kravtillgodosedda blir verket enligt utredningen en förmedlare med självständigttekniskt och ekonomiskt ansvar mellan användarna och industrin. Med hänsyn till det stora antal alternativ, som medledning av tidigare utredningar bedömdes aktuella, har utredningen valt attbehandla organisationsfrågan i två steg. I ett första steg genomfördes enöversiktlig granskning och bedömning av tänkbara organisationsalternativ föratt få fram ett begränsat antal alternativ som i nästa steg kunde prövas ochutvärderas ingående. Utredningen fann i det första steget att en renodladfunktionell organisation av materielverket var ett olämpligt alternativ, ävenom vissa delar av verksamheten med fördel skulle kunna organiserasfunktionellt. Huvuddelen av de undersökta alternativen kunde hänföras tillgruppen produktgrupporganisationer. Skillnaderna låg närmast i de principer somvar vägledande vid produktgruppernas bildande. Utredningen fann att följandetvå huvudlinjer borde bli föremål för ingående prövning, nämligen produktgrupporganisation med produkternasammanförda efter mate- rielslag, produktorganisation med produkterna sammanfördaefter huvudan vändare. 1 det andra steget utarbetades olika förslag till hur iförsta hand den tekniska beredningsfunktionen skulle organiseras. Därvidundersöktes olika lösningar att indela produkterna i grupper och hur andrafunktioner såsom inköp, underhåll och kontroll påverkades av detta. 1 sambandmed dessa undersökningar studerades samhörigheten inellan olika produkter.Utredningen har använt begreppet samhörighet som ett uttryck för behovet av ensammanhållande chef. Är samhörigheten stark mellan två materielslag, ansesdetta innebära att materielen bör anskaffas av samma organisationsenhet.Utredningen har arbetat med bl. a. följande typer av samhörighet, nämligen Följande tre alternativ för teknisk beredning i sambandmed tygmaterielanskaffning har ingående prövats av utredningen. Materielen sammanförd i produktgrupper med beaktande av iförsta hand teknologisk samhörighet. Alternativet innebär att följande sju sakenheter är direktunderställda verksledningen, nämligen en fordons-, en fartygs-, en flygplan-,en vapen-, en robot-, en stridslednings- och en sambandsenhet. Materielen sammanförd i produktgrupper med beaktande av iförsta hand teknisk systemsamhörighet. Alternativet innebär att följande fyra sakenheter ärdirekt underställda verksledningen, nämligen huvudavdelningarna förvapenfordon, fartyg, flygplan och stridsledningsamband. Materielen sammanförd i produktgrupper med beaktande av iförsta hand huvudanvändare, dvs. taktisk organisatorisk samhörighet.Alternativet innebär att följande tre sakenheter är direkt underställdaverksledningen, nämligen huvudavdelningarna för armémateriel, inarin-materieloch flygmateriel. kan enligt utredningen inte jämföras med enindustri. Inom verket skall som regel inte bedrivas någonkonstruktionsverksamhet och inte heller någon tillverkning. Verket skallmedverka i stabernas studieverksamhet, upprätta specifikationer och definieraprodukterna för industrin samt följa upp och styra utveckling och utprovningsamt slutligen kontrollera de produkter som industrin levererar. Därtill kommeratt den materiel som verket anskaffar representerar en teknologisk bredd, somtorde vara unik inom landet. Verket måste således enligt utredningen primärt inriktaverksamheten på att utarbeta optimala specifikationer för materielen ochöverlåta åt industrin att lösa konstruktionsproblem. Både vid de försvarsmaterielanskaffande myndigheterna ochindustrin ställs allt större krav pä systemutformning och systemsainordning.Utredningen har därför funnit, att även om det i en del avseenden är vissafördelar med en teknologisk samordning, sä innebär en organisation enligtprinciperna för alternativ 1 att ledning, sainordning och systemanpassning avde komplicerade och dyrbara projekten försämras, vilket kan medföra avsevärdaoch ej överblickbara konsekvenser beträffande kostnader, tider och prestandamed allvarliga störningar av krigsmaktens utbildningsverksamhet och minskadförsvarseffekt som följd. Utredningen har därför kommit till den slutsatsen att enorganisation enligt alternativ 1 - produktgrupporganisation på basis avteknologisk samhörighet - är olämplig för materielverket. Med hänsyn tillutvecklingen mot allt mer komplicerade tekniska system bedömer utredningen attdenna organisation inte heller kommer att visa sig lämplig . Utredningen anser att alternativen 2 och 3 är klart överlägsna alternativ 1, främst beroende på att de ger väsentligafördelar beträffande teknisk systemsammanhållning och projektsamordning avviktiga och kostnadskrävande system. Detta förhållande återverkar också enligtutredningen på bedömningen av möjligheterna till effektiv ledning ochanpassning till programbudget samt externt samarbete med staber, industri,regionala och lokala myndigheter, allt i en för alternativ 2 och 3 gynnsamriktning. Utgångspunkternaför alternativen 2 och 3 - organisationer på basis av teknisk systemsamhörighetresp. taktisk-organisatorisk samhörighet - ger enligt utredningen tvåorganisationer som uppvisar väsentliga skillnader endast inom stridslednings-och sambandsområdet. Alternativ 2, där huvuddelen av denna materiel har förtssamman i en särskild huvudavdelning, bedöms ha vissa fördelar genom attsamordningen mellan krigsmaktens olika stridslednings- och sambandssystemunderlättas. Enligt utredningens uppfattning bör det emellertid finnas godamöjligheter att åstadkomma en motsvarande samordning även i alternativ 3.Fördelarna med alternativ 2 uppväger därför inte nackdelarna. a. skulle skapandetav ytterligare en huvudavdelning försvåra kontakterna med försvarsgrensstabernasamt regionala och lokala myndigheter. Utredningenframhåller att den vid kontakter med industrin har erfarit att enbasorganisation som kan lösa ålagda uppgifter utan att tillfälligaprojektledningsorgan behöver skapas annat än i undantagsfall frainstår som denmest ändamålsenliga ur såväl försvarets som industrins synvinkel. Dessasynpunkter blir enligt utredningen bäst tillgodosedda i alternativ 3. Utredningenföreslår att materielverkets sakorgan för tygmaterielanskaffning organiserasmed beaktande av i första hand huvudanvändare, vilket innebär en organisationsom i sin principiella uppbyggnad har stora likheter med den nuvarande. 1 samband med övervägandena om den tekniskaberedningsverksamheten har utredningen undersökt hur andra funktioner påverkasoch hur de skulle kunna placeras in i organisationen. Även i det valdaalternativet kan dock olika lösningar tänkas för vart och ett av de aktuellaverksamhetsområdena. Utredningen har också redovisat sådana förslag och kommitfram till följande slutsatser.