prop · FU03138 · 1971-12-31 00:00:00 — Denmest ändamålsenliga metoden att nå detta resultat synes mig vara att i ensärskild lag om försvarsuppfinningar föreskriva undantag från vissabestämmelser i patentlagen och meddela bestämmelser om erforderlig sekretess. Någraremissinstanser har hävdat att förslaget i föreliggande skick inte bör läggastill grand för lagstiftning utan att en ny och mera omfattande utredning börske. De har särskilt anfört att frågorna om den skada eUer olägenhet som hemlighåUandetav uppfinningar medför för samhäUet och uppfinnaren och om skadans ellerolägenhetens relation till försvarets intresse av hemlighållande inte harbehandlats tillfredsställande av arbetsgruppen. Medanledning av denna remisskritik vill jag tUl en början framhålla, att närställning tas till frågan om en försvarsuppfinning skall hållas hemlig ellerinte, det givetvis är av största vikt att en avvägning sker mellan å ena sidanintresset från försvarssynpunkt av att uppfinningen hålls hemlig och å andrasidan intresset av att den tekniska utvecklingen inte onödigt hämmas. Om enuppfinning huvudsakligen avser krigsmateriel men också är av betydelse för dentekniska utvecklingen på det civila området bör uppfinningen kunna hållashemlig bara om det från försvarssynpunkt är ett väsentligt intresse attuppfinningen hålls hemUg. Redanden nuvarande lagstiftningen har tillämpats restriktivt. Under de senaste årenhar meddelat beslut om hemlighållande av svensk försvarsuppfinningår 1968/69 i ett fall, /70 i åtta fall och /71 i 11 fall. Förjämfördsens skull kan nämnas att det totala antalet inkomna ansökningar ompatent under dessa år uppgick tiU 18 400, 18 158 resp. 17 858 samt att antaletansökningar som enligt FufL granskades av nämnden uppgick tUl 71, 117 resp. 86.Det totala antalet hemliga patent som var i kraft uppgick till39, Arbetsgrappen föreslår inte att möjligheterna att hemlighållaförsvarsuppfinningar skall vidgas. Under dessa förhållanden anser jag att en ytterUgareutredning av frågan om verkningarna av lagens tUlämpning för samhället i stortinte behövs. Jag avser emellertid att i det följande föreslå att lagen utformaspå sådant sätt att det klarare än som är fallet framgår, att möjlighetenatt hemlighåUa uppfinning bör tUlgripas bara i undantagsfall och närväsentliga försvars-intressen påkallar det. Omen krigsmateriduppfinning är av den betydelse för försvaret att den bör hemUghållas,kan uppfinnarens intressen tillgodoses genom att han antingen ges möjlighet attbegära att rätten till uppfinningen övertas av staten mot ersättning ellergenom att han får ersättning för den skada som hemlighållandet medför.Bestämmelser härom finns redan i FufLoch i huvudsak motsvarande bestämmelser föreslås av arbetsgruppen i den nyalagen. Det är givet att det kan ställa sig svårt att uppskatta vad enuppfinning kan vara värd resp. vilken skada som ett hemlighåUande kaninnebära. Det torde emellertid inte vara möjUgt att i lag meddela närmarebestämmelser tUl ledning vid ersättningsberäkningen. Liksom i andra fall närdet gäUer skadeståndsberäkning får det överlåtas åt de tillämpande myndigheternaatt göra denna bedömning med hänsyn tagen till omständigheterna i varje särskUtfall och med ledning av den rättspraxis som kan ha utbUdats på detta och angränsanderättsområden. Det kan i detta sammanhang nämnas att enligt uppgift från Stockholmstingsrätt, som är enda domstol i första instans i mål om ersättning enligt FufL,icke något sådant mål har förekommit . Även om någrasäkra slutsatser inte kan dras av detta förhållande är det dock ett starktindicium på att de nuvarande ersättningsreglerna visat sig varatillfredsställande. Avde skäl som jag nu har anfört anser jag att något behov av ytterligareutredning inte föreligger. I likhet med flertalet remissinstanser finner jagatt arbetsgruppens förslag är väl ägnat att läggas till grand för lagstiftning. Bortsettfrån en bestämmelse, som jag strax skall beröra, är den nu gällande lagentillämplig bara på uppfinning som särskilt avser krigsmateriel. Beträffandesådan uppfinning råder ett principiellt förbud mot offentliggörande. Sökspatent på en krigsmateriduppfinning skaU granskningsmyndigheten eller, i frågaom utländsk försvarsuppfinning, Kungl, Maj:t pröva om uppfinningen är av sådanbetydelse för försvaret att den bör hållas hemlig. Också bestämmelserna omhemligt patent gäller enbart krigsmaterieluppfinningar. Vad som skall avsesmed krigsmateriel i lagen framgår av en särskUd kungörelse. Närdet gäller Kungl, Maj:ts befogenhet att förordna att en uppfinning skall fåutnyttjas för statens räkning är emellertid tUlämpningsområdet något meravidsträckt. Sådant förordnande kan meddelas även i fråga om uppfinning som huvudsakUgenavser civila ändamål, om nämligen uppfinningen befinnes vara av särskUd betydelseför försvaret. Möjlighet för staten att överta hela rätten tUl en uppfinningföreligger dock bara i fråga om uppfinning som avser krigsmateriel, Arbetsgrappenföreslår att rätten att expropriera nyttjanderätten till en uppfinning skallbegränsas till att gälla krigsmaterieluppfinningar. För egen del ansluter jagmig tUl detta förslag. Något praktiskt behov av en bestämmelse om rätt förstaten att expropriera nyttjanderätten till andra slag av uppfinningar tordeinte föreUgga, Den nuvarande möjligheten att besluta om sådan expropriationtorde inte ha tillämpats vid någottillfälle, i varje fall inte . Någon erinran mot arbetsgrappensförslag har inte heller förts fram under remissbehand-Imgen, Med hänsyn tilldessa förhållanden anser jag mig kunna godta förslaget att möjligheten attexpropriera nyttjanderätten tUl uppfinnmg-ar begränsas tUl att gälla krigsmaterieluppfinningar.Jag vill också framhålla att 47 § patentlagen (PatL) gör det möjligt förstaten att, sedan patent på en uppfinning har meddelats, erhålla tvångslicenspå uppfinningen, om hänsyn tUl allmänt intresse av synnerlig vikt kräver det. Denståndpunkt jag sålunda intagit leder till att tillämpningsområdet för samtiigabestämmelser i lagen kommer att avse endast krigsmaterieluppfinningar. Med ensådan avgränsning av tUlämpningsområdet bUr det av särskild betydelse hur krigsmaterielbegreppetbestäms. Som jag nämnde åligger det enligt FufL Kungl, Maj:t att iadministrativ ordning utfärda bestämmelser om vad som skall avses med krigsmaterieli lagen. Härigenom har det blivit möjligt att kontinuerligt anpassalagstiftningen till den tekniska utvecklingen. Arbetsgruppen har föreslagitatt denna ordning behålls och förslaget har godtagits av flertaletremissinstanser. Även jag ansluter mig tUl arbetsgrappens förslag. Det kanknappast vara godtagbart att, såsom har föreslagits av , ilagen definiera krigsmaterielbegreppet i allmänna ordalag. Med hänsyn till attlagen uppställer ett straffsanktionerat förbud mot offentliggörande avuppfinning som avser krigsmateriel är det nödvändigt att lagenstillämpningsområde kan fastställas så exakt som möjligt. En allmän definitionkan inte fylla detta krav. Den snabba tekniska utvecklingen på detta områdemedför att begreppets närmare innebörd allt som oftast måste revideras. Medhänsyn härtill är det enligt min mening lämpligast att bestämmelser om vilkaslag av krigsmateriel som skall omfattas av lagen även i fortsättningenutfärdas i administrativ ordning. Medanledning av överbefälhavarens uttalande att det med hänsyn till krigsmateridbegreppetsskiftande innebörd i olika länders lagstiftning kan medföra olägenheter, omutländsk uppfinning som patentsöks i kan hållas hemlig endast underförutsättning att uppfinningen avser krigsmateriel i svensk lags mening, villjag framhålla att den nuvarande lagstiftningen gör det möjligt att hemlighållapatentsökta utländska uppfinningar bara om de avser krigsmateriel, I särskildkungörelse anges vilka slag av krigsmateriel som avses med lagen. Denna begränsningav lagens tillämpningsområde synes hittUls inte ha gett upphov till någrapåtagliga nackdelar. Under sådana förhållanden är jag inte beredd att nuföreslå speciella regler i detta avseende såvitt avser utländska uppfinningar. Deuppfinningar som i första hand bör omfattas av lagen är svenskaförsvarsuppfinningar, dvs, sådana som tillhör fysisk person som är bosatt iSverige eller svensk juridisk person, I likhet med vad som gäller bör emellertid möjlighet finnas att under vissa förutsättningar hemlighållaäven utländsk försvarsuppfinning. Jag återkommer härtill i det följande. Dennu gällande lagen innebär att det alltifrån den tidpunkt, när en svenskuppfinning som avser krigsmateriel har tillkommit, är förbjudet att offendiggöraeller eljest yppa uppfinningen. Vidare får patent på uppfinningen inte sökas iutlandet. Förbudet riktar sig självfallet i första hand mot uppfinnaren själv.Om denne för att kunna utnyttja uppfinningen vUl ha sekretessen hävd, kan hanantingen ansöka om patent på uppfinningen eller också ge in en särskild ansökantill om att uppfinningen inte längre skall hållas hemlig. Ibåda fallen prövar om uppfinningen är av sådan betydelse förförsvaret att den alltjämt bör hållas hemlig. Om inte inomviss beslutar att uppfinningen skal! hållas hemlig, gäller intelängre det i lagen uppställda förbudet att offentliggöra eller yppauppfinningen. Avförarbeten till lagen framgår att möjligheten för attförordna om fortsatt hemUghållande av uppfinningen bara skall användas iundantagsfall. Sålunda uttalade departementschefen i prop. 1962:189 (s. 18) attdet är angeläget att hemlighållande förekommer bara när viktigaförsvarsintressen påkallar det. För att säkerställa att uppfinningar intehålls hemliga annat än när det verkligen är påkallat av hänsyn till viktigaförsvarsintressen har föreskrivits i lagen att uppfinnaren har rätt att begäraatt staten övertar all rätt till uppfinning som hålls hemlig enligt lagen. Ominte staten efter det att sådan begäran har framställts har övertagiträtten till uppfinningen, gäller inte längre förbudet mot att offentliggöraeller yppa uppfinningen. Som en ytterligare garanti mot att försvarsuppfinningarinte hemlighålls i onödan föreskrivs i tillämpningskungörelsen till lagen att ,när beslut om fortsatt hemlighållande har meddelats, så snart anledningföreligger och minst en gång skall pröva om uppfinningen alltjämt skallhållas hemlig. Arbetsgruppenhar i sitt förslag i allt väsentligt byggt på det nuvarande systemet när detgäller förutsättningarna för att en uppfinning skall kunna hållas hemlig.Flertalet remissinstanser har inte haft några invändningar mot förslaget ochför egen del anser jag också att det i huvudsak kan godtas. Påen punkt medför emellertid arbetsgruppens förslag att reglerna omförutsättningarna för hemlighållande skiljer sig från vad som gäller.Arbetsgruppen har föreslagit att en definition av begreppet försvarsuppfinningtas in i lagen och det föreslås att med detta begrepp skall förstås uppfinningsom särskilt avser krigsmateriel och som är av 3 1971.1 saml. Som en konsekvens härav kommer det i lagen uppställda generellaförbudet att offentliggöra eller eljest yppa en uppfinning att omfatta sådanauppfinningar. Vidare kommer patentverkets skyldighet att överlämnapatentansökningar till frågan om fortsatthemlighållande att omfatta sådana uppfinningar. Enligt min uppfattning tordedet emellertid, såsom också har framhållits av några remissinstanser, i mångafall vara omöjligt såväl för uppfinnaren som för patentverket att avgöra om enuppfinning som särskilt avser krigsmateriel är av betydelse för försvaret.Endast besitter den sakkunskap som behövs för att avgöra dennafråga, I praktiken måste därför uppfinnaren, om han inte ansöker om patent,begära prövning av om uppfinningen skall hållas hemligeller ej för att vara säker på att han inte bryter mot lagen om han utnyttjaruppfinningen. På motsvarande sätt torde patentverket i realiteten komma attöverlämna alla patentansökningar som avser krigsmateriel tillgranskningsnämnden. Även om jag delar arbetsgrappens uppfattning att det kanvara lämpligt att i lagen de finiera begreppet försvarsuppfinning, anser jagdärför att definitionen bör omfatta alla uppfinningar som särskUt avserkrigsmateriel, oavsett vilken betydelse de kan ha för försvaret. Förbudet motatt offendiggöra eller eljest yppa försvarsuppfinning, innan granskningsnämndenprövat om den skall hållas hemlig eller ej, liksom reglerna om patentverkets skyldighetatt överlämna patentansökningar till kommer då att avse allasädana uppfinningar. Liksomenligt den gällande lagen bör det i uppfinnarens intresse föreskrivas attgranskningsnämnden snabbt skall avgöra om uppfinningen i fortsättningen skallhållas hemlig eller ej. Jag skall i det följande ta upp denna fråga tillsärskild behandling. Närdet sedan gäller frågan om vilka krav som bör uppställas för attgranskningsnämnden skall kunna förordna att en uppfinning skall hållas hemlig,vill jag erinra om att den gällande lagen i enlighet med lagstiftarensintentioner har tillämpats restriktivt. Arbetsgruppen har föreslagit attförordnande om fortsatt hemlighåUande skall meddelas när granskningsnämndenfinner uppfinningen vara "av sådan betydelse för försvaret att denalltjämt bör hållas hemlig". Några preciserade erinringar mot förslagethar inte gjorts under remissbehandlingen. För egen del anser jag emellertid attlagstiftningens karaktär av ren undantagslagstiftning, som skall tUlgripasbara när väsentUga försvarsintressen påkallar det, bör framgå klarare avlagtexten. Jag vill därför föreslå att granskningsnänmden skall få meddelaförbud mot offentliggörande eller yppande av uppfinningen bara underförutsättning att nämnden finner uppfinningen vara av väsentlig betydelse förförsvaret. Ilikhet med remissinstanserna tUlstyrker jag arbetsgruppens förslag att liksom f.n. en uppfinning som hemligstämplats av gransknings- nämndenskall upphöra att vara hemlig, om inte staten på begäran av uppfinnaren ellerhans rättsinnehavare inom viss övertar alL rätt till har uttalat önskemål om att det för att uppfinningenskall behålla sin hemliga karaktär skall vara tillräckligt att staten övertaruppfinningen med nyttjanderätt. För egen del anser jag emellertid att hemlighåUandetinnebär ett så väsentligt intrång i den rätt som normalt tUlkommer enuppfinnare att han bör ha rätt att påfordra att staten förvärvar all rätt tilluppfinningen, Ilikhet med arbetsgruppen anser jag att den föreskrift som finns tillämpningskungörelsentill FufL om att , när anledning föreligger och minst engång , skall ompröva frågan om hemlighållande är av den betydelsen attden bör tas in i lagen. Vadjag nu har anfört i fråga om föratsättningarna för att försvarsuppfinningarskall kunna hållas hemliga gäller enbart svenska försvars-uppfinningar. För attförsvaret skall kunna få del av utländska försvarsuppfinningar och utifrånförvärva modern krigsmateriel behövs emellertid också bestämmelser som gör detmöjligt att hemlighålla utländska försvarsuppfinningar, kan inte inomrimliga ekonomiska gränser själv åstadkomma all den komplicerade utrustning somett modernt försvar kräver. För att vi skall ha möjUgheter att få del av desenaste uppfinningama på krigsmaterielområdet ställs det från uppfinnarländer-nassida ofta krav på att uppfinningarna hemlighåUs här. Den utländske uppfinnarenvill givetvis också säkra sig mot obehörigt utnyttjande av uppfinningen genomatt det ges möjlighet att ansöka om patent på uppfinningen här. Med hänsyntill dessa förhållanden infördes sådana ändringar i FufL att ävenutländsk försvarsuppfinning, på vilken patent söks här, kan hemlighållas ochatt utländsk patenthavare kan få hemligt patent här. Om hemligt patent söks iSverige på sådan uppfinning, gäller således att uppfinningen inte fåroffentliggöras eller, när den inte är offentliggjord, eljest yppas utom i defall som särskilt anges i lagen. Patentansökan avseende sådan uppfinningöverlämnas av granskningsmyndigheten med eget yttrande till Kungl. Maj:t somprövar om uppfinningen är av sådan betydelse för försvaret att den aUtjämt börhemlighållas. Maj:t inte inom en tremånadsfrist har beslutat omfortsatt hemlighållande, gäUer inte längre förbud mot offentliggörande avuppfinningen. Möjlighet finns också beträffande sådan utländsk uppfinning attbegära att sekretessen hävs. Också en sådan begäran prövas av Kungl. Arbetsgruppenanser att det inte finns något behov av att kunna hemlighålla utländskförsvarsuppfinning, på vilken patent söks här, i andra fall än när uppfinningenär hemlig i ursprungslandet. Vidare bör enligt arbetsgruppen krävas attuppfinningen enligt avtal meUan och detta land inte får patentsökas iSverige om den inte hålls hemlig också här.Arbetsgruppen föreslår att föreskrifter om denna begränsning av möjligheten atthemlighålla utländsk försvarsuppfinning tas in i lagen. Arbetsgruppensförslag har i huvudsak biträtts av remissinstanserna. Överbefälhavaren har dockframhållit att det skulle vara otillfredsställande att för hemUghållande iSverige kräva att det finns en särskUd sekretessöverenskommelse ompatentansökningar mellan och vederbörande främmande land. Även omsärskild Överenskommelse om patentfrågor i samband med försvarsleveranser finnsmed vissa av de länder som levererar krigsmateriel till , kan det inteuteslutas att vi kan ha intresse av att köpa krigsmateriel även från annat land.Det bör därför också enligt min mening finnas möjlighet att hemlighållautländsk försvarsuppfinning även i sådant fall. Det bör i det fallet emellertidkrävas att uppfmningen är av väsentlig betydelse för försvaret. Någotmotsvarande krav beträffande uppfinningar som omfattas av avtal med främmandemakt bör däremot inte uppställas. I båda fallen bör givetvis en fömtsättningför hemlighållande vara att det med säkerhet kan fastställas att uppfinningenär hemlig i den främmande staten. Om uppfinningen upphör att vara hemlig iutlandet, föreligger som regel inte längre skäl att den skall hållas hemlighär. I enlighet med vad arbetsgruppen föreslagit bör därför ,när den får meddelande om att sekretessen hävts i utiandet, pröva omuppfinningen alltjämt skall hållas hemlig här. Om inte särskilda skälföreligger bör nämnden förordna att uppfinningen inte längre skall vara hemlig.Sådana särskUda skäl kan som arbetsgruppen anfört undantagsvis föreUgga, t.ex. när främmande makter inte bör få kännedom om att det svenska försvaret hartillgång till uppfinningen. Idetta sammanhang vill jag erinra om att frågan om hemlighållande av utländskförsvarsuppfinning enligt gällande lag prövas av Kungl. Maj:t. Arbetsgruppenhar föreslagit att beslut om hemlighållande i fortsättningen skall meddelas avgranskningsnämnden. Remissinstanserna har inte haft något att erinra motförslaget och jag kan även för egen del biträda det. I flertalet fall lärprövningen i dessa ärenden liksom bli rent formell med hänsyn tUlinnehållet i avtal som har ingått med främmande länder. 4.4Metoden för tillgodoseende av sekretessbehovet Redanvid genomförandet av lagstiftning restes stark kritik mot att införaett system med hemUga patent. Systemet innebär väsentligen attpatentmyndigheten skall i vanlig ordning pröva om uppfinningen uppfyllerkraven på patenterbarhet, men det medför att ansökningen inte som annars ärfallet kungörs och utläggs för att bereda allmänheten tUlfälle att görainvändning mot ansökningen, innan patent meddelas. Ettflertal remissinstanser förordade vid införandet av lagstiftning denlösningen att uppskov meddelades beträffande kungörande och utläggande avpatentansökningen och att en senare kolUderande ansökan förklarades vilande, Ipropositionen framhöll föredragande departementschefen att varken institutethemligt patent eller ett system som innebär anstånd med offentliggörande avpatentansökningar gick fritt från anmärkningar men att lösningen med hemligtpatent var förenad med de mindre olägenheterna (prop, 1942: 204 s, 36), Ocksåvid genomförandet av den nu gällande lagen var frågan om hemligt patent uppetill diskussion. Föredragande departementschefen uttalade (prop. 1946: 342 s,29) att viss tvekan kunde råda huruvida institutet hemligt patent behövdebehållas. De mindre tilltalande konsekvenser som reglerna om sådant patentmedför var dock enligt hans mening av mera teoretisk än praktisk art. Eftersomdet i vissa fall kunde föreligga ett starkt intresse för det allmänna att genomhemligt patent hindra andra att få kännedom om en uppfinning och samtidigttrygga sin egen rätt till uppfinningen ansågs institutet böra behållas tillsvidare. Erfarenheten hade också visat att institutet inte behövt begagnasannat än i ett jämförelsevis ringa antal fall. Enligtden antagna försvarsuppfinningslagen kunde endast staten få hemligtpatent. genomfördes sådana ändringar i lagen att även enskildinnehavare av försvarsuppfinning kunde erhålla sådant patent. Frågan ombibehållande av institutet hemligt patent diskuterades då på nytt, framför aUtmot bakgrund av att antalet hemliga patent kunde väntas öka genom denna ändringav lagen. Föredragande departementschefen uttalade (prop. 1962: 189 s, 21) attdet var vanskligt att bedöma i vilken omfattning antalet hemliga patent skullekomma att öka och att det var ännu svårare att fömtsäga vUka följder en sådanökning skulle få för näringslivet. Han framhöll också att systemet med hemhgtpatent syntes vara det vanligaste i utländsk rätt. Departementschefen var bl,a, av dessa skäl inte beredd att förorda en övergång från hemligt patent tUlhemlighållande och vilandeförklaring av patentansökningarna. Han tilladeemellertid att för den händelse institutet i den föreslagna utformningen skullemedföra väsentliga olägenheter frågan kunde tas upp till förnyat överväganderelativt snart, eftersom lagens giltighetstid även i fortsättningen bordebegränsas till i sänder. Enhuvudpunkt i arbetsgruppens förslag är att institutet hemligt patent avskaffasoch ersätts med sekretessbeläggning och vUandeförklaring av patentansökningar.Detta förslag har tillstyrkts eller lämnats utan erinran av remissinstanserna.Även jag anser att sådana skäl har framkommit att systemet med hemliga patent,som under hela den tid det funnits har ansetts vara behäftat med brister, nubör avskaffas. Det kan bl, a, .inte, uteslutas att enligt vissa ländersrättsordningar redan meddelandet av ett hemligtpatent anses likställt med ett offentliggörande av uppfirmingen. Meddelandet avhemligt patent i kommer i sådant fall att utgöra hinder mot att patentbeviljas på samma uppfinning i det främmande landet. Detta är uppenbarligen enbetydande nackdel för uppfinnaren och en belastning för vårt land vid utbyteav information om uppfinningar på det försvarstekniska området med andraländer. Givetvis är det också av principiella skäl mindre tillfredsställandeatt patent meddelas utan att patentiagens regler om utläggning och offentlighetiakttagits. LiksomSvea hovrätt anser jag att de betänkligheter som kan anföras mot att ersättahemliga patent med förlängd sekretessbehandling av patentansökningar intebehöver påverka bedömningen. Visserligen är det tänkbart att en uppfinning, somär hemlig enligt lagen, utnyttjas av annan än den som har rätt tilluppfinningen. Om hemligt patent inte längre skall meddelas utan patentansökan istället skall vilandeförklaras i avbidan på att uppfinningen fåroffentliggöras, leder detta till att uppfinnaren inte längre får möjlighet attföra talan om patentintrång eller fastställdsetalan rörande patentet enligtpatentlagens bestämmelser. Som anfört bör det emellertidfinnas vissa möjligheter att även inom det nya systemets ram tillgodoseuppfinnarens intressen genom en skadeståndsregel. För det fall att någon uppsåtligenoch yrkesmässigt utnyttjar en försvarsuppfinning som är hemlig bör uppfinnarentillerkännas en rätt till skadestånd i huvudsak motsvarande den som skulletillkommit honom enligt 58 och ,60 §§ PatL om patent hade meddelats i vanligordning, dvs. utan att ansökningen vilandeförklarats av sekretessskäl. Däremotanser jag inte att det bör införas bestämmelser om ersättning till uppfinnareni de fall där någon ansökan om patent på försvarsuppfinning ärhemlig av oaktsamhet eller i god tro utnyttjar uppfinningen.