prop · FU0330 · 1971-12-31 00:00:00 — vittne och sakkunnig, som motsvarar bestämmelserna iförevarande paragraf med den skillnaden att enskild part enligtförvaltningsprocesslagen kan åläggas alt återbetala ersättningen lillstatsverket om vittnet eller den sakkunnige inkallats på begäran av enskildpart och denne saknade godtagbart skäl för sin begäran. Denna skillnad torde haliten praktisk betydelse och motiverar enligt min mening inte en säneglering iföräldrabalken. Ersättningsbestämmelsen i 11 § bör därför utgå. Att talan mot länsrätts beslul skall föras hoskammarrätten framgår av 32 § förvaltningsprocesslagen. Någon motsvarighet tillnuvarande bestämmelse i förevarande paragraf om var besvär skall anföras överlänsstyrelsens beslut behövs därför inte, I 34 § förvaltningsprocesslagen finns bestämmelser ombesvärshandlings ingivande. Jag föreslår att dessa bestämmelser skall gällaockså i mål enligt 21 kap, . Föreskrifterna i förevarandeparagraf om besvärs ingivande och besvärsmåls beredning bör därför utgå. Förslaget tUl lag om ändring i jordförvärvslagen(1965:290) 1 § Ändringen sammanhänger med de ändringar ikommunallagsliftningen' som trätt i kraft . Vägras begärt tillstånd att förvärva eller behåUa egendom,skall enligt 14 § tredje siycket i beslutet anges tillärapal lagrum och de skälpå vilka beslutet grundas. Kan klagan föras över raeddelat beslut, skall enligt14 § fjärde styckel i beslutet anges vad som därvid är att iaktta. Antas förslaget till förvaltningslag, blir dessabestämmelser obehövliga. Förvaltningslagens föreskrifter i 17 och 18 §§ ombeslutsmotivering och om besvärshänvisning blir nämligen tillämpliga ochtillgodoser de enskildas, rättsskyddsbehov. KungLMaj:ts proposition nr 30 är 1971 607 15§ I denna paragraf finns bestämmelser ora besvär över lantbruksnämnds ochlantbruksstyrelsens beslut. Besvären skall ges in till lantbruksnämnden. Dennaskall möjligt sända handlingarna i ärendet till besvärsmyndighetenjämte bevis om beslutels delgivning och, om beslutet meddelats av näranden,eget utiålande över besvären. Har besvären getts in till besvärsmyndigheten,utgör detta ej hinder raot att besvären tas upp till prövning, om de koramit införe besvärstidens utgång. Motsvarande bestäraraelser i 12 § förslagel lillförvaltningslag torde kunna göras lillärapliga även på detla område. Jagföreslår därför atl nyssnämnda bestämmelser i jordförvärvslagen utgår. 6.Förslaget tm lag om ändring i lagen (1970: 998) om arrendenämnder och Ianslutning till 2 § förvaltningslagen har framhållits atl lagen i princip böruigöra grundvalen för handläggningen av ärenden hos andra offentligaförvaltningsmyndigheter än sådana som uttryckligen undantagils i närandaparagraf. Detta ställningslagande innebär alt förvaltningslagens besläramelserblir gällande bl. a. för arrendenämnd och hyresnämnd. Jag anser således imotsats till vad kamraanätlen uttalat i sitt remissyttrande över arbetsgruppensförslag alt någol generelll undanlag inte bör göras beträffande sådan nämnd.Jag vill i sammanhanget erinra om att varken arrendenämnd eller hyresnämnd äratt betrakta sora dömande organ och att nämndemas verksamhet inte är avsedd altutövas i domstolsmässiga former (prop, 1967: 171 s, 45 och 1970: 20 s. 884). som hyresnämnds verksamhet regleras fr. o. m. den 1 januari 1972i lagen (1970:998) om arrendenämnder och hyresnämnder. Lagen innehåller liksom nuvarande lag (1968:349) ora hyres-närander, vilken upphör alt gälla vidnämnda lidpunkt åtskilliga förfaranderegler som är avpassade särskilt för deförhållanden under vilka de berörda nämndema skall bedriva sin verksamhet. Jagtänker här bl. a. på beslämmelserna om handläggning av ärenden om arrende-eller hyresivist (712 §§) och på reglema om skUjeraannaförfärande inför sådannärand (14 §). När det gäller skiljeraannaförfarandet blir förvaltningslagenöver huvud taget inte lilläraplig, eftersora anende- eller hyresnäranden dåinte fungerar i egenskap av offentlig förvaltningsmyndighet utan i första handpå uppdrag av parterna i ärendet. Däremot blir förvaltningslagen i principlUlämplig på nämndernas övriga verksamhei. Detta torde inte vara förenat mednågra olägenheter. Vad angår förvaltningslagens allmänna bestämmelser blirbara 610 §§ tillämpliga, efiersom regler ora jäv och besvär är meddelade i 17och 22 §§ lagen ora arrendenämnder och Maj.-ts proposition nr 30 är 1971 hyresnämnder.Förvaltningslagens särskilda bestämmelser (1420 §§) får aktualitet endast omförlikning inte träffas i ärendet (jfr 3 § första stycket förvaltningslagen).Beträffande bestämmelserna i 17 § första siycket och 18 § första stycketförvaltningslagen vill jag dessulom erinra om alt dessa i fråga ora saratligaärenden hos någon av de berörda näranderna ersätts av raotsvarande föreskrifteri 21 och 25 §§ lagen om anendenärander och hyresnärander (belräffande 18 §försia slyckel dock inte såvitt avser skyldigheten att lärana upplysning oraskiljaktig mening), EnUgt 15 § lagen om arrendenämnderoch hyresnämnder skall motpart beredas tillfälle att yttra sig över ansökan ifråga enligt lagen (1970: 246) om tvångsförvaltning av bosladsfastighet.Interimistiskt beslut ora tvångsförvaltning och utseende av förvaltare fårdock meddelas ulan alt faslighelsägaren beretts tillfälle atl yttra sig ifrågan. Antas förslaget tillförvaltningslag, kan dessa bestämmelser utgå. Enligt 15 § förvaltningslagen fårnämligen, med vissa undantag, slutligt beslut inte meddelas ulan att partunderrättats ora det sora tillförts ärendet genora annan än honom själv ochtillfälle beretts honom att ytlra sig över det. När det gäller beslut underförfarandet uppställer förvaltningslagen däremol inte någotkommunikationskrav. 6.Förslaget till lag om ändring i Dei 37 kap, behandlade nämnderna är all anse soraför-vallningsrayndigheler. Den föreslagna förvaltningslagen äger därförlill-lärapning i ärenden hos övervakningsnämnd, kriminalvårdsnämnden, ungdomsfängelsenämndenoch interneringsnämnden. Jag vill i delta sammanhang påpeka att även om ettärende hos övervakningsnärand eller annan närand kan anses uteslutande rörameddelande av vaming, se t. ex. 26 kap. 18 § 1 , ärendet ändåenligt 3 § försia siycket förvaltningslagen är alt hänföra lill området förmyndighetsutövning mot enskild. Vaming torde näraligen få anses utgöra etl raeddisciplinär bestraffning »jämförbart förhållande». De särskilda bestämmelsernai förvaltningslagen är därför tillämpliga också i elt sådant ärende, Iärende, som handläggs av övervakningsnärand och avser annan fråga än upphörandeav övervakning eller av raeddelad föreskrift, skall enligt 37 kap, 6 §brottsbalken den dörade erhåUa tillfälle alt ytlra sig, om del lämpligen kanske och hans hörande ej finnes vara utan gagn. Begär den dörade atl blimuntligen hörd i ärende hos nämnden, skall tillfälle därtill beredas honom, Iärende hos krirainalvårdsnäranden, ungdorasfängelsenäranden ochinterneringsnämnden bör, om det kan antas vara lill gagn och lämp- KungLMaj.ts proposition nr 1971 609 ligenkan ske, tillfälle beredas den dömde att yttra sig eller all bli muntligenhörd. Antasförslaget till förvaltningslag, blir kommunikationsbeslämmelserna i 15 §förvaltningslagen genomgående tillämpliga i ärenden hos nämnderna. Delta synesvara en lämplig ordning. I 37 kap. 6 § behöver då barabestämmelser meddelas om den utsträckning, i vilken nämnd skall hålla muntligtförhör med den dörade. Härulinnan åsyflas inte någon ändring i sak. Vad angårde former, i vilka kommunikation kan ske, vill jag i delta sararaanhangframhålla, atl förvaltningslagen inte lägger någol hinder i vägen för alt iärenden hos någon av de cenlrala nämnderna bestyren med koraraunikation utförsav vederbörande övervakningsnämnd, om denna ordning framstår sora rationell.Föreskrifter härom kan inslruklionsvis meddelas av Kungl. 7.Förslaget till lag om ändring i lagen (1964: 541) om behandUng i Enligt78 § första styckel lagen om behandling i fångvårdsanstall förs talan motkriminalvårdsstyrelsens beslut enligt lagen genom besvär hos Kungl. Maj:t. Idet förslag till lag om behörighet för kammanätl all pröva vissa raål, som den20 remitterats till lagrådet för yttrande, har föreskrivits altbesvär i stället skall anföras hos kararaarrätt när fråga är ora raål orabeslut som för särskill fall meddelals angående verkställighet av straff ellerannan brottspåföljd. Då lagen om behandling i fångvårdsanstalt nu ändras medanledning av tillkomsten av förvaltningslagen, bör i lagenföreskrivas all talan mol beslut i särskilt fall enligtlagen förs hos kammarrätten genom besvär och att mot annat styrelsens beslutenligt lagen talan förs hos Kungl. Maj:t genom besvär. Densom för talan mot beslut enligt lagen skall f. n. ge inbesvärshandlingen lill styrelsen (78 § första styckel andra punklen). I 78 §Iredje siycket andra punkten föreskrivs vidare all den som anför besvär hoskrirainalvårdsnäranden över länsslyrelsens beslul enligt 12 § andra stycketskall ge in besvärshandlingen lill . skall med egetyttrande skyndsamt sända in handlingama i ärendet till nämnden. Eftersom 12 §förvaltningslagen är tillämpUg i de nu berörda fallen och den där föreskrivnaordningen för besvärshandlings ingivande synes böra gälla också på förevarandeområde, bör de angivna bestämmelserna i 78 § första och tredje styckenaulgå. Maj.-ts proposition nr 30år 1971 Förslaget tm lag om ändring i lagen (1963:193) omsamarbete med , , och angående verkställighet avstraff m.m. Innan framslällning om verkställighet här i riket avfrihetsstraff eller om anordnande här i riket av övervakning bifalls, skallenligt 24 § tredje stycket lagen om samarbete med , , ochNorge angående verkställighet av straff m.m. den dömde beredas tillfälle atlyttra sig i ärendet, om det ej av särskilda skäl finnes kunna underlåtas. Anlasförslaget till förvaltningslag, kan denna bestämmelse utgå därför attkom-munikationsföreskriftema i 15 § förvaltningslagen äger tillärapning isådana ärenden. Förslaget tiU lag om ändring i lagen (1953: 603) ommotverkande i vissa fall av konknrrensbegränsning inom näringslivet I skrivelse har dåvarandenäringsfrihetsrådet hemställt att den av arbetsgruppen föreslagnaförvaltningslagen inte skall gälla hos rådet i ärenden enligt lagen ommotverkande i vissa fall av konkurrensbegränsning inom näringslivet (i delföljande kallad konkurrensbegränsningslagen) . Såsom skäl härför åberopasfrämsl att konkurrensbegränsningslagen innehåller vissa förfaranderegler, atlrådet i övrigi i stor utsträckning följer RB:s principer och alt en del avreglerna i den av arbetsgruppen föreslagna förvaltningslagen, t, ex. reglema ombesvär, saknar aktualitet därför att rådets beslut enligtkonkurrensbegränsningslagen inte kan överklagas. Förfarandet hos marknadsrådet, vilket fr. o. m. den 1januari 1971 ersatt näringsfrihetsrådet, regleras f.n. dels i lagen (1970:417)om marknadsråd m. ra., dels i konkunensbcgränsningslagen. I den förra lagenfinns bl. a. regler om jäv, förbud att föra talan mot rådets beslut,beslutsmotivering och underrättelse om beslut (2, 8, 19 och 20 §§). Dessaregler avser samtliga ärenden hos rådet. I lagen finns också särskilda reglerom förfarandet i ärenden om otillbörlig marknadsföring (1315 §§), vilka främströr förberedelse och sammanträde i sådana ärenden. Som näringsfrihetsrådelpåpekat i sin skrivelse finns vid sidan härav vissa förfaranderegler i konkurrensbegränsningslagen,vilka tar sikte på handläggningen av ärenden enligt den lagen. De nu åsyftadereglema (1521 §§) rör väsentligen det syslem med förhandling för undanröjandeav skadlig verkan av konkurrensbegränsning som föreskrivs ikonkurrensbegränsningslagen. Som jag påpekat tidigare är det nu framlagda förslagettill förvaltningslag avsett att i princip utgöra grundvalen för handläggningenav ärenden hos andra offentliga förvaltningsmyndigheter än sådana somuttryckligen KungL Maj.-ts proposition nr 30 är 1971 611 undantagils i 2 § i lagen. har visserligenen ställning som i en del hänseenden liknar en domstols (jfr prop. Rådet torde eraellertid principiellt sett vara atl hänföra lillkategorien förvaltningsrayndighet. Förvaltningslagen blir därför tUläraplighos rådet, i den mån inte avvikande bestämmelser ora förfarandel hos rådet harmeddelats. Tillräcklig anledning att generelll undanta rådet från förvaltningslagenslillämpning anser jag inte föreligga. Belräffandeförhållandet mellan förvaltningslagen och förfarandebestära-melserna i de förutnäranda lagarna angående raarknadsrådels verksamhet vill jag framhålla följande.De särskilda bestämmelserna i förvaltningslagen blir inte tillämpliga i ärendenrörande förhandling för undanröjande av skadlig verkan avkonkurrensbegränsning, eftersom marknadsrådet i sådana ärenden inte beslämraerora förraåner, rättigheter, skyldigheler eller jämförbara förhållanden förenskild. Av de i konkurrensbegränsningslagen omnämnda ärendena torde det endastvara ärenden rörande de i 2 och 3 §§ upptagna förbuden, ärenden rörandevitesföreläggande enligt 21 § försia stycket och ärenden angående tillståndenligt 21 § tredje siycket som orafattas av de särskilda beslämmelserna iförvaltningslagen. Några svårigheter att i den utsträckning som behövslillänipa förvaltningslagens särskilda bestämmelser i dessa ärenden lorde inteföreligga. Alt låta förvaltningslagens allmänna bestämmelser i princip gälla isamtliga ärenden hos rådet torde inte heller medföra några ölägenheter. Detförhållandel all de regler i förvaltningslagen sora rör besvär över rayndighetsbeslul saknar aktualitet för rådets del vållar inga problem. Inte heller tordedet förhållandet alt lagen om marknadsråd m. ra. på vissa punkter innehålleravvikande bestämmelser skapa några tolkningssvårigheter. På grund av innehålleti 1 § andra styckel förvaltningslagen är det fullt klart att föreskrifterna ilagen om marknadsråd m. m. tar över motsvarande bestämmelser iförvaltningslagen. I 15 §andra stycket konkurrensbegränsningslagen finns en bestämmelse om att tillslåndsom avses i 2 och 3 §§ konkurrensbegränsningslagen inte får återkallas ulan atttillståndshavaren erhållit tillfälle att ytlra sig. Etl ärende av denna typorafattas av förvaltningslagens särskilda bestämmelser, bl. a.komraunikalionsreglerna i 15 §. På grund av dessa bestämmelser iförvaltningslagen kan 15 § andra siycket konkurrensbegränsningslagen utgå. Förslaget till lag om ändring i lagen (1944: 705) omaktiebolag 108 § Enligt paragrafen skall under angivnaförutsättningar förordna revisor i aktiebolag, i vissa fall efter att haförklarat redan utsedd 612 KungL Maj.ts proposition nr 1971 Beslul meddelas efter anraälan av styrelsen för bolaget eller avannan. Har anmälan ej gjorts av styrelsen, skall enligt paragrafen före beslutsmeddelande tillfälle beredas styrelsen atl yttra sig i ärendet. Dennakommunikationsbestämmelse kan utgå, om förslaget till förvaltningslag anlas.Sistnämnda lagförslag innehåller nämligen tillämpligakom-munikationsbestämraelser i 15 §. Idenna paragraf föreskrivs bl. a. att vissa ansökningar och anmälningar skallinges eller i betalt brev med posten insändas till registreringsrayndig-heten.I 7 § förslaget till förvaltningslag förutsätts all ansökningar och anmälningarkan lillsläUas en myndighet även på annat sätt än sagts. Något behov avatl i aktiebolagslagen ha kvar en bestämmelse om det sätl på vilket ansökningaroch anmälningar skall tillslällas registreringsmyndigheten föreligger inte.Jag föreslår därför att ifrågavarande bestämmelse utgår. I190 § 1 och 2 mom. samt 192 § 3 mora. finns besläramelser av innehåll att, omgodkännande eller registrering vägras, beslutet med angivande av skälenofördröjligen med poslen skall tiUställas stiftarombudet, bolaget eller annanangiven intressent. Antas förslaget lill förvaltningslag, kan i 190 § 1 och 2mom, dessa besiämmelser utgå, därför att den föreslagna förvaltningslageninnehåUer tillämpliga föreskrifter (17 och 18 §§) angående beslutsmotiveringoch angående underrättelse ora beslut. Bestäramelsen i 192 § 3 mom, tordedäremot böra bibehållas, eftersom inte samtliga beslut, varigenom registreringvägras, synes utgöra sådan myndighetsutövning mot enskild som avses i 3 §försia stycket förslaget till förvaltningslag och till följd härav 17 och 18 §§förvaltningslagen inte alllid blir tillämpliga, 191och 195199 §§ Förklarar regislreringsmyndigheten vissa frågor förfallna ellerbeslular myndigheien i visst fall erforderlig jämkning i bolagsordningen, skallmyndigheten enUgl 191 §, 195 § 2 och 4 mom., 196 och 197 §§, 198 § 1 mom. samt199 § ofördröjligen med posten översända underrättelse om beslutet lillstiftarombudet, bolaget eller bolagen. På grund av föreskrifterna angåendeunderrättelse om beslul i 18 § förslagel lill förvaltningslag blir också nunämnda bestämmelser i aktiebolagslagen överflödiga, om förslaget till förvaltningslagantas. 11.Förslaget till lag om ändring i byggnadslagen (1947:385) Eftersom12 § förvaltningslagen innehåller besiämmelser om besvärsförfarandet, börmotsvarande bestämmelser i 150 § byggnadslagen utgå. KungLMaj.ts proposition nr 30 är 1971 613 slagetinnebär den sakliga ändringen att menighets besvärslid i andra ärenden änplanärenden o, d, förkortas , övriga ändringar iparagrafen är av redaktionell nalur. 12.Förslaget tUl lag om ändring i lagen (1947: 529) om allmänna barnbidrag Vidbesvär hos länsslyrelsen över beslul i ärende angåendeallmänt barnbidrag skall enligt 15 § försia stycket lagen om allmännabarnbidrag besvärshandlingen ges in tUl länsslyrelsen. Med hänsyn lill attförslaget till förvaltningslag upptar en regel om att besvärshandling skalltillställas besvärsmyndigheten (12 § försia styckel), föreslår jag atl dennuvarande bestäramelsen om besvärs ingivande i lagen om allraänna barnbidragutgår (jfr 12 § tredje slyckel andra punklen förvaltningslagen). I 15§ andra stycket lagen ora allraänna barnbidrag föreskrivs all barnavårdsnämndsbeslut länder till efterrättelse utan hinder av anförda besvär, om inte länsstyrelsenförordnar annorlunda. Eftersom i 13 § förslaget till förvaltningslagföreskrivs att myndighet, som har alt pröva besvär, kan i avvaktan på ärendetsslutliga avgörande förordna atl det överklagade beslutet tills vidare inteskall gälla, synes i nyssnämnda lagrura böra föreskrivas bara altbarnavårdsnämnds beslut länder till efterrättelse. 13.Förslaget tiU lag om ändring i skollagen (1962:319) 14,18, 20 d och 20f §§ Under hänvisning till vad jag har anfört ispecialmotiveringen till 4 och 5 §§ förvaltningslagen föreslår jag, att i 14,18 och 20 f §§ skollagen föreskrivs atl ulan hinder av 2 § 2 förvaltningslagenjävsbestäraraelserna i 4 och 5 §§ förvaltningslagen skall äga tillämpning isamtliga ärenden hos skolstyrelse och sådan utbildningsnämnd som väljs enligt20 f § första styckel skollagen. Har enligt 3 § femte stycket skollagen lillutbildningsnämnd utsetts nämnd som handhar andra landstingskommunensförvaltningsuppgifter, bör däremot komraunallagens jävsbestäraraelser gälla isamtliga av denna nämnd handlagda ärenden. 1 anslutning till de nyssnämndaändringama i skollagen bör vissa jämkningar göras i de hänvisningar tillkomraunallagen, komraunallagen för Stockholra och landstingslagen, somifrågavarande paragrafer i skollagen innehåller. Den föreslagna ändringen i 20d § skollagen har karaktären av en redaktionell jämkning. 23,25 oeh 39 a §§ Beslut av skolstyrelse om specialundervisning i kanöverklagas hos länsskolnämnden genom besvär (29 kap. 1 § försia siycketskolstadgan Maj:ts proposition nr 30 år1971 jfr 5 kap. 42 § samma stadga). Bestäraraelserna iförvaltningslagen koramer således att gälla i sådana ärenden hos skolstyrelsenom inte annat är föreskrivet. Detsamma gäller ärenden hos lokal styrelse förspecialskolan om undervisning i sådan skola. F. n. föreskrivs i 23, 25 och 39 a§§ skollagen att föräldrama skall ha fått tillfälle alt yttra sig innan beslutfallas. Dessa kommunikationsföreskrifter bör ulgå eftersom kommunikationsbestämmelsernai 15 § förvaltningslagen är tillräckliga och lämpliga. I detla sammanhang börtilläggas alt enligt vad jag har inhämtat från chefen förutbildningsdepartementet denne avser att i vår föreslå Kungl. Maj:t alt utfärdany skolstadga. Den nya stadgan, som skall gälla fr. o. m. ,avses koraraa att innehålla en motsvarighet till den angivnabesvärs-bestämmelsen i 29 kap. 1 § nuvarande skolstadga. Förslaget till lag om ändring i lagen (1951: 308) omekonomiska Ändringama i 47 och 99 §§ samt 103 § 2 mom. lagen omekonomiska föreningar motsvarar ändringama i 108, 189 och 199 §§ lagen om aktiebolag,vilka jag tidigare behandlat. Som jag har anfört vid behandlingen av ändringamai 190 § aktiebolagslagen har bestämmelsen i 192 § 3 mom. sistnämnda lag omunderrättelse angående beslut om vägrad registrering och angående skälen därföransetts böra bibehållas, efiersom inte alla sådana beslut torde utgöramyndighetsutövning som avses i 3 § första stycket förvaltningslagen. Av motsvarandeskäl har beslämmelsen om underrättelse till sökanden i 100 § tredje stycketlagen om ekonomiska föreningar be-håUits. Enligt 49 § lagen om ekonomiska föreningar kan revisor iekonomisk förening tUl avgörande hänskjuta fråga om rätt attanlita medhjälpare vid granskningsarbetets utförande, om behövligt samtyckeinte lämnas av styrelsen i föreningen. Därvid skall före beslutsmeddelande bereda föreningens styrelse tillfälle att yttra sig i ärendet. Dennabestämmelse kan utgå, om förslaget till förvaltningslag antas, därför att denföreslagna förvaltningslagen innehåller tillämpliga bestämmelser omkommunikation (15 §). Förslaget till lag om ändring 1 lagen (1954:243) omyrkesskadeförsäkring 2§ Som jag har framhållit är det tveksamthuruvida försäkringsrådet bör betraktas som en offentligförvaltningsmyndighet, vilken omfattas av förvaltningslagens bestämmelser,eller bör anses vara en förvalt- Kungl.Maj:ts proposition nr 197i 615 ningsdomstol,som i huvudsak faller utanför tillärapningsorarådel för förvaltningslagen.Till stöd för synsättet att försäkringsrådet är en förvaltningsrayndighet kanfrärast åberopas alt rådet inte bara prövar besvär och ansökningar i vissaärenden angående försäkring och skadeersättning utan också hartillsynsuppgifter (se 2 § försia stycket och 44 § tredje stycket förevarandelag samt 4 § tredje stycket militärersättningsförordningen 1950:261). Det börockså nämnas att försäkringsrådet inte äger befogenhet all höra vittnen på ed(jfr 52 § förevarande lag och 18 § militärersältningsförordningen) . Tillförmån för uppfattningen att försäkringsrådet ändå bör anses ha karaktären avdorastol kan frärast anföras att i lagen (1955: 261) om avstängning av domareförsäkringsrådet likställs med bl. a, regeringsrätten och kammarrällen ochbetecknas sora särskild domstol (jfr prop, 1964:140 s. 99). Delta förhållandesynes mig böra tilläggas sådan vikt att jag, såsora jag redan sagt i detföregående, funnit raig böra inta ståndpunkten all försäkringsrådet börbetraktas som en förvaltningsdomstol vilken vid utövningen av sin huvudsakligaverksamhet faller utanför förvaltningslagens tillärapningsoraråde. Någramera ingående bestämmelser om förfarandet i ärenden hos försäkringsrådet finnsi stort sett inte, Lagen (1917:466) om försäkringsrådet har karaktären av enorganisationslag och inte en förfarandelag. Vid sin handläggning avförsäkrings- och ersättningsärenden torde försäkringsrådet följa de principeråt vilka RB ger uttryck. Förslag har framlagts om att rådet skall avvecklas.Under förhandenvarande förhållanden torde det inte böra komma i fråga alt göraförvaltningsprocesslagen tillämplig på försäkringsrådet. Inte heller tordeanledning finnas atl låta förvaltningslagen gälla för rådets rättskipandeverksamhei. På en punkt lorde del dock vara lämpligt alt låtaförfarandelagstiftningens regler gälla för denna försäkringsrådets verksamhet.Jag avser därvid de i huvudsak likalydande bestämmelserna i 7 §föi-valtningslagen och 44 § förvaltningsprocesslagen om när handling skallanses ha kommit in. Jag föreslår därför att del för rådels del föreskrivs allbestämmelserna i 44 § förvaltningsprocesslagen skall äga molsvarandetillämpning.