prop · FU0315 · 1971-12-31 00:00:00 — Å andra sidan innefattar systerael enförra av finansiering av avbelalningshandeln sora inte i och för sig kan ansesförkastlig. Del utesluter inle all vUlkor av delta slag i enskilda fallframstår sora otillbörliga. Frågan måste bedömas i belysning av vilka andrafinansieringsmetoder som kan stå liU buds. Vissa andra i avbetalningskonlraktförekommande klausuler bör enligt promemorian också uppmärksararaas. Allraäntsägs atl vissa forraulär lill avbetalningskonlrakt försätter köparen i enmycket beroende ställning i förhållande lill säljaren. I viss utsträckningförestavas klausulerna otvivelaktigt av säljarens i och för sig berättigadeintresse av all skaffa sig säkerhet. I proraeraorian ifrågasätts ora inlesäljaren ibland går onödigt långt härvidlag. Proraeraorieförslagethar bedömts raycket olika av skilda reraissinstanser. De som närmast kan ansesföreträda konsumentintressena, däribland de stora arbetstagarorganisationerna,har varit genomgående positivt inställda. Från näringslivet framförsemellertid stark kritik och fortsatt utredning av frågan anses erforderlig.Samraa ståndpunkt intas bl. a. av elt par hovrätter och Sverigesadvokalsarafund. Andra hovrätter liksora även köplagssakkunniga anser däremotall förslagel kan läggas till grund för lagstiftning. Någrareraissinstanser tiUstyrker promemorieförslaget utan någon närmare motivering.Hil hör , , hotell- ochrestaurangförbund, och . Ingen remissinstansbestrider all det finns behov av atl lagstiftningsvägen inskrida raotföretagare sora genom formulärvUlkor skaffar sig en alltför gynnad ställning iförhållande lill konsumenterna. Hovrätten för Nedre framhåUer alt delpå individuell avtalsförhandling byggda avtalet i stor utsträckning harersatts av en formulärrätt, varigenom en ändamålsenlig anpassning kan ske lillpraktiska förhållanden och köpraannaraässiga uppfattningar inom olikabranscher. Men genom formulärrätlen kan säljarsidan skaffa sig ett otillbörligtövertag i förhållande lUl köparen och för den enskUde avtalsparten, soraställs inför formulärens av motparten eller hans branschorganisation påförhand utformade avtalsreglering, kan situationen bli raycket ogynnsararaareän ora han kunde falla tUlbaka på raera objektivi avvägda disposilivalagregler. Endasl i ringa raån raotverkas ölägenheterna av forraulärrälten avatt domstolarna är benägna alt låta otydligheter i formulär gå ut över den somupprättat del saral frita raedkontrahenlen från avtalsvillkor sora på grund avsin forraulering eller undanskyrada placering får antas ha undgått hansuppraärksarahet. I viss utsträckning kan också olägenhetema raotverkas av atldoraslolama äger jämka eUer åsidosätta uppenbart obU-liga eller otUlbörligaavtalsvillkor. Doraslolama har dock visat återhåll-sarahet härvidlag. Liknandesynpunkter fraraförs av , hovrätten över och ,hovrätten för , köplagssakkunniga, ,. LOanser alt köparen alltför länge har varit hänvisad tiU säljarens godtycke vidbestämmandet av avtalsvUlkor. Behovet av åtgärder till skydd för konsumenten ärenligt LO trängande. anser all raan i proraeraorian tarupp en fråga av stor ekonoraisk betydelse för konsuraenlen. Utredningen raenaratl del är raycket angelägel alt stärka konsuraentens ställning påifrågavarande oraråde. , ,statens pris- och kartellnämnd och TCO har i huvudsak sararaa inställning.Statens konsumentråd framhåller atl del finns många mindre seriösa företag soraär beredda att utnyttja köparnas underlägsenhet. Även inora denansvarskännande delen av näringslivet förekomraer i betydande utsträckningslandardkonlrakl som inskränker köparens rättigheter enligt köplagen.Erfarenheterna från den av rådet upprättade ochde lokala konsumentkora-railtéerna har också enligt rådet dokumenterat behovetav all konsumenternas ställning förbättras. I samma riktning pekar en av rådelunder 1968 genomförd undersökning av ell antal köpekontrakt och garantisedlar.Näringslivet gör inte gällande all lägel är sådant all man helt bör av- slåfrån varje form av lagstiftning. Det ifrågasattes dock starkt om den faktiskasituationen generellt sett är så mörk som anlages i promemorian. Frågan är orabehovet av oraedelbar lagstiftning är så överhängande som där hävdas. Inteminst på grund av tillskyndan av näringslivels organisationer har bättrebalanserade bestäraraelser tiUkorarait. För viktiga varu-grappersgaranlivillkor har ett successivt utvecklingsarbete pågått under en längre tid.Under det senaste året har exerapelvis nya villkor utfärdals för bilhandeln,för elektriska artiklar, för radio- och TV-branschen, för fotobranschen ochför båtbranschen. Läget kan i vart fall enligt näringslivet inle sägas varasådant all del raotiverar att ell långtgående och genoragripande lagförslagframläggs i en kort och oklar de-parleraentsproraemoria. vill inle motsätta sig lagstiftning men anser all förbättradkonsumentupplysning är det bästa sättet alt koraraa tillrätta raed probleraen. I allraänhel harreraissinslanserna ingenting all invända raot all problemet angrips genom ennäringsrätlslig lagstiftning. Näringslivet motsätter sig sålunda inleprincipiellt, all man genomför en näringsrätlslig lagstiftning. Förutsättningenär dock att lagstiftningen begränsas till förbud mot avtalsvillkor sora enligtcivilrättens regler är ogUliga eller kan jämkas. och har en liknande inställning. understrykeralt man endast genora en näringsrätlslig lagstiftning kan koraraa lill rättamed problemen. Utöver de i promemorian redovisade skälen för att inle i förstahand reformera de civUrällsliga reglerna påpekar hovrätten över ochBlekinge all lagändringar sora lar sikte på alt möjliggöra eller stiraulera lUlelt vidgat ingripande i enskUda fall och beträffande redan träffade avtalskulle vålla andra ölägenheter. Det är i och för sig av betydelse atl träffadeavtal i största utsträckning respekteras och alt den eventualiteten attavtalsvillkor underkänns av domstol kan någorlunda förutses. Även ora enraodernisering av de nuvarande civilrältsliga reglerna kan anses önskvärd, kanraan enligt hovrättens raening inte räkna raed atl denna koramer alt leda lUlen väsentligt mer vidsträckt tillämpning av de civUrällsliga jämknings-reglernaän . Hovrätten ansluter sig därför till den i promemorianuttalade meningen atl lagstiftningsåtgärder bör inriktas på alt få tUl stånd ensamhäUelig kontroll av avtalsformulär. LO framhåller all del lids- ochkostnadskrävande arbete sora en civilprocess medför avskräcker de flesta frånalt söka hävda sin rätt vid doraslol även ora del skulle finnas storaraöjligheter atl vinna raålet. Del skydd för den svagare avtalsparten somavtals- och köplagen bygger på har alltmer urholkals. Förslagel om ennäringsrätlslig reglering bör kunna medföra en betydande hjälp för konsumentengenora atl otillbörliga avtalsvillkor utraönslras ur formulären och genom atlett sakkunnigt bedömningsunderlag ställs till domstolarnas förfogande vid därväckta tvis- ler.LO biträder uppfattningen atl enbart en civUrättslig reform skulle få begränsadeffekt men framhåller också vikten av alt en näringsrätlslig och en civUrättsligreform kombineras. Det pågående civilrältsliga reformarbetet får därför enligtLO inle dra ul . , konsumentrådet, pris- ochkartellnämnden, NO, näringsfrihetsrådet, konsumentutredningen,köplagssakkunniga och godtar också uttryckligenförslagel atl nu införa en näringsrättslig lagstiftning. Sveahovrätt har en annan åsikt. Hovrätten menar visserligen alt en civUrättsligreform med nu gällande ordning som utgångspunkt inte kan antas isolerad bjudakonsumenterna tillräckligt skydd. Bättre mojligheter lill rättslig prövning ochökad information skulle emellertid avsevärt förstärka konsumenternas ställning.Om konsuraenlorabudsraannen får la befattning även med ärenden ora otillbörligaavtalsvillkor, torde man ofta kunna komma lill rätta med otillfredsställandeförhållanden på frivillig väg. Bereddes dessutom orabudsraannen raöjlighet atli civilrältsUg ordning få faslslälll alt visst villkor inle är gällande, skulleredan gällande lag ge elt korrektiv raot villkor sora fraraslår sora särskiltförkastliga. Blotta risken för sådana processer raed åtföljande risker förpublicitet skulle enligt hovrätten göra raånga företagare lyhörda för de invändningarkonsuraenlombudsmannen kan ha mot visst avtalsvillkor. Hovrätten anser därföratt man bör undersöka om det pågående civUrällsliga utredningsarbetet kan getillräckliga raöjligheter all skydda konsuraenterna. Även hovrätten för ÖvreNorrland menar all effekten av civilrältsliga regler underskattats.Motorbranschens riksförbund konstaterar atl avsikten är all på näringsrätlsligväg reglera elt av de mest centrala orarådena inom civilrätten. En sådandualism i rättssystemet är långt ifrån invändningsfri vare sig från principielleller praktisk synpunkt. En civilrällslig lagändring anses vara det bästamedlet alt tUlgodose såväl konsumentens som rättssäkerhetens krav. Påpekandeti promemorian alt inskridande med slöd av civilrältsliga regler kan ske bara ienskilda fall och i fråga om redan träffade avtal anses i och för sig rikligt,raen raan får enligt förbundet å andra sidan inle underskatta den effekt soralagändringar och ändrad rättspraxis komraer att raedföra. i administrativordning meddelat förbud mot ell visst avtalsviUkor koraraer för övrigt endastatl bli bindande för den företagare som förbudet avser. Slutligen bör depraktiska ölägenheterna av del föreslagna dubbla sanktionssystemet inteunderskattas. Förbundet kan därför, även om ett ingripande mot vissakonsekvenser av forraulärrälten kan vara raotiveral, inle acceptera förslagettill lagstiftning i föreliggande skick. En förutsättning för en mer positivsyn bör enligt förbundet vara all kongruens finns raellan den civilrättsligaoch näringsrätlsliga lagstiftningens innehåll både beträffande lagtext ochförarbeten. erinrar om att inora förmögenhetsrätten av- lalsfrihetengäller som grundläggande princip. Denna princip måste sarahället även ifortsättningen slå vakt ora. Avtalsfrihetens princip innebär eraeUertid atl denena parten inle på grund av sin överlägsna förhandlingsposition skall kunnapåtvinga den andra parlen hur betungande villkor sora helst. Forraulärrältenhar visserligen sin grundval i avtalsfriheten raen del är elt faktura att enaparten, oftast näringsidkaren, i många fall har en så stark stäUning gentemotden andra parlen all han kan ensidigt diktera avtals vUlkoren. I sådana fall avraissbruk av avtalsfriheten är del nödvändigt all rättsordningen kan erbjudaden svagare parlen skydd mot avtalsvillkor, som måste anses olUlbörligen gynnaden starkare parten. har skyddsmekanisraen raot missbruk av avtalsfrihetenvarit möjligheten för de aUmänna domstolarna atl med stöd av civilrättsligaspecialbesläramelser eUer generalklausuler eUer raed stöd av lolkningsregleroch allraänna rättsgrundsatser vid prövning i det enskilda fallet lämna i avtalintagna vUlkor ulan beaktande. En avsevärd förstärkning av skyddet förförhandlingsmässigl underlägsna parter mot otUlbörliga avtalsvUlkor kan enligtsamfundets raening uppnås genora en civilrällslig reforra. Rörandeprincipfrågan om behovet av en näringsrätlslig lagstiftning på hithörandeområde anser samfundet emellertid att åtminstone inora privatkonsumtionensområde elt behov av en sådan lagstiftning kan föreligga. Del lorde nämligenvara realistiskt alt räkna med all de privata konsumenterna inle i nämnvärdomfattning komraer all i det enskilda fallet föra frågan ora otiUbörlighe-tenav visst avtalsvillkor till prövning av doraslol enligt civilrältsliga grunder.En förutsättning för en näringsrättslig lagstiftning om förbud raototillbörliga avtalsvillkor måste emellertid vara all lagstiftningen kan ges enutformning, som är förenlig raed principen om avtalsfrihet och sora på eltliUfresslällande sätt tUlgodoser kravet på rättssäkerhet. Samfundet anser, altpromemorian inte fyller måttet därvidlag, och raenar all frågan måste utredasytterligare. Hovrätten för Nedre raenar atl det kan vara riktigt allen större effekt kan nås genom näringsrätlsliga åtgärder än genora encivUrättslig reform. De civilrältsliga reglernas genomslagskraft bör dock inleunderskallas. Visserligen kan med slöd av sådana regler inskridande ske blott ienskilda fall. Men redan rättsreglernas existens och med stod därav träffadeavgöranden verkar normerande och har betydande återverkningar påavtalsslulande parters handlingsmönster. Del är därför enligt hovrätten inlealldeles givet all en näringsrätlslig förbudslagsliftning är all föredragafraraför en civilrällslig reform. Fleraremissinstanser tar upp frågan ora sambandet mellan den näringsrätlsliga ochden civilrältsliga lagstiftningen. Införs en näringsrätlslig lagstiftning ärdet enligt näringslivets mening ett oeftergivligt krav alt det inte fårföreligga någon diskrepans raellan den bedömning sora skall ske frånnäringsrätlslig syn- punktoch den rent civilrältsliga prövningen i del enskilda fallet av samraa ellerliknande villkor. I princip måste överensstämmelse föreligga mellan vad somenligt civilrältsliga resp. näringsrätlsliga regler avses raed otillbörligaavtalsvillkor. Som näringsrätlsliga och civilrältsliga betecknade verkningarkan inle ses åtskilda och utredas oberoende av varandra. Näringslivet erinrarvidare om alt den sakkunnige sora har alt se över generalklausulerna i denförmögenhetsrältsliga lagstiftningen skall uppraärksararaa de civilrältsligaverkningarna av rättshandlingar sora företagits i strid raot förbud sommeddelats med stöd av den föreslagna lagen. Det anses otillfredsställande altföljderna för civilrätten av den näringsrätlsliga lagstiftningen utreds efterdel att denna kanske re dan trätt i kraft. Den civilrältsliga sidan av fråganora konsumentens skydd raot raissbruk av avtalsfriheten berörs vidare enligtnäringslivet av köplagssakkunnigas utredning. I deras uppdrag ingår altöverväga ora det kan anses erforderligt att införa särskUda köprällsliga reglertill konsuraentens skydd. Dessutora ingår del i uppdraget all överväga införandetav en allmän regel om möjlighet all jämka avtalsregler efter mönster av 8 §skuldebrevslagen. Arbetet på proraeraorians lagförslag har bedrivits oberoendeav de civilrältsliga utredningsarbetena. Det anses anmärkningsvärt atlförslagel har framlagts utan atl köplagssakkunnigas belänkande avvaktats ochutan alt arbetet på den näringsrätlsliga lagstiftningen samordnats medöversynen av den förmögenhetsrältsliga lagstiftningen om otillbörligaavtalsvUlkor. Näringslivet avstyrker bestämt att den i proraeraorianverkställda bristfälliga utredningen läggs lill grand för lagstiftning.Hovrätten för , hovrätten för , Sverigesadvokatsamfund, , Svenska företagares riksförbund.Svensk industriförening och anför liknandesynpunkter. Därvid förordas på några håll att frågan överläranas antingen tillköplagssakkunniga eller också lill den sakkunnige, som har tUl uppgift att seöver generalklausulerna inom förmögenhetsrätten, för fortsalt utredning. ÄvenKF och statens raenar, alt relationerna raellanden näringsrätlsliga och den civUrällsliga lagstiftningen måste övervägasytterligare. KF ifrågasätter, ora inte arbetet kan saraordnas raed arbetet påen blivande konsumentköplag raen understryker att arbetet i så fall måstestarkt forceras eftersom konsumenten har en så svag ställning på detta område.Kommerskollegium har sararaa uppfattning i fråga om nödvändigheten av attsaraordna del civilrättsliga och det näringsrätlsliga utredningsarbetet. Underden lid utredningsarbetet pågår bör alternativa sarahälleliga åtgärder prövasför att stärka konsumentemas ställning. Detta kan ske genom att man från samhälletssida i saraverkan raed näringslivets organisationer söker aktivt verka för altvUlkor, som typiskt sett måste betraktas sora oliUbörliga, på frivillig vägavlägsnas från standardiserade avlalsforraulär. 3 1971.1 saml. densararaansättning marknadsrådet skall ha vid handläggning av ärenden omotUlbörlig marknadsföring bör detta organ äga goda förutsättningar atlgenomföra värderingar av avtalsvillkor på sådant sätt att värderingarna kanläggas tiU grund för principella ställningstaganden tUl vad slags villkor som,tillämpade inora en viss bransch, norraalt sett kan eller inle kan accepteras.Rådets raedleraraar äger vidare stor förhandlingserfarenhel. En raelod sorainle kräver genomgripande rättsliga reformer för alt förbättrad jämvikt mellankonsument- och företagarintressen skall kunna uppnås när det gäller utformningenav avtalsvillkor synes kollegiet vara, all rådel åläggs uppgiften atl granskaoch värdera villkor, sora ingår i kollektivt utforraade, standardiseradeavlalsforraulär. Del bör vidare ankoraraa på rådel atl, på grundval av densålunda företagna granskningen och värderingen, uppta förhandlingar raedberörda näringsorganisationer eller förelag i syfte alt åstadkoraraa sådanabranschkutyraer all raissbruk av forraulärrälten förebyggs. Vidförhandlingarna bör rådet eftersträva att få till stånd enskilda ellersarafällda åtaganden från vederbörande organisationers eller företags sida,varigenora dessa förbinder sig alt verka för atl inora resp. branschtillämpade, som typiskt sett otillbörliga bedömda avtalsvUlkor inle kommertill vidare användning. Näringslivet är inne på liknande tankegångar ochförordar atl det tillskapas ett organ som kan företräda konsumenternavid överläggningar med näringslivels organisationer om utformningen avavtalsvillkor. Eflersora avtalsvillkor fungerar sora elt konkurrensraedel,skulle dock sararådel enligt näringslivets uppfattning inle varaobligatoriskt. Hovrätten för Nedre raenar alt den föreslagnalagstiftningens förhållande till nu gällande civilrältsliga regler intenärmare utretts och analyserats. Del skulle enligt hovrättens mening varalyckligast ora de aktualiserade probleraen inte löstes frislående från deninora köprällen planerade reforraen utan alt hela problemkomplexet logs upptill behandling i ell sararaanhang. I proraeraorian görs emellertid gällandeall behovet av omedelbara åtgärder lUl skydd för konsumenterna raot obilligaverkningar av bl. a. formulärrätten är framträdande och atl en näringsrättsliglagstiftning bör genoraföras utan avbidan på resultatet av den reforraen. Orabehovet är så trängande, vilket anses vara svårt för hovrätten att yttra sigora, vill hovrätten trots anförda betänkligheter inle raolsälla sig atl denföreslagna lagstiftningen genoraförs. Fleraremissinstanser lar upp frågan vilken verkan den föreslagna lagstiftningen kanlänkas få för det civilrättsliga förhållandel raellan företagare ochkonsument. LO anser del klart all en domstol måste lärana ulan avseende eller ivarje fall järaka avtalsvillkor sora strider raot ett av rayndighel uppställtförbud. LO menar vidare atl ett sådant förbud måste verka prejudikalsbildande ivid bemärkelse. Hovrätten över och finner det felaktigt atljämställa ett av rayndighel med slöd avlag uppställt förbud raed ell i lag raeddelat förbud. Ett adniinistralivlbeslut som inle har karaktären av författning riktar sig tiU beslämd personoch kan endasl indirekt, såsora uttryck för en principiell uppfattning ora vadsom är otillbörligt, få betydelse för andra. Den administrativa myndighetensuttalande kan ha bevisvärde i rättegång raen det förpliktar inte doraslolensora har all ta ställning oraedelbart på grund av det lagrura som ärtUlämpligt. Vad i proraeraorian anförs ora ogiltighel av avtal sora ingås istrid raot legalt förbud saknar enligt hovrätten relevans. Hovrätten anser dockalt marknadsrådets avgöranden överhuvudtaget koraraer att få stor betydelseockså när del gäller för doraslol alt bedöma vad som skall anses strida raotgott affärsskick eller eljest vara otillbörligt. På grund av sin sakkunskapkomraer raarknadsrådet alt vara vägledande också för domstolarna, ochtyngdpunkten i rättsbUdningen på området komraer därigenom atl ligga hos marknadsrådel.Det finns all anledning räkna med alt näringsidkare i största utsträckningkommer att rätta sig redan efter påpekande av konsuraenlorabudsraannen ellerstundom efter beslut av marknadsrådet. Hovrätten delar den i promemorianuttalade uppfattningen alt det finns grund för antagandel atl någon raerabetydande diskrepans inte skall uppkomma mellan å ena sidan marknadsrådetstillämpning av den föreslagna nya lagstiftningen och å andra sidan domstolarnastUlärapning av förmögenhetsrältsliga generalklausuler om jämkning avotUlbörliga avtalsvillkor. Hovrättenför framhåller att elt förbud rimligen måste återverka på delcivilrättsliga planet i form av ogiltighel. Enligt uttalanden i proraeraorianskulle den föreslagna lagens ord "otillbörligen gynna" i självaverket bli synonyrat raed villkor sora uppenbarligen strider mot gottaffärsskick eller eljest är otUlbörligl. En administrativ rayndighels praxisskulle alltså ingjuta del reella innehållet i en förraögenhets-rätlslig grundsals,vars innebörd utvecklats av affärslivet självt. Bedöraningen iraarknadsrådet sägs i proraeraorian skola ske så alt säga på ell raera abstraktplan än bedöraningen av otillbörlighelen av elt avtalsvillkor vid ell konkrettillfälle. Ändå skall dorastolspraxis bli bunden av den från andrautgångspunkter gjorda värderingen av administrativ myndighet. Ytterligaremärklig blir konstruktionen med den administrativa ledningen avdorastolspraxis därigenom, all beslut ora förbud enligt lagförslagels 4 § inlehar rättskraft i vanlig raening, ulan frågan kan prövas på nytt när ändradeförhåUanden eller annat särskilt skäl föranleder det. Hela frågan oraförhällandet raellan den föreslagna lagen och den allraänna förraögenhetsrältenraåste enligt hovrätten i själva verket övervägas närraare, om man skall kunnaförutse verkningarna av lagstiftarens ingrepp. Liknande uttalanden görs avhovrätten för Nedre och kommerskoUegium. Även köplagssakkunnigapåpekar atl de civilrältsliga järakningsreglerna raåste tiUärapas medutgångspunkt i sin egen forraulering och sitt eget på det särskilda falletinriktade syfte. finnerde i proraeraorian gjorda uttalandena ora förslagets civilrättsligaåterverkningar diskutabla. Näringslivet anser del ovisst om domstol skulleförklara ett avtalsvillkor ogiltigt när företagaren överträtt elt förbud genomatt påfordra uppställande av villkoret i fråga. Den efter svenskrättsuppfattning normala följden av ogiltighel, näraligen skyldighet för bådaparter alt återbära vad de erhållit på grund av avtalet eller värdet därav, äri aUraänhet en för parterna raycket allvarlig och svår-reglerbar sak. Detraåste därför sägas föreUgga anledning atl använda ogUligheten sora påföljdendast raed försiktighet och när del verkligen påkallas av vikliga skäl. Enligtnäringslivels raening bör frågan om avtals eller avtalsvillkors ogiltighelregleras i den egentliga civillagstiflningen. I motiven bör därför klartutsägas att en överträdelse av ett förbud inle i och för sig medförcivilrällslig ogiltighel av avtalet. Inle heller är del möjligt alt alllidtUlämpa grunderna för 8 § skuldebrevslagen. Identitet föreligger inle alltidraellan den civUrällsliga och den näringsrätlsliga lagstiftningen raed hänsyntill all proraeraorian arbetar raed ett raycket vidsträckt näringsrätlsligtoliUbörlighetsbegrepp sora grunderna för 8 § skuldebrevslagen enligtdess raoliv förutses lillärapade raed ålerhållsarahel. Vad angår förbudetsbetydelse för andra företagare än den raot vilken förbudet riktas frarahållernäringslivet all anledningen till atl doraslolama tillärapat gmnderna för 8 §skuldebrevslagen restriktivt torde vara alt lagens förarbeten klart sägerifrån all lillärapningen skaU förbehållas ytterlighetsfall av avtalsraissbruk.Näringslivet raotsätter sig bestärat att innehållet skulle ändras i dencivilrältsliga norraen genora att det i raotiven tUl en näringsrätlsliglagstiftning sägs, att grunderna för 8 § skuldebrevslagen skall tiUärapas raerextensivt. anser det självfallet att de allraännadorastolarna vid prövning i civilrällslig väg skall ha frihet all raedbeaktande av orasländigheterna i det särskilda fallet lärana ell avmarknadsrådel raeddelat beslut utan avseende.