mot · FU02780 · 1971-01-27 00:00:00 — av m. fl. angående statsbidraget till driften av barnstugor. Bristen på daghemsplatser är fortfarande ett av de allvarligaste hindren för jämlikhet mellan män och kvinnor. Kommunernas stora kostnader för driften av daghem är en starkt återhållande faktor på daghemsbyggandet. Efter den ökning av antalet daghemsplatser som skett är driften av barnstugor nu en så stor post i många kommuners budget, att man på många håll finner det svårt att gå vidare med utbyggnaden utan ytterligare höjningar av kommunalskatten, något som man av naturliga skäl helst vill undvika. Trots att statsbidraget till driften av barnstugor höjdes till . per plats, respektive . per plats för fritidshem, står kommunen för den ojämförligt större delen av kostnaden. Detta är särskilt kännbart för expanderande kommuner med ung befolkning, vars ekonomi redan på grund av eftersläpningen med utbetalningen av kommunalskatten är hårt ansträngd. Kostnaderna i dessa kommuner ligger dessutom ofta över riksgenomsnittet. I torde driftkostnaderna för en daghemsplats ligga , och för fritidshem . Om föräldraavgifter på ca . för daghemsplats och . för fritidshemsplats frånräknas, motsvarar alltså statsbidraget mindre än en tredjedel av återstoden för daghem respektive en femtedel för fritidshem. Å andra sidan har visats, bl. a. i de ekonomiska beräkningar som utförts i en av LO utgiven skrift (: Daghem och samhällsekonomi), att barnstugorna är en lönsam affär från statens synpunkt, om hänsyn tas till de förväntade skatteintäkterna från förvärvsarbetande föräldrar, medan de från snävt kommunalekonomisk synpunkt ställer sig betydligt mindre lönsamma. Det sagda är givetvis intet skäl för kommunerna att avstå från att planera och verkställa en kraftig utbyggnad av barntillsynen, vilken är motiverad av jämlikhetsskäl. Däremot är det ett skäl för höjning av statsbidragen. I de likalydande motionerna I: 642 av och II: 803 av m. fl. till riksdag föreslogs att i skrivelse till Kungl. Maj:t skulle hemställa om sådan ändring av reglerna för bidrag till driften av barnstugor, att ökat stöd kunde ges åt kommuner som i förhållande till sitt skatteunderlag har särskilt stort behov av bamtillsynsplatser. Det kan gälla inflyttningskommuner med ung befolkning. Det gäller också i hög grad kommuner med anstalter för högre utbildning. Utbildningsanstalter och studentbostäder har ofta förlagts till kommunerna i fråga genom statliga beslut. Kommunernas kostnader för barntillsyn är betydande om efterfrågan skall tillgodoses, vilket är nödvändigt för att garantera även de gifta kvinnliga studenterna med barn rätten till utbildning. är man i dessa kommuner medveten om att många av studenterna lämnar kommunen efter fullgjord utbildning och därför inte tillför kommunen några nämnvärda skatteinkomster. Oberoende av vilken anledningen är till en kommuns särskilt stora behov av bamtillsynsplatser anser vi att bidragssystemet måste ta hänsyn till behovet, i vart fall , så länge kommunerna på grund av begränsade statsfinansiella resurser måste stå för huvuddelen av kostnaden för barntillsynen. att i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställer om att förslag framlägges till sådan ändring av reglerna för bidrag till driften av barnstugor, att ökat stöd ges åt kommunerna, särskilt de som i förhållande till sitt skatteunderlag har speciellt stort behov av bamtillsynsplatser. () PER () () () () () i ()