mot · FU02960 · 1971-01-27 00:00:00 — av m. fl. angående hamnväsendet m. m. I bilaga 8 till statsverkspropositionen har kommunikationsministern redovisat sin syn på den fortsatta behandlingen av hamnutredningens framlagda delbetänkande De svenska hamnarna (SOU 1969:22.23) och begär i anslutning härtill yttrande härom. Vi instämmer i kommunikationsministerns uppfattning att hamnutredningen har gjort en värdefull kartläggning av det svenska hamnväsendet sett i relation till aktuella och förväntade transportmönster. Genom rationaliseringar inom transportväsendet och utvecklingen mot större fartyg har en naturlig koncentration till hamnar med större kapacitet och djupgående skett. har tagit fasta på denna utveckling och föreslagit viss styrning mot allt färre hamnar genom indelning av det svenska kustområdet i regionhamnar jämte ett antal under dessa lydande distriktshamnar. Samgåendet skulle ske genom bildande av kommunalförbund. Där ett sådant inte uppnåddes genom frivilliga överenskommelser skulle en lagstiftning framtvinga samgåendet. En lagfäst styrning mot ett system med regionhamnar kan få vissa negativa konsekvenser för fartygstrafiken utmed ostkusten. har i sitt betänkande alltför litet framhållit den utrikes varutrafiken över de enskilda lastageplatserna, även där dessa ligger i nära anslutning till hamn. Som exempel kan nämnas Örnsköldsviksdistriktet, som enligt hamnutredningen haft en varutrafik av . Den faktiska volymen inklusive lastageplatsema var nära 1 . Trafiken till dessa lastageplatser är samordnad med Örnsköldsviksfjärden och betjänas i vad gäller såväl stuveri som skeppsmäkleri och speditörer från . Den totala varutrafiken är således fullt tillräcklig som underlag för en regionhamn. Det anförda har betydelse från två synpunkter. För det första kan en målmedveten och onyanserad styrning mot regionhamnar påverka fartygsverksamheten . Redan nu visas ett visst intresse från sida att för underlättande av isbrytarverksamheten koncentrera fartygsrörelsen till konvojer. Ett sådant förfarande kan vara rationellt för isbrytarverksamheten men gagnar inte ett kontinuerligt godsflöde, vilket är en förutsättning såväl för en normal arbetsfördelning för stuveripersonalen som för företagens behov av god marknadsservice och kapitalomsättning. Den andra synpunkten gäller varutrafikens fördelning på olika hamnregioner från allmänt samhällsekonomisk och lokaliseringspolitisk synpunkt. har självfallet begränsat sig till den operativa verksamheten inom sitt eget område. Det trafikpolitiska beslutet har därvid varit vägledande. framstår behovet av en totalbedömning som angeläget där den rent transportekonomiska aspekten utgör en integrerande del. I intet fall har utredningen beräknat kostnaderna för landtransporter, vägar och fordon som skulle följa på en överföring av sjötrafiken till och från lastageplatserna till närmaste regionhamn. I en totalbedömning måste även de lokaliseringspolitiska och sysselsättningspolitiska effekterna av en åtgärd räknas in. Det är helt uppenbart att indragning av den hamnoperativa verksamheten inom en ort ger direkt utslag i minskat intresse för lokalisering av företag och leder till minskat antal sysselsättningstillfällen. Dessa synpunkter har också hävdats . Kommunikationsministern synes ha haft dessa frågor med i sin bedömning när han understryker vikten av att med hamnväsendets utveckling och anpassning sammanhängande frågor bedöms inom ramen för en vidare övergripande trafikplanering. Detta framhävs särskilt tydligt genom framhållandet av det utredningsarbete som inletts inom i syfte att utarbeta en modellplan med preliminära riktlinjer för en övergripande trafikplanering. Vi anser att som en konsekvens härav förslaget om lagstiftning i fråga om bör avvisas. Den uppgift får, nämligen att följa utvecklingen och vid behov stå till förfogande för samråd och konsultation i fråga om hamnrörelserna vid de svenska hamnarna måste med nödvändighet bli begränsad och knytas till den mera övergripande planeringen som sålunda sträcker sig långt utanför eget verksamhetsområde. inflytande över hamnarnas investeringsplaner, isbrytning, lotspassning, sjönödsutryckning m. m. underordnas sålunda den övergripande trafikplaneringen. Den av kommunikationsministern aviserade ändringen av instruktion borde utformas i enlighet härmed. Slutligen understryker vi starkt vikten av att ett nytt isbrytarfartyg beslutas och tillstyrker projekteringsanslaget för /72 jämte beställningsbemyndigande för det beräknade totala anslagsbehovet eller det högre belopp som kan erfordras för erhållande av erforderlig effekt för isbrytare. Endast under förutsättning av att en stark isbrytarberedskap finns kan en rationell och för industrierna utmed och tillfredsställande sjöfart främjas. Den slutliga målsättningen för året-runt-sjöfart bör enligt vår uppfattning inte stanna vid södra delen av . Med hänvisning tili vad som anförts hemställs att i skrivelse till Kungl. Maj:t begär att vad som anförts i motionen beaktas vid utarbetande av den aviserade ändringen av instruktion. () () () ()