mot · FU021399 · 1971-04-20 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 55 angående svenskt deltagande i program för en europeisk storaccelerator. Ett internationellt forskningssamarbete av t. ex. den typ som och inletts i innebär ett effektivare utnyttjande av de nationella forskningsresurserna och gör det möjligt för mindre nationer att aktivt delta i forskningsarbetet på områden som kräver insatser av en storleksordning som dessa länder ensamma inte har råd med. Även om forskningssamarbete således är viktigt och eftersträvansvärt, bör svensk medverkan bestämmas från fall till fall och med utgångspunkt i en övergripande planering ivad gäller den statliga satsningen på olika områden. Mot denna bakgrund kan man hysa stor tveksamhet inför det sätt på vilket frågan om svenskt deltagande i storacceleratorprojekt handlagts. I en tidningsartikel har föredragande statsrådet uppgivit, att han ställt atomforskningsrådet inför frågan om rådet kunde klara merkostnaderna för ett svenskt deltagande i det nya projektet inom ramen för rådets anslag vid en normal anslagsökning (DN A/2 1971). Från både forskningspolitiska och parlamentariska utgångspunkter måste detta betecknas som ett felaktigt förfaringssätt. I stället för att låta atomforskningsrådet och remissinstanserna gissa vilken anslagsfördelning som kan vara naturlig , borde det såsom krävs i motion nr 859 av m. fl. funnits en långsiktig planering beträffande fördelningen av de statliga forskningsinsatserna. 1 avsaknad av en sådan planering tvingas ta ställning till svenskt deltagande i storacceleratorprojektet på grundval av en proposition, som i väsentliga delar bygger på en gissning från atomforskningsrådets sida om vilka anslag kan komma att bevilja rådet. Enligt föredraganden har atomforskningsrådet ansett sig kunna göra den prioritering för en åttaårsperiod som propositionen fastlägger. Rådet har emellertid befunnit sig i en tvångssituation. Statsrådet anser att rådet svarat ja på den ovan återgivna frågan. Så är emellertid ej fallet. har visserligen uttryckt ett ja, men genom att utsäga att en normal anslagsutveckling inte är tillräcklig förskott fordras och dessutom räcker inte rådets anslag, utan naturvetenskapliga forskningsrådets och styrelsens för teknisk utveckling resurser måste också tas i anspråk har rådet reellt svarat nej på den ställda frågan. Rådet kan inte klara projektet inom ramen för rådets anslag vid en normal anslagsökning. Detta förhållande borde ha föranlett regeringen att till bred debatt bland forskare, politiker och allmänhet föra ut forskningspolitiska förslag, sorn allsidigt belyst forskningspolitiska samband med nationell och internationell forskning. Huvuddelen av remissinstanserna har klart markerat att beslutsunderlaget från forskningspolitisk utgångspunkt är otillfredsställande genom att acceptera svensk medverkan i storacceleratorprojektet endast under förutsättning att de ej påverkar andra forskningsanslag. Från forskningspolitiska utgångspunkter är det allvarligt att propositionen inte redovisar vilka utgifter de föreslagna anslagen kommer att binda vårt land för efter utbyggnadsskedet. De ca 52 milj. kr. som anges i propositionen avser endast de direkta utbyggnadskostnaderna. Någon uppgift om storleken av de driftbidrag som därefter krävs lämnas inte Däremot redovisas planer inom att i ett senare skede höja acceleratorns energi från 300 GeV till 1000 GeV. Kostnaderna för detta kan beräknas uppträda som forskningen med den färdigställda 300 GeV-acceleratorn kommer i gång. Hur mycket dessa båda samtidiga insatser kommer att kosta och hur kraftigt uppbindningen till dem kommer att påverka forskningsprioriteringen berörs över huvud taget inte i propositionen. Med hänsyn till osäkerheten beträffande projektets långsiktiga forskningspolitiska konsekvenser bör ställningstagande till svenskt deltagande i projektet enligt vår mening föregås av att företrädare för samtliga riksdagspartier bereds möjlighet att på ort och ställe studera planerna för storacceleratorn och dess fortsatta utbyggnad. har viktiga uppgifter inom kärn- och atomfysik. Huvuddelen av de initiativ rådet stöder med anslag kan räknas till vad som brukar kallas , inom vilken kostnaderna för enskilda projekt är små och aktuella prioriteringar endast i begränsad utsträckning binder framtida beslut om anslagsfördelning. I sin egenskap av kontaktorgan med har rådet kommit att hantera ett s. k. big science-projekt. Sådana projekt ter sig ofta lättöverskådliga och entusiasmerande på projekteringsstadiet. Ofta tenderar de emellertid att byråkratiseras, bli tröga och medföra kostnadsöverskridanden. Om beslut träffas i enlighet med propositionen bör övervägas att överföra samarbetet med till ett särskilt organ med en annan sammansättning av experter än dem som atomforskningsrådet har. Den vetenskapliga kompetensen bör kompletteras med ekonomisk och administrativ expertis. Den modell för finansieringen av svenskt deltagande i som föreslås i propositionen är enligt vår mening mindre lämplig. Det naturliga är i stället att liksom finansiera det svenska deltagandet via ett särskilt anslag och låta anslaget till atomforskningsrådet bestämmas utifrån behovet av nationell forskning på området. En sådan lösning förutsätter dock att , såsom föreslås i motion nr 589, föreläggs en femårsplan för de statliga forskningsinsatsernas utveckling och inriktning. I avvaktan på att så skall ske bör det svenska bidraget till storacceleratorprojektet förbudgetåren 1970/71 och 1971/72 finansieras inom ramen för anslaget Europeiskt samarbete inom kärnforskningen. Ur detta anslag bör även det ovan föreslagna organets verksamhet finansie Bidrag till bör utgå endast om organisationen accepterar två väsentliga förbehåll. Det ena är att vårt land efter investeringsperiodens slut, dvs. efter 1978, för begränsade kostnader och utan särskilda avgifter ges tillgång till resultat som produceras inom det forskningsprogram investeringen möjliggör. Det andra är att det svenska bidraget skall kunna dras tillbaka för återstående del av projektet om kostnadsramen överskrides. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att beslutar 1. att i skrivelse till Kungl. begära att riksdag föreläggs en sådan forskningspolitisk femårsplan som föreslagits i motion nr 589; 2. att för /71 resp. 1971/72 under anslaget Europeiskt samarbete inom kärnforskningen anvisa ett anslag på 850 000 resp. för svenskt deltagande i CERNis storacceleratorprojekt; 3. att ta ställning till den fortsatta finansieringen sedan förelagts den begärda femårsplanen; 4. att anslaget till storacceleratorprojektet skall lämnas via ett särskilt organ med vetenskaplig, ekonomisk och administrativ expertis; samt 5. att bidraget till projektet ges med förbehållet a) att vårt land efter investeringsperiodens slut ges fri tillgång till producerade resultat även om vi då ej deltar i CERN-arbetets finansiering. b) att det kan dras tillbaka för återstående del av projektet om angivna kostnadsramar överskrides. JAN-ER1K () ()