ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FU02327 · 1971-01-26 00:00:00 — av m. fl. om förläggande av en fastighetsdomstol till . I en inom upprättad promemoria angående fastighetsdomstolarnas kompetensområde och lokalisering (Ju 1970:27) föreslås att i princip en tingsrätt i varje län skall bli fastighetsdomstol med uppgift att handlägga mål enligt fastighetsbildningslagen, expropriationslagen, miljövårdslagen, hyresiagen m. m. För föreslås bli fastighetsdomstol. Vi tar i detta sammanhang inte upp den principiella frågan, huruvida endast en tingsrätt i varje län bör utgöra fastighetsdomstol, utan utgår från den ståndpunkt som promemorian intar härvidlag. Med denna utgångspunkt synes det kunna ifrågasättas, om inte bör vara länets fastighetsdomstol. Härför talar främst kommuns storlek och dess läge inom länet. handlägger också f. n. alla hyresmål i länet, vilka mål som ovan nämnts är avsedda att förås till fastighetsdomstol. Som hovrätten i framhållit i yttrande över departementspromemorian, bör den omständigheten att är säte för i länet inte i nämnvärd mån inverka på frågan om var fastighetsdomstol skall inrättas. Vi vill också understryka hovrättens uttalande att med hänsyn till sin storlek lättare kan tillgodose det personalbehov som kan förutses för fastighetsdomstolen i ett så folkrikt område som . För kommun med dess starka inslag av industri är det angeläget att ernå en ökad differentiering av samhällslivet. En förläggning till kommunen av länets fastighetsdomstol skulle även från denna synpunkt ha en gynnsam effekt. För kommunen och dess invånare är det givetvis också en fördel att hyresmål, expropriationsmål etc. handläggs av domstol på orten i stället för i , dit kommunikationerna inte är särskilt goda. Under åberopande av vad sålunda anförts hemställer vi att måtte hos Kungl. Maj:t hemställa att Kungl. Maj:t i kommande förslag till angående fastighetsdomstolarnas lokalisering fr. o. m. beaktar önskvärdheten av att en fastighetsdomstol förläggs till . () MAJ () () () i Heden
mot · FU02333 · 1971-01-25 00:00:00 — om inrättande av en patientförsäkring. Med hänvisning till vad som anförts i motion 355 hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t begär att förslag framläggs om inrättandet av en patientförsäkring med syfte att göra patienten skadeslös vid felaktig behandling. () () i () () PER () () () i () ()
mot · FU02336 · 1971-01-24 00:00:00 — Under de gångna tre åren har USA-imperialistema och deras hantlangare genomfört våldsamma räder mot de befolkade områdena i denna provins och gjort dem till ödemarker. Enligt ofullständiga rapporter drunknade 12 000 människor, tiotusentals blev hemlösa och av skörden förstördes. Närmare hälften av befolkningen och husdjuren på båda sidor av Vu har omkommit, över 10 000 hemlösa människor i Duy Xuyen och Hoi An föstes samman i fyra koncentrationsläger av amerikanerna och marionetterna. De fem översvämningsdrabbade provinserna är just de provinser som USA-imperialisterna och deras agen ter gått hårdast fram i för att realisera sin plan för 'pacificering av landsbygden och sitt program att 'vietnamisera kriget. Då och marionetterna förstört all skog och annan växtlighet så orsakade de häftiga regnen stora översvämningar.» De folkrättsliga experter som kodifierade gällande bestämmelser mot kemisk krigföring kunde knappast förutse de långtgående verkningar som ett krig i stor skala med herbicider skulle komma att få. Och är det en öppen fråga vilka bestående skador kemiska krig i kommer att ge. Vad man säkert vet är att de får katastrofala proportioner. Detta hot mot hela mänskligheten måste stoppas och världsopinionen måste bli bättre informerad om vad som skett och sker i och ännu bättre mobiliserad mot vad som kan kallas kriget mot miljön. Särskilt i vetenskapliga kretsar är det en stark förhoppning om att eller en internationell konferens skall bli i stånd både att definiera brottet »ekocid» i en folkrättslig konvention och att ställa de statsledningar till svars som förövar denna förbrytelse. Med de anförda motiveringarna föreslås att i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställer om initiativ - med stöd av Artikel 13 i stadga eller på annat sätt - för att få till stånd en internationell konvention som förbjuder ekocid. (vpk) (vpk) (vpk) i (vpk) (vpk)
mot · FU02338 · 1971-01-26 00:00:00 — Mot 1971: 338 av m. fl. angående uttagningen av värnpliktiga efter fullgjord grundutbildning. Enligt 22 § värnpliktslagen äger ej värnpliktig föra talan mot beslut om ändrad uttagning eller tillhörighet efter fullgjord grundutbildning. Från vämpliktsverkets synpunkt och kanske också från militär synpunkt är det givetvis bekvämt med en bestämmelse av denna lydelse. Det är också givetvis omöjligt att i betydande omfattning låta de värnpliktiga påverka sin placering i vad såväl gäller vapenslag som placeringsort. Den nuvarande bestämmelsen är dock alltför restriktiv och medför alltför stora svårigheter för en del värnpliktiga att fullgöra sin repetiionsutbildning för att den skall kunna accepteras. Befolkningsomflyttningarna inom landet har ökat starkt , vilket betyder att en förbandsplacering som göres efter avslutad grundutbildning kan medföra att den värnpliktige blir placerad mycket långt från sin hemort. För många kan detta vara en mycket stor nackdel vid repetitionsövningama. Vi tänker då närmast på olika kategorier av företagare, främst småföretagare såsom t. ex. jordbrukare, handlare m. fl., vilka är beroende av möjligheten att även under en tids bortovaro sköta och leda verksamheten i företaget. För många är säkert det långa avståndet till tjänstgöringsorten en anledning till ansökan om anstånd med tjänstgöringen. Detta är en följd av att de inte kan vara borta från företaget så . De har inte möjlighet att använda den militära fritiden för hembesök på samma sätt som om de vore placerade på ett förband nära hemorten. Som inledningsvis framhölls kan det givetvis inte bli fråga om att de värnpliktiga i omfattande utsträckning skall kunna påverka sin placering, men de som kan förebära yrkesmässiga skäl borde få begära och också erhålla omplacering. Med hänvisning till det anförda hemställes att beslutar om sådan ändring av värnpliktslagen att värnpliktiga som kan förete bärande skäl ges större möjligheter att påverka uttagning och tillhörighet efter fullgjord grundutbildning; samt att vederbörande utskott ges fattningstext. uppdrag att utarbeta erforderlig för () i Arrie
mot · FU02339 · 1971-01-26 00:00:00 — av herrar i och i om åtgärder mot könsdiskriminering. Den av beslutade skattereformen innebär ett steg i riktning mot att individer behandlas lika oberoende av kön. Skattelagstiftningen tar sikte på att människorna skall behandlas med hänsyn till sin egen situation och ej betraktas som bihang till en annan individ. På åtskilliga områden kvarstår en föråldrad lagstiftning, där kvinnan ej behandlas som självständig individ utan som ett komplement till mannen, så till vida att han förutsätts ensam bära försörjningsbördan. Sålunda får en icke förvärvsarbetande hemmafru som gör sig skyldig till trafikförseelse betala böter beräknade efter makens inkomst, medan samma hemmafru när hon blir sjuk erhåller endast grundsjukpenning. I äktenskapslagstiftningen jämställs arbete i hemmet med förvärvsarbete på det sättet att hustrun åtnjuter rättigheter i ekonomiskt avseende, som gör henne likaberättigad till del i familjens inkomst, men denna arbetsinsats värderas inte på samma sätt vad gäller pensionsförmåner eller andra sociala rättigheter. En gift kvinna som önskar bedriva studier behandlas i bidragshänseende med hänsyn till makens inkomst. Studiemedel och omskolningsbidrag är alltså beroende av en annan individs inkomstförhållande. Det finns fortfarande lagar och bestämmelser där strävan att behandla varje individ med hänsyn till hans egen situation och förhållanden inte slagit igenom. Det finns anledning att utreda de kvarvarande element av föråldrad syn på människor och deras »könsroller», som ännu kan finnas i lagar och förordningar. Med hänvisning till det anförda hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller om översyn av förekommande lagstiftning, vari individer av olika kön behandlas olika när det gäller rättigheter och skyldigheter.
mot · FU02340 · 1971-01-26 00:00:00 — angående det kommunala bostadstillägget lör lolkpensionärer. Bortfallet av det kommunala bostadstillägget för folkpensionärer vid stigande inkomst resulterar tillsammans med den tilltagande skatten i ett orimligt stort inkomstbortfall. Av varje nytjänad krona som beskattas bortfaller vanligtvis . Vi har redogjort närmare för orsakerna i en partimotion angående folkpensionäremas skatteproblem. Med stöd av vad ovan och i motion nr 303 av m. fl. att hos Kungl. Maj:t måtte anhålla om utredning och förslag om tredjedelsavtrappning i stället för den nuvarande hälften avtrappningen av folkpensionäremas kommunala bostadstilllägg, i syfte att minska folkpensionärernas stora marginella inkomstbortfall vid sidoinkomstökningar. () () () () N. () i Trobro G. () () () () i PER () i Gäddvik
mot · FU02341 · 1971-01-01 00:00:00 — av m. fl. om höjning av studiebidraget enligt studiemedelsförordningen. Enligt studiemedelsförordningen är studerande vid och högskolor samt vissa andra läroanstalter i princip berättigade till studiemedel för varje termin med högst av basbeloppet enligt lagen om allmän försäkring. För studerande med barn tillkommer barntillägg av basbeloppet. Eftersom basbeloppet är indexreglerat kommer detsamma att gälla även studiemedlen. Av dessa erhålles ett belopp om per termin till skillnad från övriga studiemedel utan återbetalningsskyldighet. Detta belopp, studiebidraget, är emellertid inte indexreglerat. Följden härav har genom levnadskostnadernas stegring och därav föranledda höjningar av studiemedlens totalbelopp blivit att studiebidraget kommit att utgöra en allt mindre andel av studiemedlen. har avslagit yrkanden om indexreglering även av studiebidraget. När föredragande departementschefen i prop. 1964: 138 (s. 169) avvisade tanken på indexreglering även av detta belopp, anmärkte han emellertid att beloppet självfallet kunde höjas genom särskilt beslut av . Med hänsyn till den kraftiga urholkningen av studiebidragets reella värde som ägt rum genom levnadskostnadernas stegring synes tiden nu vara inne att höja studiebidragets belopp. Vid studiemedelssystemets införande utgjorde bidragsdelen av det totala studiemedelsbeloppet. Denna andel har sjunkit till . En höjning nu synes böra ta hänsyn även till beräknad ökning av levnadskostnaderna innevarande år. Med beaktande härav synes en rimlig avvägning vara att studiebidraget från bestäms till per termin. Någon höjning av studiemedlens totalbelopp åsyftas inte härmed. På grund av vad ovan anförts hemställes att för sin del måtte besluta att studiebidrag i studiemedelsförordningen från skall utgå med ett belopp om per termin. () () i () HANS () i
mot · FU02342 · 1971-01-01 00:00:00 — av i m. fl. om slopande av maximeringen av folkpensionsavgiften. Folkpensionsavgiften utgår enlig nu gällande regler av den till statlig inkomstskatt beskattningsbara inkomsten för de skattskyldiga som under inkomståret fyllt minst 18 och högst . Såsom övre gräns för folkpensionsavgiften har emellertid fastställts . Härav följer att avgift inte utgår på den del av den till statlig inkomstskatt beskattningsbara inkomsten som överstiger . (av = ). För vår del anser vi denna maximering helt obefogad. Det finns ingen anledning att regeln om progressivitet i den statliga inkomstbeskattningen inte skall gälla också den del av skatten som består av folkpensionsavgift. Ett slopande av den nuvarande maximeringen innebär höjningar i den direkta skatten för de inkomsttagare som har en årsinkomst överstigande . För inkomsttagare med inkomster därunder sker ingen förändring. Statens skatteinkomster ökar emellertid och därför kan skattesänkningar genomföras för grupperna med låga inkomster, t. ex. genom en minskning av mervärdeskatten. Enligt beräkningar av skulle slopandet av den övre gränsen för folkpensionsavgiften för innevarande budgetår på grundval av prognos över inkomstutvecklingen innebära en merinkomst för statskassan på mellan 320 och 330 milj. kr. Vi har uppskattat merinkomsten under nästa budgetår, om den föreslagna förändringen genomföres, till ca 350 milj. kr. Med hänvisning till det anförda föreslås att måtte besluta om sådan ändring av lagen om finansieringen av folkpensioneringen att 3 § erhåller följande lydelse, innebärande att övrig text strykes: »3 §. Folkpensionsavgift skall utgå av den avgiftspliktiges till statlig inkomstskatt beskattningsbara inkomst.». att lagändringen träder i kraft från och med . H. (vpk) (vpk) i (vpk) i
mot · FU02343 · 1971-01-26 00:00:00 — av m. fl. om höjning av åldersgränsen för barnpension. Folkpension i form av barnpension utgår till barn som förlorat någon av föräldrarna. Pensionen utgör av basbeloppet om en av föräldrarna avlidit och av basbeloppet om båda föräldrarna är avlidna. Inom tilläggspensioneringen gäller förmånligare regler för rätt till barnpension. Sådan pension utgår nämligen till försäkrade barn . utbetalas barnpension enbart från folkpensioneringen till cirka 5 000 barn. I propositionen nr 1970 föreslogs förändringar i lagen om bidragsförskott, innebärande att bidragsförskotten till ensamstående med barn höjs från av basbeloppet till samt en höjning av åldersgränsen från till . Proposition nr 65 antogs av , och gäller de förbättrade förmånerna. har enligt utfärdade tilläggsdirektiv att pröva familjepensioneringens utformning. I samband härmed har kommittén fått i uppdrag att undersöka möjligheten att i ökad omfattning anknyta familjepensionsförmånema till barnen. En höjning av nuvarande åldersgräns kan antas bli föremål för översyn. Av årets statsverksproposition framgår att kommittén väntas avlämna sitt slutbetänkande, som bland annat berör barnpensionerna. Enligt vår mening borde en ändring av åldersgränsen från 16 till beträffande barnpensionen inom folkpensioneringen skett som förbättringen av bidragsförskotten. Den omständigheten att pensionsförsäkringskommittén väntas framlägga sitt slutbetänkande bör inte utgöra ett hinder för att ojämlikheten mellan bidragsförskott och barnpensioner undanröjes utan dröjsmål. Med stöd av vad ovan anförts hemställer vi att för sin del måtte besluta att 8 kap. 5 § första stycket lagen om allmän försäkring skall ha följande lydelse: Rätt till folkpension i form av barnpension tillkommer barn, vars fader eller moder eller båda föräldrar avlidit och som icke . () () () () () ()
mot · FU02344 · 1971-01-26 00:00:00 — av i Skärstad m. fl. om hemmafruarnas trygghetsfrågor. Reformpolitiken på det sociala området bör syfta till att skapa trygghet och rättvisa. Medborgarna bör beredas ett grundskydd i olika avseenden. Betydande framgångar har nåtts. Både genom statliga beslut och genom frivilliga överenskommelser har många trygghetsfrågor kunnat lösas. Vissa grupper står dock fortfarande utanför betydande delar av trygghetssystemet. Många hemmafruar har ett otillfredsställande försäkringsskydd. Om hustrun-modem helt plötsligt skulle ryckas bort, råkar de efterlevande i en ekonomisk och praktiskt mycket svår situation. Stora svårigheter kan uppstå för barnens uppfostran. För att problemet skall kunna lösas på ett tillfredsställande sätt fordras stora ekonomiska insatser. Vissa kategorier har kunnat ordna hustruförsäkring i anslutning till kollektivförsäkring för männen. Många kan emellertid inte ordna sin grupplivförsäkring på detta sätt. För alla som inte kan få till stånd en tillfredsställande lösning av frågan inom ramen för nuvarande bestämmelser bör samhället lagstifta. Hustrun bör få laglig rätt att mot erläggande av avgift inträda i sin makes grupplivförsäkring. Med hänvisning till ovanstående hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller om utredning av hemmafruarnas trygghetsfrågor, i enlighet med de i motionen anförda riktlinjerna. () i Skärstad () i Agnäs
mot · FU02346 · 1971-01-01 00:00:00 — av m. fl. angående beräkningen av förmåner inom den allmänna försäkringen för arbetstagare med hög sjukfrånvaro. I en särskild motion tar kommunisternas riksdagsgrupp upp frågan om förbättrade pensionstillskott. Dessa skall som bekant ge en pensionsutfyllnad åt dem som får låg ATP - eller inte någon sådan alls. Men det är också i andra avseenden som de äldre får betydligt sämre utbyte av ATP än vad som blir fallet när systemet helt träder i kraft. Innevarande års 67-åringar får nöja sig med 10/20-delar av full tilläggspension, 67-åringar 11/20-delar osv. Men därmed är inte exemplen på det sämre utbytet uttömt. Tilläggspensionens storlek beräknas som bekant tills vidare efter årsinkomstens storlek under de tio bästa inkomståren. För de äldre arbetarna blir det fråga om den försäkrades sista inkomstår som yrkesverksam. Det är omvittnat genom fackförbundens undersökningar och allmänna erfarenheter från arbetslivet att ackordslönesystem och tvångsmässigt styrda arbetsprocesser genom MTM och andra system medför ökad press på arbetskraften liksom att brister i arbetsmiljö, olycksfall, yrkes- och andra sjukdomar vållar hög sjukfrånvaro. Det råder inget tvivel om att det är de äldre arbetarna som blir hårdast utsätta. Med sjukfrånvaro sjunker inkomsten och därmed också den pensionsgrundande inkomsten. De äldre kommer i kläm också i detta avseende. Följden av en med ökat antal levnadsår ökad grad av sjukdom får således en negativ verkan på tilläggspensionens storlek under hela den återstående livstiden. I lagen om allmän försäkring stadgas i 15 kap. 2 § att »sjukåret» kan undantas om härigenom poängmedeltalet blir högre. Förutsättningen är dock att sjukdomen skall vara . Högsta antal sådana »sjukår» är stipulerat till tre. Enligt vår mening är detta villkor om minst tre månaders sjuktid tilltagen i absolut överkant. Redan en månads sjukdom med åtföljande inkomstminskning har en för den försäkrade betänklig inverkan. En sjukdomstid inemot minskar årsinkomstens storlek betydligt och därmed också den pensionsgrundande inkomsten med alla dessa konsekvenser. Någon ekonomisk och ofördelaktig effekt av större omfattning från försäkringsfinansiell synpunkt kan det inte bli tal om. kommer den pensionsgrundande inkomsten att beräknas efter de 20 bästa inkomståren. kan på poängmedeltalet av med hög sjukfrånvaro kommer det inte att kunna bli fråga om. Det är emellertid en från rättvisesynpunkt angelägen fråga att villkoren för våra dagars äldre inom ATP-systemet blir förbättrade. Vi är sålunda för vår del anhängare av en begränsning samt att antalet tillåtna sjukår ökas till fem. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar om sådan ändring i lagen om allmän försäkring, att gränsen för antalet sjukdagar visst år reduceras - för att ifrågavarande år ej skall medtas vid uträkning av medelpoängen samt att antalet tillåtna sjukår ökas till , varigenom i 15 kap. Särskilda bestämmelser om tilläggspension 2 § ordet »nittio» på första raden i första stycket ändras till »fyrtiofem» samt ordet »tre» i samma stycke sista raden ändras till »fem*. (vpk) PER (vpk) (vpk) i 71 7 ISOS t
mot · FU02347 · 1971-01-26 00:00:00 — Motioner nr 347 1971 1971 347 - 354 av fröken m. fl. om tandvårdsförsäkring för diabetiker. Frågan om allmän tandvårdsförsäkring har vid olika tillfällen aktualiserats. I takt med utbyggnaden av allmän sjukförsäkring och andra åtgärder för att skapa social trygghet åt medborgarna har tandvårdsförsäkringen framstått som alltmera angelägen. Tandvården är för den enskilde medborgaren mycket kostsam, och låginkomstutredningen har visat att stora grupper i helt enkelt inte har råd att sköta sina tänder och därmed åsamkas onödigt lidande och utsätts för risker i form av följ dsjukdomar och andra komplikationer. Därför har från vårt håll kravet på en allmän tandvårdsförsäkring spelat en väsentlig roll. Genomförandet av en allmän tandvårdsförsäkring är en angelägen reform, som bör genomföras . I årets statsverksproposition sägs att utformningen av en tandvårdsförsäkring behandlas av en pågående expertutredning. I avvaktan på ett förslag vill vi aktualisera ett område, där genomförande av en tandvårdsförsäkring är särskilt angelägen och nödvändig. Det gäller diabetikernas tandvårdssituation. Det har visat sig att inte mindre än var femte insulinpatient har kärlförändringar i tandköttet, rothinnan och pulpan. Diabetes har en ogynnsam påverkan på tandsjukdomar, men inflammationer t. ex. i tandköttet påverkar också den diabetessjuke och försvårar en stabilisering av sjukdomen. Det är därför angeläget att de diabetessjuka får tillgång till fri tandvård och goda möjligheter att förebygga uppkomsten av tandsjukdomar. Denna fråga bör behandlas med förtur. Med hänvisning till ovanstående hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t uttalar att förslag om tandvårdsförsäkring för diabetiker bör framläggas med förtur. MAJ () () R iksdagen 1971. Nr 347 - 354
mot · FU02349 · 1971-01-26 00:00:00 — av m. fl. om ersättning enligt den allmänna försäkringen för anskaffande av p-piller, m. m. Ersättning för sjukvård utgår enligt de bestämmelser som gäller endast för vårdkostnad som föranletts av sjukdom eller förlossning. Hälsovård i förebyggande syfte omfattas däremot inte av den allmänna försäkringen. Ersättning utgår sålunda inte för kostnader vid läkarbesök som gäller recept på p-piller. Inte heller är det möjligt att erhålla prisnedsättning på p-piller om dessa inte ingår i en behandling av sjukdom. Vi är medvetna om att en uppluckring av bestämmelserna på denna punkt kan få stora ekonomiska konsekvenser men vill dock hävda att sjukvårdsersättning borde utgå såväl för kostnaderna för p-piller som för läkarbesök för utskrivning av recept på sådana piller. Kvinnor med ekonomiska problem drar sig för att lägga ut stora pengar för att få recept på p-piller. Det är ofta just denna kategori som drabbas av icke önskat havandeskap och som därvid ser aborten som den enda lösningen på problemet. Under åberopande av ovanstående föreslår vi att i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställer om en sådan översyn av lagen om allmän försäkring som syftar till att medge dels att ersättning utgår från den allmänna försäkringen även för kostnader för läkarbesök i anslutning till utskrivning av recept på p-piller och dels en rabattering av sådana piller. () () () () Kartong S. 5 rad 2 i rubrik. Står: avskaffande, Skall vara: anskaffande.