mot · FU02823 · 1971-01-27 00:00:00 — 1971 823 - 828 av m. fl. om en femårsplan för det statliga stödet till idrotten, m. m. I dagens samhälle har människorna mer fritid än . har flertalet arbetstagare en arbetstid på . Vi har fyra veckors lagstadgad semester. Femdagarsveckan gör att den sammanhängande ledigheten kan utnyttjas mer effektivt. Men utvecklingen har också negativa sidor. Även om det dagliga arbetet för flertalet blir mindre fysiskt ansträngande, är många arbetsmiljöer påfrestande. Arbetsmomenten inskränks i många fall till monotona kontrollåtgärder. Till andra avigsidor i det högutvecklade samhället hör att allt fler människor är stillasittande såväl på arbetsplatsen som . Urbaniseringen medför att människor bosätter sig i ur hälsosynpunkt ogynnsamma miljöer, miljöer med nedsmutsad luft, förorenade vatten och nedskräpade omgivningar. En stor del av dagen går åt till transporter till och från arbetet. Fritidssysselsättningen blir också alltmer orörlig. Många människor utnyttjar sin fritid på felaktigt sätt och uppnår därmed en allt tidigare (fysiologiskt) pensionsålder. Detta har klart bevisats vid konditionsmätningar t. ex. i samband med värnpliktstjänstgöring. Många människor arbetar under en stor del av sin fysiskt arbetsföra ålder med fysiologiskt starkt reducerade resurser. Välfärdssamhällets avigsidor gör att många människor lever i närheten av trötthetsgränsen. Om åtskilliga människor alltså utnyttjar sin fritid felaktigt kvarstår fritidsproblemen i traditionell mening, dvs. att människor saknar tillgång till fritidssysselsättning. Fritidsfrågoma och sättet att utnyttja fritiden är något som angår oss alla. Idrotts- och friluftsliv ger den enskilde ett större välbefinnande och vettigt utnyttjad fritid men är också ett samhällsintresse av största vidd. Den fysiska konditionens betydelse för hälsotillståndet är klart konstaterad. Som ett led i den förebyggande hälsovården är hälso- och konditionsträningen därför av största betydelse. Att ge människor möjlighet till idrott och friluftsliv, att stödja och aktivera dem till denna hälsoträning är investeringar som från samhällets sida är mycket lönsamma. Människans välbefinnande, den gemenskap och trivsel som idrotts- och friluftsliv skapar undanröjer inte bara en del av de problem som bristen på fritidssysselsättningar skapar utan utgör också en grundförutsättning för att nedbringa sjukvårdskonsumtionen. Det måste slås fast att såväl samhälle-stat och kommun som näringsliv och organisationer har ett ansvar för att på detta sätt skapa en god hälsosituation som en förutsättning för fortsatt standardstegring. Idrottsoch friluftslivets värde bör alltså vara oomtvistligt. Sambandet mellan toppidrott, motionsidrott och friluftsliv är betydelsefullt. Även om samhällets stöd i första hand bör användas för breddidrott, motions- och korporationsidrott, mäste vi även ha toppidrott. Bredd- och framför allt ungdomsidrotten behöver toppidrotten som inspiration. Toppidrotten fyller ett samhällsbehov. Det står därför klart att det statliga stödet till idrotten måste byggas ut ytterligare och efter en långsiktig planering. Idrotten och dess organisationer är i behov icke enbart av det årliga ekonomiska stödet från statens sida utan för sin planering av verksamheten av en av staten mera långtgående planering. Idrotten har med sin ökande omfattning och inte minst med sitt ökande internationella utbyte fått allt flera arbetsuppgifter och högre kostnader för sin administration. Även om det är de mycket stora ideella insatserna från ledarnas sida som driver vår idrottsrörelse, har föreningarna i allt högre grad fått vidkännas kostnader som man tidigare haft endast i mindre skala, bl. a. för administratörer, lokaler för kansli m. m. De tusentals frivilligt arbetande ledarna inom idrottsrörelsen måste från samhällets sida anses som en mycket billig arbetskraft, om man betänker vilken stor insats från dessa organisationers sida det görs i ungdomsvårdande syfte. PR-mässigt är toppidrotten vårt ansikte utåt. För idrottens fortsatta verksamhet är det därför nödvändigt att på veta hur staten kommer att stödja idrotten. Staten själv har ju uttalat, att man är i behov av långsiktiga planeringar. Därför är det rimligt att man från idrottens sida också kräver detta. Vi anser därför att det är av yttersta vikt att regeringen framlägger förslag om en femårsplanering och föreslår att Kungl. Maj:t förelägger en anslagsplan för stödet till idrotten . Inledningsvis har vi tagit upp idrotts- och friluftslivets stora betydelse från flera aspekter. Samhället måste aktivt verka och propagera för betydelsen av fysisk rörlighet. Därför menar vi att staten i likhet med naturvårdsåret och rikskampanjen mot nedskräpning borde ta initiativet till en landsomfattande kampanj med vikt lagd vid vad ett ökat friluftsliv betyder. Kampanjen kan i första hand inriktas på ökad information om nödvändigheten för hälsan av idrotts- och friluftsliv, håll-i-form-kampan jer, åtgärder för att få människor att börja röra på sig, nya motionsfor Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att i skrivelse till Kungl. Maj:t begär att en femårsplan för det statliga stödet till idrotten görs upp och föreläggs samt att Kungl. Maj:t tar initiativ till en landsomfattande kampanj för ökad motionsaktivitet i enlighet med vad i motionen anförts. () () () ()