mot · FU02200 · 1971-01-21 00:00:00 — av i m. fl. om frivillig konfessionell kristendomsundervisning Stora kristna grupper i vårt land har uttalat allvarliga farhågor för skolans kristendomsundervisning. Man menar att undervisningen om den kristna tron och livsåskådningen med den nya ämnesbeteckningen och under objektivitetskravets tryck ofta blivit urvattnad och stundom tvivelaktig till sitt innehåll. Läroböcker och bredvidläsningslitteratur inger inte sällan allvarliga farhågor särskilt när det gäller etiska aspekter på samlevnadsfrågorna. Uppenbarligen håller skolan på att avlägsna sig från uppgiften att i samverkan med hemmen ge ungdomarna fostran i enlighet med vedertagna livsnormer. Med anledning härav har kravet på kristna skolor med konfessionell kristendomsundervisning åter gjort sig gällande. Konfessionell kristendomsundervisning behöver självfallet i och för sig inte komma i konflikt med kravet på objektiv undervisning. Det faktum att vi lever i ett pluralistiskt samhälle behöver heller inte utgöra hinder, under förutsättning att skilda trosriktningar garanteras lika rätt. Man kan emellertid anta att det för den ordinarie skolan skulle bli alltför komplicerat att differentiera kristendomsundervisningen i synnerhet som ämnet numera integreras i övriga orienteringsämnen. Vi förordar därför att utöver skolans ordinarie religionsundervisning införes en veckotimma som upptar frivillig konfessionell undervisning i den mån kyrklig eller frikyrklig församling på orten kan ställa personella resurser till förfogande. Vi avser självfallet att kostnaderna skall bestridas med allmänna medel. I vårt land är alltfort många föräldrar anslutna till kristet samfund. publicerade opinionsundersökningar ger dessutom vid handen att anslutningen ingalunda är av enbart formell natur vilket ofta göres gällande. Härtill kommer att föräldrarnas uppfostringsrätt är reglerad av internationella konventioner genom FN:s förklaring om mänskliga fri- och rättigheter, genom konvention 1950 (art. 2 i tilläggsprotokollet 1953) samt genom 1967 mot diskriminering inom undervisningen. I den senare framhölls bl. a. följande: det är väsentligt att respektera föräldrars och andra laga målsmäns frihet, för det första att välja andra läroanstalter för sina barn än de som upprätthålles av de offentliga myndigheterna men som motsvarar de minimikrav för undervisning som må ha fastställts eller godkänts av vederbörande myndigheter och, för det andra, att på ett sätt som överensstämmer med formerna för landets rättstillämpning tillförsäkra barnen en religiös och moralisk uppfostran i enlighet med deras egen övertygelse; och ingen person eller grupp av personer skall påtvingas en religiös fostran som inte överensstämmer med hans eller deras övertygelse. Paragrafen om föräldrars uppfostringsrätt godtogs icke utan svensk reservation 1953. Däremot antogs ovan citerade föräldrarättsparagraf (art. 5) utan reservation av . I debatter om aktuella ungdomsproblem har därjämte framhållit betydelsen av en fast livsåskådning. I det pluralistiska samhället där många motstridande livsmönster presenteras inte minst genom massmedia torde föräldrar och säkert också många ungdomar känna behov av ledning och saklig insikt i den egna kyrkans lära. Med stöd av vad ovan anförts hemställes att hos Kungl. Maj:t måtte hemställa om utredning och förslag syftande till införande av frivillig, konfessionell kristendomsundervisning i . () i Agnäs () () . NISSER (m)