mot · FU021201 · 1971-02-09 00:00:00 — i anledning av Kungl. Majis proposition nr 10 med förslag till skattebrottslag, m. m. Den reform av påföljdssystemet i fråga om överträdelser mot skatteoch avgiftsförfattningar som föreslås i proposition nr 10 syftar i första hand till att åstadkomma en effektivare rättstillämpning. Detta avses framför allt komma till stånd genom införandet av en ny typ av avgifter, s. k. skattetillägg och förseningsavgifter, som skall beslutas i administrativ ordning. Allvarligare fall skall dock liksom bestraffas och alltså underställas domstol för prövning. För sådana fall föreslås väsentliga straffskärpningar. Som framhålls i propositionen bör den nya ordningen kunna bidra till att rätta till en del av de brister i systematik och likformighet som vidlåder det nuvarande systemet. De skattebelopp som undandras stat och kommun bör därigenom kunna reduceras, som effektiviteten i själva taxeringsarbetet ökar. Införandet av den nya ordningen är dock långtifrån utan problem. Systemet med mer eller mindre automatiska avgifter vid olika försummelser innebär en radikal omläggning i förhållande till vad som gällt. Antalet skattskyldiga som drabbas av påföljd kan sålunda väntas bli mångdubblat. De uttalanden som görs i propositionen om att detta manar till generositet när det gäller möjligheterna till befrielse från avgift vid ursäktlig försummelse och till mjukhet när den nya lagstiftningen introduceras i det praktiska livet förtjänar därför att understrykas. Det nya systemet skulle utan tvivel leda till rent stötande resultat, om möjligheter inte skulle lämnas öppna för myndigheterna att ta hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet. I förhållande till det tidigare utredningsförslaget har lagtexten på denna punkt fått en mer precis utformning i propositionen. Det kan emellertid enligt vår mening starkt ifrågasättas om ens den utformning av lagregeln som föreslås medger ett tillräckligt hänsynstagande till bl. a. den enskildes ofta mycket begränsade möjligheter att tillvarata sin egen rätt på skatteområdet. Under alla förhållanden bör de tillämpningsföreskrifter som förutsätts komma att utfärdas av göras tämligen detaljerade för att garantera en lika tillämpning av bestämmelserna över hela landet. De sociologiska undersökningar som har utförts av skattestrafflagut redningen visar med all tydlighet att allmänhetens kunskaper i skatte- och deklarationsfrågor är mycket begränsade och att stora folkgrupper har uppenbara svårigheter att tillvarata sin egen rätt på detta område. Detta faktum utgör givetvis ett stort problem från rättssäkerhetssynpunkt. Såväl det hittillsvarande som det föreslagna nya sanktionssystemet bygger nämligen på tankegången att informationen om deklaration och skatter samt tillgången på direkt hjälp med t. ex. deklaration är tillräcklig för att alla skattskyldiga skall ha rimliga möjligheter att undgå att lämna oriktiga deklarationer på grund av bristande kunskap eller rent oförstånd. Så är emellertid i praktiken inte fallet. Den sakkunniga hjälp och information som i dagens läge finns att tillgå är sålunda ytterst begränsad och ofta kostsam för den enskilde skattebetalaren. En utvidgning av sanktionssystemet bör därför enligt vår mening inte genomföras utan en motsvarande utbyggnad och förbättring av den information och hjälp som samhället ställer till de skattskyldigas förfogande. Enligt vår uppfattning måste bevisningen i de fall där avgifter tas ut ägnas större uppmärksamhet än vad som förutsatts i propositionen. Den skattskyldige skall enligt förslaget i princip beredas tillfälle att yttra sig innan beslut om avgift fattas. Ökade garantier måste enligt vår mening skapas för att bevis alltid föreligger för att den skattskyldige har varit försumlig när skattetillägg beslutas. Beslut om skatte- och förseningsavgifter skall enligt förslaget fattas av den lokala skattemyndigheten. i första instans är f. n. föremål för utredning. Det är enligt vår uppfattning angeläget att införandet av de nya sanktionsbestämmelserna sker i så nära anslutning till denna omläggning som möjligt. Så bör t. ex. en förlängning av taxeringsperioden skapa bättre förutsättningar för en grundlig prövning av skattetillägg och förseningsavgifter än vad det nuvarande taxeringsförfarandet medger. Med hänvisning till vad som har anförts i motionen hemställer vi att vid behandlingen av Kungl. Maj ds proposition nr 10 beslutar 1. att uttala att reglerna om befrielse från skatte-och avgiftstillägg samt förseningsavgifter skall tillämpas generöst, då försummelsen uppenbarligen beror på brist på kunskap eller oförstånd; 2. att uttala att frågan om bevisning i samband med uttagande av skatte- och avgiftstillägg samt förseningsavgifter görs till föremål för översyn; 3. att uttala att såvitt möjligt enhetliga centrala tillämpningsföreskrifter utfärdas beträffande uttagande av skatte- och avgiftstillägg samt förseningsavgifter i enlighet med vad som har anförts i motionen; samt 4. att i skrivelse till Kungl. Maj t anhålla om utredning och förslag beträffande utvidgad och förbättrad information, rådgivning och hjälp till allmänheten från samhällets sida i deklarations- och skattefrågor. H. () ()