mot · FU021001 · 1971-01-27 00:00:00 — av m. fl. angående statsbidrag till avloppsreningsverk, m. m. De senaste årens miljödiskussioner har gjort allt fler medvetna om att jordens naturtillgångar är begränsade och inte får förbrukas utan endast brukas. Människan måste arbeta med i naturens kretslopp och får inte bryta detta. Vår nuvarande hushållning innebär på många områden ett ansvarslöst slöseri med nödvändiga resurser. Beträffande avloppen lämnar staten bidrag till kommunerna vid byggandet av höggradiga reningsverk. Man har härvid som mål att undvika vattenföroreningar, medan det slam som avloppsreningsverken producerar ges mindre uppmärksamhet. Det är på lång sikt viktigt att detta blir oskadligt och återförs dit det hör hemma i naturen. Förbränning innebär, förutom luftföroreningar, i långa loppet slöseri med jord. Man kan inte begära att kommunerna skall ha intresse av att anlägga dessa långsiktiga bedömningar. Staten däremot, som har en annan möjlighet till överblick, borde genom sina bidrag till kommunerna stimulera dessa att bygga sådana avloppsreningsverk som förutom rent vatten också producerar ett slam som utan olägenhet kan återföras till jorden. Orientering i närsaltfällning och slambehandling vid avloppsrening Vid utfällning av närsalter (i huvudsak fosfater) vid avloppsreningsverkens s. k. tredje steg finns det tre fällningsmedel som kan komma i fråga: kalk, aluminiumsulfat och järnklorid. Järnkloriden är den i minst provade och har troligen liten möjlighet att göra sig gällande på grund av det jämförelsevis höga priset. Ett avloppsslam innehållande jämsalter är heller inte så eftersträvansvärt. Slammet måste sannolikt behandlas med kalk för att bli lämpligt som jordförbättringsmedel. Aluminiumsulfatet är prövat i . Närsaltfällningen går bra, medan vissa problem har uppstått vid slambehandlingen. Slammet är nämligen av sådan beskaffenhet (geléartad) att det är svårt att avvattna. Slammet, som innehåller fria aluminiumjoner, kan, om pHvärdet inte är tillräckligt högt, utgöra en fara för växtligheten eftersom aluminium verkar som ett rotgift. , då försurningen av jordarna genom luftförorening, främst svavelsyrlighet, är markant, kan det utgöra en realitet. Man kan råda bot på detta genom att blanda aluminiumslammet med kalk eller att kalka jordarna. Det bästa är att blanda slammet med kalk, då man härvid dessutom gör slammet lättare att avvattna. Kalk har , med gott resultat, använts i och även i . Fosforreduktionen går mycket bra, och dessutom får man en markant kvävereduktion (vilket inte erhålles med andra fällningsmedel). Kvävet anses med visst fog vara lika mycket bidragande till vattendragens igenväxning som fosfatema, varför denna egenskap är värdefull. Slammet efter kalkfällningen är lättare att avvattna än andra slamtyper (centrifugering och filtrering går mycket bra) och innehåller inga skadliga komponenter. Vid processen blir nämligen pH-värdet så pass högt att det utgående vattnet blir praktiskt taget sterilt. Någon klorering av vattnet behövs därför inte, vilket däremot är nödvändigt då andra fällningsmedel användes. Av de nämnda fällningskemikalierna förefaller kalken vara fördelaktigast på grund av sin mångsidighet. Kalk är desutom ett »naturligt» material som förut finns i jorden och har positiva egenskaper. Det förefaller därför naturligast att man »lånar» kalken från naturen, använder den för reducering av för människan miljöfarliga komponenter och återbördar den till naturen, där den fortfarande har kvar sina positiva egenskaper. När det gäller villabebyggelse börjar man ifrågasätta hela systemet med vattentoaletter och centrala avloppsreningsverk. Att först blanda ut avföring med ibland kostsamt renat vatten, sedan transportera den långa vägar för att skilja vatten och avföring igen, börjar alltmer framstå som en dyrbar och onödig omväg. Individuella lösningar är här att föredra. Särskilt intressant bland dessa är Multrummet (Clivus), uppfunnet av , . Avföring och dessutom köksavfall multnar här bort luktfritt och på hygieniskt fullt betryggande sätt utan några anläggnings- eller driftkostnader för kommunen. Slutprodukten blir några hinkar luktfri matjord , som utan obehag kan läggas i trädgården. Berörda statliga myndigheter bör lämna upplysningar och rekommendationer till byggnads- och hälsovårdsnämnder i kommunerna om denna metod. Bidrag bör ges till vidareutveckling av metoden att användas också i djurstallar och för flerfamiljshus. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställes att måtte i skrivelse till Kungl. 1. anhålla om en omprövning av statsbidragsbestämmelsema för anläggande av avloppsreningsverk så att de metoder främjas som ger till resultat förutom ett höggradigt renat vatten också ett slam som utan olägenhet kan återföras till jorden, samt 2. anhålla om att berörda myndigheter ges i uppdrag att lämna upplysningar och rekommendationer till kommunerna angående individuella lösningar av de sanitära frågorna i villaområden, företrädesvis genom Multrum (Clivus). () () PER () ()