mot · FU02124 · 1971-01-01 00:00:00 — av i m. fl. om ekonomiskt stöd till befrielserörelser i de portugisiska kolonierna. har utvidgat sin krigföring i . Befolkningens motstånd mot det koloniala förtrycket i , och har varit så framgångsrikt, att tillgripit allt grymmare medel mot de nationella befrielserörelserna. är 150 000200 000 portugisiska soldater stationerade i kolonierna. bevis har framlagts att man använder napalm, växtgifter och ständiga bombningar mot civilbefolkningen. I alla tre kolonierna försöker tvinga in befolkningen i s. k. strategiska byar, vilka i praktiken fungerar som koncentrationsläger. Genom NATO framför allt , , och får allt fler moderna vapen, som används mot den afrikanska befolkningen. har också bombat grannländerna , , och för att skära av befrielserörelsernas kommunikationer och skrämma regimerna i dessa länder från att stödja den antikoloniala kampen. Det misslyckade angreppet på är ett exempel på denna politik. De nationella befrielserörelserna har trots detta behållit och t. o. m. utvidgat sina befriade områden. Det Afrikanska självständighetspartiet för och Cap Verde-öarna, PAIGC, behärskar mer än två tredjedelar av sitt land och har kunnat inbjuda en rad utländska journalister till de befriade områdena. Flera svenska grupper har rapporterat om det intensiva uppbyggnadsarbete som försiggår på nästan hela landsbygden i . I har Folkrörelsen för befrielse, MPLA, visat att man kontrollerar en tredjedel av kanske naturrikaste land och att skolutbildning, sjukvård, butiksförsörjning m. m. kan fungera trots ständiga bombningar. I har FRELIMO utvidgat sin kontroll till den viktiga provinsen , där och försvarsverk mot befrielsekampen, Cabora Bassadammen, skall byggas. Antalet skolor, lärarseminarier, sjukvårdskliniker och jordbrukskooperativ har stigit . Men befrielserörelsemas arbete sker med mycket knappa resurser. Försörjning av nödvändighetsartiklar såsom salt, tyg, tvål, papper, kokkärl m. m. har nästan helt avskurits av portugisernas kolonialkrig, varför alla dessa artiklar måste skaffas utomlands och transporteras till fots till de befriade områdena. Utrustningen av de rörliga sjukstugorna är ytterst bristfällig. För att kunna utrota farsoter och bristsjukdomar behövs stora mängder medicin, likaså för att bota offren för brutala krigföring. Skolorna saknar så gott som alla sorters hjälpmedel. Befolkningen behöver skor, kläder, filtar och annan utrustning för sitt dagliga uppehälle. kommunisternas riksdagsgrupp har tidigare tagit upp frågan om stöd till de rörelser som kämpar för nationell självständighet i de portugisiska kolonierna. har SIDA beviljat smärre bidrag till det civila uppbyggnadsarbetet i Mo?ambique och GuineaBissau. Detta är emellertid alldeles otillräckligt. De tre rörelserna PAIGC, MPLA och FRELIMO har till SIDA lämnat utförliga förteckningar över medicinsk och annan utrustning som de har akut behov av. Rörelserna har visat sig mer än kapabla att motta och administrera den tidigare erhållna utrustningen. Tillförlitlig redovisning har lämnats för erhållet och förbrukat material. Det finns därför goda skäl att utvidga stödet till befrielserörelserna i de portugisiska kolonierna. Med hänvisning till ovanstående hemställes att anvisar till PAIGC, till MPLA och till FRELIMO. (vpk) (vpk) H. (vpk) i (vpk) i (vpk) . MÅBRINK (vpk) AB Egnellska Boktryckeriet, 1971