mot · FU0215 · 1971-01-01 00:00:00 — Motioner nr 1971 Mot. av i m. fL om upprättande av diplomatiska förbindelser med Republiken provisoriska revolutionära regering. Genéveöverenskommelserna 1954 innebar vapenstillestånd mellan de franska kolonialtruppema och den vietnamesiska folkarmén. I slutdeklarationen, som undertecknades av alla närvarande stater utom , angavs den provisoriska demarkationslinjen, fastslogs oberoende och enhet samt stadgades om fria val för hela . Men i södra , kolonisternas demarkationsområde, etablerade den amerikanska imperialismen en marionettregim, som inte enbart såg till att inga val hölls utan bröt förbindelserna med norra och sökte permanenta den provisoriska demarkationslinjen. Tvärtemot Genéveöverenskommelsens stadgande (slutdeklarationen § 9), att myndigheterna i norra eller södra inte fick tillåta några straff eller repressalier mot personer som samarbetat med endera sidan under befrielsekriget, anställde marionettregimen en formlig jakt på personer som stött folkarmén, som uttalade att Genéveöverenskommelsen måste följas eller som protesterade mot det sociala och ekonomiska förtryck som regimen stödde sig på. mördade Diemregimen 77 500 personer och fängslade 527 000. Amerikanska s. k. rådgivare deltog i ökande omfattning i dessa aktioner, också detta i strid mot Genéveöverenskommelsen. För försvar mot dessa övergrepp bildades FNL, nationella befrielsefront. Saigonjuntan är utan förankring och stöd hos det vietnamesiska folket Detta omvittnas såväl av det mycket starka stöd som FNL åtnjuter som av juntans egna metoder. Denna är helt beroende av stödet från den amerikanska imperialismen. Utan angreppskrig mot folk skulle detta störta Quslingjuntan. FNL å andra sidan är ett med det vietnamesiska folket. Genom sin breda folkliga förankring har det varit möjligt för dess befrielsearmé att tillfoga de amerikanska angriparna och marionetterna avgörande nederlag. 1 500 byar, 182 distrikt, 6 städer och 44 provinser har kamp befriats från de amerikanska ockupanterna och deras marionetter. Dessa stora framgångar jämte andra diplomatiska och politiska framsteg nödvändiggjorde ett centralt organ som skötte alla utrikes och in En kongress hölls med valda folkrepresentanter från olika organisationer. Denna kongress valde PRR, Provisoriska revolutionära regeringen, till vilken FNL överlämnade sina statsfunktioner. De av och dess marionetter behärskade områdena företer inte bara alla kännetecken på en kolonial ekonomi utan en krisartad sådan, med hög arbetslöshet till följd av utslagen inhemsk industri, kraftig inflation och en snedvridning av ekonomin förorsakad av en mycket stor dollarinvasion. I de befriade områdena har man genomfört en jordreform. Av 3 odlad jord har något mer än två tredjedelar delats ut till bönderna, vilket höjt de fattiga och jordlösa böndernas levnadsstandard väsentligt. av bondehushållen har nått mellanböndernas levnadsnivå. Risskördama har ökat dels genom en utvidgning av de odlade arealerna, dels genom intensifierad drift och flera skördar än tidigare genom frambringandet av snabbväxande rissorter. Dessa förbättringar har åstadkommits under mycket svåra förhållanden under USA-truppemas terrorbombning och kemiska krigföring. Dessa svårigheter har man mött genom nattarbete, organiserande av ömsesidiga hjälplag osv. När ett område befriats startas genast kampanjer mot analfabetismen. Vidare har i de befriade områdena utvecklats ett skolväsende med över 7 000 låg- och mellanstadieskolor med omkring en miljon elever. 1957 erkände den amerikanska marionettregimen i genom röstning för dess inträde i FN. Detta år förekom i FN två omröstningar om medlemskap, dels vid generalförsamlingens elfte möte , dels vid dess tolfte möte . Däremellan hade frågan behandlats i säkerhetsrådet. Vid den första omröstningen lade ned sin röst. lade också ned sin röst vid röstning om ett förslag att såväl Nord- som skulle få FN-medlemskap. Vid behandlingen i säkerhetsrådet senare, där då var representerat, ändrades emellertid den svenska ståndpunkten. Man röstade för inträde i FN med . röstade emot ett förslag att såväl Nord- som skulle inväljas men att frågan om inval skulle uppskjutas tills de i Genéveavtalen stipulerade valen hållits och landet återförenats. Genom sin röstning sprang inte bara ifrån den princip, universalitetsprincipen, som man angivit som skäl för sitt ändrade ställningstagande. (Man röstade för Syd- men mot .) Man bidrog också aktivt till sabotaget av Genéveöverenskommelsema om . 1960 utvidgades det svenska erkännandet av Saigonjuntan till upprättandet av formella diplomatiska förbindelser i och med att Bangkokambassadören ackrediterades även i . 1967 upphörde denna ackreditering utan att därför de diplomatiska förbindelserna bröts. Det var ett tecken på nedtrappning av de diplomatiska förbindelserna. Emellertid har sedermera Saigonjuntan öppnat ett informationskontor i och dess representanter fått uppehållstillstånd i . Saigonjuntans chefsförhandlare i har fått företräde hos utrikesminister. 1969 erkände Demokratiska republiken . Detta skedde sedan avvisat motioner om ett sådant erkännande. Krav om erkännande av FNL och PRR har under hela dess verksamhet rests av den aktiva Vietnamrörelsen och en allt större folkopinion. Också i har denna opinion fått sitt uttryck i motioner och interpellationer (1969:11:114, 1970:11:1). har emellertid på förslag av utrikesutskottet avslagit dessa. Utskottets motiveringar för sitt avslagsyrkande har varit att läget i skulle vara oklart och föränderligt på grund av krigstillståndet i landet. Läget karakteriserades vidare som ömtåligt och svåröverskådligt, varför man menat borde inta en avvaktande hållning till erkännandet av PRR: Separata svenska initiativ i erkännandefrågan, t. ex. i den form som motionärerna åsyftar, torde inte vara ägnade att underlätta en lösning av konflikten. Utskottets motiveringar, som ovan anförts, är i grunden falska. Läget i är varken oklart eller svåröverskådligt. eller aldrig har så rikligt med information varit för handen som i Vietnamfrågan. Läget kan endast te sig oklart för den som underlåter att ta del av denna. Den regim som den genom erkännandet betraktar som den legala är en regim som bland många andra även nuvarande statsminister karakteriserat som korrumperad och förhatlig (Utrikesfrågor 1968, s. 116). Det är en regim som för sin existens helt är beroende av USA-imperialismens angreppskrig mot folket i det land där den verkar och som trots ett massivt stöd av världens största militärapparat knappast behärskar en femtedel av territorium. PRR å andra sidan har starkt stöd från det vietnamesiska folket, har befriat fyra femtedelar av landets territorium och verkar för nationell oavhängighet och ett slut på det . Man har som ovan visats redan i de befriade områdena igångsatt ett ekonomiskt och socialt utvecklingsarbete trots de svårigheter som kriget förorsakar. PRR är verkliga och enda legala, nationellt oavhängiga regering. Också utrikesutskottets ståndpunkt, att ett svenskt erkännande av PRR inte skulle vara ägnat att underlätta en lösning av konflikten, måste avvisas. Vietnamfrågan har ingen annan lösning än att USAtruppema lämnar landet och folk får bestämma sin egen utveckling. Därför är det tvärtom så att det är nuvarande erkännande, vilket ger marionettregimen i ett drag av legalitet, som icke underlättar en lösning. misstag vad gäller denna erkännandefråga måste korrigeras. Med hänvisning till det ovan anförda föreslås att i skrivelse till regeringen begär att denna skall bryta med Saigonregimen och ta initiativ för att upprätta diplomatiska förbindelser med Republiken provisoriska revolutionära regering. H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) i (vpk) i