mot · FU02352 · 1971-01-01 00:00:00 — av m. fl. angående huvudmannaskapet för företagshälsovården. I kampen för en bättre arbetsmiljö fyller företagshälsovården en viktig funktion även om dess betydelse har tenderat att överbetonas i jämförelse med det tekniska arbetarskyddet. Den nuvarande verksamheten på detta område är dock djupt otillfredsställande. Företagsläkama är få, bristfälligt utbildade och huvudsakligen placerade på större arbetsplatser. På de mindre arbetsplatserna, där hälsoriskerna ofta är större, saknas företagshälsovård praktiskt taget helt. En lösning av företagshälsovårdens problem kräver först och främst att frågan om huvudmannaskapet löses. sker företagshälsovården praktiskt taget helt i arbetsköparregi. Detta har medfört att företagsläkaren till stor del ägnat sig åt sjukvårdande verksamhet i stället för förebyggande och kommit att utöva kontrollfunktioner gentemot de anställda. Företagshälsovården har använts som ett instrument för att sortera bort defekt arbetskraft och stimulera produktiviteten. företagshälsovårdsutredning hävdas att företagshälsovården skall vara en stabsfunktion inom företaget och beträffande dess samband med produktiviteten sägs bland annat följande: Varje nyanställning är vidare för ett företag en betydande investering och det är naturligt att man vill ha en så tillförlitlig uppfattning som möjligt om den anställningssökandes anpassningsförutsättningar. I och för sig hesiterar man inte för medicinska begränsningar, om man kan känna sig något så när förvissad om att dessa icke leder till nedsatt kapacitet i det tilltänkta arbetet och besvärliga sekundära omplaceringsproblem, som visar sig vara en mindre god och dyrbar investering. Det blir således enligt denna uppfattning samhällets uppgift att ta hand om de människor som anses vara mindre goda investeringar. Man lägger ner stor möda på att utforma så kallade kapacitetsprofiler där de anställdas hälsa omformuleras till data som passar företagens personalavdelningar. Enligt förre ordföranden i industriläkarföreningen är målsättningen också att de anställdas motivation och psykologiska variabler skall kunna inrymmas i profilerna (1970 s. 2794). I realiteten är detta ett sätt att avslöja resultatet av en hälsoundersökning utan att formellt komma i konflikt med stadganden om den medicinska tystnadsplikten. I den av LO utgivna Kockumsrapporten framkommer att de anställda med all rätt misstror den nuvarande företagshälsovården. Samma erfarenhet har kommit fram på en råd svenska arbetsplatser, exempelvis . Det första villkoret för en utbyggnad av företagshälsovården är således att dess tjänstemän tillförsäkras en oberoende ställning. Detta kräver att landstingen övertar huvudmannaskapet för verksamheten och att den ställs under de anställdas direkta insyn och kontroll. Ett samhälleligt huvudmannaskap torde också medge en effektivare styrning av företagshälsovården till de områden där de största behoven finns och underlättar dessutom en samordning med landstingens öppna vård, vilket har särskilt stor betydelse för mindre arbetsplatser. Med hänvisning till de anförda synpunkterna föreslås att i skrivelse till Kungl. Maj:t måtte hemställa om att i motionen berörda frågor angående huvudmannaskapet för företagshälsovården samt dess lagfästande blir föremål för utredning och att förslag i dessa frågor skyndsamt föreläggs . (vpk) i PER (vpk) (vpk) i (vpk) i (vpk) i