ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FU02521 · 1971-01-27 00:00:00 — alla tillgängliga resurser åt en utbyggnad av de direkt produktiva investeringarna. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att måtte att fastställa den övre lånegränsen för statliga lån till bostadsändamål till av låneunderlaget, oavsett förvaltningsform, att avslå Kungl. Maj:ts förslag att till lånefonden för kommunala markförvärv anvisa ett investeringsanslag av , att ränta på amorteringspliktiga tilläggslån från fastställes till , samt B. i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställa om tilläggsdirektiv till den bostadspolitiska utredningen på följande punkter: 1. utreda möjligheterna att successivt öka andelen småhus i nyproduktionen så att denna andel mer än nu anpassas till konsumenternas reella efterfrågan, 2. utreda frågan om bostadspolitikens geografiska fördelning med särskild hänsyn tagen till de mindre kommunernas behov av bostadskvot, 3. utreda möjligheterna att successivt öka lånegivningen till förbättrings- och ombyggnadsverksamheten för att därigenom minska avgången i lägenhetsbeståndet och i nuvarande ansträngda samhällsekonomiska läge om möjligt minska bostadsbyggandets anspråk på krediter, 4. utreda orsakerna till och föreslå åtgärder mot den successiva minskningen av lägenhetsstorlekar i nyproduktionen, 5. analysera och pröva olika konkurrensbetingelsers inverkan på markpris, byggproduktion och hyressättning och förutsättningen för införande av starkare inslag av konkurrens i hela byggproduktionsledet, 6. utreda frågan om det statliga bostadslånestödet och den framtida kreditgivningen till bostadsbyggandet och därvid särskilt föreslå åtgärder för en avveckling av partitetslånesystemet och införande av ett nytt lånesystem. () () PER () i Gäddvik N. () i Trobro G. ()
mot · FU02523 · 1971-01-27 00:00:00 — Motioner nr 1971 Mot. av m. fl. angående det statliga partistödet. När 1965 beslutade om statsanslag till de politiska partierna gjorde man klart att konstruktionen av bidragen skulle tas upp till förnyad prövning längre fram. Man förutsatte i att fördelningsreglerna underkastas en förutsättningslös översyn, sedan nödvändig erfarenhet erhållits av deras tillämpning (KU 1965: 44). Det är nu bidragen infördes, och partierna har fått åtskilliga erfarenheter av dem. Vi vet att inflationen har minskat det reella värdet av partistödet . Vi finner det också uppenbart att den nuvarande konstruktionen med anslag, som är helt proportionella till antalet mandat i , knappast är den bästa. Väsentliga kostnader är, som tidigare framhållits från vårt håll, i stort sett oberoende av hur många riksdagsplatser de har. Hit hör t. ex. utgifter för informationsmaterial till väljarna och vissa delar av personal- och administrationskostnaderna. De nuvarande fördelningsgrundema innebär att stora partier får en starkt gynnad ställning i förhållande till mindre. Av detta skäl bör det nuvarande mandatanslaget, som alltså är proportionellt till antalet platser i , kompletteras med ett grundanslag som utgår till partigrupper i som nått av rösterna i hela landet, erhållit utjämningsmandat och därmed kan betraktas som rikspartier. Vi föreslår att detta bidrag får uppgå till per parti. Det skulle innebära att grundanslagen kommer att utgöra ungefär en sjättedel av det totala statliga partistödet. Man kan överväga om del av grundanslaget bör utgå för parti som fått ett stort antal röster men inte nått den andel som ger utjämningsmandat. I så fall skulle en avtrappning kunna ske för att minska den ekonomiska tröskeleffekten av 4-procentsspärren. Mot bakgrund av ovanstående yrkar vi att beslutar komplettera de nuvarande stats bidragen till politiska partier med ett grundanslag på för varje partigrupp i som erhållit utjämningsmandat; att bidraget till politiska partier för nästkommande budgetår uppräknas med . PER () . H. ()
mot · FU02526 · 1971-01-27 00:00:00 — av herrar och i Luttra angående utlandssvenskarnas rösträtt. Enligt riksdagsordningen skall rösträtt tillkomma varje svensk medborgare som är myndig. Medborgarens bosättning utomlands kan enligt grundlagen inte anses utgöra skäl till förlust av rösträtten. I praktiken har dock bestämmelserna om att röstlängden skall upprättas efter mantalslängden medfört att utomlands bosatta svenska medborgare i allmänhet berövats möjligheten att delta i svenska allmänna val. Endast vissa yrkeskategorier bland utlandssvenskarna, diplomater och andra statstjänstemän, sjömän som är inskrivna på svenskt sjömanshus, präster och missionärer, har i särskild ordning beretts möjlighet att rösta. beslutade om vissa ändringar i vallagstiftningen i syfte att bereda utlandssvenskar ökade möjligheter att delta i andrakammarval och folkomröstningar. Enligt de nya bestämmelserna skall svensk medborgare, som flyttat utomlands och upphört att vara mantalsskriven i , efter ansökan upptas i röstlängd och därmed få möjlighet att delta i val, om han/hon uppfyller de villkor riksdagsordningen föreskriver för rösträtt och har varit kyrkobokförd i under de fem kalenderåren närmast före det år då röstlängden upprättas. Sitt svenska medborgarskap skall sökande styrka genom intyg om innehav av giltigt svenskt pass. Utlandssvenskarna skall tas upp i särskilda röstlängder, som upprättas av centrala folkbokföringsoch uppbördsnämnden. De möjligheter att utöva rösträtten som reform ger utlandssvenskar får naturligtvis betraktas som ett framsteg. Femårsgränsen ställer emellertid fortfarande många utlandssvenskar utan möjlighet att delta i svenska riksdagsmannaval. Med utvecklingen av våra internationella förbindelser har det blivit allt vanligare att svenska medborgare vistas utomlands som anställda i svenska företag eller som tjänstemän i internationella organisationer. Sådana uppdrag, vilka som regel utföres i nära anknytning till olika verksamheter i hemlandet, avser ofta än . svenska medborgare, som sålunda har att företräda och tillvarata svenska intressen i utlandet eller att delta i internationellt arbete, bör med samma rätt som t. ex. diplomater kunna kräva möjligheter att utöva sin enligt grundlagen givna rösträtt. Enligt vår mening finns det inte skäl för att begränsa utlandssvenskarnas möjligheter att rösta till efter utflyttningen. Som villkor för att utomlands bosatt svensk medborgare, som i övrigt uppfyller bestämmelserna för rösträtt, skall få utöva rösträtten bör enbart gälla att vederbörande varit kyrkobokförd i . En sådan utformning behöver inte befaras medföra risk för missbruk. Innehav av svenskt pass bör ha samma bevisvärde efter en femårsperiod som under densamma. Med hänvisning till det anförda hemställes att beslutar att utomlands bosatta svenska medborgare, som är myndiga och innehar giltigt svenskt pass, äger delta i riksdagsval och folkomröstningar i , om de varit kyrkobokförda här i landet. H. () ()
mot · FU02527 · 1971-01-27 00:00:00 — av m. fl. om krav på personlig ansökan för medlemskap i politiskt parti. Rätten att tillhöra politiskt parti utgör en av demokratins grundvalar. Den är allmänt erkänd i vårt land och har gamla traditioner. Däri ligger även rätten för medborgare att i val fritt ge uttryck för sin politiska uppfattning med betryggande skydd för vad denna uppfattning innebär. Allmänt sett hävdar sig väl härvidlag om man jämför med andra demokratiska stater. I ett väsentligt hänseende utfaller emellertid jämförelsen icke till förmån. Vad vi syftar på är det förhållandet att det i vårt land förekommer och får förekomma former av kollektiv anslutning till ett politiskt parti, vilka former i hög grad innebär tvång för den enskilde. Visserligen har denne möjlighet att frigöra sig från beslutet, men denna möjlighet är begränsad, och han kan näppeligen använda sig därav utan att avslöja sin politiska uppfattning. Betecknande är vidare att beslutet om kollektiv anslutning kan fattas av ett fåtal personer. Här berörda förhållanden är icke förenliga med en demokratisk ordning. Vi anser tiden nu vara mogen att i lag befästa principen att medlemskap i ett politiskt parti förutsätter personlig ansökan därom. En sådan lag kan göras mycket kort och kan också träda i kraft utan särskilda problem. Det är blott med tanke på redan existerande fall av kollektiv anslutning som det synes rimligt att en särskild övergångsregel skapas. En sådan möjliggör att medlemmen kan, om han så önskar, utan avbrott i anslutningen till det politiska partiet göra personlig ansökan. Sättes lagen i kraft vid kommande halvårsskifte synes övergångstiden kunna sträcka sig t. o. m. . Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att måtte antaga följande Lag om medlemskap i politiskt parti Härigenom förordnas som följer För medlemskap i politiskt parti kräves att personlig ansökan därom gjorts och beviljats. Denna lag träder i kraft ; dock att medlemskap som vunnits i annan ordning än vad denna lag föreskriver äger giltighet t. o. m. . () ()
mot · FU02529 · 1971-01-27 00:00:00 — om översyn av reglerna för visstidspension till avgången riksdagsledamot. Höstriksdagen 1970 beslöt på förvaltningskontorets förslag en viss uppjustering av visstidspensionerna för avgångna riksdagsledamöter. Åtgärden var utan tvivel uppskattad och tacknämlig för många av de ledamöter, som genom enkammarreformen kom att lämna vid en icke förutsedd tidpunkt. Då höjningen var relativt måttlig för avgångna ledamöter med kortare tjänstgöringstid, för vilka givetvis enkammarreformen medförde det största avbräcket, väcktes motioner i syfte att genom förkortning av tiden för erhållande av full pension ytterligare något förbättra pensionerna för dessa ledamöter. uttalade därvid i sitt av godkända utlåtande förståelse för motionärernas önskemål men kunde inte tillstyrka deras hemställan. Hela ersättningsstadgan är nämligen aktuell för en mera genomgripande revision. Utskottet angav emellertid som en förutsättning för denna revision, att »en anpassning till förhållandena inom kommunerna» borde prövas, och att goda skäl talade för en sådan lösning. för behandling av denna fråga hade kommunerna ännu ej fattat beslut i frågan om sin visstidspensionering av kommunala förtroendemän. I allmänhet torde väl detta nu vara fallet med giltighet från och med innevarande år. Ehuru i de flesta hänseenden full parallellitet föreligger mellan och kommunernas pensionsförutsättningar, är det påfallande stora skillnader i fråga om tjänstgöringstiden för att över huvud taget erhålla pension liksom för att få full pension. Så innebar exempelvis författningsreformen lika långa valperioder för förtroendemännen i bägge fallen. För ledamöter är kraven inte desto mindre genomgående väsentligt strängare än för de kommunala förtroendemännen. Särskilt i det hänseende, som såväl 1968 som konstitutionsutskott uttalade sympati för, nämligen en lägre gräns än 20 riksdagsår för full pension, förtjänar kommunernas tjänstetidsberäkning att uppmärksammas. Den kräver för det första endast i stället för full pension och endast i stället för att pension skall kunna utgå och i undantagsfall t. o. m. ännu . Dessutom gynnas en kortare uppdragstid genom att som tjänstetid för pensionsberäkning tillgodoräknas år enligt följande skala: Då de nya beräkningsgrunderna för de kommunala visstidspensionerna skall gälla , synes det rimligt, att avgångna ledamöter får sin motsvarande fråga löst . Det är också enligt min mening riktigt, att det blir en full anpassning till den tjänstetidsberäkning, som gäller för kommunerna, så att de väsentligaste olikheterna elimineras. Alltför stora skillnader skulle eljest framstå som oförståeliga. Åberopande det anförda hemställes att reglerna för visstidspensionering av avgångna riksdagsledamöter anpassas till motsvarande regler för den kommunala visstidspensioneringen i enlighet med vad i motionen anförts.
mot · FU0253 · 1971-01-01 00:00:00 — av i m.fl. om slopande av mervärdeskatten på livsmedel. I bilaga 1 till statsverkspropositionen 1971 beräknar finansministern inkomsten av mervärdeskatt till 8 820 milj. kronor under /71 och under /72. Inkomstökningen av mervärdeskatten beräknas sålunda uppgå till inte . Denna starka ökning är framför allt orsakad av den höjning av skattesatsen för mervärdeskatten från (från när skatten räknas på en varas pris före pålägget av mervärdeskatt) som ägde rum . När denna fråga behandlades vid riksdag framförde vi starkt kritiska synpunkter på regeringens förslag om höjning av mervärdeskatten i samband med den skattepolitiska reformen. Den höjda mervärdeskatten skulle innebära att den föreslagna sänkningen av de direkta skatterna för låginkomsttagarna och barnfamiljerna starkt reducerades. Mervärdeskatten drabbar som alla indirekta skatter hårdast de grupper i samhället som har de lägsta inkomsterna. Barnfamiljerna torde ha drabbats allra hårdast eftersom deras konsumtion av momsbelagda varor är relativt störst. Våra invändningar mot mervärdeskatten och mot dess höjning kvarstår. I dagens läge anser vi det mest angeläget att mervärdeskatten helt avskaffas på livsmedel. Konsumentpriserna har stigit kraftigt . Enligt den preliminära nationalbudgeten steg konsumentpriserna 1970 . Den genomsnittliga prisstegringen för livsmedel beräknas också till december 1969november 1970. Höjningen av mervärdeskatten har inneburit en betydande prisstegring på alla konsumtionsvaror, inbegripet livsmedel. Enligt nationalbudgetens prognos väntas konsumentpriserna stiga i ännu starkare takt än de gjort eller . Denna prisstegring drabbar hårt alla familjer med låga och genomsnittliga inkomster, men allra hårdast låginkomsttagarna och barnfamiljerna. Ett avskaffande av mervärdeskatten på livsmedel skulle innebära en omedelbar sänkning av priserna på en viktig grupp konsumtionsvaror, som tar en betydande del av de vanliga familjernas budget. Den skulle innebära en nödvändig lättnad i första hand för låginkomsttagarna och barnfamiljerna. Ett avskaffande av mervärdeskatten på livsmedel skulle också betyda att den utlovade skattesänkningen för de lägre inkomsttagarna kunde bli verklighet. har effekterna av skattesänkningen beträffande statsskatten reducerats såväl genom den höjda mervärdeskatten som genom de kraftigt höjda kommunal- och landstingsskatterna. Med hänvisning till det ovan anförda föreslås att måtte besluta om ändring i Förordningen om mervärdeskatt av genom att till 8 § »Från skatteplikt undantages » såsom punkt 1) tillföres följande, samt att övriga punkter erhåller därav följande omnumreringar: 1) Livsmedel. Ändringen i förordningen träder i kraft från . (vpk) (vpk) (vpk) i H. (vpk) i (vpk) i
mot · FU02531 · 1971-01-21 00:00:00 — av m. fl. om ändrad valkretsindelning i . Den författningsreform som genomfördes genom beslut omfattade bl. a. en rad viktiga förändringar av tidigare gällande regler om val till . Landets indelning i valkretsar berördes dock inte av reformen på annat sätt än att den valkretsindelning som tidigare gällt för andrakammarvalen överfördes att gälla även för valen till den nya enkammarriksdagen. Genom det mandatfördelningssystem, som infördes genom beslut, kom valkretsindelningen inte längre att ha någon betydelse för mandatfördelningen mellan partierna i riket som helhet. Av det skälet framstod inte behovet av en allmän revidering av gällande valkretsindelning som särskilt påträngande. Av andra skäl bör dock en allmän översyn av valkretsindelningen göras, och det är att förvänta att grundlagberedningen kommer att göra en sådan översyn. I ett fall det gäller valkretsindelningen i anser vi dock att omständigheterna är sådana, att en förändring bör komma till stånd med det snaraste. Principen för valkretsindelningen i riket är enligt 30 § i vallagen att varje valkrets omfattar ett geografiskt sammanhängande område. Mot denna princip, som vi anser vara den enda riktiga, bryter dock valkretsindelningen i . Fyra i länet spridda kommuner utgör en valkrets medan länet i övrigt utgör en. Det finns ingen anledning att längre behålla denna ordning. Valkretsindelningen är av betydelse inte endast för mandatfördelningen vid valen utan också för de politiska partiernas arbete inför och mellan valen. Det är naturligt att partierna har en regional organisation som anknyter till valkretsindelningen. För kandidatnomineringsproceduren är en sådan anknytning nödvändig. är det naturligt att partiernas verksamhet omspänner ett geografiskt sammanhängande område. För de politiska partiernas organisation och arbete inom området är således den nuvarande valkretsindelningen i i högsta grad otillfredsställande. Genom kommunindelningsreformen kommer de fyra kommuner som tillsammans utgör en valkrets att få en kraftigt utökad ytvidd. den valkrets som omfattar länet i övrigt får härigenom ett mycket egendomligt utseende. a. blir den norra delen av valkretsen genom Hälsingborgsblockets expansion helt avskärmad från den övriga delen av valkretsen. De konsekvenser som kommunindelningsreformen får för den nuvarande valkretsindelningen understryker således ytterligare behovet av en snar översyn av valkretsindelningen i länet. En ny valkretsindelning i bör grundas på principen att varje valkrets skall omfatta ett geografiskt sammanhängande område. Denna princip kan givetvis i föreliggande fall realiseras på olika sätt. En möjlighet är att göra hela till en valkrets. En annan är att låta kommun utgöra en valkrets och länet i övrigt en. En tredje möjlighet är att dela länet i en norra och en södra valkrets och således låta gränsen mellan valkretsarna få en väst-östlig sträckning. Vilken lösning som skall väljas bör bli föremål för överväganden. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att måtte besluta att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhålla om skyndsam utredning och förslag om ändrad valkretsindelning för . . () i Skegrie
mot · FU02533 · 1971-01-01 00:00:00 — av i m. fl. om en översyn av ordningen för val till . Vid val till enkammarriksdagen tillämpades den nya valordningen med spärregel för representation i samt utjämningsmandat. Effekterna av denna valordning diskuterades redan innan den nya författningen antogs av . års val anfördes från flera håll tveksamhet om det riktiga i en regel där faktiskt några röster kan avgöra om ett parti blir helt orepresenterat i eller erhåller minst fjorton mandat. Med utjämningsmandaten uppnår man den positiva effekten att partierna erhåller likvärdig mandattilldelning i förhållande till röstetalet och att de tidigare rådande orättvisorna härvidlag undanröjts. Detta gäller dock endast i fråga om partier som samlar av väljarna. Ett parti som stannar under denna gräns blir helt utan mandat och följaktligen mycket missgynnat, även i förhållande till den tidigare valordningen. Närmare 5 miljoner deltog val, och antalet väljare kan förutses stiga i kommande val. Ett parti som eventuellt stannar och alltså blir helt utan riksdagsmandat representerar sålunda en opinion på i runt tal 200 000 väljare. Det måste anses orimligt att en så betydande opinion bland folket samlad kring ett parti skall stängas ute från . Skulle flera partier komma upp till men ej blir antalet väljare utan riksdagsrepresentation ännu större. Spärrar av detta slag kan också anses diskutabla därför att de motverkar väljarnas röstning efter åsikt. Väljare kan avstå från att rösta på ett parti som motsvarar deras åsikter därför att partiet i fråga matematiskt anses utan chans att passera spärren eller också rösta på ett parti för att detta skall klara spärren, trots att detta parti kanske inte motsvarar deras åsikter. Men ej heller de som ansåg spärregeln motiverad för att hindra uppkomsten av småpartier torde val vara övertygade om effekten i det avseendet. Det finns enligt vår mening starka skäl att redan nu ta upp valordningen till prövning. Därvid bör övervägas huruvida någon spärr över huvud taget skall finnas. I varje fall är det uppenbart att 4-procentsregeln, som förhindrar riksdagsrepresentation för partier som samlar ett par hundra tusen väljare, Mot 1971: 533 är oförenlig med den uttalade uppfattningen att rösterna skall ha lika värde. Med hänvisning till det som ovan anförts föreslås att måtte uttala sig för en översyn av valordningen i enlighet med denna motion samt i skrivelse till grundlagberedningen hemställa om förslag härom. H. (vpk) i (vpk) i (vpk) i
mot · FU02534 · 1971-01-27 00:00:00 — om förkastande av det som vilande antagna förslaget till ändring i regeringsformen angående lagrådet. antog som vilande ett förslag till ändring av 87 § regeringsformen, innebärande att Kungl. Maj:ts skyldighet att inhämta lagrådets yttrande över vissa lagförslag avskaffas. Det skall enligt förslaget i stället ankomma på Kungl. Maj:t att bestämma vilka lagförslag lagrådet skall yttra sig över. På propositionen om detta förslag (nr 24) yrkades avslag inom . Den tillstyrktes av (nr 20) efter lottning. Av samma skäl som anfördes i reservation till utlåtande anser jag att det vilande grundlagsändringsförslaget bör förkastas. var praxis att vilande grundlagsförslag endast anmäldes för av och att yrkanden om förkastande framställdes först vid kammarbehandlingen. Vid riksdag väcktes emellertid motioner med yrkande om förkastande av vilande grundlagsförslag. (nr 2) beslöt att dels (1) anmäla förslaget, dels (2) hemställa att motionerna inte skulle föranleda någon åtgärd. Utskottet ansåg sig alltså inte böra för egen del föreslå vare sig att anta eller att förkasta det vilande förslaget. Något formellt hinder föreligger emellertid inte för detta. I vart fall är det enligt min mening av värde för kammarens ledamöter att redan av betänkande kunna utläsa, om votering kan förväntas eller inte. För att möjliggöra detta väcker jag denna motion. Jag hemställer sålunda att förkastar det som vilande antagna förslaget till ändring i regeringsformen angående lagrådet.
mot · FU02535 · 1971-01-27 00:00:00 — om förkastande av de som vilande antagna förslagen till ändringar i tryckfrihetsförordningen angående skymfande av rikssymbol, m. m. antog som vilande förslag till vissa ändringar i tryckfrihetsförordningen, innebärande bl. a. att tryckfrihetsbrotten skymfande av rikssymbol, brott mot trosfrid och sårande av tukt och sedlighet utgår. På propositionen om dessa förslag (nr 125) yrkades inom avslag helt eller delvis. Flera reservationer avgavs till utlåtande (nr 39). I enlighet med utskottets hemställan företogs grundlagsförslaget till avgörande punktvis, varvid frågorna om skymfande av rikssymbol, brott mot trosfrid och sårande av tukt och sedlighet upptogs i denna ordning. Av samma skäl som anfördes i reservation till utlåtande anser jag att förevarande grundlagsförslag bör förkastas. Med hänsyn till beslutsförfarandet torde det vara möjligt att framställa yrkande om förkastande av förslagen om de nämnda tre tryckfrihetsbrotten vart för sig. var praxis att vilande grundlagsförslag endast anmäldes för av och att yrkanden om förkastande framställdes först vid kammarbehandlingen. Vid riksdag väcktes emellertid motioner med yrkande om förkastande av vilande grundlagsförslag. (nr 2) beslöt att dels (1) anmäla förslaget, dels (2) hemställa att motionerna inte skulle föranleda någon åtgärd. Utskottet ansåg sig alltså inte böra för egen del föreslå vare sig att anta eller att förkasta det vilande förslaget. Något formellt hinder föreligger emellertid inte för detta. I vart fall är det enligt min mening av värde för kammarens ledamöter att redan av betänkande kunna utläsa, om votering kan förväntas eller inte. För att möjliggöra detta väcker jag denna motion. att förkastar de som vilande antagna förslagen till ändringar i tryckfrihetsförordningen angående 1) skymfande av rikssymbol, 2) brott mot trosfrid, 3) sårande av tukt och sedlighet.