mot · FU02699 · 1971-01-27 00:00:00 — om en planering av icke-militära försvarsmetoder. Försvarsministern har tillsatt en parlamentarisk utredning, vars uppgift enligt direktiven inte är att få till stånd en uppgörelse om försvarsutgifternas storlek mellan de politiska partierna utan i stället »skall överväga grunderna för den svenska säkerhetspolitiken och den långsiktiga inriktningen av våra totalförsvarsansträngningar. Underlaget för en sådan prövning bör hämtas från den ordinarie studieoch planeringsverksamheten. Försvarets planeringssystem skall ge det underlag som statsmakterna behöver för att inom ramen för vår säkerhetspolitik pröva inriktningen av försvarspolitiken och bedöma behovet av resurser för denna. Kommitténs arbete bör bedrivas med sikte på att förslag till riksdag om det militära försvarets och civilförsvarets utveckling fr. o. m. /73 skall kunna grundas på överväganden och förslag från kommittén.» Säkerhetspolitiken förutsätter ett samspel mellan bl. a. utrikes-, handels- och försvarspolitiken. Försvarspolitiken i traditionell mening är således endast ett av säkerhetspolitikens medel. Strävanden att minska spänningen i världen bör ses i ett vidare perspektiv. En internationell rättsordning kan inte bygga på nöd och fattigdom för flertalet människor i världen; den kan endast bygga på rättvisa och välstånd för alla. Ett väsentligt ökat utvecklingsbistånd från de rika nationernas sida, dit hör, är därför på en grundläggande säkerhetspolitisk åtgärd. Etappmålet om en procent av bruttonationalprodukten / 75 är ett steg i rätt riktning. Den obalans som råder mellan olika grenar av vårt totalförsvar är knappast förståelig. Satsningen på försvar i traditionell mening och civilförsvar omfattar ca i årets budget. Anslaget till internationella fredsforskningsinstitut, , omfattar . Enligt uppgift från beräknas kostnaderna 1970 för det svenska engagemanget vid nedrustningskonferensen i till ca . Till detta kommer lönekostnader för tjänstemän vid UD i , som har till deluppgift att syssla med dessa frågor. Utöver UD:s kostnader tillkommer lönekostnader för experter från olika myndigheter, som deltar i sammanträden och undersökningar för det svenska deltagandet i nedrustningskonferensen. Vårt traditionella militära försvar och dess behov har motiverats på ungefärligen samma sätt . Grundtanken är att ett militärt försvar av en viss omfattning fungerar som en fredsbevarande faktor. På samma sätt motiveras upprustning och militärt försvar av försvarsstaber runt om i världen, detta trots att militär upprustning ofta leder till urladdning i någon form. Inte heller finns såvitt är bekant några som helst vetenskapliga utredningar - militära eller civila - som seriöst tagit upp andra former av försvar än militära för att bedöma sådana formers effektivitet. Ingen har ännu vetenskapligt bevisat den fredsbevarande effekten hos det militära respektive det icke-militära försvaret. Det är kanske inte heller möjligt att bevisa. Antaganden om den fredsbevarande effekten ligger till grund för militärens beräkningar. Vapentekniker har utvecklats med en svindlande hastighet från ett »konventionellt» andra världskrig, varifrån vårt militära försvar till alltför stor del hämtar sin erfarenhet, till kärnvapen, robot-, antirobot- och antirobotrobotvapen, biologiska och kemiska stridsmedel med förödande verkan för civilbefolkningen. som majoriteten av världens befolkning lever på eller under svältgränsen, skillnaderna mellan fattiga och rika nationer fortsätter att växa, nersmutsningen och utsugningen av vatten, hav och jord för kortsiktiga vinstintressen tillåts pågå, anser sig världens nationer ha råd med nära i rustningskostnader . Det globala vansinnet fortsätter, och karusellen ser inte ut att kunna stoppas. De »små» besluten, ofta inte fattade av politiskt ansvariga instanser, får sammantagna oerhörda konsekvenser för människorna. Forskning om och framställning av biologiska - men framför allt kemiska - stridsmedel i , som därefter använts i , har inte bara betytt omedelbar död för många människor. Jorden har förstörts av de kemiska besprutningsmedlen och kan inte användas. Svåra genetiska skador har kunnat påvisas. Det skrämmande med de nya vapnen är att de framför allt riktar sig mot civilbefolkningen. En omkastning i den moraliska bedömningen av konflikter och regler för krigsföring har skett i negativ riktning med de allt snabbare tekniska förändringarna. Redan under började strategerna bedöma civilbefolkningen som ett viktigt militärt mål. I var av de dödade civila, i , i . Vid atomvapenanfallen över och var samtliga och i är den allt överväldigande delen av de dödade civila. De biologiska stridsmedlen är de enda vapen som någonsin uppfunnits uteslutande för att decimera civilbefolkningen. Mot de nya vapnen kärnvapen, biologiska och kemiska stridsmedel - finns knappast något verkligt skydd. FN-resolutionen om förbud mot användning av BC-vapen, antagen , är ett viktigt steg mot nedtrappning. Nästa steg måste vara att få till stånd förstörelse av dessa vapen som, så länge de existerar, innebär ett latent hot mot hela mänskligheten. Inget land bör följakt ligen inneha sådana vapen eller bedriva forskning kring dem. har i olika internationella sammanhang verkat för fredliga lösningar av konflikter - och aktivt genom det växande stödet till uländerna - och genom nedrustningsarbete i sökt medverka till en avspännings- och fredsbevarande politik. Utan förhävelse kan påstås att i internationell politik åtnjuter en omfattande goodwill. , med mångårig erfarenhet som internationell tjänsteman inom , verifierade detta i remissdebatten: »märkliga förgrundsplats i världssamfundet fick jag som FN-tjänsteman, under förhållanden som sköt min egen nationalitet helt i bakgrunden, många bevis för. Det är litet svårförklarligt. Våra prestationer har i och för sig inte kunnat utgöra tillräcklig anledning. Men den allmänna uppfattningen både på och bland medlemsstaterna, inte minst i u-världen, är att vårt land tillhör dem som har hederliga avsikter och god vilja utan belastande biavsikter. Och därför möts svenskt internationellt agerande med en verklig tillit och med förtroende. Har sagt en sak, givit en utfästelse, sägs det, så står man sedan för det. Vi är helt enkelt trovärdiga i FN:s och u-1 andsvärldens ögon.» Det synes därför vara möjligt för att i konsekvens med aktivt fredsarbete och strävan att lösa konflikter vinna förståelse för en medverkan till1 att finna andra försvarstekniska lösningar än de militära. För att bryta den internationella militärtekniska apparatens som det synes obönhörligt stegrade omfattning måste andra än militära försvarsmetoder undersökas och prövas. En sådan förändrad försvarsform i kan inte innebära ett abrubt nedtrappande av vårt nuvarande militära försvar och får inte ske till priset av uppgivandet av neutralitetspolitik. I litteraturen och i den allmänna debatten har försök gjorts att sammanställa olika aktiva icke-våldskampmetoder under en beteckning civilt motstånd. Civilt motstånd innebär en aktiv kampform, som bygger på icke-våldsprincipen. Civilmotståndets grundprinciper betecknas av många människor som särskilt betydelsefulla riktmärken för utvecklandet av ett gott försvar av ett samhälle med demokratiska värderingar och målsättningar. En summarisk redogörelse för grundprinciperna ger en bild av civilmotståndet. Civilmotståndet innebär att motstånds- och påtryckningsmedel verkar med ett minimum av fysiska, psykologiska och ekonomiska skadeverkningar, att metoden tillåter en mycket större precision än det militära försvaret som verkar med mycket liten urskillning. Civilmotståndet är utpräglat decentraliserat och utnyttjar de enskilda människomas förmåga att inom sina naturliga grupper i arbete och bostadsområde känna engagemang, ta ansvar och visa initiativkraft. Det innebär därmed en aktivering av medborgarna för sociala värden. Civilmotståndet bygger på kontakt mellan oss och andra nationer, även angriparen, hans soldater eller övriga representanter. Civilmotståndet bygger i motsats till det militära försvaret på öppenhet och motverkar riskerna för missförstånd hos en eventuell angripare, öppenheten förstärker avhållningseffekten inte minst genom vetskapen om den socialt förgrenade organisationen och motståndsviljan. Civilmotståndet är aktivt förebyggande och överensstämmer med de flesta människors demokratiska och etiska grundvärderingar. Aktiva icke-våldsaktioner har på olika sätt använts runt om i världen. I boken har sammanställts de olika former av icke-våldsmotstånd som historien känner. För samtliga dessa gäller dock att ingen varit konsekvent förberedd och utvecklad hos hela befolkningen. Ett civilt motstånd som ett icke-militärt försvar måste självfallet ses i långt perspektiv. En vidareutveckling av ett civilt motstånd måste innebära ett långsiktigt, planmässigt arbete och kräva betydande insatser av bland annat forskning. Till det civila motståndets principer kan också fogas att det inte endast omfattar en mindre del av befolkningen, som ett värnpliktsförsvar gör. En tänkbar utveckling av den nuvarande vämpliktsarmén kan vara en allmän medborgarutbildning, kombinerad med samhällstjänst för varje frisk medborgare; en utbildning som underbygger det ansvar och den solidaritet medborgare i ett demokratiskt samhälle bör känna för varandra - en medborgarutbildning med innebörd att såväl i fredstid som i krigstid kunna fungera efter demokratiska principer genom att ge medborgarna grundutbildning i sjukvård, socialvård, miljövård och annan samhällsutbildning till nytta för både individ och samhälle. I direktiven till försvarsutredningen sägs: »Avsikten är att utvecklingen på lång sikt skall belysas genom s. k. perspektivplaner, som syftar till att formulera och analysera alternativa utformningar av det militära försvaret och civilförsvaret i stort och ange alternativa möjligheter att lösa olika uppgifter. Verksamheten på kortare sikt avses bli inriktad med hjälp av femåriga rullande programplaner som redovisar det militära försvarets och civilförsvarets uppgifter och resursbehov.» Regeringen har vidare uppdragit åt överbefälhavaren att utarbeta en perspektivplan för krigsmaktens utveckling för en femtonårsperiod räknat . Det vore inte minst från internationell synpunkt av måhända helt epokgörande betydelse att satsa resurser på forskning kring försvarsmetoder som kan innebära att man förmår bryta den olycksbådande utveckling som alla traditionellt militära försvar bidrar till och påskyndar. Med hänvisning till vad som i motionen anföres hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t måtte påtala vad som i motionen anföres och begära att tilläggsdirektiv måtte ges till försvarsutredningen om att formulera och analysera olika former av icke-militära försvarsmetoder såsom en del i det långsiktiga planeringsarbetet inom utredningen. () INGA () () () i () () ()