mot · FU021092 · 1971-01-27 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder till stöd för den importkonkurrerande hemmaindustrin, m. m. I finansplanen som presenterats vid öppnande redovisas ånyo ett betydande underskott i vår utrikeshandel. Till väsentlig del härrör underskottet från varuutbytet med utlandet. Sålunda redovisas ett importöverskott i varuutbytet med mot 900 milj. kronor . Genom det ökade underskottet i turistbalansen samt minskade överskott på frakter och tjänster framstår problemen inom utrikeshandeln med särskild skärpa. Vi vill understryka vad finansministern ger uttryck för i finansplanen, att den nödvändiga förbättringen i bytesbalansen måste göras på varusidan. Såsom anges måste flera vägar anlitas, t. ex. återhållsamhet i den importinriktade efterfrågan, åtgärder för att öka exporten osv. Vad vi i denna motion närmast åsyftar är åtgärder för att komma till rätta med de problem som den importkonkurrerande hemmamarknadsindustrin har att kämpa med. Denna industrisektor som i huvudsak producerar konsumtionsvaror, såsom livsmedel, skor, textilvaror och konfektion, husgeråd och möbler, men även maskiner och förnödenheter för industrin, byggnadsverksamheten, statliga verk osv., omfattar en avsevärd del av vårt näringsliv. Att denna industrisektor skall kunna fortsätta att driva en stabil och lönsam produktion är en av grundförutsättningarna för hela vår ekonomi. Prioritering av vår exportindustri, t. ex. när det gäller investeringar, är självfallet av största betydelse för att komma till rätta med vår ojämna handelsbalans, men de företag som har att möta en stigande import till vår hemmamarknad kan även de ställa krav på prioritering; de har samma betydelse för balansen i vår utrikeshandel. Det är för övrigt inte endast handelspolitiska skäl som talar för att man måste uppmärksamma de problem som ifrågavarande industri möter; även beredskapspolitiska motiv av stor vikt kan anföras. På många vitala varuområden riskerar vi genom den relativt sett minskande hemmaproduktionen att bli alltmer beroende av utlandet. Betydelsen av en allsidig hemmaproduktion får anses vara lika stor och angelägen som vårt militära försvar. Enligt vår mening tas i vår nuvarande näringspolitik alltför ringa hänsyn till de beredskapspolitiska frågorna. Ett tredje motiv vill vi också anföra för att de i motionen aktualise rade frågorna bör tas upp till behandling: det sysselsättningspolitiska. De företag det här är fråga om ofta mindre och medelstora är lokaliserade till olika delar av landet. De bildar ett väsentligt underlag för sysselsättningen, inte minst i de svagare delarna av landet. Det är därför också ett regionalpolitisk! intresse vi här gör oss till tolk för. En av de mest framträdande orsakerna till den försämrade konkurrensförmågan för ifrågavarande grupp av industriföretag bottnar i det jämförelsevis höga kostnadsläge vi har i vårt land. Detta sammanhänger med den höga standard vi har i jämförelse med många importländer. Vill vi behålla vår goda standard, måste vi angripa en rad områden för att vi skall kunna producera goda varor med mindre insats av arbetskraft och till en rimlig insats av kapital och andra produktionsfaktorer. Det är i hög grad en fråga om de allmänna förutsättningarna här i landet för att denna industri skall kunna fortleva och under hårdnande konkurrens driva en lönsam produktion. Här kommer följande, i olika sammanhang välkända frågor in: kredit- och kapitalförsörjning, investeringsförmåga, rationaliseringsmöjligheter, specialisering och förlängning av produktionsserierna, marknadsföringen, utbildnings- och rådgivningsfrågor, forskning och utveckling osv. Det gäller även frågor om handelspolitik, skattepolitik och andra frågor som ligger inom ramen för den näringspolitik vi för i landet. En stor del av de problem som ovan berörts måste självfallet angripas av företagen själva. Det görs också kontinuerligt stora ansträngningar från företagen och deras organisationer för att komma till rätta med uppträdande svårigheter. Men i den blandekonomi som vi har här i landet och med de allmänna krav vi har på standard och lönebetalningsförmåga åligger det helt visst samhället att medverka. Genom sin näringsoch skattepolitik, genom insats av resurser på forsknings- och utvecklingsarbete, genom stimulansåtgärder av olika slag eller övergripande utredningsarbete kan samhället verksamt bidra till att skapa de grundförutsättningar som erfordras för att våra svenska företag skall uppnå maximum av produktionsförmåga och konkurrenskraft. Vissa punktinsatser har också tacksamt kunnat noteras, t. ex. inom TEKO-området. Men vi anser att situationen kräver avsevärt mer av insatser för att den importkonkurrerande hemmaindustrin skall ha förutsättningar att göra sin del för en bättre balans i handeln med utlandet. Med stöd av vad som ovan anförts får vi hemställa att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller om utredning och och förslag till angående de problem som den importkonkurrerande hemmaindustrin ställs inför i samband med den ökande konkurrensen från övriga problem i samband inom näringslivet. importerade varor samt angående med pågående strukturomvandling () i Ulfsbyn () i Arrie