mot · FU02516 · 1971-01-26 00:00:00 — Från regional- och lokaliseringspolitiska synpunkter borde det vara angeläget att Kungl. Maj:t utvidgar sin föreskrift från om upphandling från norrländska företag till att omfatta inte bara försvarsdepartementet utan också de övriga departementen. En rekommendation från Kungl. Maj:t till underställda verk och myndigheter att medverka till en aktivare inköpsverksamhet från norrländska företag skulle vara ett uttryck för en mera medveten regional- och lokaliseringspolitik. Den upphandlande myndigheten bör samråda med bl. a. länsarbetsnämnderna och företagarföreningarna i Norrlandslänen om upphandlingen. I årets finansplan anmäler finansministern att beställningar till ett sammanlagt värde av ca till det militära försvaret, civilförsvaret och lagerhållningen för beredskapsändamål kommer att senareläggas. Vi förutsätter att dessa inskränkningar inte kommer att tillåtas gå ut över företag som har betydelse för sysselsättningen och näringslivsutvecklingen i . Med stöd av vad ovan anförts får vi hemställa 1. att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller att statsdepartementen rekommenderar underställda verk och myndigheter att lägga ut beställningar och göra upphandlingar hos företag i i enlighet med vad som anförts i motionen; samt 2. att i skrivelse till Kungl. Maj:t som sin mening ger till känna vad som anförts i motionen beträffande senareläggningen av vissa statliga beställningar. om utsträckning av det allmänna stödområdet till . I samband med de stora lokaliseringspolitiska beslut som fattats i 1964 och 1970 har lämnats utanför de speciella stöd () i Holmgården områden som inrättats. Såväl departementschef som riksdagsmajoritet har visserligen erkänt att isolerade läge motiverat särskilda insatser, men man har inte ansett tillräckliga skäl föreligga för en direkt jämställdhet med regionerna inom stödområdet. Vid senast passerade årsskifte har det emellertid presenterats befolkningssiffror för del som starkt talar för en omprövning av denna inställning. Ar uppgick den gotländska befolkningen till nära 60 000 personer, var befolkningssiffran cirka 53 950 personer, och om utvecklingen går i enlighet med vad som skisserats i prognos kommer befolkningen att vara nere i 47 000 personer. Befolkningsutvecklingen var oroande under 1950talet då förlorade av sin befolkning. stabiliserades emellertid befolkningstalet. Med hjälp av de lokaliseringspolitiska medel som då stod till buds etablerade sig en del företag med i spetsen på . Detta medförde att befolkningskurvan, som pekade mot en framtida utrymning av , vände, och med början 1963 noterades en svag folkökning. När 1964 beslöt om den femåriga försöksperioden för lokaliseringspolitiken infördes begreppet »stödområde», varvid lämnades utanför. Detta beslut innebar en ny vändpunkt för . Lokaliseringsepoken var slut, och har lokaliseringsinsatserna i stort sett gått förbi. Enligt Länsplanering 1967 beräknas folkmängd komma att uppgå till cirka 50 700 personer om nyetableringar av industriföretag uteblir eller inte kompenserar eventuella nedläggningar av företag. Enligt länsprognosen skulle minskningen på allvar inträda . Man kan fråga sig om denna befarade avfolkningsprocess nu har påbörjats. Befolkningsutvecklingen uppvisar också negativa tendenser i fråga om åldersfördelningen. Den kraftiga nedgång av antalet födda, som observerats och troligen även gjort sig gällande, har mycket bekymmersamma följder i många avseenden för den framtida utvecklingen på ön. De utredningar som 1968 presenterades av i under namnet »Service på » ger belägg för att flera vitala servicefunktioner i länet knappast kan bibehålla nuvarande omfattning vid ett vikande befolkningsunderlag. Redan den nuvarande folkmängden är i minsta laget som serviceunderlag då det gäller t. ex. den gymnasiala skolan, sjukvården och kommunikationerna. Lika allvarliga framstår de ekonomiska konsekvenserna i form av minskat skatteunderlag vilket redan är det lägsta i landet liksom de ökade kraven på åldringsvård och vård av långtidssjuka. självförsörjningsgrad när det gäller olika servicefunktioner borde i själva verket vara högre än annorstädes av den anledningen att regionen på grund av sitt isolerade läge inte kan repliera på omgivande regioners serviceutbud i någon större utsträckning. En väl utvecklad samhällelig och kommersiell service är en grundförutsättning för en regions attraktionskraft. En negativ utveckling i dessa avseenden kan bilda tröskelvärden då det gäller lokalisering till länet, eller t. o. m. bli en motivation för ökad utflyttning. En aspekt som även bör uppmärksammas när det gäller befolkningsutvecklingen på är den försvarspolitiska. En minskad tillgång på manlig personal kommer oundvikligen att medföra en icke önskvärd försvagning av öns värnkraft liksom av mobiliseringsoch kuppförsvarsberedskapen på ön. En minskning av länets nuvarande folkmängd kan således inte accepteras. För att kunna bryta den vikande trenden måste emellertid nya arbetstillfällen skapas. Det gotländska näringslivet kännetecknas av en låg differentieringsgrad. Inte mindre än av den yrkesverksamma befolkningen är sysselsatt i jordbruket. Denna näringsgren är inne i en kraftig strukturomvandling. Enligt föreliggande uppgifter upphörde cirka 200 jordbruk , och lantbruksnämnden antar att sannolikt lika många i realiteten upphört utan registrerad överlåtelse. Strukturomvandlingen inom jordbruket medför arbetslöshet eller undersysselsättning även inom andra områden där arbetskraft sysselsättes med bl .a. transport, förädling och distribution av jordbrukets produkter. Omvandlingen av näringsliv från att vara enbart ett utpräglat jordbrukslän till att bli ett jordbruks-, industri- och servicelän måste ske snabbt. Med nuvarande nedläggningstakt inom jordbruket måste genomgå en strukturomvandling som är helt jämförbar med den inom skogslänen. Givetvis kommer utvecklingen även att bli beroende av vilken jordbrukspolitik som kommer att föras i vårt land. Även måste ju ändå jord- och skogsbruk förbli gotländska huvudnäringar. måste emellertid mellan 400 och 500 nya arbetstillfällen skapas på . Om detta skall bli möjligt måste en snabb utbyggnad, modernisering och upprustning ske inom jordbruk, industri och servicenäringar. möjligheter att av egen kraft vrida utvecklingen rätt är begränsade. Skattekraften för är den lägsta i landet och antalet skattekronor per invånare på är 72: 42 att jämföra med medelskattekraften i riket som utgör cirka 102 skattekronor per invånare. Till detta kommer att regionen vid tilldelning av bostadskvot, väganslag, kapitalströmmarnas fördelning etc. ingalunda varit någon gynnad part, vilket ytterligare försvårar kommunens möjligheter att bemästra situationen. Vidare är tillgången på goda och från kostnadssynpunkt rimliga kommunikationer ofta utslagsgivande för näringslivets möjligheter att utvecklas. Detta är förhållandet såväl då det gäller frakter som persontransport. Ett särskilt transportstöd knutet till stödområdet kommer att utgå, och ett sådant stöd aviseras också då det gäller persontrafiken. problemen i dessa sammanhang ofta påpekats, men statligt stöd har uteblivit och förslag i detta avseende återfinnes inte heller i årets statsverksproposition. Det är av utomordentligt stor betydelse att kommunikationsmässigt i prishänseende förs närmare fastlandet och därmed i större utsträckning blir en integrerad del av det övriga landet. Trots de negativa tendenser som kunnat utläsas bl. a. i fråga om befolkningsutvecklingen är en provins med betydande utvecklingsmöjligheter. Stora ungdomskullar kommer ut i förvärvslivet vilket gör att tillgången på arbetskraft blir betydande. De insatser som behövs för att öka sysselsättningen och därmed stabilisera befolkningsutvecklingen är små från samhällets synpunkt, men ändå alltför stora för att av egen kraft skall kunna klara dem. pågår arbetet med länsprogram 1970 som skall redovisas till innevarande år. För del kan emellertid anföras att det mest angelägna inte är fortsatta utredningar. Vad som kräves är åtgärder insatta . Ju längre man skjuter på avgörandena ju sämre blir effekten medan kostnaderna stiger. Enligt i bör målsättningen vara ett befolkningstal 1980. Målsättningen är realistisk endast under förutsättning att inlemmas i stödområdet och om ekonomiskt stöd ges för lindring av kostnaderna för gods- och persontrafiken mellan och fastlandet. Det breda havsområdet är negativt från kostnadssynpunkt men innebär dock att en utvidgning av stödområdet till inte kan medföra några gränsdragningsproblem. Som jag tidigare anfört finner jag således tillräckliga skäl föreligga för att i lokaliseringspolitiskt avseende tillförs stödområdet. All praktisk erfarenhet visar att inte tål ytterligare folkminskning, strömmen måste i stället vändas. Om ovan angivna förutsättningar uppfylles skulle därigenom även möjligheter skapas för utveckling av turistoch fritidsnäringarna. har många fördelar att bjuda inte minst från turist- och rekreationssynpunkt, men det fordras betydande investeringar för att klara denna sektor liksom i övrigt att bibehålla och utveckla som en livskraftig del av vårt land. Med stöd av det ovan anförda hemställes att måtte uttala att allmänna stödområdet skall omfatta även . () i Stenkyrka