mot · FU02276 · 1971-01-22 00:00:00 — av m. fl. angående textil- och konfektionsindustrins situation. har den svenska TEKO-industrin undergått en successiv krympning, som lett därhän att i dagens läge endast den mindre delen, i vissa fall endast något 10-tal procent av den svenska försörjningen med textiloch konfektionsvaror, utgöres av svenskproducerade varor. De grundläggande orsakerna till denna utveckling är kombinationen av vårt höga kostnadsläge och vår liberala handelspolitik, som skapat förutsättningar för en på flertalet textila varuområden utomordentligt stor importkonkurrens, icke minst från de s. k. lågprisländerna. Dessa länders andel av importen utgör värdemässigt . Krympningen av industrin har skapat betydande problem både för de anställda, för vilka det kan vara svårt att erhålla ny anställning, särskilt när det är fråga om äldre personer, och för de ofta mindre samhällen, vilka drabbas mycket hårt av en företagsnedläggelse. Även den kapitalförstöring, som en nedläggelse i regel innebär, leder till förluster både för enskilda och samhället. Företagsnedläggandet har gått så långt att det även från försvarsberedskapssynpunkt, t. ex. i händelse av avspärrning, ter sig mycket oroande. De nu angivna konsekvenserna av TEKO-industrins krympning har inte kartlagts, och någon målsättning från samhällets sida beträffande denna industris framtid har inte fastlagts. Detta har bl. a. hos företagarna i branschen skapat stor villrådighet och oro. Den slutförda har visserligen varit inne på dessa problem och gjort en i vissa stycken mycket upplysande kartläggning, men den har icke kunnat framlägga några konkreta förslag till åtgärder, som på ett avgörande sätt skulle vara ägnade att bryta den destruktiva utveckling, som pågår inom TEKO-industrin. De förslag till åtgärder till förstärkande av industrins konkurrenskraft, som utredningen framlagt och som därefter efter godkännande genomförts eller kan komma att genomföras, innebär icke någon sådan förändring av de allmänna förutsättningarna för bedrivande av TEKO-produktion i , som ur sysselsättnings-, beredskaps- och försörjningssynpunkt borde vara motiverad. har antalet anställda inom konfektionsindustrin minskat med , från 40 330 till 27 473. Enligt beräknas en fortsatt minskning i sysselsättningen inom branschen med ca 20 000 anställda. En stor del av dessa, i första hand äldre personer, som inte efterfrågas på arbetsmarknaden eller inte klarar omställning till annan sysselsättning, samt kvinnor, som är bundna till en viss ort genom männens förvärvsarbete, kommer sannolikt icke att få nya arbeten. Arbetstagarorganisationerna har uppskattat denna grupp till av de friställda. Av återstående beräknas ungefär en tredjedel få bättre avlönade arbeten och en tredjedel sämre, medan resterande tredjedel får arbeten med likvärdig lön. Detta innebär att ca 4 000 anställda kommer att bli utan arbete, över 5 000 får sämre betalda arbeten och lika många får samma lön som . Trots de betydande kostnadsinsatser som måste vidtagas för omskolning och andra stödåtgärder får alltså ca 10 000 anställda en försämrad situation. Av framgår klart att branschens situation icke kan lösas enbart genom åtgärder på det företagsekonomiska planet. Även de ogynnsamma yttre betingelserna måste förändras. Enligt utredningen ligger industrins produktivitet på en internationellt sett mycket hög nivå, vilket innebär att man saknar möjlighet att i någon högre grad genom ökad produktivitet kompensera sig för kostnadsinflationen. Utredningen är i detta avseende rätt klarläggande, vilket torde medföra att många företag får vad utredningen kallar nedläggningsinsikt. Detta ger anledning att förmoda om de yttre betingelserna för industrin ej kan förbättras att krympningen av TEKO-industrin kan gå väsentligt fortare än vad utredningen räknat med. Under hänvisning till vad ovan anförts får vi föreslå att hemställer att Kungl. Maj :t måtte 1. utarbeta en plan för hur långt en krympning av TEKO-industrin ur sysselsättnings-, beredskapsoch försörjningssynpunkt bör tillåtas ske, 2. klarlägga sett ur samhällets resurssynpunkter i vilken tidsmässig takt en eventuell krympning i förhållande till nuläget bör tillåtas ske, samt 3. utreda, vilka åtgärder som bör vidtagas för att garantera att produktionskapaciteten inte nedgår under den erforderliga nivån. () () () K.-A. (fp.)