mot · FU02598 · 1971-01-27 00:00:00 — av m. fl. om användande av investeringsfonderna i lokaliseringspolitiskt syfte, m. m. I flertalet västeuropeiska länder tillämpar man olika former av skattelättnader för att stimulera lokalisering av företag till områden, där man från regionalpolitiska synpunkter önskar skapa ökade sysselsättningstillfällen. Viss befrielse från inkomstskatt för företag i stödområden gäller t. ex. i , och . Gynnsamma initialavskrivningar är ett viktigt lokaliseringspolitiskt medel i , , , , och . Skattelättnader via särskilda lokaliseringspolitiska investeringsfonder tillämpas t. ex. i . Skatteinstrumentet som ett medel i lokaliserings- och regionalpolitiken har kommit till användning även i men knappast i samma målmedvetna utsträckning som i flertalet ovannämnda länder, som generellt kan sägas ha samma ekonomiska system som . har i investeringsfonderna i viss mån fått användas för ett lokaliseringspolitiskt syfte. Viss regionalpolitisk betydelse har det naturligtvis också, att den nu gällande särskilda investeringsavgiften på oprioriterade byggnadsarbeten inte uttages inom det allmänna stödområdet. Genom beslut av riksdag öppnades möjligheter att använda investeringsfonderna i lokaliseringspolitiskt syfte inom de delar av vårt land som i stort sett motsvarar nuvarande allmänna stödområde. erhöll rätt att medge ianspråktagande av fondmedel för lokaliseringspolitiskt motiverade investeringar. Denna ordning gällde 1/7 1963 30/6 1965. Den lokaliseringspolitiska effekten blev genom de skattemässiga fördelarna förhållandevis god. Vid det lokaliseringspolitiska principbeslutet uttalades emellertid, att investeringsfonderna inte borde användas för lokaliseringspolitiken, sedan det nya systemet med lokaliseringslån och lokaliseringsbidrag trätt i kraft . Investeringsfonderna skulle vara enbart ett konjunkturpolitiskt medel. Men även efter 1965 har dock investeringsfonderna använts lokaliseringspolitiskt, varvid besluten emellertid fattats av regeringen. Från regeringens sida har understrukits, att investeringsfonderna bör vara ett väsentligt instrument i lokaliserings- och regionalpolitiken. I årets finansplan heter det t. ex. att investeringsfonderna liksom bör användas i lokaliserings- och regionalpolitisk! Användningen av investeringsfonderna lokaliseringspolitiskt har, säger finansministern i sin finansplan, kommit att spela en betydelsefull roll som etableringsstimulans. Det sistnämnda skall naturligtvis konstateras med tillfredsställelse. Men nuvarande användning av investeringsfonderna är från regional politiska synpunkter långtifrån invändningsfri. I regel har regeringens beslut om frisläppande av investeringsfond haft den innebörden, att den stora huvuddelen, kanske , reserverats för investeringar i koncentrationsområdet i mellersta eller medan en mindre del, kanske , investerats inom allmänna stödområdet. Detta har vid åtskilliga tillfällen förekommit i konjukturlägen, då man i koncentrationsområdena haft brist på arbetskraft och risk för ekonomisk överhettning. Med detta har man utöver den konjunkturpolitiska felanvändningen ökat den regionala obalansen. De filialföretag, som företag från mellersta och med framgång startat inom allmänna stödområdet med hjälp av investeringsfonderna, är otvivelaktigt besked om att vi här har ett effektivt lokaliseringsinstrument. Men en användning, som lägger huvuddelen av investeringarna utanför det lokaliseringspolitiska stödområdet, bör inte godtas. Frågan om investeringsfonderna som lokaliseringspolitiskt medel har behandlats av lokaliseringsutredning i dess delbetänkande 1969. Utredningen framhöll, att företag borde få rätt att använda obeskattade vinstmedel för investeringar i vissa av statsmakterna bestämda regioner. Någon speciallagstiftning härom skulle enligt utredningens bedömning inte behövas, då nuvarande bestämmelser om investeringsfonderna skulle vara tillämpliga. Utredning underströk angelägenheten av att investeringsfonderna i all möjlig utsträckning används som lokaliseringspolitiskt styrmedel inom stödområdet. Vi delar lokaliseringsutredningens uppfattning. Investeringsfonderna bör redan nu kunna användas på ett lokaliseringspolitiskt riktigare sätt. Detta måste enligt vår mening innebära, att de generellt får användas för en aktiv lokaliseringspolitik i det allmänna stödområdet. Naturligtvis utesluter vi härmed inte att vid vissa lokaliseringsfall motiv kan finnas för användning av en del av medlen även utanför stödområdet. Men som villkor, såvida användningen inte har uteslutande konjukturpolitiskt syfte, bör alltid ställas att investeringarna till klart övervägande del skall tjäna en aktiv lokaliseringspolitik genom nya sysselsättningstillfällen i stödområdet. Såsom vi inledningsvis anförde har även andra former av skattelättnader en betydelsefull lokaliseringspolitisk användning i ett flertal länder, som är att jämföra med . En sådan utvidgning bör övervägas även för vårt land. Det är då väsentligt att erinra om att skattelättnader genom investeringsfonder f. n. i stort sett kan komma endast de större företagen till del. Såsom vid upprepade tillfällen krävts från vårt håll måste de mindre företagen som ej drivs i aktiebolagsform ges motsvarande möjlighet till avsättning för framtida behov. Vid en systematisk prövning av skatteinstrumentet som aktivt lokaliseringspolitiskt medel bör övervägas t. ex. gynnsamma initialavskrivningar, befrielse för nystartade företag från inkomstskatt , avveckling eller lindring för vissa lokaliseringsområden av elskatten och den allmänna arbetsgivaravgiften. För vissa lokaliseringsområden skulle man också kunna lindra skatterna för fysiska personer genom höjning av grundavdraget vid den statliga inkomstbeskattningen. Det är en rimlig lösning med hänsyn till de betydande regionala inkomstskillnaderna. avser att i sin nuvarande etapp behandla bl. a. skattefrågorna från regionalpolitisk synpunkt. Men frågorna enligt de grunder vi anfört bör givetvis också kunna prövas av en särskild utredning. Med stöd av vad ovan anförts får vi hemställa att i skrivelse till Kungl. 1)om sådana åtgärder, att investeringsfonderna generellt får användas för aktiv lokaliseringspolitik i lokaliseringspolitiskt stödområde, varvid som villkor skall gälla att investeringarna under alla förhållanden till klart övervägande del måste tjäna den aktiva lokaliseringspolitiken; samt 2) om att vid fortsatt utredning om lokaliserings- och regionalpolitikens utformning måtte prövas vidgad lokaliseringspolitisk användning av skatteinstrumentet, avseende bl. a. direkta lättnader i den statliga inkomstskatten, elskatten och den allmänna arbetsgivaravgiften. . () i Skegrie () i Luttra () i Glömminge