mot · FU021532 · 1971-11-16 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 140 angående konjunkturstimulerande åtgärder. I propositionen 1971:140 föreslås under jordbrukshuvudtiteln att det statliga bidraget till vatten- och luftvårdande åtgärder inom industrin skall höjas från högst av godkänt bidragsunderlag till högst . Syftet är att stimulera industrins investeringar och därigenom öka sysselsättningen. är förslaget av stor miljöpolitisk betydelse. Samma motiv och synsätt bör enligt vår mening till huvudsaklig del gälla även industrins arbetsmiljö, som har nära samband med omgivningsmiljön. Det är en angelägen målsättning att skapa förbättrade arbetsmiljöer. Ökade insatser i detta syfte bör kunna medverka till nya sysselsättningsmöjligheter. I stora miljöpolitiska motion 1962 (AK: 587) underströks angelägenheten av en anpassning av arbetsmiljön och produktionsprocessen till den arbetande människan, till hennes biologiskt rotade psykologiska och fysiologiska förmåga och behov. Stor betydelse har härvidlag att lokaler, maskiner och andra anordningar på arbetsplatsen utformas på det fysiologiskt och psykologiskt riktigaste sättet. Men tyvärr måste man konstatera att den tekniska och ekonomiska utvecklingen i stor utsträckning fört fram till försämrade arbetsmiljöer såväl fysiskt som psykiskt. Detta kan utläsas av en ökad förekomst av yrkesskador, stress och psykiska besvär. Nya arbetsmetoder och produktionsprocesser har skapat nya risker. Undersökningar inom LO har visat att tre fjärdedelar av arbetarna känner sig psykiskt pressade i arbetet och att en ännu större del anser att hälsorisker föreligger på grund av miljöfaktorer. Bristerna i arbetsmiljön leder till lidanden för individen och ökar sjukfrånvaron och personalomsättningen. Därmed följer också stora förluster för produktion och samhällsekonomi. Skall industrin kunna klara rekryteringen av arbetskraft, måste den kunna erbjuda arbetsmiljöer som ger tillfredsställelse med arbetet. Trots rådande arbetslöshet i stort finns det nu många obesatta platser inom industrin. Det är främst ungdomen som ställer sig avvisande till industriarbete. Industriarbetet måste göras mer stimulerande och attraktivt. Det är till mycket stor del en fråga om arbetsmiljön, som på ett bättre sätt måste anpassas till människan och hennes förutsättningar. Förbättrade arbetsmiljöer måste helt enkelt betecknas som en förutsättning för att vårt land effektivt skall kunna hävda sig i konkurrensen med andra industrinationer. Det är en angelägen uppgift för samhället att främja en utveckling till bättre, säkrare och mer riskfria arbetsmiljöer. Såsom underströks i den ovannämnda centermotionen 1962 måste man härvid beakta människans totala situation på arbetsplatsen, både den fysiska och den psykiska hälsan. Stressen och alltför hårda psykiska påfrestningar i arbetsprocessen medför härvid särskilt svårbemästrade problem. Arbetsmiljöerna har formats i hög grad ensidigt utifrån tekniska och kortsiktigt ekonomiska utgångspunkter. Det är nödvändigt att miljöpolitik och företagshälsovård får väsentligt större inflytande vid planering av arbetslokaler, maskiner och arbetsprocesser. Detta måste grundläggas genom en förbättrad arbetarskyddslagstiftning och genom ökade insatser för forskning och utvecklingsarbete på det arbetsvetenskapliga området. Det kan med tillfredsställelse noteras att den tillsatta arbetsmiljöutredningen har till uppgift att behandla arbetsmiljöproblemen i ett sådant större sammanhang, dvs. beakta de arbetandes hela hälsosituation. Enligt vad som aviserats kan emellertid utredningsarbetet beräknas ta sådan tid att förslag till en ny arbetarskyddslag skulle kunna föreläggas först . Naturligtvis måste en mera definitiv lösning av arbetsmiljöproblemen anstå i avvaktan på nämnda förslag. Men i väsentlig mån måste redan nu ökade insatser ske för att få förbättrade arbetsmiljöer. Det är viktigt med hänsyn till trygghet och trivsel i arbetet. Svårigheterna att rekrytera den unga arbetskraften till industrin understryker detta ytterligare. Arbetslokaler, maskiner och andra arbetsanordningar måste utformas på ett miljömässigt riktigare sätt. Härmed kan man bemästra negativa miljöfaktorer som olika slag av luftföroreningar, otillfredsställande klimatförhållanden, hörselskadande buller, tunga lyft och felaktiga arbetsställningar. Olycksriskerna kan härmed väsentligt elimineras, och kan också till stor del de psykiska påfrestningarna lindras. Såsom vi inledningsvis framhållit är det ett nära samband mellan industrins omgivningsmiljöer och dess arbetsmiljöer. I båda fallen måste man givetvis förutsätta att miljövårdskostnadema normalt och för framtiden skall ingå i produktionskostnaderna. Men i båda fallen har mycket försummats under en följd av år till följd av brister i miljöpolitiken. Med den vikt som man måste fästa vid kravet på förbättrade arbetsmiljöer synes det oss angeläget med särskilda stimulansåtgärder, som kan ge ökade sysselsättningsmöjligheter. Vårt förslag är att det statliga stödet till vatten- och luftvårdande åtgärder inom industrin skall få utnyttjas även till åtgärder för bättre arbetsmiljöer i fråga om arbetslokaler, maskiner och andra arbetsanordningar inom industrin enligt samma grunder som i propositionen föreslås i fråga om vatten- och luftvårdsåtgärder. Den här föreslagna stimulansåtgärden bör dock givetvis inte få utnyttjas i de fall då annat stöd utgår, såsom t. ex. medgivande att ta i anspråk investeringsfond. Med hänvisning till det ovan anförda får vi hemställa att vid behandlingen av propositionen 1971: 140 måtte besluta medge att stöd till åtgärder för bättre arbetsmiljöer inom industrin i fråga om arbetslokaler, maskiner och andra arbetsordningar får utgå efter samma grunder som enligt propositionen skall gälla i fråga om vatten- och luftvårdande åtgärder samt hemställa hos Kungl. om utfärdande av härför erforderliga tillämpningsföreskrifter. . () i Skegrie () i Glömminge () i Bäckmora () () () i Luttra