ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FU02301 · 1971-01-26 00:00:00 — av herrar Antby och Enskog om premiering av enskilt bostadssparande. Många skäl talar för att samhället uppmuntrar det enskilda sparandet. Vi har ett starkt behov av ökad kapitalbildning på grund av arbetstidsförkortningen, de av olika skäl ökade byggnadskostnaderna m. m. Goda bostäder är av stort värde, och inte minst är det ett starkt intresse för många familjer att bo i egnahem. Tyvärr är de höga byggnadskostnaderna ofta ett hinder för att ekonomiskt klara ett förvärv av egen bostadsfastighet. En stor del av vårt lands ungdom har ganska goda inkomster och bor ofta billigt i föräldrahemmet. Man vågar sålunda av detta och andra skäl påstå att det i många fall finns goda förutsättningar för ett större sparande än vad som sker. Det finns starka skäl att pröva en form av skattelättnader som premierar bostadssparandet. Ett ökat bostadssparande blir till gagn inte bara för spararna själva utan även för bostadssektorn som helhet genom att de ökade kapitalresurserna ställs till bostadsbyggandets förfogande. Mot tanken på stimulans för bostadssparande har invänts att egnahemsfastigheter och bostadsrättslägenheter redan är förmånligt behandlade från skattesynpunkt. För de flesta är det dock en lång väg till målet en egen bostad. Vad man syftar till är en stimulans för dem som inte har egen bostad att genom sparande få möjlighet att skaffa sig en sådan. Premiering bör t. ex. utgå till den som sätter in pengar på ett särskilt bostadskonto. Medlen skall användas för egnahem eller insatslägenhet i bostadsrättsförening. Att ägaren använder en del av fastigheten i yrkesverksamhet eller att bostaden uppföres på jordbruksfastighet bör inte utgöra hinder för premiering. Om det insatta beloppet användes för ej avsett ändamål, skall det däremot naturligtvis återföras till beskattning. För att undgå beskattning bör medlen ha investerats för ändamålet , t. ex. å efter sparandetidens början. Med hänvisning till ovanstående motivering hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller om förslag till med ledning av vad i motionen anförts rörande premiering av enskilt bostadssparande i bank eller annan penninginrättning. ENSKOG (fp)
mot · FU02302 · 1971-01-26 00:00:00 — 3. om utredning om möjligheterna för fulltidsarbetande med särskilt låga inkomster att erhålla rätt till avdrag vid beskattningen i enlighet med vad som ovan anförts i motionen; 4. att Kungl. Maj:t efter företagen utredning med beaktande av de i motionen anförda synpunkterna måtte förelägga förslag innebärande dels att förvärvsarbetande föräldrar med minderåriga barn må kunna erhålla avdrag för styrkta nödiga kostnader för barntillsyn, dels att personer som har vårdnaden om sjuk eller åldrig nära anhörig må äga avdragsrätt för nödiga tillsynskostnader; 5. att Kungl. Maj:t måtte till innevarande års höstriksdag framlägga förslag innebärande att makar som båda varit verksamma i förvärvskällan i ej blott ringa omfattning t. ex. inom jordbruk, handel, hantverk samt fria yrkesutövare skall liksom övriga skattskyldiga erhålla rätt till individuell beskattning avdrag för makelön i enlighet med i motionen angivna synpunkter. B. att måtte besluta att den kraftiga marginalskatteeffekten för inkomsttagarna i det lägre mellaninkomstskiktet begränsas i enlighet med vad i motionen anförts och att vederbörande utskott måtte utarbeta härför erforderlig lagtext. N. () i Trobro G. () PER () i Gäddvik
mot · FU02304 · 1971-01-25 00:00:00 — Mot 1971: 304 av m. fl. om åtgärder i syfte att stimulera det enskilda sparandet. Med hänvisning till vad som anförts i motion 431 hemställes att måtte i skrivelse till Kungl. Maj:t begära förslag till innevarande års riksdag om åtgärder i syfte att stimulera det enskilda sparandet i bank, bostad, utbildning, aktier eller egen rörelse i enlighet med vad i motionen anförts. () () N. () i Trobro () PER () () () G. ()
mot · FU02309 · 1971-01-26 00:00:00 — om indexreglering av skatteskalor och grundavdrag. En väsentlig svaghet i det nuvarande skattesystemet är att förändringar i penningvärdet medför ett ändrat skattetryck. En inflationistisk utveckling leder sålunda till att såväl det totala skattetrycket som marginalbeskattningen genast skärps. Skattesystemet får därmed i vissa situationer helt andra verkningar än vad som avsetts. Med nuvarande skatteskalor leder en fortsatt penningvärdeförsämring snabbt till försämringar för de lägsta inkomsttagarna. Det är enligt vår uppfattning angeläget att förebygga en sådan utveckling genom någon form av indexreglering av skattesystemet. Eljest försvåras eller omöjliggöres den höjning av levnadsstandarden, som man på alla håll förklarat sig eftertrakta för låginkomsttagarnas del och som från och sida länge förordats. Enligt vår mening bör sålunda skatteskalorna liksom grundavdragen värdesäkras i någon form, så att man förhindrar, att inflationen medför en inte avsedd skärpning av skattetrycket. I princip bör även övriga avdrag vara värdesäkra. Olika tekniska metoder finns att justera skatteuttaget med hänsyn till inflationen. Man kan tänka sig olika hög ambitionsgrad och justeringen kan likaså göras med olika periodicitet. Skattesystemet har bl. a. en finanspolitisk uppgift. Förändringar i det totala skatteuttaget måste sålunda i vissa lägen användas för att motverka övertryck i ekonomin och bekämpa inflationen. Skattesystemet bör dock inte vara så konstruerat, att det reella skattetrycket automatiskt skärps och att skatternas fördelning ändras till lägre inkomsttagares nackdel när penningvärdet försämras. Finanspolitiskt motiverade skattehöjningar bör liksom andra förändringar i beskattningen beslutas av i grundlagsenlig ordning. Det är sålunda ur både principiell och praktisk synpunkt angeläget, att någon form av indexreglering av skattesystemet kommer till stånd. Frågan bör därför göras till föremål för en förutsättningslös utredning och förslag därefter föreläggas . Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställer vi att beslutar, att i skrivelse till Kungl. hemställa om en förutsättningslös utredning om indexreglering av skatteskalor och avdrag i syfte att hindra att penningvärdeförändringar medför ändrat skattetryck i enlighet med vad som anförts i motionen. () ()
mot · FU0231 · 1971-01-12 00:00:00 — av herrar och i om ett bättre djurskydd. Vårt land kan berömma sig av ett relativt sett gott djurskydd, och vår känsla för djuren och vår aversion mot djurplågeri i skilda former är jämförelsevis väl utvecklade. Trots detta existerar alltjämt många brister och många svagheter i den praktiska tillämpningen av de författningar som är avsedda att garantera djuren ett rimligt skydd. Bandhundseländet är ännu icke avskaffat, i s. k. djurfabriker för svin och höns utsätts djuren för ett otillbörligt och kvalificerat djurplågeri, galoppoch travtävlingar är enligt mångas mening icke acceptabla inom ramen för ett tillbörligt beaktande av djurens rätt till frihet från lidande, nöjesjakten uppvisar åtskilliga för ett kultursamhälle stötande inslag, och det kan ifrågasättas om inte statliga myndigheter i många fall gör sig skyldiga till häleriförseelse vid inköp av stulna hundar och katter för vetenskapliga försök. Den lokala kontrollen av djurskyddsreglemas efterlevnad fungerar icke tillfredsställande. Det finns utan tvivel behov av en överinstans med stor självständighet för övervakning av hela det mångskiftande område som rymmer samhällets åtgärder för djurskydd och mot djurplågeri. Tiden synes vara mogen för inrättandet av en djurens ombudsman med samma befogenheter mutatis mutandis som dem som tillkommer justitieombudsmän. Verksamheten skulle sålunda omfatta såväl kontroll och granskning som, icke minst, initiativ till ny eller ändrad lagstiftning. Med åberopande av vad ovan anförts hemställer vi att måtte besluta att hos Kungl. Maj:t begära förslag till lag om inrättande av en befattning som djurens ombudsman med de befogenheter som angivits i motionen.
mot · FU02310 · 1971-01-26 00:00:00 — av m. fl. angånde utformningen av de regionalpolitiska stödåtgärderna, m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 446 hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t begär, att företagsbeskattningsutredningen genom tilläggsdirektiv får allsidigt utreda skattesystemets användning som regionalpolitiskt instrument, att måtte uttala, att stödåtgärder i större utsträckning bör ges en generell utformning som främjar ett företagsvänligt klimat i enlighet med i motionen angivna riktlinjer. () PER () () ()
mot · FU02315 · 1971-01-26 00:00:00 — om avdrag vid taxering för underhåll till icke hemmavarande barn i vissa fall. Genom beslut av riksdag (prop. 1970:70; BeU 1970:40) höjdes det avdrag som enligt 46 § 2 mom. punkten 4 kommunalskattelagen tillkommer skattskyldig för underhåll av icke hemmavarande barn från . bestämdes att avdragsrätt skall föreligga till dess barnet fyllt . Åldersgränsen utgjorde tidigare . I 65 § kommunalskattelagen stadgas bl. a. att frågan om barns ålder skall bedömas efter förhållandena året näst före taxeringsåret. Denna föreskrift i förening med den utformning övergångsbestämmelserna erhållit enligt dessa skall 46 § 2 mom. i dess nya lydelse tillämpas första gången vid taxering får i vissa fall egendomliga konsekvenser. Skattskyldig med icke hemmavarande barn födda kommer sålunda vid taxering inte att få något avdrag alls. Vid taxering får de tillbaka avdragsrätten men då med ett till . Denna effekt av de nya reglerna måste, i vart fall för berörda skattskyldiga, te sig egendomlig och har sannolikt inte varit avsedd vid de nya bestämmelsernas utformning. Enligt vår mening bör samtliga de skattskyldiga som vid taxering är berättigade till avdrag för underhåll av icke hemmavarande barn också ha rätt till sådant avdrag vid taxering. Detta torde bäst kunna åstadkommas genom en komplettering av övergångsbestämmelserna av innebörd att 46 § 2 mom. punkten 4 kommunalskattelagen i detta lagrums tidigare lydelse skall äga tillämpning vid taxering i fråga om skattskyldig, som haft underhållsplikt mot icke hemmavarande barn fött . Vidare bör i övergångsbestämmelserna särskilt anges, att sådan skattskyldig, i den mån han vid taxering vägrats avdrag enligt 46 § 2 mom. punkten 4 kommunalskattelagen, skall ha extraordinär besvärsrätt. Även taxeringsintendent bör givetvis i sådant fall ha möjlighet att i extraordinär väg föra talan till den skattskyldiges förmån. Med åberopande av det anförda hemställer vi att övergångsbestämmelserna till skattepaket (SFS 1970: 162) erhåller följande såsom motionärernas förslag betecknade lydelse: (Nuvarande lydelse) övergångsbestämmelser (Motionärernas förslag) övergångsbestämmelser I fråga om skattskyldig, som haft underhållsplikt mot eget icke hemmavarande barn fött gäller vid taxering 46 § 2 mom. punkten 4 i sin äldre lydelse. Vägras sådan skattskyldig vid taxering avdrag enligt nämnda författningsrum får han anföra besvär över taxeringen i särskild ordning. I sådant fall får besvär anföras även av faxe ringsintendenten till den skattskyldiges förmån. Rörande besvär enligt detta stycke gäller 100, 101, 103 och 104 §§ taxeringsförordningen (1956:623) i tillämpliga delar. - äldre lydelser, kommunalt grundavdrag.
mot · FU02316 · 1971-01-26 00:00:00 — av i Skärstad m. fl. om inkomstutjämning för konstnärer. För många kulturarbetare skiftar inkomsterna kraftigt år . Under det år som konstnären färdigställer och försäljer ett konstverk kan inkomsten bli förhållandevis hög, medan den i många fall torde bli mycket ringa under de år då vederbörande arbetar med sitt konstverk. Även för de konstnärer som har en kontinuerlig produktion kan emellertid det ekonomiska utbytet vara mycket olika under skilda år. Åtgärder bör därför vidtagas som gör det möjligt för konstnärerna att få till stånd någon form av inkomstutjämning mellan olika år. Det bör undersökas, om utformningen av en sådan inkomstutjämning kan utgå från lagstiftningen om skogskonto. Denna gör det möjligt för fysiska personer m. fl., som i sin självdeklaration har att uppgiva intäkt av skogsbruk, att under vissa förutsättningar och i viss utsträckning erhålla uppskov med beskattningen till såväl statlig som inkomstskatt för den del av intäkten som insatts å särskilt konto i bank (skogskonto). Kontoinsättningar är sålunda avdragsgilla, under det att uttag från kontot skall upptagas till beskattning. Frågan om inkomstutjämning för konstnärer bör utredas. Utredningen bör vara oförhindrad att pröva även andra metoder än den ovan nämnda. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller om utredning av frågan om inkomstutjämning för konstnärer. () P. O. () AB Egnellska Boktryckeriet, 1971
mot · FU02317 · 1971-01-26 00:00:00 — Motioner nr 1971 Mot. av herrar i och i angående avdraget vid inkomstbeskattning för ökade levnadsomkostnader i vissa fall. Strukturomvandlingar inom näringslivet innebär att många inte kan få nytt arbete inom sin egen kommun, utan de är tvingade att ta anställning långt borta från den ort där de är bosatta. Flertalet väljer att flytta till den nya anställningsorten, under förutsättning att bostad kan ordnas där. Andra föredrar emellertid att behålla sin gamla bosättningsort, fastän detta kan betyda att de måste vara borta från sina hem och bara återkommer under veckosluten. Skälen till detta varierar. Makan har anställning på orten, man vill låta familjen bo kvar i den invanda miljön och låta barnen fullfölja sin skolgång osv. Detta innebär förhöjda levnadskostnader, men avdrag för dessa förhöjningar kan sällan medges enligt gällande regler. Dessa regler tycks vara grundade på den uppfattningen att skattskyldig skall vara bosatt på eller i närheten av den ort där han har sitt arbete. Om någon vill behålla sitt hem på en ort och själv mer varaktigt ta anställning på annan avlägsen ort så tar nuvarande avdragsregler ingen hänsyn till detta. Det är den enskildes ensak, och den enskilde får finna sig i de förhöjda levnadskostnaderna utan något särskilt avdrag vid beskattningen. Företagsnedläggelser inom näringslivet tvingar allt fler att bryta upp från den invanda miljön. Denna omflyttning av arbetskraft betyder nya arbeten och nya miljöer för de berörda. Men det betyder också ökat tryck på de heta orterna med allt vad det betyder av följdinvesteringar. Följderna i utflyttningsortema kan å andra sidan bli katastrofala. Utglesning av befolkningen betyder sämre service för de kvarvarande, högre utdebitering m. m. De anställda som av olika skäl föredrager att bibehålla sin bostadsort även om de tvingas ta anställning på avlägsen ort mildrar i viss mån verkningarna för in- och utflyttningsorter. Därför bör också samhället utforma sina beskattningsregler på så sätt att de ger möjligheter för de anställda att bo kvar på en tidigare beskattningsort. Nuvarande regler tar för litet hänsyn till den skattskyldiges då förhöjda levnadskostnadsfördyring. Med åberopande av ovanstående hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär utredning och förslag till ändrade regler i fråga om avdrag vid inkomstbeskattning för ökade levnadsomkostnader, då skattskyldig har arbete på annan ort än där han är bosatt. () HANS ()
mot · FU02318 · 1971-01-26 00:00:00 — om vidgad rätt till avskrivning för kostnader inom jordbruket för vattenoch luftvårdande åtgärder m. m. Jordbrukets avskrivningsmöjligheter är i förhållande till industrins jämförelsevis mycket begränsade, varför motiv finns för att begära en förbättring liberalisering av gällande regler. lär komma att lägga fram förslag i denna riktning redan under innevarande år avstår vi emellertid från att yrka på några generella förbättringar. Enligt vår mening finns det dock skäl för att innan jordbruksskattekommitténs förslag kan komma att förverkligas vidta ändringar, som gör det möjligt för jordbruket att, i likhet med vad som redan gäller för industrin, få göra avdrag för investeringar gällande vatten- och luftvårdande åtgärder. I särskild motion har yrkats att bidrag för sådana åtgärder skall utgå även till jordbruket, enligt samma regler som gäller för industrin. Utöver behovet av bidrag synes det emellertid också finnas ett stort behov av likhet i avskrivningsreglema. Jordbruket åsamkas nämligen stora kostnader för bl. a. vattenvårdande åtgärder. Mot bakgrund av jordbrukets dåliga lönsamhets- och förräntningsvillkor är det också angeläget att det sker en stimulans till miljövänliga åtgärder i berörda avseende. Det finns även ett vidgat behov av generösare avskrivningsregler, nämligen då kommuner eller myndigheter ålägger jordbruket att vidtaga andra åtgärder i bl. a. miljövårdande syfte. Kostnaderna för sådana åtgärder bör enligt vår mening vara avdragsgilla vid beskattning. Med stöd av vad här anförts hemställes att måtte besluta om vidgade avskrivningsmöjligheter för jordbruket, gällande investeringskostnader i vatten- och luftvårdande syfte eller då kommun eller annan myndighet ålagt jordbruket andra kostnadskrävande åtgärder, samt att åt vederbörande utskott måtte uppdragas att göra härför erforderliga författningsändringar. () () N. () ()
mot · FU02320 · 1971-01-25 00:00:00 — av i m. fl. om indexreglering av ingångsvärde m. m. vid beräkning av utskiftningsskatt. Då ett bolags aktiekapital nedsättes eller då ett aktiebolag upplöses överföres vissa eller alla tillgängliga medel till delägarna, vanligen i förhållande till deras aktieinnehav. Det är i dessa fall fråga om utskiftning och utskiftat belopp. De tillgångar som utskiftas från ett aktiebolag skulle ha blivit föremål för beskattning hos respektive mottagare om de än utskiftningen utbetalats i vanlig ordning. För att dessa tillgångar ej skall undgå beskattning vid utskiftning beslutades om skatt vid utskiftning av aktiebolags tillgångar. Föremål för beskattning är sådana hos bolag uppsamlade medel som inte kan anses såsom av aktieägare tillskjutet belopp. Utskiftningsskatten, som ursprungligen bestämdes till , är av det utskiftade beloppet. På grund av att själva utskiftningsskatten skall inräknas i det utskiftade beloppet blir den totala skatten vid nedsättning av aktiekapital i vissa fall 2/3 av nämnda belopp. Utskiftningsskatten är en betydelsefull faktor för aktiebolag, exempelvis vid fusioner, då ett övertaget bolag avses skola upphöra. Vid fusion enligt 174 § 1 mom. aktiebolagslagen skall emellertid skatt inte utgå om moderbolag från ingången av eller från den dag då dotterbolags verksamhet började ägt mer än 9/10 av aktiekapitalet däri. I vissa andra fall kan riksskattenämnden ge dispens, vilket gör det möjligt för moderbolag att överta dotterbolags latenta skuld för utskiftningsskatt. Dispens kan erhållas endast under vissa förutsättningar. Vid utskiftning skall av aktieägare tillskjutet belopp icke beskattas. Med tillskjutet belopp avses ett bolags ingångsvärde med tillägg av vad som av delägare senare tillskjutits samt med avdrag av visst utdelat belopp. Ett bolags ingångsvärde utgörs av vad delägarna sammanlagt tillskjutit i penningar eller annat för bildandet av bolag. Vid införandet av den nya fastighetsrealisationsvinstbeskattningen accepterades principen att i möjligaste mån ej beskatta en på inflation beroende fiktiv vinst. En utvidgning av denna princips tillämpningsområde, så att även utskiftningsskatt omfattas, är enligt vår mening angelägen. Detta kan ske genom att ett bolags ingångsvärde omräknas med de uppräkningstal, grundade på konsumentprisindex, som fastställts för realisationsvinstbeskattning av fastighet. Motsvarande justering av värdet på belopp som tillskjutits efter bolags bildande bör göras. Mot bakgrund av den betydelse som den pågående strukturomvandlingen inom näringslivet har, är det av vikt att en dylik förändring av ifrågavarande beskattning med det snaraste åstadkommes. Med hänvisning till ovanstående hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t måtte hemställa att förslag om indexreglering av ingångsvärde m. m. vid beräkning av utskiftningsskatt förelägges . () () N. () ()
mot · FU02321 · 1971-01-26 00:00:00 — av i m. fl. angånde bestämmande av anbudssumma vid upphandling i vissa fall. Vid upprepade tillfällen och i olika sammanhang har understrukits vikten av att konkurrensen mellan enskilda och statliga företag sker på lika villkor. Särskilt i samband med utformningen av den indirekta beskattningen har betonats att beskattningen måste utformas så att konkurrensneutraliteten upprätthålls. Även revisorer har fäst uppmärksamheten på detta. Efter ett uttalande i frågan av bevillningsutskottet vid riksdag har bestämmelserna för den statliga upphandlingen ändrats, i syfte att undvika snedvridning av konkurrensen. Genom KK har intagits en ny 15a-paragraf upphandlingskungörelse, vari föreskrives att ej skattskyldig anbudsgivares anbud skall höjas med belopp motsvarande den mervärdeskatt anbudsgivaren haft att erlägga om han varit skattskyldig. Sådan anbudsgivare är skyldig att ange den anbudssumma som han skulle ha lämnat om skattskyldighet förelegat. Emellertid gäller ej upphandlingskungörelsen för kommunerna, varför viss snedvridning av konkurrensen kvarstår. Till landsting och primärkommuner lämnas regelmässigt offerter på ett stort antal olika varor och tjänster som utbjuds av såväl offentliga som enskilda företag. Visserligen blir undantagen från skatteplikt något färre i fråga om mervärdeskatten än beträffande den allmänna varuskatten. Men på grund av att det skattepliktiga varuområdet vidgats, får undantagen från skattskyldighet större betydelse . Motsvarande bestämmelser bör därför gälla även upphandling. Med stöd av vad ovan anförts hemställes att antar följande förslag till ändrad lydelse av punkt 1 av anvisningarna till 2 § förordningen (nr 430) om mervärdeskatt: till 2 §. Verksamhet anses enligt kommunalskattelagen. Verksamhet som staten eller kommun bedriver räknas som yrkes mässig när den drives i bolagsform eller liknande och när den drives i konkurrens med enskild verksamhet. () N. () () ()
mot · FU02324 · 1971-01-01 00:00:00 — av ira m. il. om befrielse från mervärdeskatt vid törstagångsiörsäljning av konst Med hänvisning till vad som anförts i motion 348 hemställes att måtte besluta att mervärdeskatt ej skall uttas vid förstagångsförsäljning av konstverk, oavsett om försäljningen sker direkt av upphovsmannen eller genom kommissionär samt att vederbörande utskott utarbetar nödvändig lagtext. (vpk) (vpk) i (vpk) i (vpk) C. H. (vpk) i
mot · FU02325 · 1971-01-26 00:00:00 — om avdrag vid taxering för kommunala förtroendemäns omkostnader. Situationen för de kommunala förtroendemännen har successivt förändrats genom den kommunala sektorns snabba tillväxt. Arbetsbelastningen har ökat, vilket har resulterat i att arvoden för sammanträden m. m. numera är praxis. I vissa fall kan de sammanlagda arvodena uppgå till icke obetydliga belopp. För att kunna sköta sina uppdrag är kommunala förtroendemän beroende av en aktiv partiorganisation, som via lokala kanslier kan ge förtroendemännen service såsom information, skrivhjälp samt hålla lokaler för interna sammankomster osv. Denna service kan dock icke vara kostnadsfri, då partiorganisationernas ekonomi i allmänhet icke tillåter detta. Det torde därför vara vanligt att förtroendemännen debiteras en årlig avgift, vars storlek sättes i relation till arbetets omfattning. Denna avgift torde otvetydigt vara att betrakta som avdragsgill omkostnad i förvärvskällan tjänst. Trots detta har det dock inträffat att vissa taxeringsnämnder vägrat avdrag. Detta kan icke anses vara tillfredsställande, då samma regler bör gälla, oavsett vilket distrikt förtroendemannen råkar tillhöra. Att skilda bedömningar sker torde bero på att klara direktiv saknas. Av denna anledning bör få i uppdrag att utarbeta direktiv rörande förtroendemännens omkostnadsavdrag. Med stöd av vad ovan anförts hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t måtte uttala att får i uppdrag att utarbeta direktiv för förtroendemännens omkostnadsavdrag i enlighet med vad i motionen anförts.