mot · FU021104 · 1971-01-27 00:00:00 — om en parlamentarisk utredning med uppgift att studera människans roll i arbetslivet m. m. Den snabba tekniska och ekonomiska utvecklingen har lett till höjd levnadsstandard och möjliggjort utbyggnaden av välfärdssamhället. Massproduktionen har banat vägen för masskonsumtionen. De konsumtionsmöjligheter som tidigare fanns endast hos en privilegierad överklass har i de industrialiserade länderna blivit var mans egendom. Människornas valfrihet har ökat. Men har den enskilde förlorat stora delar av sin självständighet. I det gamla samhället kunde den enskilde om än inom knappa ekonomiska ramar på ett helt annat sätt överblicka sin situation. Inom administration, distribution och produktion finns en tendens till ökning av enheternas storlek. Den inom näringslivet pågående strukturrationaliseringen verkar i detta syfte. Det är en internationell företeelse. Inom den europeiska gemenskapen pågår en strävan att arbeta fram företag som är tillräckligt stora för att kunna stå emot den amerikanska konkurrensen. okar förutsättningarna för mindre och medelstora företag, som kompletterar de större enheterna som underleverantörer eller med olika slags servicefunktioner. Produktionsprocessen har i många fall blivit komplicerad. Det har i sin tur resulterat i ett allt större beroende av specialkunskaper och tillgång till specialister, som fått ett allt större inflytande över beslutsprocessen i företagen. Utvecklingen kännetecknas också av förändringar med korta intervaller. De visar dessutom tendens att bli alltmer genomgripande. I vissa fall måste företag lägga om sitt produktsortiment eller sin produktionsinriktning varje decennium. Denna utvecklingstendens kommer sannolikt att förstärkas. Det har blivit ett livsvillkor att fatta snabba beslut och få dem snabbt verkställda. Generellt sett leder skeendet till att den enskilde arbetstagarens möjligheter att överblicka och påverka arbetsprocessen och sina insatser i denna begränsas. I ett läge, då arbetstagarna icke betraktar arbetet enbart som ett sätt att lösa sitt försörjningsproblem, upplevs bristen på medinflytande vid bestämmandet av arbetsvillkoren negativt. Känslan av ofrihet och beroende är ägnad att ofördelaktigt påverka trivseln och arbetskapaciteten. I denna motion behandlade frågor avser icke endast den egentliga in dustriella demokratin, dvs. demokratin inom företagen, utan i tillämpliga delar också förhållandena på andra arbetsplatser, inte minst inom den offentliga sektorn. Debatten om vidgat inflytande för den enskilde över hans arbetssituation har präglats av invändningen att dylika problem borde lösas genom förhandlingar mellan arbetsmarknadens parter och att statsmakterna borde avhålla sig från ingrepp. Även moderata samlingspartiet har i princip samma uppfattning. Härför talar också den positiva utveckling som ägt rum inom näringslivet , där olika vägar för att öka den enskildes möjligheter att deltaga i beslutsprocesserna har prövats. Samarbetet mellan arbetsmarknadens parter visar i själva verket att den politiska debatten släpar efter; den saknar ofta kontakt med redan vunna resultat. Denna omständighet bör dock inte avhålla från fortsatt debatt. En analys av vad som skett och vad som ytterligare erfordras kan tänkas ådagalägga behov av en reglerande ramlagstiftning, ägnad att stimulera fortsatt utvecklingsarbete i samförstånd till gagn för ökad förståelse på arbetsmarknaden, arbetsfred och höjd produktivitet. Det är också tänkbart att statsmakterna genom åtgärder på utbildningsområdet skulle kunna öka den ömsesidiga förståelsen för de gemensamma intressen som förenar arbetstagare och arbetsgivare och underlätta en lösning av kontroversiella frågor. Debatten om den industriella demokratin har tyvärr också präglats av ett politiskt betingat intresse att skapa motsättningar mellan arbetsgivare och arbetstagare. Man har därvid ofta inte gjort någon skillnad mellan kraven från den enskildes sida att utöva inflytande över den egna situationen på arbetsplatsen och strävandena att politiskt styra företagens långsiktiga verksamhet. Icke sällan har från socialistiska utgångspunkter hävdats att en reell arbetsplatsdemokrati kan uppnås endast genom statligt ägande. En sådan argumentering är icke bärande. Tvärtom låter sig den insyn och medbestämmanderätt för arbetstagaren som en vidgad företagsdemokrati syftar till svårligen förenas med ett socialistiskt system, i vilket beslutsfattandet koncentreras till ett litet antal politiker. Alla erfarenheter av socialistiska systems sätt att fungera bekräftar att de icke kan kombineras med ett direkt medinflytande för den enskilde arbetstagaren. I dagens och morgondagens samhälle bör den enskildes möjligheter till inflytande och personligt ansvarstagande öka. som i vissa fall kan vara nödvändig för ekonomiskt framåtskridande måste därför kombineras med strävanden att hävda den enskildes integritet och inflytande. Därmed följer också skyldighet att ta ansvar. I debatten om medinflytande har detta oupplösliga samband alltför sällan beaktats. I ett vidare perspektiv är industriell demokrati alltså inget självändamål. Den är ett av många medel att skapa ett samhälle av självständiga, fria människor med vilja och möjligheter att påverka och forma sina levnadsförhållanden. Ekonomiskt framåtskridande är en av förutsättningarna för ett dylikt samhälle. Företagen måste därför ledas och skötas effektivt. Effektivitetskravet är alltså oundvikligt, men däri ingår också sådana aspekter som arbetstillfredsställelse och bevarandet av en god miljö. Ett fördjupat och breddat inflytande för den enskilde på hans arbetsplats måste alltså bygga på samverkan och samarbete. Frågan om industriell demokrati får inte betraktas som uttryck för en maktkamp mellan oförenliga intressen inom och kring företagen. Målet är icke att avskaffa lednings- och beslutsfunktioner utan att inom dessas ramar decentralisera beslut. Härför krävs styrinstrument för nödvändig samordning av de olika delarna i företagssystemet. Ökat medinflytande för den enskilde är alltså delvis en fråga om ändrade attityder i samhället. Under det långa socialdemokratiska maktinnehavet har en konsekvent strävan gjort sig gällande att öka den enskildes beroende av kollektiva organ. Den koncentrationsprocess som följt med den tekniska och ekonomiska utvecklingen har motsvarats av en koncentration och centralisering inom olika samhällsområden beroende på politisk vilja hos beslutsfattarna. Detta har varit ägnat att negativt påverka människors beredvillighet att ta och bära personligt ansvar. En fruktbar diskussion om medinflytande kräver ett klarläggande av olika berörda intressen. Företagen bärs upp av ett antal intressenter, som alla har krav och synpunkter på företagens verksamhet. De anställda utgör en intressentgrupp, andra är ägare, långivare, leverantörer, konsumenter, stat och kommuner. För att företagen skall kunna effektivt lösa sina uppgifter krävs intressebalans; de olika gruppernas berättigade önskemål måste tillgodoses med minsta möjliga spänningar. De anställda kan alltså inte utan vidare räkna med att få sina krav på inflytande tillgodosedda på bekostnad av andra intressen. Anställda kan lika litet som enskilda individer få avgöra t. ex. hur mycket skatt företaget skall betala till stat och kommun. När det gäller företagets produktion ligger det avgörande inflytandet på dess marknad, i sista hand hos dess konsumenter. Företagsamheten har alltså att inordna sig i av samhället fastlagda ramar för verksamheten, oberoende av om de anställda har inflytande över företagens drift eller inte. Inom dessa begränsade ramar är i första hand tvenne olika slags beslut tänkbara. Den anställdes inflytande på övergripande beslut som fattas i företagen, exempelvis rörande investeringar, omläggning av produktion etc., dvs. sådana som regelmässigt fattas av företagsledning eller styrelse. Självbestämmande som avser den anställdes möjligheter att påverka sina egna specifika arbetsförhållanden, hans uppgifter och hans sätt att utföra dessa. Den industriella demokratin i vidsträckt mening kan omfatta båda eller vart och ett av dessa skilda beslutsfunktioner. Ett företag kan ha ett system som ger stort inflytande för de anställda genom valda representanter i företagets ledning men där de anställda är hårt styrda i det dagliga arbetet. I andra fall kan de anställda ges ett inflytande över sin arbetssituation utan att ha någon inverkan på central nivå i företaget. Förutsättningar för en utveckling av industriell demokrati Det finns ingen generell modell att garantera inflytande för de anställda på arbetsplatsen. Det svenska näringslivets struktur är alltför skiftande. Vad som i stora aktiebolag kan vara lämpligt kan vara helt meningslöst i mindre familjeföretag. Oberoende av storleken måste problemet lösas i sådana former att inte nyskapande av företag försvåras eller tillväxten dämpas. Företag, anställda och deras organisationer måste därför gemensamt söka sig fram till former som kan anpassas till olika företags speciella förhållanden. De försök med delvis självstyrande grupper som genomförs i visar att man kan nå långt med samverkan. Försök liknande dem i har påbörjats i en råd företag i . Det finns all anledning att hälsa detta med glädje. Svårigheten att finna generella modeller för företagsdemokrati förutsätter inte bara att försök bedrivs utan också att detta sker på många ställen, i olika miljöer och i stor omfattning. Avgörande är att de berörda parterna har en någorlunda gemensam referensram. De måste helt enkelt förstå varandra, något som ofta inte är fallet. Informationen både uppifrån och nedifrån måste vara omfattande och begriplig. Olika former av utbildning inom och utom företaget är i detta sammanhang betydelsefulla. Samverkan i företagen kräver för att fungera kunskaper om ekonomiska, tekniska och rättsliga realiteter hos olika befattningshavare. Så länge dessa frågor handhas på ett sätt som arbetsmarknadens parter upplever som tillfredsställande har statsmakterna inte någon anled ning att ingripa med lagstiftning. De politiska organen bör dock följa debatten och utvecklingen . En råd frågeställningar kan aktualiseras, vilka i brist på fakta inte kan belysas tillfredsställande. Det gäller näringslivets framtida struktur, nya tekniska hjälpmedel, t. ex. datateknikens effekt på människor, vad som kommer att ske vid ett utökat internationellt samarbete, t. ex. inom de europeiska gemenskaperna, och mycket annat. Det omfattande material som finns samlat inom organisationerna på arbetsmarknaden bör göras tillgängligt för den allmänna debatten. Av den försöksverksamhet som pågår bör kunna vinnas erfarenheter som kan ligga till grund för prognoser om den framtida utvecklingen och för de handlingslinjer statsmakterna på bör följa. De internationella aspekterna är viktiga. Oberoende av i vilket framtida förhållande kommer att stå till den europeiska gemenskapen kommer vår ekonomi under de närmaste decennierna att bli än mer inflätad i . Som ett förhållandevis litet land kommer vi att bli alltmer beroende av en utveckling vars riktning vi har begränsade möjligheter att styra. Det är ett väsentligt intresse för oss att ha kunskap om utländska erfarenheter i fråga om arbetsplatsdemokrati, framför allt från de länder som kommer att ingå i det utvidgade EEC. En kartläggning borde vara av värde såväl för politikerna som för arbetsmarknadens parter. På utredningsplanet finns det alltså utrymme för statlig aktivitet. I övrigt är det närmast inom utbildningssektom som statsmakterna kan ta initiativ för att skapa ökad förståelse för de problem det här är fråga om och för att underlätta för arbetsmarknadens parter att genomföra en fördjupad industriell demokrati till gagn för både anställda och företag. Vi har tidigare framhållit att debatten i dessa frågor ofta ligger långt efter de praktiska resultat som redan uppnåtts. Av den anledningen vore det värdefullt om arbetsmarknadens parter kunde informera lärarna i samhällskunskap och liknande kunskapsförmedlare om vad som åstadkommits och om arten av och syftet med samarbetet. Detta kan lämpligen ske i samarbete med . Vad gäller den högre utbildningen måste ansträngningar göras att informera morgondagens företagsledare om den mångfald problem av olika slag som kan aktualiseras, om frågor om ökat medinflytande för de anställda skall kunna lösas på ett tillfredsställande sätt. Undervisningen i framför allt företagsekonomi vid våra universitet och högskolor bör ske under beaktande härav. Också här måste arbetsmarknadens parter medverka. Med stöd av vad ovan anförts hemställes att måtte 1. i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställa om en parlamentarisk utredning med uppgift a) att studera hur näringslivets struktur och utvecklingen av nya tekniska hjälpmedel under de närmaste decennierna kan komma att påverka människans roll i arbetslivet och hennes möjligheter till ett större personligt inflytande och ansvarstagande, b) att kartlägga erfarenheter, forskning och experiment i andra länder i fråga om olika former av samverkan i arbetslivet, i syfte att ge underlag för förslag anpassade till svenska förhållanden; 2. överlämna motionen för beaktande till delegationen för försöksverksamhet med fördjupad företagsdemokrati i de statliga aktiebolagen. () () () () N. () i Trobro PER () i Gäddvik G. ()