ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FU021020 · 1971-01-27 00:00:00 — av i m. fl. om anslag för upprättande av regionala vägnätsplaner. Till Vägbyggnader på skogar i enskild ägo anvisades för /66 ett förslagsanslag om . därefter anvisades 13,5, 12,5, 13,0, 13,3 respektive . I årets statsverksproposition har föreslagits ett förslagsanslag om . Detta innebär att avsevärda belopp av statsmedel används för att stimulera en för skogsbruket och därmed för landet i dess helhet ytterst nödvändig utnyggnad av skogsbilvägarna. Utan skogsbilvägar kan inte den expanderande skogsindustrin få den råvara den är beroende av, vilket skulle innebära oöverblickbara konsekvenser för arbetskraftssituationen inom stora delar av vårt land och för vår handelsbalans. Det måste vara av största betydelse att de statsmedel som satsas på dessa vägar blir så effektivt utnyttjade som möjligt och att de vägar som byggs får bästa möjliga sträckning, inte bara för aktuella avverkningar utan också på lång sikt. Landets skogsvårdsstyrelser handhar planläggning av och bidragsgivning till dessa vägar. Bidragsmedlen kan användas till detaljplanläggning i samband med utbyggnad men däremot inte till den för en rätt utbyggnad helt nödvändiga regionala vägnätsplanläggningen. Skogsvårdsstyrelsemas offentliga verksamhet finansieras genom att ett visst antal offentliga dagar betalas av statsmedel. Från början räknades det med att ett begränsat antal av skulle användas för regional vägnätsplanläggning. Skogsvårdsstyrelserna i vart fall i har använt oproportionerligt många dagar för regional vägnätsplanläggning och därvid varit tvungna att i viss mån eftersätta andra viktiga arbetsuppgifter. Kungl, har ansett att en landsomfattande modern regional skogsvägnätsplanläggning är ytterst önskvärd. Styrelsen har också i sina petita för /72 hemställt om en ökning av skogsvårdsstyrelsemas offentliga verksamhet med sammanlagt , varav en del skulle avse den översiktliga planläggningen för skogsvägnätets utbyggnad och förbättring. Denna hemställan biträddes inte av departementschefen förmodligen av kostnadsskäl. Vi vill oreserverat instämma i kungl, uppfattning om nödvändig heten av en reviderad vägnätsplanläggning. Men om skogsvårdsstyrelsema skall kunna genomföra denna, kommer det med nuvarande bestämmelser att medföra att andra för landet nödvändiga insatser av skogsvårdsstyrelsema måste ställas åt sidan. Genom ändring i reglerna för anslaget till Vägbyggnader på skogar i enskild ägo på sådant sätt att medlen också kan användas för att genomföra regional skogsbilvägnätsplanläggning skulle detta angelägna arbete kunna genomföras utan att inkräkta på andra viktiga arbetsuppgifter för skogsvårdsstyrelsema. Motsvarande komplettering har tidigare skett av bestämmelserna för anslaget för Bidrag till skogsförbättringar i och med att anslagets medel numera kan användas för upprättande av markanvändningsplaner. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj d måtte anhålla om sådan ändring i reglerna för anslaget till Vägbyggnader på skogar i enskild ägo att anslagets medel också kan användas för upprättande av regionala vägnätsplaner. () () () V. () () ()
mot · FU021021 · 1971-01-27 00:00:00 — av i m. fl. angående fisket med parryssjor vid . Tolkning av begreppet fast och rörligt redskap har prövats genom dom i östra och Medelsta domsagas häradsrätt och i hovrätten över och . Därvid fastställdes att småryssjor eller parryssjor var att betrakta som fasta redskap. Dessa ryssjor har använts när det gäller , och i introducerades de omkring 1950. Parryssjoma har ansetts såsom rörliga redskap, därför att de i regel icke är avsedda att stå på samma plats än . Man har givetvis därvid stött sig på häradshövding tolkning av lagen om fritt och enskilt fiske, eftersom denne var sekreterare vid utredningen och förarbetet med den nya lagen om rätt till fiske. I sin handbok skriver häradshövdingen bl. a. följande: 'Till fasta redskap räknas sålunda, förutom fiskebyggnad, endast fiskeredskap som är försett med ledarm. Detta innebär att någon del av redskapet skall ha åtminstone till huvudsakligt ändamål att tjäna som ledarm. Redan detta villkor medför att alla krokredskap anses som rörliga, likaså alla sådana instängningsredskap som exempelvis mjärdar, tinor, burar och korgar. Men för att redskapet skall anses såsom fast, skall det inte bara ha ledarm utan uppfylla ytterligare två villkor, nämligen att med pålar eller tyngder eller på annat sätt vara fästat vid bottnen eller stranden och att man avser att låta det stå kvar i följd. Strömmingskrokskötar och småryssjor blir alltså att betrakta som rörliga redskap, om man avser att ta upp dem senast . Eftersom fisket med ålrev är betydligt mera arbetskrävande har man på grund av avfolkningen vid kustområdena i stället övergått till att fiska med parryssjor. Denna utveckling sker i stort sett vid allt kustfiske även i de nordiska grannländerna. Som exempel kan nämnas att danska fiskare utefter med stöd av gällande Öresundskonvention äger rätt att fiska med ryssjräckor, som är detsamma som parryssjor, på svenskt vatten intill 7 meters vattendjup. Detta förhållande påkallar en ändring i lagen så att svenska fiskare blir tillförsäkrade samma rätt som tillkommer de danska. lag 11 § regleras fisket inom , men där talas endast om nät, långrev och tobisnot. Vi anser det därför nödvändigt att ordet parryssjor införes, eftersom detta redskap måste betraktas som rörligt. Sista meningen i omnämnda paragraf skulle få följande lydelse: Med nät och parryssjor, som är att hänföra till rörligt redskap, samt med långrev och tobisnot är fisket fritt ända intill stranden. Med hänvisning till det anförda får vi föreslå att hos Kungl. Maj d hemställer om sådan ändring lag om rätt till fiske att s. k. parryssjor blir hänförda till rörliga redskap, samt att 11 § lag får följande lydelse: »Med nät och parryssjor, som är att hänföra till rörligt redskap, samt med långrev och tobisnot är fisket fritt ända intill stranden.
mot · FU021022 · 1971-01-27 00:00:00 — av herrar i och Josefson i Arrie om avdrag vid taxeringen för jordbrukares kostnader för vattenför sö ij ning. Vattenförsörjningen vid jordbruket blir ett allt större och större problem. Den sjunkande grundvattennivån är en av orsakerna. Man tvingas söka vatten på allt större djup och måste därvid ofta använda andra mera kostnadskrävande metoder än den tidigare vanliga brunnsgrävningen. Den ökade förbrukningen är en annan orsak. Större djurbesättningar, flytgödselhantering, vattenspolning etc. kräver större tillgång på vatten. Ökade krav på vattnets kvalitet gör sig också gällande. Framför allt gäller detta vid disk i samband med mjölkproduktion, men även på dricksvatten åt djuren ställs kraven högre . Detta gör att också vattentäkter med god tillgång på vatten måste överges av kvalitetsskäl och ny vattentäkt sökas. Med hänsyn till de krav som sålunda ställes på en dylik vattentäkt är en sådan ofta förenad med stora kostnader. I besvärliga lägen måste kanske flera försök göras innan man får något resultat. Anslutning till kommunalt vattennät är därtill endast i undantagsfall möjlig. Ehuru kostnaderna för vattenförsörjning är att betrakta som en driftsutgift vid ett lantbruk förekommer icke sällan att avdrag vägras vid deklaration för kostnad härför. Avgörande här är orsaken. Kostnad föranledd av exempelvis ökad förbrukning, anses som regel inte avdragsgill. Också andra omständigheter kan leda till att kostnaden helt eller delvis betraktas som kostnad för förbättring och är som sådan icke avdragsgill. Icke sällan uppstår här en olika bedömning på olika håll och icke sällan också på grund av olika framställning av yrkandet. Då vattenförsörjningen för jordbruksdriften oavsett orsaken borde betraktas som driftsutgift, är det angeläget med en regel som ger avdragsrätt i varje särskilt fall och lika sådan. Att som göra en bedömning och fördelning mellan vad som är avdragsgill kostnad och vad som är förbättring är mycket svårt. Att fastslå vad som är en bestående förbättring är också vanskligt, enär förbättringen helt försvinner vid en eventuell driftsomläggning och övergång till driftsinriktning med mindre vattenbehov. Det är också tvivelaktigt om kostnaderna för en dylik förbättring kan fås tillbaka vid en försäljning av fastigheten. Det synes därför angeläget med andra bedömningsgrunder än de nuvarande, innebärande att avdrag alltid medges då kostnaden är föranledd av behov inom lantbruksdriften. Då kostnaderna ofta kan vara betydande, vore här ett avskrivningssystem att föredraga. Lämpligen kunde dylik anläggning hänföras till sådan markanläggning, exempelvis dikning, där enligt nuvarande bestämmelser kostnaden genom avskrivning är avdragsgill . Med hänvisning till det anförda hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj .1 anhåller om utredning syftande till att avdrag för kostnader för anläggning för vattenförsörjning skall medges då kostnaden är föranledd av behov inom lantbruksdrift. AXEL () i
mot · FU021024 · 1971-01-27 00:00:00 — av i m. fl. om statsbidrag till vatten- och luftvårdande åtgärder inom jordbruket och trädgårdsnäringen. Statligt stöd till vatten- och luftvårdande åtgärder inom industrin utgår med ett belopp motsvarande högst av godkänt bidragsunderlag. 1 första hand är det äldre industrier som kan få del av stödet. Denna stödform har givetvis stor betydelse i samhällets strävan till en aktiv och effektiv miljövård. Anmärkningsvärt är emellertid att stödet begränsats till enbart industriinvesteringar. Vatten- och luftreningsproblem av samma karaktär förekommer också inom andra näringar, främst inom jordbruk och trädgårdsnäring. Sålunda föreligger exempelvis i fråga om pressaft från siloanläggningar och urin från större djurstallar en med industrins förhållanden jämförbar situation i jordbruket. Inom trädgårdsnäringen krävs bl. a. fördyrade värmeanläggningar. I allmänhet förutsätter också erforderliga och önskvärda anläggningar för rening i sådana fall att man måste företa kostnadskrävande investeringar, som inte kunnat förutses vid etableringen. Det bör i sammanhanget framhållas att de allmänna avskrivningsreglerna ofta ställer industrin i ett bättre läge än jordbruket när det gäller avskrivningar på reningsanläggningar eftersom sådana anläggningar för jordbruket ofta är ett betrakta som markanläggningar. Denna skillnad har ytterligare accentuerats genom de nya avskrivningsreglerna för industrin. Statligt stöd till reningsanordningar inom jordbruket kan lämnas i form av kreditgaranti. Men detta stöd utgör såsom erfarenheterna visar otillräcklig stimulans. Det bör vid behov kunna kompletteras med statsbidrag enligt samma grunder som gäller för industrin. Även om föroreningsproblemet inom jordbruket totalt sett är av betydligt mindre omfattning än inom industrin är det av stor principiell och praktisk betydelse att industri, jordbruk och trädgårdsnäring jämställs i fråga om möjligheter till bidrag för vatten- och luftreningsanläggningar. Liksom när det gäller industrin är det angeläget att jordbruket utan dröjsmål vidtar åtgärder för vatten- och luftvården. Möjligheter för jordbruket och trädgårdsnäringen till statsbidrag enligt samma allmänna grundprinciper som för industrin skulle otvivelaktigt stimulera till önskvärda åtgärder. Med stöd vad ovan anförts får vi hemställa att vid behandlingen av statsverkspropositionen, huvudtitel, punkten 112. Bidrag till vatten och luftvårdande åtgärder inom industrin, måtte a) medge att statsbidrag från anslaget får utgå till vatten- och luftvårdande åtgärder inom jordbruket och trädgårdsnäringen enligt samma grunder som enligt riksdagsbeslut gäller för industrin; samt b) besluta att ifrågavarande reservationsanslag, som i statsverkspropositionen upptagits till , må uppföras under anslagsrubriken till vatten- och luftvårdande åtgärder inom industrin, jordbruket och trädgårdsnäringen. AXEL () i () i Holmgården () i Arrie K L : 1970
mot · FU021027 · 1971-01-27 00:00:00 — av i m. fl. angående utnyttjandet av grundvattentillgängama. Strukturomvandlingen i samhället har medfört en tilltagande regional obalans. Även användningen av naturens resurser har därmed också kommit att utsättas för stora påfrestningar. Befolkningskoncentrationen till vissa storstadsområden har skapat problem för vattenförsörjningen, då tillgängen till sötvatten är begränsad och grundvattenbeståndet hotas. En väsentlig och högaktuell fråga är alltså hur våra mycket viktiga vattentillgångar påverkas av strukturella omdisponeringar. Inom den snabbt växande tätortsregionen i vattenförsörjningen från men också i allt högre grad även från tidigare exploaterade grundvattentillgångar ur den s. k. Alnarpsådem. Denna åder sträcker sig snett över sydvästra från i söder till i norr. Den begränsade vattentillgången i medför att man alltså på grund av det växande och starkt koncentrerade befolkningsunderlaget i sydvästra mer och mer måste lita till befintliga grundvattentillgångar. En framtida ledning från sjön i planeras även. Vilka konsekvenser får det ökade uttaget av grundvattentillgångarna? På skilda håll i rapporteras om ganska negativa erfarenheter. Sättningar sker i marken, byggnader spricker, brunnar torrlägges m. m. Sådana skador går dock att reparera även om det måste ske till dryga kostnader. Mera oreparabla verkningar förekommer dock i fråga om växtligheten. Man får räkna med att växtligheten i skogar, på åkerfält och i trädgårdar påverkas av ett högre uttag ur grundvattentillgängama. Detta får såväl miljömässiga som ekonomiska konsekvenser. Enstaka beräkningar av dylika effekter på grundvattennivåuttaget har gjorts, men någon samordning eller sammanställande utredning har inte förekommit. Starka skäl talar för att en sådan utredning bör företagas. Förhållandena i andra länder och där gjorda erfarenheter borde här tjäna som vägledning. a. har man i kunnat visa på vissa erfarenheter från grundvattenundersökningar på . Även i de starkt befolkningskoncentrerade områdena i sydvästra har man konstaterat en påtaglig sänkning av grundvattennivån. Våra hydrogeologiska förhållanden i övrigt kan dock vara annorlunda än i här nämnda områden. Den påtagliga ovetskapen om dessa förhållanden tillsammans med den livsviktiga frågan om grundvattentillgångarna och inverkan på växtligheten genom ökat vattenuttag motiverar att hela frågekomplexet blir föremål för en översiktlig utredning. sådan utredning bör därvid omfatta grundvattentillgångarna och påverkan av ökat uttag av dessa över hela landet men med särskild inriktning på det ökade grundvattenuttaget i befolkningskoncentrerade områden. Utredningen bör inledningsvis samordna och inventera redan gjorda lokala undersökningar samt ta del av undersökningar i andra länder. Med hänvisning till det ovan anförda hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj :t måtte anhålla om utredning angående utnyttjande av våra grundvattentillgångar. . () i Skegrie
mot · FU02103 · 1971-01-18 00:00:00 — av m. fl. om vidgad insyn i statliga och kommunala företag. Med hänvisning till motiveringen i motion nr 86 hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller att förslag framläggs till former för vidgad insyn i de statliga och kommunala bolagen, liksom i de kommunala stiftelseföretagen. () ()
mot · FU021031 · 1971-01-27 00:00:00 — av i Nennesholm m. fl. om översyn av bestämmelserna om statlig lånegaranti vid förvärv av jordbruksfastighet. Våra nuvarande bestämmelser om statliga garantilån för förvärv av jordbruksfastighet eller statliga bostadslån har en sådan utformning att de inkräktar på den personliga friheten vid val av bostadsort. Man kan inte själv bestämma sin bostadsort, om man inte har tillgång till eget kapital för köp av jordbruk med befintlig bostad eller för uppförandet av en ny bostad utanför planlagt område. Släktskap eller andra omständigheter kan medföra att jordförvärvslagen inte lägget hinder i vägen för ett förvärv av jordbruk med bostad åt ägaren och hans familj, om vederbörande köpare kan disponera över ett eget kapital. Tyvärr är det väl så att den överväldigande delen köpare vid betalningen av fastigheten måste använda sig av lånat kapital. Då stoppar samhället detta genom de bestämmelser som reglerar statsgarantioch bostadslångivningen. Därigenom motverkar samhället sina egna ambitioner, då man i andra avseenden säger sig vilja medverka till att en ytterligare uttunning av glesbygderna ej sker och att underlaget för en bättre eller i varje fall bibehållen samhällsservice kan givas åt dem som är kvar i glesbygderna. Med andra ord kan sägas att samhället i praktiken flyttar människor från glesbygd till tätort och medverkar till att ytterligare försvåra den samhällsservice som man i andra fall säger sig vilja förbättra. Vi borde i vårt land ändå ha råd med att låta människorna själva välja bostadsort, giva alla likvärdig samhälleliga förmåner när det gäller samhällets stöd för att skaffa denna bostad. Med stöd av ovanstående hemställes att måtte hos Kungl. anhålla om utredning i syfte att åstadkomma en översyn av bestämmelserna för statlig lånegaranti vid förvärv av jordbruksfastighet med bostad, även om jordbruket inte är att betrakta som bärkraftigt jordbruk, och för statliga bostadslån om den tänkta bostaden ligger utanför planlagt område. () i Nennesholm () i Öskevik () i Heden NILS-ER1C () i
mot · FU021032 · 1971-01-27 00:00:00 — av herrar i och i Lane-Herrestad angående utbetalningen av statsbidrag till kommunala avloppsreningsverk m. m. Maj:ts proposition 1971:1, bilaga 11, punkt I 11 föreslås att anslaget till Bidrag till kommunala avloppsreningsverk m. m. skall utgå med ett reservationsanslag på 84 milj. kr. beräknar anslagsbehovet för /72 till 125 milj. kr., baserat på att kommunernas beräknade investeringar i reningsverk uppgår till 250300 milj. kr. Enligt dessa beräkningar uppstår en brist på ca 45 milj. kr. Det är emellertid angeläget att kommunerna kan genomföra de beräknade investeringarna för en bättre vattenvård. Statsbidraget har en avgörande betydelse för att möjliggöra kommunernas finansiering av utbyggnaderna och för att de sålunda skall komma till utförande i enlighet med intentioner. I samband med att handlingarna för reningsverk granskas och godkännes hos fastställes av verket tidpunkten för anläggningarnas färdigställande. Beslutet om statsbidrag kan komma avsevärd tid därefter, eftersom det begränsas av de ramar fastställer. Denna eftersläpning tenderar att öka; beräknas bristen på statsbidrag i förhållande till det redovisade behovet till betydande belopp. Vi finner det synnerligen angeläget att åtgärder vidtages för att komma till rätta med ovan påtalade problem, vilka dels åstadkommer en försening av angelägna åtgärder för åstadkommande av en bättre miljövård, dels förorsakar betydande finansieringsproblem för kommunerna. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställes att i skrivelse till Kungl. anhåller om sådana bestämmelser beträffande Bidrag till kommunala avloppsreningsverk m. m. att statsbidragen samordnas med beslut om igångsättningstillstånd. . () i () i Lane-Herrestad
mot · FU021035 · 1971-01-27 00:00:00 — av i m. fl. om statlig kreditgaranti för växthusodlares driftslån. 1 årets statsverksproposition (bil. 11) föreslås en ändring av reglerna för kreditgaranti för driftslån, så att sådan garanti skall kunna lämnas till jordbruks- och trädgårdsföretag som råkat i akut likviditetskris. För trädgårdsnäringens del är det därvidlag synnerligen angeläget att dessa utökade lånemöjligheter också öppnas för de växthusodlare som försatts i ekonomiska svårigheter genom kraftigt ökade uppvärmningskostnader. Genom uppjustering av listpriserna och borttagandet av rabatter ligger priserna på den eldningsolja som huvudsakligen används inom trädgårdsodlingen över dem som utgick . Bränslekostnaden utgör en mycket stor del av produktionskostnaden för flertalet växthuskulturer. Denna kostnadspost uppgår exempelvis till 25 å för de två viktigaste växthuskulturerna tomat och gurka. Genom dessa produktionsförhållanden har de höjda oljepriserna skapat en mycket allvarlig situation för de svenska trädgårdsodlarna. Dessa har knappast heller någon möjlighet att som kompensation höja produktpriserna, då pristrycket från importerade produkter är mycket stort. I , som är det största exportlandet av trädgårdsprodukter till , erhåller trädgårdsodlarna räntefria lån på vad oljan kostar utöver 85,85 H. fl. = 120 sv. Visar det sig dessutom att räntabiliteten ej stiger jämfört med föregående år, har trädgårdsodlarna möjlighet att få lånen helt avskrivna. Detta skulle betyda att de holländska trädgårdsodlarna i händelse av oförändrad räntabilitet kan räkna med ett stabilt oljepris på ca 120 sv. Då det i inte finns någon möjlighet att erhålla dylika räntefria avskrivningslån, har de svenska trädgårdsodlarna försatts i ett sämre konkurrensläge. De kreditgarantier som i vårt land utgår för driftslån till trädgårdsodlare borde därför utformas så, att de blir likvärdiga med dem som de holländska trädgårdsodlarna erhåller under denna bränslesäsong. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att måtte uttala att kreditgaranti för driftslån också kan utgå till de växthusodlare som försatts i ekonomiska svårigheter genom kraftigt ökade bränslekostnader för växthusuppvärmning, att i skrivelse till Kungl. Maj:t måtte begära en skyndsam undersökning för att utröna, på vilket sätt man kan göra ifrågavarande garantilån likvärdiga med dem som de holländska trädgårdsodlarna erhåller under denna bränslesäsong. () i Arrie
mot · FU021037 · 1971-01-27 00:00:00 — av i m. fl. om ett organ för samordning av forskning angående giftfri odling. Användningen av gifter inom jordbruket har kommit att uppmärksammas alltmer i den pågående miljödebatten. Debatten kring utsädesbetningen första år var förmodligen inte utan betydelse för den uppmärksamhet som naturvårdsfrågoma därefter fått. En mer skärpt attityd mot användningen av gifter i livsmedelsproduktionens alla led har därefter gjort sig gällande. I vissa fall, t. ex. beträffande DDT, har direkt förbud mot användningen utfärdats. Detta kombinerat med en strävan från jordbrukarnas sida att nedbringa bruket av gifter i odlingen gör att förutsättningarna att få till stånd en helt giftfri livsmedelsproduktion synes goda. Det finns dock en annan aspekt på problemet. Jordbruket är beroende av vissa bekämpningsmedel för att en tillfredställande produktionsvolym skall kunna uppnås. De sammanlagda förlusterna till följd av angrepp av växtsjukdomar och skadedjur uppgår i vårt land till 15 å av skördevärdet. Det är därför angeläget att ansträngningarna att få till stånd tåligare växtsorter och biologiskt riktiga bekämpningsmetoder intensifieras. I vårt land pågår på flera håll försök och utveckling av olika former för giftfri odling. Vid statens växtskyddsanstalt bedrivs s. k. resistensbiologisk forskning. för skogs- och jordbruksforskning beviljar anslag till flera forskningsprojekt, som berör frågan om giftfri odling. Tre företag, i , och och , bedriver vetenskaplig verksamhet på växtförädlingens område. Till denna verksamhet har de båda sistnämnda företagen statsanslag. Enligt vår mening synes det nödvändigt att åstadkomma en samordning av de olika forskningsinsatserna. Detta kan åstadkommas genom ett samrådsorgan, bestående av representanter för de myndigheter, institutioner och företag som har beröring med utvecklingen av den giftfria odlingen. Myndighetssidan bör främst representeras av . Vidare bör i det föreslagna samrådsorganet ingå representanter för , statens växtskyddsanstalt, statens råd för skogs- och jordbruksforskning samt från de tidigare nämnda företagen. För att underlätta en snabb spridning av forskningsresultaten bör lantbrukarna vara representerade genom . Utvecklingen av en giftfri odling har ett intimt samband med andra miljövårdsinsatser. Genom att låta parlamentariker ingå i det av oss föreslagna samrådsorganet kan en önskvärd samordning med övrig miljöpolitik åstad Samrådsorganet torde kunna finansieras med tillgängliga forskningsmedel. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställes att måtte besluta att i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställa att ett organ för samordning av forskningsinsatser i syfte att åstadkomma en giftfri odling inrättas.