mot · FU021253 · 1971-03-30 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 32 angående stöd till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet m. m. Ett demokratiskt samhälle har stora värden att vårda och försvara, och ungdomsorganisationerna är fasta komplement till de politiska partierna i arbetet härmed. Den främsta drivkraften bakom samhällets ungdomspolitik skall inte vara riskerna för att den som är ung skall misslyckas i sin sociala anpassning, utan den bör vara att tillvarata den enskildes inneboende anlag och förutsättningar. Allmänt erkänns också ungdomsorganisationernas stora betydelse för de ungas samhällsfostran och personlighetsutveckling. Föreningsarbete av olika slag ger även den lågmälde med goda idéer och värdefulla synpunkter en chans, och i föreningens grupp- och lagarbete kan en verklig dialog komma till stånd mellan medlemmen och ledaren. Detta är grundläggande principer i en demokrati. Det har också framhållits från officiellt håll att ungdomsarbetet är betydelsefullt, inte minst därigenom att det skapar sociala kontakter och okar samhällssolidariteten och därmed har stor allmänt fostrande betydelse. Därför är det mycket viktigt att öppna och tillvarata möjligheterna för de unga att utnyttja sin fritid på ett berikande sätt. Departementschefen har också i en proposition till riksdag betonat värdet av god kontakt med ungdomen och förklarat att de ungas verksamhetsbehov, sociala kontaktbehov och behov av kulturellt stimulerande miljöer bör tillgodoses. ungdomsutredning har även framhållit att få samhälleliga satsningar torde vara så riktiga och välmotiverade som satsningen på frivilligt ungdomsarbete. I propositionen 1971: 32 har departementschefen lagt fram förslag om nya grunder för statsstöd till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet, där den övre gränsen för organisationernas statsbidragsberättigade medlemmar satts vid och den undre vid . Vi motionärer anser att den nedre gränsen bör sänkas till . Detta krävdes också i en motion till riksdag, där man framhöll vikten av att ungdomsorganisationernas vägledande och fostrande verksamhet sätts in . I 12-årsåldem har de unga ofta redan bildat gäng och är då mycket svåra att få med i ungdomsorganisationernas arbete. , som också förordat en nedre åldersgräns vid , har framhållit att ungdomar mellan numera i stor utsträckning är engagerade i ungdomsarbetet och att det därför bör vara en gärd av rättvisa att räkna in även dem i ungdomsorganisationerna vid bidragsgivningen. En av tillsatt arbetsgrupp avlämnade sitt betänkande Det statliga stödet till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet. Vid remissbehandlingen av detta betänkande uttalade ett stort antal remissinstanser att det är ett stort samhällsintresse att barn och ungdom redan i tidig ålder kommer i kontakt med olika fritidsaktiviteter samt förordade en nedre åldersgräns . Några remissinstanser föreslog att denna gräns skulle sättas vid 7 eller . ansåg det vara en klar brist i bidragskonstruktionen att inte åldersgränsen för bidragsgivningen sänkts, då såväl ungdomsutredningen som idrottsutredningen föreslagit detta. underströk det berättigade i kravet på en sänkning, ansåg det motiverat med en åldersgräns vid , och ABF förklarade att den nedre åldersgränsen för statsbidrag borde sammanfalla med skolpliktsåldern. En sänkning av den nedre åldersgränsen är således ett krav med mycket god förankring hos de hörda remissinstanserna. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att den nedre åldersgränsen för statsbidragsberättigadc medlemmar i ungdomsorganisationerna sänks från 12 till fr. o. m. /72. () ()