mot · FU021090 · 1971-01-27 00:00:00 — av i m. fl. angående ett elektroniskt betalningssystem I pågår f. n. i bankregi en omfattande planering för ett successivt införande av ett elektroniskt betalningssystem, där identitetskort, datamaskiner och dataterminaler skall ersätta vårt nuvarande betalningssystem, vars främsta komponenter utgöres av pengar, checker och postgiro. Bakgrunden till bankernas mycket omfattande planer på detta område synes främst vara de starkt ökande hanteringskostnaderna för nuvarande betalningssystem när det gäller såväl registrering som utskrift och transport av tillhörande verifikationshandlingar. Inte minst den av konkurrensskäl aktivt lanserade checklönen bereder bankerna stora problem med hänsyn till både kostnaderna och möjligheterna till missbruk. Ett fullt utvecklat elektroniskt betalningssystem skulle självfallet ge oerhörda möjligheter att reducera antalet i betalningssammanhang cirkulerande »papper» av olika slag. Förberedelsearbetet för ett nytt betalningssystem sker under ledning av och . har också postbanken inbjudits att deltaga i samarbetet, eftersom planerna i hög grad kommer att påverka dess postgirorörelse. Planeringen för införandet av detta s. k. kontantlösa samhälle har fått arbetsnamnet »SIBOL», förkortning för Samarbete för . Som illustration till hur bankerna tänker sig betalningstransaktionerna, när det elektroniska betalningssystemet har genomförts, kan följande exempel, hämtat från ett SIBOL-PM daterat , vara av intresse. Det avser betalningen av en kunds inköp i ett varuhus: »Kunden placerar sitt bankkort (=identitetskort) i butikskassaterminalen som automatiskt avkänner det i bankkortet registrerade kontonumret. På en särskild knappsats slår kunden in sin personkod och butiksbiträdet slår in beloppet. Via telenätet går ett meddelande in till den centrala dataväxeln. Det innehåller uppgift om varuhusets bankförbindelse, avsändande terminal, kundens kontonummer samt belopp. Meddelandet slussas av dataväxeln vidare till datamaskiner hos varuhuset bankförbindelse. Datamaskinen undersöker om uttag kan ske på kundens konto. Om allt är i sin ordning registreras uttaget på kundens konto och motsvarande insättning sker på varuhusets konto om detta föres i samma bank. En klarsignal sändes via den centrala dataväxeln till varuhusets terminal. Om datamaskinen finner att kundens konto föres i annan bank utsänder datamaskinen ett nytt meddelade som via dataväxel går till kontoförande bank. Meddelandet innehåller uppgift om kontonummer, belopp samt avsändande bank. Kontoförande banks datamaskin gör saldo- och spärrkontroller. Om allt är i sin ordning registreras uttaget och en klarsignal sändes till avsändande bank. (I de två bankerna lagras dessutom transaktionen som clearingfordran respektive skuld, och avräkning sker .) Avsändande bank registrerar insättningen på varuhusets konto och sänder klarsignal till varuhusets terminal. Om uttag av någon anledning ej kan ske på kundens konto sänder datamaskinen ett meddelande till varuhusterminalen härom. Meddelandet ger i kodform orsaken till att uttag ej kan ske, t. ex. kortet spärrat, kontot spärrat, saldot otillräckligt.» En annan typ av transaktion i det nya integrerade betalningssystemet blir exempelvis automatisk debitering direkt på kundernas konton av återkommande avgifter etc. från banker, elverk, försäkringsbolag, televerk, hyresvärd och många andra företag. Arbetsgivare, vars anställda har konton i olika banker, kan direkt överföra pengar från sitt konto i en bank till de anställdas konton. Skatteöverföringar och inkomstuppgifter kan antas ske automatiskt. Genom sina terminaler kan företag också lämna bankuppdrag och erhålla tillgänglig information inom systemet alltifrån egna saldobesked till kreditupplysningar om enskilda personer och selektiva befolkningsuppgifter, exempelvis för reklamändamål. Även på bankhåll räknar man emellertid med att en del kontanter kommer att erfordras också , exempelvis för taxiresor och liknande. Avsikten är att kontanter för sådana betalningar skall kunna hämtas ut med hjälp av bankkorten () från penningautomater, som står i förbindelse med det elektroniska betalningssystemet. Fullt utbyggt kommer SIBOL-systemet att sträcka sitt nätverk över varje del av det ekonomiska livet. Varje transaktion som en person gör kommer i princip ett registreras. Så här sammanfattar en framstående företrädare på sparbankssidan målsättning: »I det system som SIBOL syftar till skall hela samhället vara ihopknutet i ett jättelikt datakommunikationsnät, där de olika förgreningarna kopplas samman i en stor central dataväxel. Systemet medger ett praktiskt taget obegränsat antal kopplingsmöjligheter. Kontakt skall sålunda kunna etableras inte enbart mellan banker och finansinstitut, utan kommunikationsnätet skall också möjliggöra direktkontakter för överföring av såväl penningbelopp som information mellan terminaler i hem, varuhus, butiker och dataregister hos , Värdepapperscentralen, Börsen m. fl. Epitetet 'integrerat betalningssystem är alltså inte tänkt att bli en tom klyscha.» (Dir. : Sparbankernas väg mot det checklösa samhället, Databehandling 69/70, s. Att så blir fallet framgår också av den principskiss av omfattning som bifogades tidigare omnämnda SIBOL-PM: Som framgår av skissen utgörs själva kärnan i systemet av en central dataväxel, som fungerar som en rangerbangård för hela betalningssystemet. Den gemensamma dataväxeln har till uppgift att ta emot, fördela och vidarebefordra impulser till betalningsförmedling och information mellan betalare och mottagare. I princip skall alla transaktioner passera genom denna. Intressant är också att notera att bankerna tänker sig att utomstående dataregister skall vara anknutna till det kommande nya betalningssystemet. När det gäller dataregistren på säger man bl. a. att »via förbindelsen med SCB kan bankerna få tillgång till uppgifter i dess register, t. ex. register över totala befolkningen, skatteregistret, fastighetsbeståndet osv.». Vidare skall bankerna kunna hålla sina kundregister aktuella genom kopplingen med SCB:s befolkningsregister. Deras marknadsavdelningar skall också direkt därifrån kunna få demografisk information, bl. a. personuppgifter av intresse för sin selektiva reklam. Bankerna har, som framgår av principskissen, vidare planer på att upprätta en upplysningscentral, dvs. ett centralt dataregister innehållande s. k. kreditupplysningsinformation från såväl offentliga som privata källor, omfattande samtliga privatpersoner och företag i vårt land. Så här beskrivs den planerade centrala upplysningscentralen i förutnämnda SIBOL-PM: »Från Upplysningscentralen kan varje banks kreditavdelning via dataväxeln inhämta kundupplysningar, som kompletterar bankens egna register. Upplysningscentralen måste ha ett mycket stort direktåtkomstminne för lagring av information, som finns hos Kreditregister, Soliditet m. fl. Åtkomst till registren måste kunna ske antingen genom uppgivande av kundnummer eller genom namn. Upplysningscentralens register kommer programledes vara spärrade på olika sätt beroende på vem som frågar efter den lagrade informationen.» Överenskommelsen rörande planering för ett landsomfattande elektroniskt betalningssystem undertecknades mellan bankerna . SIBOL:s arbetsuppgifter i det första skedet har främst bestått i att utarbeta den standardisering av olika ingående komponenter som behövs för att genomföra och installera ett on-line elektroniskt betalningssystem. En av grundförutsättningarna är exempelvis införandet av standardiserat identitetskort (bankkort) som i betalningssystemet ersätter dagens betalningsmedel i allt större utsträckning. Vidare har man inriktat sig på att i Postbanks- | 1 datacentraler | Figurs Enheter i integrerat betalningsförmedlingssystem penetrera olika delproblem av ekonomisk och teknisk natur. För dessa ändamål har ett tiotal arbetsgrupper tillsatts. Exempel på sådana är: identitetskortsgruppen, kommunikationsteknikgruppen, kundnummergruppen, volymprognosgruppen, terminalgruppen och gruppen för offentliga dataregister. Dessutom har man tillsatt en grupp för säkerhetsfrågor. omfattning framgår av att man satsade inte på utredningsarbete. När det gäller tidsplanen för finns följande uppgifter att tillgå: De olika arbetsgrupperna skall vara klara med sina standardiseringsregler för systemet . /72 skall preciserade kostnads- och tidsplaner ligga klara, och 1972 blir startår för delar av det nya betalningssystemet, då i första hand bankinterna delar. Ett särskilt, landsomfattande, kommunikationsnät för SIBOL och annan datakommunikation beräknas vara klart . Man har anledning att räkna med att det integrerade elektroniska betalningssystemet kommer att vara i drift fullt ut , om man undantar hemterminalerna, som kan antas dröja ytterligare någon tid. innebär uppbyggandet av ett integrerat datasystem av oanade dimensioner. Det är också ett system som i sin väldiga omfattning är svårt att överblicka och där man kan anta att möjligheterna till missbruk av information, som bör skyddas av integritets- och säkerhetsskäl, inte alltid kommer att vara så lätta att täppa till. Man kan fråga sig hur den enskildes personliga integritet skall kunna skyddas i ett datasystem, som innebär denna väldiga koncentration av ekonomiska och andra uppgifter om enskilda personer och företag. Endast samhället kan avgöra vilka krav som måste ställas på säkerhet och integritetsskydd i olika delar av SIBOL-systemet. Betalningssystemet har alltid betraktats som en central samhällsangelägenhet. Det kan inte vara självklart att privata intressen skall ha det dominerande ägarinflytandet över de olika delarna av ett eventuellt elektroniskt betalningssystem, som synes utgå ifrån. Tvärtom måste det anses som mest naturligt att staten ges samma roll i det nya betalningssystemet som har på sitt område, där man har hand om såväl telefoner (terminaler) som telefonnät (datakommunikationsnät) och telefonväxlar (dataväxel, transmissionscentraler). En sådan samordning på ägar- och förvaltningssidan skulle utan tvekan ge avsevärda samhällsekonomiska vinster såväl vid upphandling av olika komponenter som vid underhåll av systemet. Enligt vår mening måste samhällsaspekterna vara avgörande för om och hur ett nytt betalningssystem skall byggas upp. Staten har intagit en passiv attityd gentemot . Någon styrning har det inte varit fråga om. Det är i stället bankerna som har styrt planeringsarbetet för ett nytt betalningssystem. som observatör i , främst med uppgift att bevaka revisionsfrågor i det nya systemet. och postbanken ingår visserligen som deltagare, men man gör det uteslutande i egenskap av bank. Tiden bör nu vara inne att tillsätta en offentlig utredning med uppgift att göra en totalbedömning av utifrån olika samhälleliga aspekter och att närmare penetrera de olika problem som ett eventuellt införande av ett elektroniskt betalningssystem aktualiserar ur samhällets synpunkt. Bland de frågor som framstår som mest angelägna för en sådan utredning att undersöka och ta ställning till intar integritetsskyddsfrågorna för den enskilde individen samt ägande- och förvaltningsformerna i det nya betalningssystemet en framträdande plats. Andra frågor kan vara säkerhetsfrågor, och bankinspektionens roll inom ramen för ett nytt betalningssystem samt effekt på den framtida konkurrensen mellan bankerna. Med hänvisning till ovanstående får vi föreslå att i skrivelse till Kungl. hemställer att en särskild utredning tillsättes med uppgift dels att göra en totalbedömning av det s. k. , dels att närmare penetrera de olika problem som ett eventuellt införande av ett elektroniskt betalningssystem aktualiserar ur samhällets synpunkt. () () () ()