mot · FU021359 · 1971-04-13 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 37 angående vuxenutbildning. Alltsedan förslag framlades riksdag om vissa åtgärder inom vuxenutbildningens område har från skilda håll framförts önskemål om en samlad översyn av hela vuxenutbildningsområdet. Dessa önskemål resulterade vid riksdag i att statsutskottet ansåg sig böra föreslå att för Kungl. Maj:t ge till känna att det vore angeläget för det fortsatta arbetet inom hela vuxenutbildningsområdet att man på grundval av en samlad översyn bildade sig en uppfattning om föreliggande problem och om hur de lämpligen borde lösas. beslöt i enlighet med utskottets förslag. (SU 1969: 46 rskr. Den utredning som borde ha blivit följden av detta beslut har inte tillsatts, och föreliggande proposition kan inte heller anses utgöra ens ett delresultat av den samlade översyn begärt. Den bekräftar i stället genom sin utrymmeskrävande beskrivning av vuxenutbildningens nuvarande organisation och sina återgivanden av spridda debattinlägg att en samlad överblick saknas. Intrycket att den pågående expansionen av vuxenutbildningen sker efter planlöshetens mönster och att den inte kompletteras med en ingående utvärdering är tyvärr ofrånkomligt. Det finns sålunda anledning att upprepa det av oss framförda kravet att en parlamentariskt sammansatt kommitté, i vilken även ingår representanter för arbetslivets organisationer, tillsättes med uppdrag att utreda hur vuxenutbildningen i hela dess vidd fortsättningsvis bör organiseras och finansieras. Även det kommunala intresset bör tillgodoses i en sådan utredning. Stora skillnader råder mellan grupper och generationer i fråga om allmän grundutbildning. Det är därför ett centralt mål för vuxenutbildningen att minska dessa skillnader och därigenom skapa den nödvändiga referensram som gör det möjligt för människor att i skiftande situationer nå personlig kontakt. Vuxenutbildningen skall erbjuda rika möjligheter för dem som genom studier och ökade kunskaper önskar utveckla sin personlighet och göra sitt liv mer innehållsrikt. Liksom för all annan utbildning är det ett väsentligt mål för vuxenutbildningen att skapa förutsättningar för ett bättre utnyttjande av de personella resurserna. Det bör uppmärksammas att ökningen av befolkningsandelen i arbetsför ålder under de kommande decennierna i kommer att befinna sig på en internationellt sett utomordentligt låg nivå, och den i aktivt yrkesarbete engagerade delen av befolkningen kommer att minska. Det totala antalet arbetstimmar kommer att sjunka. Utbildningen är det viktigaste medlet att åstadkomma den förhöjda effektivitet som erfordras för att den ökade försörjningsbördan skall kunna bäras. Vuxenutbildningen skall syfta till att ge dem som har en bristfällig grundutbildning en möjlighet att genom vidgade kunskaper erhålla sådana mer kvalificerade uppgifter som de tidigare varit utestängda från. Den skall genom fortbildning ge människorna möjlighet att motsvara de krav som ställs av utvecklingen inom deras arbetsområde och genom vidareutbildning göra det möjligt för dem att åta sig nya och mer krävande arbetsuppgifter. Likaså skall vuxenutbildningen för dem som befinner sig utanför arbetslivet på grund av brister i utbildningen erbjuda den utbildning som gör ett inträde i arbetslivet möjligt. Dessa vuxenutbildningens synnerligen vittomfattande och maktpåliggande uppgifter söker man nu lösa på olika sätt och inom olika organisationer. Den splittrade organisationen framgår med all önskvärd tydlighet av proposition 37. Denna splittring medför främst två nackdelar. Dels har vuxenutbildningsmöjligheterna blivit mycket ojämnt lokaliserade, dels leder den splittrade organisationsstrukturen till att vuxenutbildningen blir onödigt dyr för samhället. Mot bakgrund av ovanstående framstår en utredning av vuxenutbildningens organisation i dess helhet som motiverad. Ett klarläggande av vad som är samhällets ansvar, organisatoriskt och finansiellt, och vad som bör åvila andra, t. ex. arbetsgivarna, måste komma till stånd, och en samordning av de olika insatserna måste åstadkommas. Vid övervägandena rörande dessa organisations- och samordningsfrågor bör behandlas förhållandena på såväl lokal som regional och riksomfattande nivå. Därvid kan bl. a. frågan om inrättande av s. k. vuxenutbildningsråd på det lokala planet komma att aktualiseras. Likaså bör frågan om ett vuxenutbildningscentrum i varje län övervägas. Sådana skulle bl. a. kunna medföra de av många önskade ökade möjligheterna till vuxenstudier . Vidare bör organisation för handläggning av vuxenutbildningsfrågor ses över. De i propositionen omnämnda övervägandena härvidlag som uppges pågå inom överstyrelsen bör utföras inom den av oss föreslagna utredningen. I helhetsbilden måste ingå den inom arbetslivet bedrivna vuxenutbildningen, som av statsmakterna betraktats med alltför svagt intresse men som är av stor betydelse för samhället. Det är därför uppenbart att alla berörda parter bör vara med i utredningen för att kunna delta i planeringen av hela den framtida vuxenutbildningen. Vi vill här mycket kortfattat peka på ytterligare några av de frågor som bör behandlas i den av oss föreslagna utredningen. Det bör övervägas, om stödet till den del av vuxenutbildningen som inte bedrivs i direkt samhällelig regi har den rätta omfattningen, inriktningen och utformningen. Särskilt bör här uppmärksammas de fall när exempelvis studieförbunden ersätter den kommunala vuxenutbildningen. Vidare bör folkhögskolornas roll tas upp till behandling. Statsmakterna ger ett ekonomiskt stöd till löntagarorganisationernas centrala kursverksamhet. Enligt vår mening bör man undersöka förutsättningarna för ett stöd till motsvarande verksamhet inom andra organisationer. Radions och televisionens roll i undervisningen behandlas som bekant av en sakkunniggrupp, TRU. Självklart är att vuxenundervisningsfrågorna här måste ha en framskjuten ställning. TRU och den av oss föreslagna utredningen bör arbeta i nära kontakt med varandra. Behovet av särskilda för vuxenundervisningen anpassade läroböcker och andra läromedel bör särskilt uppmärksammas av utredningen. Såsom det påpekas i proposition 37 pågår viss lärarutbildning för folkhögskola och folkbildning. Utredningen bör överväga hur denna utbildning bör byggas ut och få den lämpligaste utformningen. Det står nu alltmer klart att lärarorganisationen inom den kommunala vuxenutbildningen måste förstärkas. Vissa grundläggande förutsättningar i fråga om personaltillgång finns numera för att tillfredsställa det behov av fasta lärartjänster och huvudlärartjänster som finns inom vuxenutbildningen. Vuxenutbildningens genom expansionen alltmer svårlösta lokalproblem bör behandlas av utredningen. I centrum för intresset i debatten om vuxenutbildningen står de mest lågutbildade grupperna, i första hand de som har kortare utbildning än grundskola. Genom statsmakternas beslut har flera åtgärder vidtagits inriktade på just dessa grupper. Den i propositionen omnämnda, av en särskild kommitté, FÖVUX, bedrivna försöksverksamheten med särskilt intensiva uppsökande insatser följs därför med stort intresse. Enligt vår mening bör FÖVUX arbete byggas ut i snabb takt och försöksverksamheten underkastas en djupgående utvärdering, inte bara i fråga om i vilken grad man lyckas stimulera de i målgruppen ingående människorna till vuxenstudier utan också i fråga om det kvalitativa resultatet av dessa studier. Beträffande de lågutbildades speciella problem bör utredningen överväga vilka studieformer som är bäst lämpade för olika människor inom denna i sig mycket heterogena grupp. Det är inte omöjligt att det därvid visar sig att studieförbundens cirkelverksamhet i vissa fall är den helt överlägsna formen. I så fall bör utredningen aktualisera frågan om inte grundskoleundervisning bör vara kostnadsfri för eleven vare sig den be drivs i grundskola, vuxenutbildning eller på annat sätt, exempelvis i cirkelform. Ett annat inte särskilt uppmärksammat problem rörande lågutbildade grupper gäller den del av varje årskull som efter genomgången grundskola inte söker sig till gymnasial utbildning. Denna grupp torde bli väl så intressant som någon annan att göra till föremål för en aktiv uppsökande verksamhet. a. av detta skäl bör frågor rörande den gymnasiala vuxenutbildningen vara av stort intresse för utredningen. Att den därvid inte till utgångspunkt bör ha den av den föredragande i proposition 37 låga prioriteringen av detta stadium är självklart. Det kan här påpekas att den kommunala vuxenutbildningen enligt kompetensutredningens förslag kommer att få mycket omfattande uppgifter då det gäller att erbjuda medborgarna möjligheter att skaffa sig de allmänna och särskilda förkunskaper som kommer att krävas för tillträde till högre utbildning. Utredningen bör ägna stor uppmärksamhet åt de frågor som berör fysiskt och psykiskt handikappades utbildningsproblem. Även frågorna angående studiefinansieringen för de vuxenstuderande bör vara aktuella i utredningens arbete. Självfallet skall utredningen i detta sammanhang arbeta i intim kontakt med studiemedelsutredningen och kommittén för studiestöd åt vuxna (SVUX). Såsom ovan påpekats pågår på skilda håll utredningsarbete i olika frågor som berör vuxenutbildningen. Utöver ovan påpekade utredningar och kommittéer kan nämnas framför allt utbildningsutredning, U 68. Det är självklart att den av oss föreslagna utredningen i lämpliga former bör samarbeta med dessa utredningar och tillgodogöra sig deras arbetsresultat. Med hänvisning till ovanstående hemställes att måtte hos Kungl. Maj:t anhålla om en parlamentarisk utredning, i vilken ingår representanter för näringslivet och arbetsmarknadsorganisationerna, med uppgift att i enlighet med de riktlinjer som angivits i denna motion företa en samlad översyn av vuxenutbildningen i . H. () () i Agnäs () () () () () () ()