mot · FU021503 · 1971-10-26 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj :ts proposition nr 123 med förslag till väglag m. m. nr 123 med förslag till väglag m. m. skisserar departementschefen riktlinjerna för de framtida länsvägnämnderna. Trots att han till skillnad års vägsakkunniga ansett sig sakna anledning att i väglagen ta in bestämmelser om länsvägnämnder, kommer därför propositionen, därest den på förevarande punkt antages, att avgöra bl. a. tillsättningsförfarandet för och sammansättningen av de framtida länsvägnämnderna. Om godkänner propositionens riktlinjer för länsvägnämndsorganisationen, ankommer det enligt departementschefen på . Maj:t att meddela erforderliga föreskrifter. Vi delar departementschefens uppfattning, att lagen (1943:436) om vägnämnder och länsvägnämnder upphävs och ersätts med nya bestämmelser, innebärande bl. a. att vägnämnderna avskaffas och deras uppgifter överförs till primärkommunala organ. När det gäller länsvägnämnderna finner vi emellertid departementschefens förslag otillfredsställande ur flera synpunkter. Några av remissinstanserna, bl. a. i län, anser att länsvägnämndemas arbetsuppgifter närmare bör klarläggas. Vi delar denna uppfattning och finner det otillfredsställande, att klarläggandet på denna punkt ej föreligger vid riksdagsbehandlingen. Vi finner det för övrigt ur principiell synpunkt betänkligt, att under medverkan stiftade lagar ersätts med av Kungl. Maj:t utfärdade föreskrifter. 1 likhet med de sakkunniga anser vi därför att allmänna bestämmelser om länsvägnämnderna bör ingå i väglagen. Enligt nu gällande bestämmelser utses två ledamöter i länsvägnämnd av och en ledamot av . Dessutom utser varje vägnämnd en ledamot. Ett godtagande av förslaget om vägnämndernas avskaffande gör ändringar i fråga om sättet för utseende av länsvägnämndernas ledamöter nödvändiga. att länsvägnämnderna får en mera allsidig representation än vad som är fallet. I varje sådan nämnd bör kunna ingå representanter för exempelvis jordbruket, skogsbruket, näringslivet i övrigt, städerna, landskommunerna, den yrkesmässiga trafiken, den övriga trafiken och totalförsvaret. Sammansättningen bör inte bindas till ett på förhand bestämt antal representanter för olika näringsgrenar eller organisationer, utan varje länsvägnämnd bör få en representation som är avpassad efter näringslivet och trafiken inom länet. Antalet ledamöter i länsvägnämnd anser de sakkunniga lämpligen bör sättas till tolv att förordnas av Kungl. Maj:t efter förslag av . Departementschefen däremot anser att antalet ledamöter i länsvägnämnden bör begränsas till sju och att det ligger närmast till hands, att dessa utses av . Till ledamöter bör enligt hans mening utses personer med intresse för och insikt i väg- och trafikfrågor. Vad först angår länsvägnämndernas sammansättning finner vi att de sakkunnigas förslag är att föredra. Det lägre antal ledamöter, som förordas av departementschefen, ger enligt vår mening inte utrymme för den yrkesmässiga och geografiska spridning av representationen som är önskvärd och som också förordas av de sakkunniga. Eftersom vägfrågor liksom kommunikationsproblem i allmänhet är av allra största vikt för medborgare i länens perifera delar, bör man så långt det är möjligt se tili att inflytandet i sådana frågor inte blir omvänt proportionellt mot beroendet. Detta är särskilt viktigt i de stora Norrlandslänen och det har också särskilt understrukits av länsvägnämnden i , som anser att antalet ledamöter i länsvägnämnden bör utökas i de nordligaste länen. Vi förordar i enlighet med de sakkunnigas förslag att i länsvägnämnden utses tolv ledamöter. Vad sedan angår tillsättningsförfarandet innebär den nuvarande ordningen goda garantier för lokalt inflytande och ur geografisk synpunkt allsidig representation. Om vägnämnderna avskaffas och deras arbetsuppgifter överförs till primärkommunala organ, vore det i och för sig konsekvent, att låta varje primärkommun utse en ledamot i länsvägnämnden. Detta skulle dock i många fall leda till ett alltför stort antal ledamöter. Därför vill vi i stället hänvisa till det tillsättningsförfarande, som gäller för vissa andra länsorgan, t. ex. länsskolnämnden, där Kungl. Maj:t utser två ledamöter, en, en och fem ledamöter. När departementschefen i propositionen förordar att skall utse samtliga ledamöter i länsvägnämnden, finner vi detta vara inkonsekvent. Vi förordar att länsvägnämnden i stället utses på följande sätt: Kungl Maj:t utser två ledamöter, statens vägverk en, en och åtta ledamöter. Därigenom uppnås ett starkare medborgarinflytande och större möjligheter till en allsidig representation från länets olika delar. Vidare uppnås överensstämmelse med det tillsättningsförfarande som gäller för vissa övriga länsnämnder. Som stöd för vår uppfattning i fråga om tillsättningsförfarandet vill vi hänvisa till några remissyttranden. i län anser att halva antalet ledamöter bör väljas av eller förvaltningsutskottet. och länsvägnämnden i förordar att sex eller åtta ledamöter utses av . i län vill behålla den nuvarande ordningen men förordar i andra hand att får utse ledamöterna i länsvägnämnden. Av särskilt intresse hade det varit att få del av landstingens syn på länsvägnämndsorganisationen. är det enda för hela länet representativa förtroendemannaorganet, och vi finner det därför märkligt, att landstingen inte finns med bland de redovisade remissinstanserna. Enligt nu gällande bestämmelser äger vägnämnd och länsvägnämnd att anföra besvär över beslut som fattats av statens vägverk och länsstyrelse. Om vägnämnderna avskaffas kommer deras besvärsrätt att utövas av primärkommunerna, som enligt förslaget skall överta vägnämndernas uppgifter. 1 fråga om länsvägnämndernas besvärsrätt förordar de sakkunniga att densamma bibehålles. I departementschefens förslag slopas länsvägnämndernas besvärsrätt. Vi finner det värdefullt att ett förtroendemannaorgan på länsplanet har rätt att anföra besvär över statens vägverks och beslut och förordar därför att länsvägnämndernas besvärsrätt bibehålles i enlighet med de sakkunnigas förslag. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att vid behandlingen av Kungl. Maj:ts proposition 1971:123 med förslag om väglag m. m. beslutar att i väglagen intaga bestämmelser om länsvägnämndsorganisationen i enlighet med vägsakkunnigas lagförslag 6770 §§, dock att tillsättningsförfarandet enligt 67 § ändras, så att Kungl. Maj:t utser två ledamöter, statens vägverk och länsstyrelse vardera en ledamot samt åtta ledamöter samt att i propositionens lagförslag 76 § följande mening tillägges: äger föra talan mot beslut av statens vägverk eller länsstyrelse. () () () ()