mot · FU02254 · 1971-01-22 00:00:00 — av herrar i och i angående det statliga transportstödet. riksdag beslöt i enlighet med Kungl. Maj:ts proposition nr 84 införande av transportstöd som ett regionalpolitisk! medel för att minska de kostnadsmässiga olägenheter som följer med långa avstånd inom stödområdet. Detta transportstöd innefattar både järnvägs- och landsvägstransporter inom stödområdet och till avnämare utanför detsamma. De stödberättigade transporterna omfattar ett brett register av för näringslivet betydelsefulla varuslag, både helfabrikat och mera bearbetade halvfabrikat. Införandet av transportstödet är därför värdefullt och utgör ett viktigt komplement till övriga åtgärder av lokaliseringspolitisk art för att stärka och utveckla näringslivet inom stödområdet. En sänkning av de höga transportkostnaderna bidrar till en utjämning av de konkurrensbegränsande faktorer för näringslivet som de utgör för dessa regioner. Vissa avgränsningsregler gäller emellertid. Sålunda skall enskilda sändningar ha en vikt av , och fraktnedsättning restitution beviljas endast om företagets samlade stödberättigade fraktkostnader uppgår till . Vidare skall transporten avse en sträcka på från avsändningsorten. Gällande avgränsningsregler medför emellertid att många företag inom bl. a. och inte kan komma i åtnjutande av transportstödet. Inom dessa delar av stödområdet finns ett stort antal mindre och medelstora företag som har en avgörande betydelse för näringslivet och därmed sysselsättningsmöjligheterna. Det gäller skilda branscher både egentillverkare och underleverantörer. Trots en rationell transportuppläggning är det inte alltid säkert att dessa företag sänder enskilda sändningar med så hög vikt som . Även om de skulle komma upp i en sammanlagd fraktkostnad kan de därför inte tillgodogöra sig transportstödet. Det bör också uppmärksammas att råmaterialets vikt varierar starkt mellan olika varuslag. Visserligen belastar de viktberoende frakttarifferna hårdast tunga varuslag, men de långa transporterna är också i fråga om lätta produkter i hel- och halvfabrikat på grund av att volymen t. ex. plastprodukter och bearbetade trävaror påverkar fraktkostnaderna konkurrensbetungande för företag inom stödområdet. Från denna synpunkt finner vi det motiverat att den lägsta viktgränsen för stödberättigad enskild sändning sänks från till . Detta skulle innebära att ett ökat antal mindre och medelstora företag komme i åtnjutande av transportstödet. Den gällande avståndsgränsen - transportsträcka från avsändningsorten medför också att många företag i och undandras transportstödet vid uttransport från området. Affärs- och industrimarknaden i är en betydande avnämare av produkter från stödområdet. Transporter dit liksom till hamnar vid Öst- och kan komma att falla utanför stödmöjlighetema. Gränsen för stödberättigad transportsträcka bör därför sänkas . Vissa transporter med en transportsträcka som överstiger fraktstödsgrundat avstånd kommer ej heller i åtnjutande av transportstöd på grund av att en del av transportsträckan ligger utanför landets gräns. Det gäller t. ex. vid export via norsk hamn, som kan utgöra en naturlig transportväg. Denna begränsning kan i vissa fall medföra en snedvridning vid val av transportväg. Det förefaller oss därför naturligt att i kvalifikationshänseende även transportsträckan utanför i sådana fall räknas i fråga om transportstöd. Stöd bör dock endast utgå för den del av transportsträckan som ligger inom . Med hänvisning till det anförda hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställer om förslag till följande ändringar av bestämmelserna för transportstödet 1. att den lägsta viktgränsen för stödberättigad enskild sändning fastställes till , 2. att det kortaste avståndet för transportstödet måtte fastställas , 3. att transportsträcka i får räknas som kvalificerad transportsträcka och att fraktstöd utgår för den del av transporten som utförs inom .