mot · FU02305 · 1971-01-26 00:00:00 — av i m. fl. om införande av ett generellt investeringskontosystem. Möjligheten att avsätta medel till investeringsfonder för konjunkturutjämning har funnits . Men gällande regler för avsättning till investeringsfond avser endast aktiebolag, ekonomiska föreningar och sparbanker, övriga företag har inte tillgång till den skattefavör som en användning av investeringsfonderna medför. Bortsett från de företag som står utanför möjligheten att använda investeringsfonderna, så är dessa en mycket välfunnen avvägning mellan samhällsintressena inom konjunktur- och lokaliseringspolitik och de mera avgränsade företagsekonomiska intressena. I syfte att åstadkomma en rationellare avverkning i skogsbruket har funnits möjlighet till inkomstutjämning mellan olika år på dessa områden. Därigenom har avverkningarna kunnat planeras mera långsiktigt och med användande av en bättre arbetsmetodik. Genom möjligheten att göra avsättning på särskilt skogskonto har avkastningen inom det svenska skogsbruket kunnat ökas ganska avsevärt utöver vad annars hade varit möjligt. Också i det fallet finns det naturligtvis ett klart samhällsintresse att så sker. De båda systemen med avsättning till investeringsfond och till skogskonto fyller viktiga uppgifter ur både det enskilda företagets och samhällets synpunkt. Inte minst viktigt är att möjligheterna med dessa instrument har ökat att hålla en jämn och full sysselsättning, och sannolikt har de också positivt bidragit till att höja lönebetalningsförmågan i de berörda företagen. I ett land med stark fackföreningsrörelse bör det också leda till en gynnsammare löneutveckling för de anställda än som annars hade varit fallet. Rätt utformat kan ett system för utjämning av varierande resultat i produktionslivet, där låsningen till den ettåriga resultatperioden något mildras, i sig förena samhällets, de anställdas och företagsägarnas intresse av en rationell produktion. Det bör emellertid understrykas att detta gäller om man också uppnår en rättvis fördelning av det ökade produktionsresultatet. Enligt vår uppfattning bör ett system med investeringskonto vara generellt och således också kunna utnyttjas av de företag som inte har möjlighet att använda vare sig investeringsfonds- eller skogskontoavsättning i sin verksamhet. Mot 1971: 305 För de företag som redan har den möjligheten skulle ett generellt investeringskontosystem knappast innebära någon förändring, då det naturligtvis är viktigt att villkoren överensstämmer mellan de olika systemen sett ur företagsekonomisk synpunkt. finns det möjligheter även för företag som är utestängda från tidigare nämnda avsättningsformer att åstadkomma en viss resultatutjämning mellan olika beskattningsår. I företag med varulager kan dessa användas för att bygga upp dolda reserver. Men detta kan knappast vara någon särskilt bra metod ur samhällsekonomisk synpunkt. Fluktuerande varulageruppbyggnader kan t. o. m., om de har stor omfattning, skapa samhällsekonomiska problem, främst när det gäller importvaror och deras inverkan på bytesbalans och valutaställning. Dessutom innebär det oftast en oekonomisk bindning av kapital för det enskilda företaget. Möjligheten att bygga upp dolda reserver i varulager innebär således ingen rättvis kompensationsmetod för de företag som inte kan avsätta medel till investeringsfond eller skogskonto. har dessutom inte varuhantering och saknar av det skälet möjlighet att använda varulager som resultatutjämnande faktor. Det är naturligt att ställa villkor från samhällets sida på utnyttjandet av medel som avsatts på investeringskonto. De bör ganska enkelt kunna knytas till arbetsmarknads- och lokaliseringspolitik som ytterligare ett medel i arbetet för att åstadkomma jämn och full sysselsättning i alla delar av landet och inom olika företagsstorlekar. Ett investeringskonto som kan användas under vissa från samhällets sida preciserade villkor skulle innebära en förenkling av gällande skatteregler, eliminera brister inom ramen för nuvarande system och skapa förutsättningar för en rättvisare behandling ur skattesynpunkt av företag som arbetar under olika former. Genom ett successivt införande av ett generellt kontosystem kan också de kommun- och statsfinansiella svårigheterna undvikas. På bör systemet i stället leda till ökade intäkter för det allmänna, eftersom det också innebär en viss investeringsstimulans för de företag som tidigare saknat motsvarande avsättningsmöjligheter. Det är också viktigt att den skattefria avsättningen begränsas i tiden, så att den blir föremål för efterbeskattning om den ej använts för avsett ändamål. Till de invändningar som anförts mot nämnda system hör att det ej kan användas av nyetablerade företag. Det är i och för sig riktigt men det kan mycket väl fungera som ett komplement till andra åtgärder. Vid tidigare behandling av denna fråga har ansett att den har en så genomgripande karaktär och principiell betydelse för hela skattesystemets utformning att pågående utredningar av bl. a. företagsbeskattningen borde avvaktas. Den utredningen har emellertid nu avslutat sitt arbete dock utan att ta upp ett system med skattefria avsättningar till investeringskonto till prövning. Därför anser vi att tiden bör vara mogen för en utredning av frågan om införande av ett generellt investeringskonto. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att i skrivelse till Kungl. måtte anhålla om utredning och förslag om införande av generellt kontosystem (investeringskonto) vid beskattningen i enlighet med vad i motionen anförts. . () i AXEL () i