mot · FU02382 · 1971-01-26 00:00:00 — av m. fl. angående urvalet av elever till spärrade utbildningslinjer. Vid urvalet av studerande till vissa utbildningslinjer tillämpas en proportionell kvotering, som bygger på en gruppindelning av de inträdessökande efter deras behörighetsgivande skolunderbyggnad. Antalet antagna inom varje grupp står i proportion till antalet sökande inom gruppen. Detta kvoteringssystem har visat sig medföra vissa mindre önskvärda effekter, vilka blivit mest markanta inom kompetensområde, där antalet sökandegrupper är mycket stort. Exempel på utbildningslinjer inom kompetensområde är sjukgymnast-, sjuksköterske-, arbetsterapeut- och laboratorieassistentutbildning. De sökande indelas i fyra huvudgrupper efter utbildningstidens längd och i tre undergrupper efter det betygssystem de bedömts efter. Härigenom får man inte mindre än elva möjliga sökandegrupper, vilka alla skall tilldelas studieplatser i proportion till antalet sökande inom respektive grupp. I princip kan en person förbättra sin konkurrenssituation, framför allt om han tillhör en av de mindre sökandegrupperna, genom att ett antal kamrater inom samma grupp, men med sämre betyg, lämnar in »okynnesansökningar». En annan och i praktiken allvarligare effekt gäller de många fall där en sökande har mer än en behörighetsgivande skolunderbyggnad. Huvudregeln är då att man förs till den huvudgrupp som har den längsta utbildningen och undergrupp efter senaste genomgången utbildning. Detta har i flera fall medfört att sökande inte kunnat utnyttja sitt mest konkurrenskraftiga betyg. Som illustration kan nämnas ett fall där en sökande hade 4,72 i genomsnitt i grundskolebetyget och 3,65 i studentbetyget och inte blev antagen till viss utbildning, eftersom studentbetyget inte räckte till i konkurrensen, vilket däremot grundskolebetyget skulle ha gjort om hon fått utnyttja detta. En sökande kan således efter att ha gått igenom gymnasium slås ut av en annan sökande med endast grundskola och med sämre betyg. Det måste betecknas som orimligt att ubildning kan vara en belastning. Behörighetsfrågorna, däribland kvoteringsproblemen, har i sin helhet behandlats av kompetensutredningen. Det är sannolikt att denna utrednings arbete liksom utbildningsutredning (U 68) omsider kommer att leda fram till en totalomläggning av behörighets- och urvalsreglerna. Det finns därför skäl att nu avstå från förslag till mer omfattande förändringar i nuvarande system. Åtgärder som undanröjer de mest uppenbara orimligheterna bör emellertid omgående vidtas. En annan form av kvotering som tidigare med föga framgång prövats är könskvotering. I årets statsverksproposition bil. 10 s. 149 meddelar departementschefen att en försöksverksamhet med särskilda åtgärder för att åstadkomma en jämnare fördelning mellan manliga och kvinnliga studerande vid förskoleseminarium och viss ADB-utbildning kommer att inledas . Det finns anledning att befara att härmed avses könskvotering. Detta bör inte accepteras. Könstillhörigheten bör inte få gynna eller missgynna en sökande. Varje individ har rätt att bli likvärdigt behandlad utifrån sina personliga anlag, kunskaper, färdigheter och intressen. Med hänvisning till ovanstående hemställes att måtte i skrivelse till Kungl. Maj:t anhålla om sådana åtgärder att de inträdessökande ges möjligheter att bli bedömda efter sitt mest konkurrenskraftiga betyg vid urvalet till sådana utbildningslinjer vid vilka tillämpas kvotering med avseende på de sökandes skolunderbyggnad, samt som sin mening ge till känna att könskvotering vid urval av studerande icke bör förekom () H. () () i Agnäs () () () () ()