mot · FU02494 · 1971-01-27 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder för att stimulera elitidrotten. Från samhällets sida har det ansetts riktigt att genom olika stödformer stimulera den själwerksamhet som utövas inom idrottsorganisationema. Men idrotten är inte enbart en exklusiv företeelse för ungdomen. Den erbjuder i lika mån en möjlighet till stimulans och vederkvickelse för t. ex. äldre och handikappade. Idrotten engagerar och intresserar en stor del av det svenska folket. definierar idrott på följande sätt: Alla de tävlingsmässiga och andra fysiska aktiviteter som människorna utför för att uppnå ett visst resultat eller få motion och fysiskt aktiv rekreation. Enligt denna definition kan idrott utövas av det alldeles övervägande flertalet människor oavsett vars och ens fysiska eller sociala förutsättningar och med den intensitet och ambition som var och en anser lämplig för sitt vidkommande. I direktiven till idrottsutredningen anförde chefen för följande om betydelsen av elitidrott: Framstående elitidrott har förmåga att engagera stora grupper av människor utan att dessa är aktivt idrottsutövande. Härigenom får idrotten en indirekt och ingalunda oväsentlig betydelse för vida lager av vårt folk genom att skänka spänning och förströelse. För att locka den stora allmänheten till hälsovårdande motion och friluftsliv eller för att samla stora ungdomsskaror till idrottslig verksamhet i någon form behövs enligt vår mening en elitidrott som väcker och stimulerar. För många av dagens elitidrottsutövare är problemet att kombinera idrott och studier. säger sig icke finna några generella åtgärder för att lösa problemet elitidrott-studier. Man berör dock möjligheten av korrespondensundervisning under en del av året som är tävlingssäsong och koncentrerad undervisning under annan viss del av året, förslagsvis förlagd till någon folkhögskola. Utredningen anser att det i första hand bör ankomma på att i samarbete med berörda specialförbund lägga fram förslag till sådan utbildning. tillsatte den 22.1.1970 en arbetsgrupp, som fick i uppdrag att utreda och inkomma med förslag i fråga om möjligheter för de elitidrottande att bedriva studier och yrkesutbildning. Arbetsgruppen har till riksidrottsstyrelsen avgett rapport med förslag till åtgärder. Riksidrottsstyrelsen har anslutit sig till arbetsgruppens förslag som sammanfattningsvis bl. a. innebär följande. För såväl ungdomsskolan, i vilken skolform många elitidrottare går, som för väsentliga delar av arbetsmarknadsutbildningen och utbildningen vid universitet och högskolor krävs vissa ändringar i gällande Nr 494 - 500 Arbetsgruppen föreslår att ökade möjligheter till ledighet från utbildningen för träning och tävling erbjuds. Möjlighet för elitidrottare att få göra studieuppehåll för intensiv satsning på träning och tävling föreslås också. Arbetsgruppen anser också att elever som är av elitidrottsklass och som på grund av träning och tävling ofta är borta från skolan måste kunna erbjudas ökade möjligheter till stödundervisning. Ett annat krav som reses är att det måste bli möjligt för elev att bryta elevområdesgräns så att mottagande ort skall kunna ta emot elitidrottare från andra områden. Reglerna för studiehjälp bör ändras så, att sådan hjälp utgår även till elev som av här aktuella skäl blir efter i studierna eller bryter elevområdesgräns. Elever som studerar på annan ort än hemorten på grund av sitt idrottsutövande bör kunna erhålla inackorderingsbidrag och reseersättning. Frågan om bibehållen rätt till studiehjälp-studiemedel bör lösas även för elitidrottare som studerar vid folkhögskola, universitet och högskolor. Elitidrott bör kunna accepteras som skäl för förlängd studiegång för studerande vid universitet och högskolor. Ungdomar som visar intresse och fallenhet för att satsa på elitidrott måste få tillgång till vidareutbildning, som åt dem ger samma kunskaper och behörighet som åt annan ungdom som inte ägnar sig åt elitidrott. har något berört de olika förhållanden som föreligger mellan elitidrottsutövare i de individuella idrotterna och lagidrotterna. Därvid konstaterar utredningen att studerande som elitidrottar i de individuella idrotterna bedömdes ha större problem att kombinera studier och idrott än utövare av lagidrotter. Rent allmänt kan anföras att utbildningsfrågorna är lättare att ordna för elitidrottsutövare i inomhus- och arenaidrotter än för t. ex. skidåkare som är beroende av snö och terräng. Skillnader föreligger även mellan utövare av sommar- och vinteridrotter. Problemet elitidrott-studier är nog besvärligare för den senare kategorin. Den moderna elitidrotten kräver stora insatser av sina utövare. Med hänsyn till det samband som otvivelaktigt föreligger mellan elitidrotten och idrotten som folkrörelse kan elitidrottsmännens problem inte anses angå endast dem själva. Det bör vara en samhällets angelägenhet att försöka komma till rätta med problemet elitidrott-studier. Det nuvarande studiemedelssystemet bygger i princip på förutsättningen att den studerande bedriver heltidsstudier. Bestämmelser saknas om tillämpningen när det gäller studiemedel till den som bedriver studier på s. k. deltid. a. att elitidrottsutövning borde anses som godtagbart skäl för förlängd normalstudietid och hänsyn tas härtill vid meritprövning. Fulla studiemedel borde enligt nämnda utredning utgå till elitidrotts män, trots att dessa på grund av sin idrottsverksamhet inte hade möjlighet att bedriva studier på heltid. Med stöd av det anförda hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t begär att Kungl. Maj:t tillmötesgår de förslag som framförts av den av tillsatta arbetsgruppen. () i Ulfsbyn () i Stenkyrka