ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FU021246 · 1971-03-30 00:00:00 — I anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 20 med förslag till lag om exekutiv försäljning av fast egendom, m. m. En nyhet i förslaget i propositionen 1971:20 är att vid sidan av att försälja utmätt fastighet på offentlig auktion föreslås möjlighet att försälja sådan egendom under hand. Av lagberedningens framställning liksom av yttranden häröver från flera remissorgan framgår att försäljning under hand beräknas kunna ge bättre försäljningsvillkor än offentlig auktion. Tyvärr har flera länsstyrelser, troligen på grund av ovana vid förfarandet, inte förmått inse värdet av denna nya försäljningsform. En av lagrådets ledamöter har särskilt behandlat lagförslagets utformning med hänsyn till vad det innehåller om möjligheten att tillgripa försäljning under hand. Det förefaller viktigt att skyndsamt utreda en lämplig metodik för sådan försäljning. Hos lantbruksnämnderna finns numera långvarig praktik att hämta. Det borde inte vara omöjligt att utrusta överexekutor med sådan kunnighet och personal att underhandsförsäljning skulle verka naturlig i sådana fall då såväl fordringsägare som fastighetsägare skulle vinna därpå. Redan nu bör dock det förtydligandet göras att 1 § ändras till den lydelse som föreslagits i lagberedningens förslag till lydelse av 1 § första meningen: Fast egendom som tagits i mät säljs av överexekutor. Alternativt kan 1 § andra meningen enligt propositionen ändras till: Försäljning skall ske på offentlig auktion eller under hand, såsom en av lagrådets ledamöter föreslagit. Med stöd av det anförda får jag hemställa att beslutar föreslå Kungl. skyndsamma åtgärder för att underlätta underhandsförsäljning av utmätt fast egendom samt att beslutar sådan redaktionell ändring av 1 § i lagförslaget att underhandsförsäljning framstår som en med offentlig auktion jämbördig utväg.
mot · FU021248 · 1971-03-30 00:00:00 — av och i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 31 angående musikutbildning m. m. Maj :ts proposition nr 1971 angående musikutbildning m. m. innehåller dels förslag till anordnande av försöksverksamhet med utbildning av tvåämneslärare i musik, dels förslag om omorganisation av den högre musikutbildningens yttre organisation. Förslaget ansluter sig nära till den utredning som organisationskommittén för högre musikutbildning avlämnade . För att erhålla en effektiv postgymnasial musikutbildning fordras att resurser av ekonomisk och personell art ställs till utbildningens förfogande. Utifrån den synpunkten är det ägnat att förvåna att propositionen inte föreslår inrättandet av studierektorstjänster vid musikhögskolorna i och och i detta följer utredningens förslag. Vid i finns motsvarande tjänst inrättad. Enligt utredningsförslaget är studierektorstjänsterna nödvändiga för att erhålla en effektiv uppbyggnad av den verksamhet som befinner sig i ett expansivt utvecklingsskede. Studierektors arbetsuppgifter sammanfaller delvis med motsvarande befattningshavares inom annan postgymnasial utbildning. De består bl. a. i att (förutom att allmänt biträda rektorn) ansvara för elevvårdande verksamhet, i organisatoriska uppgifter och i viss egen undervisning. Eftersom elevernas studiegång vid till största delen är individuellt upplagd och undervisningen endast till en mindre del sker i grupp eller i föreläsnings- och seminarieform, är det angeläget att skolans ledning är väl orienterad om den enskilde elevens studiesituation. Eleverna behöver därför till sin hjälp ha en befattningshavare med överblick över hela utbildningsfältet som kan ge individuell studierådgivning. Studierektor skall vidare ägna sig åt pedagogiska utvecklingsfrågor och initiera lärama till att modernisera under visningen och använda nya hjälpmedel. I studierektors arbetsuppgifter ingår också att kontinuerligt besöka lektioner, handleda nyanställda lärare, ansvara för schemaläggning, förbereda examination och inträdesprov m. m. På grund av de förändringar i det obligatoriska skolväsendet som genom Lgr 69 ägt rum inom musikundervisning har uppgiften som musiklärare blivit alltmer krävande. Att undervisa klasser med 30 elever på högstadium, intressera dem för musik och få dem att deltaga i utövandet av musik ställer stora krav på kunnighet och engagemang hos musiklärarna. Det är därför av yttersta vikt att utbildningen på blir så effektiv som möjligt och att den individuella handledningen blir av den art att varje elev får möjlighet att tillgodogöra sig undervisningen efter sina egna förutsättningar och på så vis få bästa förberedelse för kommande yrkesverksamhet. Enligt vår mening bör därför fatta beslut om att inrätta de av organisationskommittén för högre musikutbildning föreslagna studierektorstjänstema vid musikhögskolorna i och från samt anvisa erforderliga medel härför. Med hänvisning till ovanstående får vi hemställa att beslutar att uppdraga åt Kungl. Maj:t att inrätta tjänst som studierektor vid musikhögskolorna i och .
mot · FU021251 · 1971-03-30 00:00:00 — I anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 32 angående stöd till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet m. m. I propositionen 1971 läggs förslag fram om nya grunder för statens stöd till ungdomsorganisationernas och idrottsrörelsens lokala verksamhet. All förbättring när det gäller stödet till de organisationer som bedriver sin verksamhet bland ungdomen måste hälsas med största tillfredsställelse. De ungdomsproblem som finns skapas sannolikt av andra källor än hemmet och skolan. Det är därför av mycket stor betydelse att ungdomens intresse inriktas på en verksamhet som verkar uppbyggande och fostrande, i motsats till de nedbrytande tendenser som uppträder i samhället. Det komplicerade samhället ställer allt större krav på individen. Det ankommer därför på samhället att på olika sätt underlätta individens anpassning. Ungdomsorganisationernas ansvarstagande och praktiska arbetsformer bör därför utnyttjas och stödjas. Det föreliggande förslaget är ett led i denna strävan, även om mera långtgående åtgärder varit befogade med hänsyn till de ökande kostnader som ungdomsverksamheten medför. Framför allt är det beklagligt att man ej kunnat tillmötesgå en sänkning av minimiåldern. Många remissinstanser har krävt detta, och från samhällets synpunkt måste det vara värdefullt att barnen kommer med i föreningsverksamheten . Ungdomsorganisationerna har också en mycket stor andel ungdomar i sin verksamhet. Denna verksamhet skulle väsentligt kunna utvidgas och förbättras, om stöd till densamma kunde erhållas. Jag föreslår sålunda att den föreslagna minimiåldern sänkes till . När det gäller redovisningen är det angeläget framhålla att kommunerna som regel ger bidrag enligt de statliga normerna. Då denna bidragsgivning tillför de lokala organisationerna ungefär lika mycket pengar som staten bidrar med, bör redovisningen rent praktiskt få en enhetlig utformning så att det kommunala organ (fritidsnämnden) som handhar bidragsgivningen skall slippa att handskas med mängder av olika redovisningsformulär, som ej innebär den administrativa förenkling för organisationerna som man vill erhålla. Under hänvisning till det anförda hemställes att vid behandlingen av Kungl. Maj :ts proposition nr 32 1. beslutar att bidragsgivningen skall avse åldersgrupperna ; 2. uttalar sig för ett enhetligt redovisningssystem för såväl den kommunala som den statliga bidragsgivningen i enlighet med vad i motionen anförts.
mot · FU021254 · 1971-03-30 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 32 angående stöd till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet m. m. Bakom propositionen 1971 ligger ett omfattande utredningsarbete inom . Inom rådet har en arbetsgrupp utarbetat ett förslag till system för statliga bidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet. Grundläggande principer i förslaget är att det statliga stödet skall ha formen av ett aktivitetsstöd och beräknas på antalet sammankomster inom organisationerna och dessas lokalföreningar. Arbetsgruppens förslag har fått ett genomgående positivt mottagande av remissinstanserna. Detta förslag har, försett med vissa kompletteringar och preciseringar, förelagts Kungl. har också beräknat att för ett förverkligande av förslaget erfordras för kommande budgetår ett förslagsanslag på 17,5 milj. kr. till Bidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet. I propositionen 32 har den föredragande frångått ungdomsrådets förslag och föreslår att bidragsfördelningen mellan organisationerna skall styras av medlemstalet men inom varje organisation bli beroende av antalet anordnade sammankomster. Hon föreslår vidare att medelsanvisningen för detta bidrag skall ske i form av reservationsanslag. Den föredragandes förslag går således stick i stäv med ett av remissinstanserna genomgående mycket positivt mottaget förslag. Förslaget motverkar direkt syftet att åstadkomma ett aktivitetspremierande system. Det medför bl. a. den av den föredragande själv insedda effekten att, om antalet sammankomster inom en organisation blir mycket stort, en viss reducering av det till olika lokalavdelningar utgående beloppet blir erforderlig med hänsyn till det för organisationen totalt tillgängliga beloppet. Maj:ts förslag minskar i förhållande till ungdomsrådets förslag ungdomsorganisationernas ansvar för bidragsfördelningen och kan också stimulera till ett mindre tilltalande samlande av s. k. pappersmedlemmar. Som helhet är statens ungdomsråds förslag överlägset Kungl. Det bör därför läggas till grund för det statliga stödet. Därigenom kommer också samma bedömningsgrund att gälla för idrotten som för övriga statsbidragsberättigade ungdomsorganisationer och den av den föredragande föreslagna särbehandlingen att undvikas. Med hänvisning till ovanstående hemställes att måtte 1) godkänna de av förordade riktlinjerna för statligt stöd till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet, 2) till Bidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet för /72 under åttonde huvudtiteln anvisa ett förslagsanslag av . () () () () H. () () () () () i Agnäs
mot · FU021256 · 1971-03-30 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 32 angående stöd till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet m. m. Det statliga stödet till ungdomsorganisationerna mottogs, när det tillkom , tacksamt av dessa organisationer som en viktig stimulans i det frivilliga arbetet för att ge de yngre en meningsfylld fritidssysselsättning. Propositionen 1971: 32 är väl avsedd som ett försök att utveckla detta stöd. Tyvärr har enligt vår mening detta förslag i flera stycken fått en olycklig utformning, som i viss mån kan leda till att propositionens syfte motverkas. Vi ansluter oss därför till yrkandena 1 och 3 i motioni 971: 1252, som väckts av m. fl. Beträffande de föreslagna bestämmelserna för bidrag per sammankomst vill vi anföra följande: Bestämmelserna att en och samma person endast kan deltaga i en sammankomst per dag torde behöva kompletteras med tillägget »inom samma organisation», eftersom det torde vara praktiskt mycket svårt att kontrollera att inte samma individ deltagit i t. ex. politisk, kyrklig eller idrottslig sammankomst under en och . Vi anser vidare att bidraget bör ställas i relation till antalet deltagare i sammankomsterna. Inom många ungdomsorganisationer t. ex. idrottsrörelsen är antalet deltagare betydligt högre än det föreskrivna minimiantalet 5 personer, och här förekommer vissa naturliga gruppsammansättningar lagidrotter, trupppgymnastik osv. Detta framgår också klart av RF:s redovisning över fritidsgrupper, där medeltalet per grupp 19681969 var inte mindre än 17,8 deltagare. Uppenbar risk föreligger alltså att bidragsberättigade fritidsgrupper enligt propositionen blir mera en produkt av administrativa definitioner än en konstruktion i kontakt med ungdomsarbetets verklighet. Vi finner det därför synnerligen angeläget att införa en differentierad bidragskonstruktion som tar hänsyn till antalet deltagare i sammankomsterna. Vi föreslår ett bidrag med . per sammankomst för 514 deltagare, . för mer än 30 deltagare. Den i propositionen föreslagna bidragskonstruktionen med högst . per sammankomst, oavsett deltagarantalet, innebär en försämring av stödet till den ungdomsverksamhet som har det största antalet deltagare, nämligen idrottsrörelsen. Som ovan nämnts kan man inom idrotten sällan arbeta med så små grupper som 5 deltagare. konstruktion uppmuntrar i detta fall varken till ökad aktivitet eller till ökat antal deltagare. En ytterligare motivering till vårt förslag är den stora brist på frivilliga ledare som råder inom alla organisationer och som talar för en premiering även av större grupper. Vidare torde den av oss föreslagna differentieringen icke medföra någon nämnvärd administrativ belastning för de berörda organisatio Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att bestämmelsen, att en och samma person endast kan deltaga i en sammankomst per dag, kompletteras med tillägget »inom samma organisation», att en differentierad bidragsform införes som innebär att ett bidrag med . utgår till sammankomst med 514 deltagare, . till sammankomst med 1530 deltagare och . för sammankomst med mer än 30 deltagare.
mot · FU021258 · 1971-03-30 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 32 angående stöd till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet m. m. I proposition 32 diskuteras frågan om bidrag till ungdomsverksamhet i åldersgrupperna , dvs. en sänkning av nuvarande åldersgräns . Många skäl talar för en sådan åtgärd. Det modema samhället ställer stora krav på barn och ungdom. Genom påverkan från olika media och kontakt med olika grupper i det modema samhället möter barn och ungdom i allt högre grad värderingar och attityder av stor betydelse för deras utveckling. Denna påverkan är inte sällan av negativ art sett från både individens och samhällets synpunkt. Problemen med alkohol och narkotika i allt lägre åldrar är ett exempel på dessa ökade anpassningssvårigheter hos barn och ungdom. Ungdomsorganisationerna har länge insett detta och inom ramen för sina små ekonomiska resurser utvidgat verksamheten också till dessa åldersgrupper. Erfarenheterna av att engagera barn och ungdom i olika former av organiserade och meningsfulla fritidssysselsättningar är mycket goda. På detta sätt kan ungdomsorganisationerna i samarbete med hem och skola ge de unga en träning för vuxensamhället som ökar förutsättningarna för en harmonisk utveckling. Som det påpekas i propositionen kommer frågan angående organisationernas verksamhet bland dessa åldersgrupper att utredas av bamstugeutredning, och det kan därför finnas skäl att tills vidare inte företa en generell ändring av nuvarande åldersgränser för statliga bidrag till ungdomsorganisationerna. Statens ungdomsråds arbetsgrupp för stöd till lokal verksamhet har emellertid föreslagit att man i avvaktan på mer definitiva ställningstaganden skall ställa medel till förfogande för experimentverksamhet i organisationsregi bland skolbarn . Bidrag föreslås utgå endast till organisationer som får bidrag till central verksamhet enligt kungörelsen (1969: 129) om statsbidrag till ungdomsorganisationer. bör pröva inkomna ansökningar om bidrag i samråd med och bamstugeutredning. Medelsbehovet beräknas till . Till skillnad från föredragande statsråd finner jag att arbetsgruppens förslag förtjänar att beaktas, och jag vill därför föreslå att ställer härför erforderliga medel till förfogande. Anslaget Bidrag till ungdomsorganisationernas centrala verksamhet behöver med hänsyn till att redan enligt den föredragandes förslag kan tas i anspråk för detta ändamål höjas med utöver vad som föreslås i propositionen. (Jag har i annan motion hemställt om en höjning av detta anslag med , varför jag yrkar att anslaget sammanlagt höjs från föreslagna till .) Med hänvisning till ovanstående hemställes att måtte i skrivelse till Kungl. Maj:t som sin mening ge till känna att den av statens ungdomsråds arbetsgrupp för stöd till lokal verksamhet föreslagna experimentverksamheten i organisationsregi bland skolbarn bör komma till stånd; besluta att till Bidrag till ungdomsorganisationernas centrala verksamhet för /72 under åttonde huvudtiteln anvisa ett anslag av .
mot · FU021259 · 1971-03-30 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 32 angående stöd till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet m. m. Under innevarande budgetår fördelas till central verksamhet mellan 51 ungdomsorganisationer. Inför kommande budgetår har kungl, föreslagit att sådant bidrag också skall utgå till bl. Detta förslag har inte vunnit det föredragande statsrådets anslutning. är en sammanslutning av sex scoutförbund med Svenska scoutrådet som beslutande organ. a. till uppgift att främja scoutrörelsens utveckling i , att handlägga programfrågor, att genomföra kvalificerad ledarutbildning, att bedriva kontakt- och reseverksamhet och att verka för en utbyggnad av scoutrörelsen inom . Unionens medlemsantal är drygt 155 000, varav ca 95 000 är i åldern . De sex anslutna förbunden har lokalavdelningar i av landets primärkommuner. Svenska scoutrådet har verkat under närmare och kan vid bedömningen av frågan om statsbidrag jämföras med ungdomsorganisationers landsråd och kristna ungdomsråd, vilka redan erhåller statsbidrag. Det kan påpekas att erhållit statligt bidrag för sin internationella kontaktverksamhet i storleksordningen men att detta bidrag indragits med hänvisning till att dylika ändamål skall bekostas via bidraget till den centrala verksamheten, en hänvisning som ter sig tämligen bisarr för en organisation som inte erhåller något bidrag av sistnämnda slag. Med hänvisning till vad ovan relaterats och med hänvisning till de ökade krav som ställs på denna samorganisations centrala administration bör enligt vår mening erhålla bidrag till sin centrala verksamhet. Härför erfordras uppskattningsvis . Med hänvisning till ovanstående hemställes att måtte till Bidrag till ungdomsorganisationernas centrala verksamhet för /72 anvisa ett anslag av , i syfte att bereda även möjlighet att erhålla sådant bidrag. () ()
mot · FU021260 · 1971-03-20 00:00:00 — av i m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 32 angående stöd till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet m. m. I propositionen 1971: 32 framlägger Kungl. Maj:t förslag till nya grunder för statens stöd till ungdomsorganisationernas och idrottsrörelsens lokala verksamhet. Man föreslår att det hittillsvarande stödet till fritidsgrupper skall ersättas med ett allmänt aktivitetsstöd till organisationerna, utgående till de lokala organisationerna inom respektive riksorganisation, efter antalet sammankomster. För dessa sammankomster med vilka avses en planerad aktivitet är bidragskravet att minst fem personer i åldern deltar och att sammankomsten varar . Alltsedan 1954, då det statliga fritidsgruppsbidraget infördes, har en stor del av det statliga stödet till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet utgått via detta bidrag. Denna bidragsform har varit av väsentlig betydelse för att ge ungdomsarbetet en pedagogisk inriktning på den mindre men aktivare arbetsgruppen. Dock innebär de nuvarande bestämmelserna om åldersgränserna att vissa ungdomsorganisationer med ett stort antal medlemmar under icke får del av det statliga fritidsgruppsbidraget. Därför är det mycket förvånande att man i samband med att denna proposition läggs fram icke lägger ett förslag till förändring på denna punkt. Ändå har under hela den tid som det statliga fritidsgruppsbidraget utgått uppmärksamheten riktats på detta förhållande med den alltför höga undre åldersgränsen som villkor för bidragsgivningen. ungdomsutredning tog också upp denna fråga och föreslog en sänkning av den nedre åldersgränsen till . Avgörande för utredningens förslag var att ungdomsorganisationerna hade ett stort antal medlemmar i åldrarna och att organisationerna hade svårt att finansiera denna verksamhet. Beslutet vid riksdag innebar dock att åldersgränserna och skulle fortsätta att gälla för bidragsgivningen. I samband med remissbehandlingen av proposition nr 32 har flera remissinstanser begärt att den nedre åldersgränsen skall sänkas. Det föredragande statsrådet säger sig också vara »medveten om att flera organisationer utför ett betydelsefullt arbete bland barn ». I stället för att dra positiva slutsatser av denna medvetenhet och av de uppenbara erfarenheter som olika ungdomsorganisationer gjort sedan det statliga fritidsgruppsbidraget infördes, hänvisar man till att denna fråga utreds av bamstugeutredning. Detta innebär att frågan kommer att ytterligare skjutas , vilket enligt vår mening icke kan accepteras. I stället är det angeläget att ungdomsorganisationer med bamverksamhet i större omfattning får del av det statliga fritidsgruppsbidraget genom att den nuvarande nedre åldersgränsen sänks. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t måtte hemställa att bidragsbestämmelserna för fritidsgruppsverksamheten ändras så att den lägre åldersgränsen sänkes till . (vpk) (vpk) N. , 1971
mot · FU021261 · 1971-03-30 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 33 angående vissa anslag ur kyrkofonden, m. m. Maj:ts proposition nr 33 framlägges bl. a. förslag till åtgärder för förbättrad konfirmandundervisning. Förslaget grundas på en hemställan års kyrkomöte om inrättande av konsulenttjänster för konfirmandundervisning. Frågan om sådana tjänster har utretts av kammarrådet , vilken framlagt resultatet av sitt arbete i ett betänkande . På grundval härav föreslås i förevarande proposition att 29 konsulenttjänster inrättas. Avsikten är att tjänsterna skall ha karaktären av bisysslor. Det är angeläget att åtgärder vidtas i syfte att förbättra konfirmandundervisningen. av konfirmationsberättigade i landet deltar i konfirmationsundervisningen, och det är naturligtvis av stor betydelse att de får så rikt utbyte av densamma som möjligt. Detta kräver bl. a. att resultatet av det pedagogiska utvecklingsarbetet utnyttjas. Ett system med konsulenttjänster bör vara en lämplig väg för att lösa problemen även om också andra åtgärder kan visa sig nödvändiga för att anpassa ifrågavarande undervisning till de krav som dagens samhälle ställer. Det finns dock anledning ifrågasätta lämpligheten av den konstruktion av konsulenttjänsterna som föreslås i propositionen. För att innehavaren av en sådan tjänst skall ha möjlighet att svara för upplysning och rådgivning, att anordna kurser för prästerna i stiftet, att följa litteraturen inom sitt område, att svara för demonstration av läromedel och att i övrigt fullgöra de uppgifter som är förenade med tjänsten torde anställning på halvtid vara nödvändig. Såsom i framhåller i sitt remissyttrande är uppgiften att verka för konfirmandundervisningens pedagogiska förnyelse alltför angelägen och maktpåliggande för att kunna fullgöras som bisyssla. Det fixms vidare anledning befara att det kan bli svårt att få för uppgiften lämpliga personer på de föreslagna anställningsvillkoren. bör därför uttala sig för att dessa tjänster blir halvtidstjänster och att varje stift i princip skall ha en sådan tjänst. Utredaren, som i sitt alternativ 2 föreslagit halvtidstjänstbefattningar, erinrar om att en halvtidsanställd konsulent kunde beredas sysselsättning som ungdomsledare, söndagsskolsekreterare e. d. Enligt beräkningar av centralråds konfirmandsekretariat skulle kostnader na för ett system med halvtidstjänster bli högre än för den i propositionen föreslagna konstruktionen. Med hänvisning till det anförda hemställes att måtte vid sin behandling av Kungl. Maj:ts proposition nr 33 1. uttala att ett system med halvtidstjänster må ligga till grund för anordnande av konsulentverksamhet i stiften för konfirmandundervisningen, 2. medge att kostnaderna för den under 1 angivna konsulentverksamheten bestrids ur kyrkofonden.