mot · FU02723 · 1971-01-27 00:00:00 — av m. fl. angående reglerna för tilläggssjukpenning vid havandeskap. Tilläggssjukpenning utgår under havandeskapsledighet för . Enligt tidigare lagstiftning miste den kvinna, som förvärvsarbetade någon dag , rätten till tilläggssjukpenning för resten av havandeskapsledigheten. riksdag beslöt emellertid, på förslag av Kungl. Maj:t i proposition nr 37, att kvinnan skulle få arbeta utan att gå miste om rätten till fortsatt tilläggssjukpenning. 1 remissyttranden över det utredningsförslag, som låg till grund för propositionen, föreslog LO och att kvinnan skulle få arbeta obegränsat antal dagar utan att gå miste om rätten till tilläggssjukpenning för återstoden av de som havandeskapsledigheten omfattar. Samma förslag framfördes motionsvis såväl 1969 som 1970 och tillstyrktes i reservationer till andra lagutskottets utlåtanden men avslogs av . LO ansåg det bl. a. av rättviseskäl befogat att överlåta åt kvinnan själv att, med iakttagande av arbetarskyddslagens bestämmelser, avgöra det antal dagar av 180 möjliga som hon vill vara borta från förvärvsarbetet och uppbära tilläggssjukpenning. De administrativa besvärligheter som anförts som skäl mot en sådan ordning borde enligt LO:s mening kunna utan alltför stora svårigheter. LO ansåg inte att risken för ett alltför stort tryck från arbetsgivarnas sida gentemot de kvinnliga arbetstagarna att återuppta arbetet för tidigt skulle bli nämnvärt större genom en uppmjukning av lagen. I reservationen till andra lagutskottets utlåtande nr 1970 påpekades också att nuvarande lagstiftning i vissa fall kan få en effekt rakt motsatt den avsedda. En kvinna som börjat förvärvsarbeta efter barnets födelse men som t. ex. på grund av arbetets påfrestningar inte anser sig kunna fortsätta och som därför vill utnyttja återstoden av ledigheten, kan finna att ekonomiska skäl tvingar henne att fortsätta förvärvsarbetet, därför att hon gått miste om rätten till tilläggssjukpenning. Vi ansluter oss i allt väsentligt till vad som anförts av LO och i den ifrågavarande reservationen till andra lagutskottets utlåtande. Syftet med lagstiftningen bör vara att genom tilläggssjukpenningen ge kvinnan möjlighet att vara hemma , inte att genom ekonomiska påtryckningsmedel göra det oförmånligt för henne att förvärvsarbeta det antal dagar som hon själv önskar. Skyddssynpunkterna i detta sammanhang bör beaktas inom arbetarskyddslagstiftningen. Att därutöver, på det sätt som sker, via socialförsäkringen försöka styra de nyblivna mödrarnas förvärvsarbete, speglar onekligen något av en förmyndarinställning, som borde kunna överges. En ytterligare uppmjukning av lagen, utöver den som beslöts 1969, är därför motiverad och kan ske utan att man inväntar pågående utredningar på det familjepolitiska området. En framtida reform, som bl. a. bör innebära större möjlighet också för fadern att delta i barnets vård , föregripes inte av ett bifall till förslaget i denna motion, som överensstämmer med vad som föreslogs i motionerna I: 870 och II: 1970 och i reservationen till andra lagutskottets utlåtande nr 1970. Med hänvisning till det ovan anförda föreslår vi att beslutar om följande ändring av 3 kap. 13 § lagen om allmän försäkring: (Nuvarande lydelse) Sjukpenningen utgår tidigast från och med den sextionde dagen före den beräknade tidpunkten för nedkomsten och senast från och med förlossningsdagen. Sjukpenningen utgår endast för dag då kvinnan avhåller sig från förvärvsarbete och längst till etthundraåttionde dagen efter förlossningen eller efter den tidigare dag då sjukpenningen började utgå. Rätten till fortsatt sjukpenning upphör, om kvinnan utför förvärvsarbete . Därvid medräknas ej dag då barnet åtnjuter sjukhusvård. Från och med den trettionde dagen efter förlossningsdagen utgår sjukpenning endast om kvinnan har eller på grund av sjukdom är förhindrad att hava barnet i sin vård. (Föreslagen lydelse) kap 4 §. Sjukpenningen utgår tidigast från och med den sextionde dagen före den beräknade tidpunkten för nedkomsten och senast från och med förlossningsdagen. Sjukpenningen utgår endast för dag då kvinnan avhåller sig från förvärvsarbete och längst till etthundraåttionde dagen efter förlossningen eller efter den tidigare dag då sjukpenningen började utgå. Från och med den trettionde dagen efter förlossningsdagen utgår sjukpenning endast om kvinnan har eller på grund av sjukdom är förhindrad att hava barnet i sin vård. () () () ()