mot · FU02468 · 1971-01-27 00:00:00 — av m. fl. om ökad användning av öppna vårdformer och frivård inom kriminalvården Det av statsmakterna fastslagna huvudmålet för kriminalvårdens verksamhet, återanpassning till samhället, uppfylles i mycket ringa utsträckning av dagens kriminalvård. Återf allsfrekvensen ger vid handen att resultatet av de tillämpade behandlingsmetoderna är tämligen begränsat. Ett stort antal av kriminalvårdens klienter gör sig skyldiga till kriminella handlingar även efter det att vården avslutats. Det finns uppgifter som tyder på att det är återfallsförbrytare som begår de grövsta brotten. De personer som tillförts kriminalvården har över lag varit i sämre kondition än vad som var fallet. Många har narkotika- och alkoholproblem. Man räknar med att av anstaltsklientelet och av frivårdens klienter kan betecknas som drogmissbrukare. Det kan inte, vilket också påpekas i petita, anses försvarligt från vare sig vårdmässig eller humanitär synpunkt att ta hand om missbrukare på kriminalvårdens anstalter utan att ge den vård som kan vara indicerad och nödvändig för rehabiliteringen. Adekvat medicinsk och psykiatrisk vård av drogmissbrukare är den grund som måste finnas, om fortsatt vård och rehabilitering av dessa klienter över huvud taget skall vara möjlig att genomföra. Det är därför med förvåning man konstaterar att , som begärt ca för att kunna bereda drogmissbrukarna särskild behandling, inte beviljats något anslag för detta ändamål. Vad gäller frivården har såväl riksdag och regering som kriminalmyndigheterna varit eniga om att en ökad satsning skall göras på denna sektor för att skjuta över tyngdpunkten inom kriminalvården från anstaltsvård till behandling i frihet. En utveckling i den riktningen har också påbörjats . I årets budget har däremot så kraftiga nedskärningar gjorts i anslagsäskanden att det in nebär stopp för fortsatt utveckling av frivården under /72. Den satsning på en allmän utbyggnad av frivården och på behandlings- och stödåtgärder som , i enlighet med och regeringens tidigare intentioner, begärt ånslag till kan inte genomföras med de knappa anslag som departementschefen beviljat. Frivården arbetar med mycket knappa ekonomiska resurser. Denna resursbrist har allvarligt försvårat frivårdspersonalens möjligheter att ge hjälp åt klienterna. Såväl i samhällsekonomiskt avseende som ur vårdsynpunkt är frivården oftast att föredra framför anstaltsvård. Dygnskostnaden per intagen på fångvårdsanstaltema är ca . Med en genomsnittlig vårdtid kostar alltså varje intagen . Kostnaderna inom frivården är ca per klient och dag. Det innebär att kostnaden per frivårdsfall beräknad på en övervakningstid uppgår till . Kriminalvården skulle om den hade större resurser kunna vara vilket den också är avsedd att vara en effektiv brottsförebyggande faktor. Såväl i den intagnes som i samhällets och allmänhetens intresse är det nödvändigt att kriminalvården förbättras, så att vården verkligen får den rehabiliterande effekt som avsetts. Med en utökad frivård skulle kriminalvårdens samlade resurser kunna utnyttjas bättre och följaktligen också resultera i bättre vårdresultat och minskad återfallsfrekvens. Om en utökad användning av frivården som påföljd skall vara möjlig måste frivårdssidan få större resurser, så att man inte såsom ibland är fallet använder den dyrare slutna vården med hänvisning till att frivårdens resurser är så begränsade att de inte räcker för att ge den erforderliga behandlingen. Frivården behöver alltså tillföras mera pengar. Detta bör delvis ske genom en omfördelning av medel från anstaltsvården till frivården. En sådan omfördelning förutsätter att man i långtidsplanerna för kriminalvården undersöker vilka möjligheter som finns att göra besparingar på anstaltssidan, utan att detta går ut över de intagna. I de långtidsplaner som presenteras i petita redovisar man följande planer för förändringar i anstaltsbeståndet /76. 1970/71 3 979 71/72 3 979 72/73 3 979 73/74 3 979 74/75 3 999 75/76 3 699 Allmänna häkten Frivården: inackorderingshem Eftersom den planerade utbyggnaden av de allmänna häktena kommer att innebära att man slipper förvara häktade på de slutna anstalterna såsom sker, kommer man 1975/ 76 att ha förhållandevis fler tillgängliga platser på de slutna anstalterna än . Dessa planer tycks inte överensstämma särskilt väl med intentionerna att minska användningen av sluten vård till förmån för de öppna anstalterna och frivården. En revidering av planerna torde vara nödvändig om man verkligen har för avsikt att satsa på frivården. Man bör i det sammanhanget också undersöka andra vägar att nedbringa kostnaderna. För att göra anstalterna rymningssäkra lägger man ner mycket stora summor på att bygga murar, man använder specialmaterial i väggar, dörrar och fönster; därtill kommer TV-övervakning och vaktpersonal. Denna typ av säkerhetsåtgärder kan vara befogad för den grupp av intagna som betraktas som farlig för sin omgivning. Denna grupp är dock förhållandevis liten. En ökad differentiering av klientelet skulle göra det mindre nödvändigt att ha dessa rigorösa säkerhetsanordningar mer än på ett fåtal anstalter. Enligt uppgift använder man i som försöksverksamhet ett system med öppna anstalter och ett minimum av vaktpersonal. Man har i stället kriminaliserat rymningar. En rymning leder till att hela strafftiden får göras om. met lär ha slagit väl ut, och antalet rymningar är mycket litet. Enligt vår mening borde man studera det finska systemet närmare och överväga om något liknande kunde införas även här. Värdet i systemet ligger inte endast i att man kan spara pengar och minska antalet rymningar. Den öppna anstaltsformen ligger också i linje med strävandena att åstadkomma en humanisering av fångvården. För att möjliggöra att de intagna vid fångvårdsanstalterna och frivårdens klienter får adekvat vård och för att en övergång till ökad användning av öppna vårdformer och frivård skall kunna ske anser vi att en översyn behöver göras av anstaltssystemet som sådant och av de behandlingsformer som tillämpas. Frivården bör under /72 tillföras ytterligare . Med hänvisning till det anförda hemställes 1. att till Frivården för /72 anvisar ett förslagsanslag av , 2. att i skrivelse till Kungl. Maj:t begär en översyn av kriminalvårdens anstaltssystem och de behandlingsformer som tillämpas för att möjliggöra en övergång till öppnare vårdformer och frivård. () () NLLS G. () i Skegrie () i Glömminge (o) i Luttra () i Bäckmora