ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FU021038 · 1971-01-27 00:00:00 — av i m. fl. om inrättande av en oljeskadefond. Kostnaderna stiger snabbt för en omedelbar och effektiv bekämpning av oljeskador längs våra kuster och i insjöar lika väl som till lands. För att ge samhället resurser för dessa nödvändiga miljövårdsåtgärder måste nya finansieringsmetoder och ansvarsformer tillskapas. Utökat försäkringsobligatorium för tankfartyg och oljetankar, bättre kontroll, förstärkt och samordnad administration samt utveckling av bekämpningsmetoder är exempel på önskvärda förbättringar. För finansiering av de praktiska bekämpningsinsatserna och ledning av dessa bör en oljeskadefond inrättas. Finansieringen bör ske med en importavgift på oljeprodukter. Redan en avgift av . m3 olja ger ca 10 milj. kr./år. har föreslagit inrättande av en oljeskadefond för oljebekämpning till sjöss. Denna tanke bör nu vidareutvecklas till att omfatta finansieringen av i princip alla primärinsatser för bekämpning, således även av skador på land. De praktiska insatserna bör även framgent utföras på samma sätt som , dvs. genom enskilda företag samt statliga och kommunala myndigheter. Förvissningen att ekonomiska resurser alltid finns för täckande av bekämpningskostnaderna skapar helt nya arbetsförutsättningar för de praktiska insatserna. Återsökning av kostnader hos den skadeansvarige bör helt kunna ske genom en sådan fonds förvaltningsorganisation. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att hemställer hos Kungl. Maj:t att skyndsamt föreläggs förslag om inrättande av en oljeskadefond i enlighet med vad i motionen anförts. () () i
mot · FU021039 · 1971-01-27 00:00:00 — av fröken m. fl. om höjt anslag till Miljövårdsforskning. har i sina petita hemställt om ökning av anslaget till miljövårdsforskning med 6,5 milj. kr. Verket har utförligt motiverat det ökade anslagsbehovet för vattenvårdsforskningen, luftvårdsforskningen, biocidundersökningarna liksom för t. ex. symposier och konferenser på miljövårdsforskningens område. Departementschefen har emellertid inte godtagit förslag. I statsverkspropositionen förordas att anslaget till miljövårdsforskning skall ökas från . till , dvs. med endast något över 1 milj. kr. Någon motivering för denna restriktiva inställning anges inte. Med den väsentligt ökade betydelse som miljöpolitiken och miljövården får för individ och samhälle borde anslagskrav i fråga om miljövårdsforskningen ha godtagits. Det strama budgetläge som är för handen gör det emellertid omöjligt för oss att nu föra fram förslag i hela dess omfattning. Det är angeläget att miljövårdsforskningen får väsentligt ökade resurser och att en planering härför sker från Kungl. förordar vi att anslaget höjs med 1 milj. kr. Maj:ts förslag, dvs. Med stöd av vad ovan anförts får vi hemställa att vid behandling av statsverkspropositionen, jordbrukshuvudtiteln, punkten I 9. Miljövårdsforskning, måtte till miljövårdsforskning för /72 anvisa ett reservationsanslag av . () AXEL ()
mot · FU021040 · 1971-01-01 00:00:00 — av i Heden m. fl. angående kompensation för mark som avstås för naturvårdsändamål. I jordbrukshuvudtiteln har under kapitalbudgeten, I G:3., upptagits ett investeringsanslag av 4 milj. kronor till markförvärv för naturvårdsändamål, dvs. samma belopp som innevarande budgetår. Medlen utbetalas av domänverket, som förfogar över anslaget. har i sina petita begärt höjning av investeringsanslaget till 8 milj. kronor. Arbetet med att säkerställa naturvårdsobjekt har i olika delar av landet kommit så långt, att ett starkt ökat behov av medel anmäler sig. Av redovisningen i jordbrukshuvudtiteln framgår att länsstyrelserna för /72 uppskattat behovet till drygt 11 milj. kronor. Beräkningarna bedöms dock som osäkra, särskilt vad beträffar tidpunkten. Det är angeläget att värdefulla naturområden kan bevaras för framtiden. Men det är väsentligt att jordbrukarnas intressen tillgodoses. Enligt vår bedömning skulle det vara en lämplig utväg att så långt möjligt låta jordbrukare, som måste avstå mark för naturvårdsändamål, få kompensation i form av motsvarande mark från domänverket. Naturligtvis är det inte möjligt att göra detta till en generell regel. Men i många fall skulle förfaringssättet kunna tillämpas. Fördelarna med ett sådant system är enligt vår mening helt övervägande. Kravet på särskilda medel via kapitalbudgeten skulle härmed minskas, som metoden otvivelaktigt har både jordbrukspolitiska och samhällsekononomiska fördelar. Med stöd av vad ovan anförts får vi hemställa att i skrivelse till Kungl. Maj :t måtte anhålla om skyndsam prövning av möjligheterna att låta jordbrukare, som måste avstå mark för naturvårds Mot 1971: 1040 ändamål, förvärva motsvarande mark från domän () i Heden () i Arrie PER () ()
mot · FU021041 · 1971-01-27 00:00:00 — Mot 1971: 1041 av i Heden m. fl. om statligt kreditstöd vid förvärv av skogsmark. Det är självfallet angeläget att produktionsmarken kommer till så effektivt utnyttjande som möjligt. I vissa områden kan den för framtiden användas endast för skogsproduktion. Det bästa resultatet i sådana områden torde obestridligen uppnås genom inriktning av rationaliseringsverksamheten på bildande av skogsbruksföretag, med samma förutsättningar som en- och två-familjsjordbruken att ge innehavaren en tillfredsställande försörjning, dvs. Enligt vår mening bör man inom bygder med överloppsskog, dvs. i första hand inom de egentliga skogsbygderna men i viss mån även inom mellanbygderna, i främsta rummet inrikta sig på att bilda familjeskogsbruk. Ett allvarligt hinder härvidlag är emellertid, att statligt kreditstöd enligt gällande bestämmelser inte kan lämnas för förvärv av fastigheter med uteslutande skogsmark. Med den betydelse vi tillmäter familjeskogsbruket i vårt framtida näringsliv är det för oss självklart, att det statliga kreditstödet bör lämnas för förvärv av bärkraftiga och till full bärkraft uppbyggbara skogsbruksföretag enligt i stort samma regler som gäller för motsvarande jordbruksföretag. Denna fråga har behandlats av vid upprepade tillfällen. Tredje lagutskottet och framhöll 1965 i samband med reformeringen av jordförvärvslagstiftningen att rationellt skogsbruk av familjetyp åtminstone i viss utsträckning borde kunna främjas av det allmänna genom statligt kreditstöd och att frågan härom borde utredas. Frågan överlämnades till den tillsatta skogspolitiska utredningen, vars arbete emellertid blivit i anmärkningsvärd grad försenat. Därmed har frågan om kreditstöd till familjeskogsbruk även blivit försinkad. Enligt årets riksdagsberättelse skall utredningen slutföra sitt arbete . Jordbruksreformen 1967 och utvecklingen därefter på jordbruksområdet har ökat angelägenheten av en skyndsam Mot 1971: 1041 lösning av frågan om kreditstöd till familjeskogsbruket. Det är naturligtvis omöjligt för oss att nu ha en uppfattning om huruvida skogspolitiska utredningen i sitt betänkande, som sålunda kommer , presenterar förslag i ifrågavarande syfte. Vi hoppas att så skall bli fallet. Det är då angeläget att Kungl. Maj:t med det snaraste förelägger förslag i ärendet. Därest skogspolitiska utredningen inte skulle framföra förslag om kreditstöd till familjeskogsbruket, bör Kungl. Maj:t skyndsamt tillsätta en ny utredning för frågan. Med stöd av vad ovan anförts får vi hemställa att i skrivelse till Kungl. Maj :t måtte anhålla att Kungl. enligt motionens syfte skyndsamt måtte vidta lämpliga åtgärder i syfte att åstadkomma att statligt kreditstöd skall kunna utgå till förvärv av fastigheter med uteslutande skogsmark, i första hand avseende familjeskogsbruk. () () () () i Nennesholm i Holmgården () (e) () () () ()
mot · FU021049 · 1971-01-27 00:00:00 — av m. fl. angående svavelhalten i eldningsolja, m. m. Ett stort antal undersökningar påvisar att svavelutsläppen vid oljeförbränning orsakar skador på byggnader, växtlighet, djur och människor. Regeringen har fastställt ett övre tak för svavelhalten i eldningsolja, nämligen svavel per viktvolym olja (svavel per m3 olja) och förordat snabbaste möjliga nedtrappning av svavelhalten i olja. har förordat en nedtrappning till i varje fall för de tio största städerna. Flera hälsovårdsnämnder har på eget bevåg bestämt sig för en nedgång till . Detta gäller bl. Med hjälp av miljöskyddslagen kan man begränsa utsläppen från fasta anläggningar inom vad som anses vara ekonomiskt rimliga gränser. Vad som är ekonomiskt rimligt måste bedömas ur total samhällsekonomisk synvinkel och inte enbart företagsekonomiskt eller sektorsvis. Enbart rostskador på maskiner, bilar etc. uppskattas till mellan 600 och 800 milj. kr. från syrorna i luften. finns det en stark tendens till att oljekraftverk världen över ökar i intresse jämfört med atomkraftverken. De senares strålnings- och avfallsproblem med radioaktivt utsläpp och uppvärmt kylvatten verkar som en hämsko. planerar nu liksom andra nationer flera oljekraftverk av mycket stora format för att behovet av ökad elenergi skall kunna tiHfredställas. Det åtgår stora mängder olja för att driva ett oljeeldat kraftverk. Svavelutsläppen blir därefter. I beräknas 216 tön svaveldioxid lämna verket året om. Av dioxiden bildas svavelsyra, vilket bl. a. påverkar vattendragen. Öster om har man konstaterat, att fiskdöden nu är nästan total i naturreservatet på grund av den ökade försurningen av vattnet. Från det planerade oljekraftverket i beräknas svaveldioxid lämna anläggningen . Vad detta kan betyda för fiskrika sjöar och Bullaren-systemet är lätt att räkna ut. Utsläppen av svavel från större fabriksanläggningar är också stora. i beräknas släppa ut lika mycket svavel som BP:s raffinaderi. OK-raffinaderiet vid ansöker om att få släppa ut svaveldioxid enligt inlämnad koncessionsansökan. Föroreningsmängderna blir med andra ord kolossala. Denna utveckling måste stoppas. kan inte med hänvisning till att andra länder släpper ut stora kvantiteter luftförorening avstå från att göra vad som är möjligt här. Tillgången på svavelfattig olja är begränsad. Det synes därför angeläget med stimulans för intensifiering av forskning och utveckling av metoder för avsvavling av olja. Med hänvisning till ovanstående föreslås att måtte i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställa om dels att svavelhalten i olja som används i oljeeldade kraftverk inom landet maximeras till , dels att samma bestämmelser dvs. begränsning av svavelhalten i eldningsolja till med det snaraste även utvidgas till att omfatta samtliga tätorter och regioner i landet, att som en konsekvens härav samtliga förbrukare inom landet åläggs att följa de bestämmelser angående svavelhalten som redan finns för storstäderna samt att forskning, utveckling och igångsättning av avsvavlingsanordningar i raffinaderier för avsvavling av rökgaser i framför allt större anläggningar stimuleras. () ()
mot · FU02105 · 1971-01-19 00:00:00 — av m. fl. angående placeringen av handikappade i arbetslivet. Enighet har i princip rått om behovet av vidgade insatser för att bistå arbetssökande med särskilda svårigheter att hävda sig på arbetsmarknaden. Föregående års riksdag beslöt om en samlad reforminsats för arbetsvärden. Årets budgetförslag präglas också av vidgade åtgärder i detta syfte. Som även konstateras i statsverkspropositionen tvingas man dock i många fall tillgripa skyddad sysselsättning i någon form för att bereda handikappade sysselsättning i det ordinarie arbetslivet. Arbetsvärdens syfte är att inlemma handikappade i arbetslivet genom uppsökande, kartläggande och förberedande åtgärder samt arbetsanskaffning och uppföljning. Arbetsanskaffning sker dels på den öppna marknaden, dels i skyddat arbete i form av beredskapsarbete, arkivarbete, verkstäder för skyddat arbete, halvskyddat arbete och hemarbete. Arbetsanskaffningen sker i regel genom den vanliga arbetsförmedlingen även för personer inom arbetsvärden. Arbetsvårdstjänstemännen medverkar dock vid ett förhållandevis stort antal förmedlingar. Arbetsanskaffningen har mött och möter svårigheter i form av ett svalt intresse från den öppna arbetsmarknadens sida. Arbetsförmedling och arbetsvärd har fått ökade resurser. Till denna aktivitet har lagts systemet med ekonomisk ersättning till arbetsgivare som anordnar s. k. halvskyddad sysselsättning. Svårigheterna är dock så stora att andelen arbetsvårdssökande som får arbete i den marknaden trots dessa insatser minskar. Det svala intresset för de handikappade på den öppna marknaden har lett till att nya åtgärder diskuterats. Förslag om kvotering av arbetstillfällena så att arbetsgivare kan bli skyldiga att erbjuda en viss andel till förmedling bland handikappade har avvisats av statsmakterna och arbetsmarknadsmyndigheterna med hänvisning till de obestridda svårigheterna. Vid regeringens konferens om de handikappade i arbetslivet redovisades dock att en sådan kvotering tilllämpas i andra länder med erfarenheter på gott och ont. Den tidigare berörda oroande utvecklingen i fråga om andelen placerade i öppna marknaden ger ökad anledning till en förutsättningslös prövning av alla vägar för att nå målet att så långt möjligt inlemma de arbetsvårdssökande handikappade i det vanliga arbetslivet. En synnerligen angelägen åtgärd måste därvid vara att likaledes förutsättningslöst belysa frågan om en kvotering av arbetstillfällena genom en allsidig utredning som kan ge ett så långt som möjligt fullständigt underlag för en förnyad bedömning. att som sin mening ger Kungl. till känna att möjligheterna till ökad placering av handikappade i det ordinarie arbetslivet genom kvotering av arbetstillfällen bör utredas och med därav eventuellt föranlett förslag redovisas för . () ()
mot · FU021051 · 1971-01-01 00:00:00 — av herrar i och Komstedt om kompetenskrav m. m. för jägare. Jakt har i allt högre grad blivit ett populärt fritidsintresse. Den utvecklingen kan förutsättas tillta med den ökade fritiden. Vi vill inte förneka att jakt ger tillfällen till rekreation men säkerhetsfrågorna får inte eftersättas. Frågan om skärpt kompetens för våra jägare blir därför allt mera aktuell. Därom ger erfarenhet och tidningsartiklar belägg. Vi anser tiden vara inne att införa kompetensbevis för allt slags jakt på villebråd. Kunskapsprov tillämpas numera för varje nytillkommande älgjägare, men det bör tillämpas på även annan jakt. Utomlands har på vissa håll införts ett slags jägarexamen. Erfarenheterna därav synes ha varit goda. Den nuvarande ordningen för sökande av vapenlicens synes oss icke vara till fyllest. Att man inför polismyndighet styrker sitt behov av t. ex. hagelgevär genom bevis, som utvisar att man innehar jaktmark samt företer intyg från två erfarna jägare att man deltagit i jakt och befunnits lämplig som jägare synes oss vara en alltför godtycklig ordning. Lämplighetsintyget säger ingenting om vederbörandes nykterhet eller allmänna ansvarskänsla i jaktsammanhang. Vid närmare kontroll av den sökandes nykterhet kan polisen som regel inte låta enstaka nykterhetsförhållanden hindra erhållande av licens. Det är synnerligen angeläget att i vårt land införes ett kompetensprov, som obligatoriskt bör gälla alla jägare innan jaktkort utfärdas. Vederbörande bör styrka sin färdighet i skjutning och att han besitter erforderliga teoretiska kunskaper om alla gällande jaktbestämmelser, avseende såväl jaktvårdsområdets speciella bestämmelser som lagen om rätt till jakt och jaktstadgan. Det kan även ifrågasättas om vederbörande ej bör styrka innehav av god syn och i övrigt en för jägare lämplig kroppskonstitution. Detta torde kunna ske genom att visa sin skjutskicklighet på skjutbana. Medlemsskap i skytteförbund eller liknande organisation vore därför önskvärt. Vid jaktutövning borde utfärdas stränga bestämmelser avseende nykterheten. Det synes oss därför lämpligt att gällande bestämmelser om rattfylleri får sin motsvarighet för jägare vid utövande av jakt. Bestämmelse av dylikt slag skulle säkerligen förhindra många jaktolyckor och skadeskjutningar. Slutligen kan ifrågasättas om ej varje jägare liksom i vissa andra länder bör ha obligatorisk ansvarighetsförsäkring, som kan tillämpas vid skadeskjutningar och skadegörelse. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställes att hos Kungl. Maj:t måtte hemställa om översyn av gällande jaktvårdsbestämmelser, syftande till bl. a. en komplettering med föreskrifter om kompetensprov för jägare. () () K L Stockhol*
mot · FU021052 · 1971-01-27 00:00:00 — Motioner nr 1971 Mot 1971 av herrar i och Komstedt om förbud mot import av hud och pälsar från djur som hotas av utrotning. På grund av den allt intensivare jakten på vissa djurslag med särskilt eftersökta pälsslag hotas många kattdjur av total utrotning. Detta förefaller så mycket mer omotiverat som det finns såväl syntetiskt material med i stort sett samma egenskaper som också farmar för uppfödning av lämpliga pälsdjur. Om inte jordens bestånd av större kattdjur inom ett fåtal år skall vara totalt utrotat måste det vidtagas effektiva åtgärder för att komma till rätta med missförhållandena. Enklaste sättet torde vara att förbjuda saluförandet av skinn från de aktuella djuren. De djur som här åsyftas är i första hand , lejon, leopard, ozelot, puma, snöleopard, tiger, gepard, leopardkatt, ozelotkatt, serval, servalkatt, sibetkatt och tigerkatt. Hit borde kanske också räknas vissa andra sällsynta djurarter såsom havsutter och utter. Vad man från svensk sida kan göra vid sidan av att rent allmänt stödja en fridlysning av berörda djur är att införa importförbud för pälsar och skinn av ovannämnda slag. En sådan åtgärd skulle om den kom att tillämpas i de stora avnämarländema få till omedelbar följd att efterfrågan av dessa skinn skulle sjunka och således underlätta en fridlysning. Med stöd av ovanstående hemställes att i skrivelse till Kungl. måtte anhålla om förslag till sådan lag att import av hud och pälsar från djur som bör skyddas från utrotning icke blir tillåten. () ()
mot · FU021053 · 1971-01-01 00:00:00 — av i m. fl. om svenskt medlemskap i . Naturskydd och miljövård har blivit en första rangens angelägenhet inte bara för vårt land utan för hela världen. Hithörande frågor kan inte lösas enbart lokalt utan kräver en omfattande samverkan mellan flera stater. I tongivande miljövårdskretsar världen över har man länge förundrat sig över att inte är anslutet till for Conservation of Nature and () den organisation som i många avseenden går i spetsen för just sådant framsynt miljövårdsarbete som brukar berömma sig av att mer än de flesta nationer vilja främja. Initiativet till unionen togs 1948 av , förste generalsekreterare. IUCN kan betraktas som ett rådgivande expertorgan till samt har konsultstatus hos FAO, ECOSOC och UNIDO. Vidare samverkar unionen med SCOPE den vetenskapliga kommittén för miljöproblem och med IBP, det internationella biologiska programmet. IUCN:s nuvarande generaldirektör var tidigare projektspecialist för ekologi och naturvård. har unionen 400 vetenskapliga experter, och verksamheten befinner sig i snabb expansion. har arbetsvolymen ökat . Unionen finansierar sin verksamhet genom olika bidragsgivare. Dels får man direkta anslag från FN, dels får man avgifter från anslutna stater och organisationer för del skulle avgiften bli endast dels får man även betydande anslag från vissa finansiella stiftelser såsom . För vissa speciella projekt får man också anslag från , en organisation som insamlar medel för att rädda hotade djurarter från utrotning och bevara hotade naturmiljöer. Våra grannländer och är redan anslutna till unionen, likaså , , , , , och inte minst viktigt ur global synpunkt en lång råd länder i , och . Särskilt med tanke på vårt värdskap för om miljöproblem torde det vara särskilt angeläget att vi nu ansluter oss till IUCN. ambitioner vårt Iand menar sig besitta när det gäller att åt kommande generationer bevara de oersättliga värden vår natur rymmer, torde väl motivera att som aktiv medlem tar del i det världsomspännande arbete, som utföres inom , . Med stöd av vad ovan anförts hemställes att hos Kungl. Maj:t hemställer att vårt land måtte ansöka om medlemskap i . . () i () ()
mot · FU021055 · 1971-01-01 00:00:00 — om tillverkningsavgift på emballage av engångstyp. Vid riksdagsbehandlingen av frågan om nedskräpning i naturen intog problemet med engångsglasen en central roll i debatten. Genom någon sorts pantsystem ville motionärer öka restvärdet på engångsglasen, så att de kom att returneras genom skrothandeln eller på annat sätt. Ett pantsystem är emellertid svårt att genomföra. Problemet att öka priset på emballage av engångstyp löses bäst genom att en statlig tillverkningsavgift införes, så avpassad att en returhantering blir lönsam. Genom att avgiften dessutom anpassas till emballagets miljöfarlighet kan en styrning mot miljövänligare material åstadkommas. Ett skäl för en samhällelig avgift på engångsemballage är den merkostnad, som omhändertagandet medför för samhället. Om produkten som tillhandahålles i emballaget blir dyrare genom den här föreslagna åtgärden beror bl. a. på hur emballaget används. är exempelvis läskedrycker billigare i returglas än i engångsglas. Härmed hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller om närmare utredning om möjligheterna att införa en statlig tillverkningsavgift på emballage av nuvarande engångstyper.
mot · FU021056 · 1971-01-27 00:00:00 — av m. fl. om inrättande av en fiskerikonsulenttjänst. Statens lokala fiskeriadministration har fått en allt större arbetsbörda, vilket föranlett kungl, att i sina anslagsäskanden begära arbetskraftsförstärkning för denna administration. Sålunda har styrelsen alltsedan 1968 års anslagsäskanden framhållit vikten av att fiskeriintendentkontoren i södra distriktet och distrikt tillförs en gemensam fiskerikonsulenttjänst. Verket skriver anslagsäskanden för /72 (saknr 2 bil. 2 E 2): Utöver hänvisningen till tidigare motiveringar framför allt orimligheten av att tjänstemän i lönegrad B 5 saknar varje som helst arbetshjälp tillkommer här den betydligt ökade arbetsbelastning som tillkommit genom utarbetandet av remissvar i tillstånds- och dispensärenden enligt miljöskyddslagen och miljöskyddskungörelsen till och . Maj:t biträdde icke förslag i denna del (Prop. 1971:1 bilaga lis. Fiskeriintendenten som chef för sitt distrikt har bl. a. att verka för fiskets utveckling och för god fiskevård, vilket innebär att tillvarataga fiskets intressen såsom sakkunnig i vattenmål, i yttranden till länsstyrelserna och till samt utarbeta remissvar i dispensärenden enligt miljöskyddslagen och miljöskyddskungörelsen till koncessionsnämnden, och länsstyrelserna. Dessutom skall han som självskriven ledamot av lantbruksnämndernas fiskerinämnder länma anvisningar för fiskerikonsulentema och fiskerinämndemas arbete. De senaste årens snabba utbyggnad av industrin och dess lokalisering till kusterna, insjöar och större vattendrag samt miljövårdens och fritidsintressets ökade krav har medfört, att fiskeriintendentema blivit alltmer implicerade i planläggningsarbetena. Den ökade arbetsbelastningen har medfört, att det ej längre är möjligt att i erforderlig utsträckning hålla kontakt med länsstyrelser, fiskerinämnder, fiskarorganisationer och andra. Det är ej heller möjligt att genom undersökningar på platsen eller eljest genom självsyn skaffa de upplysningar, som är erforderliga för ett effektivt arbete och för vilka i fyra fiskeriintendentsdistrikt i norra och finns särskild personal. Det vore synnerligen önskvärt, att de här nämnda fiskeriintendenterna som arbetshjälp finge en biträdande fiskeriintendent och två fiskerikonsulenter, men det är redan nu nödvändigt att en fiskerikonsulenttjänst utan dröjsmål inrättas. Med åberopande av det anförda hemställes att må i skrivelse till Kungl. hemställa att Kungl. uppdrager åt fiskeriadministrationsutredningen att särskilt uppmärksamma behovet av en fiskerikonsulenttjänst såsom biträde åt fiskeriintendenterna i Nedre södra distriktet och distrikt. () i Lane-Herrestad