mot · FU021601 · 1971-11-23 00:00:00 — av i m. fl. i anledning av Kungl. Majrts proposition nr 166 med förslag till lag om ändring i lagen (1955:183) om bankrörelse, m. m. Propositionen är föranledd av den beslutade sammanslagningen av Skandinaviska banken och enskilda bank till en ännu större bank, enligt förslaget till bolagsordning benämnd Skandinaviska enskilda banken. Såsom departementschefen nämner har en utveckling mot ökad koncentration inom näringslivet pågått i . Denna process har gått allt snabbare, vilket bl. a. framgår av tillgängliga uppgifter över antalet fusioner och samarbetsavtal mellan företag. uppgick antalet fullständiga fusioner enbart inom industrin till 2 265, antalet partiella fusioner till 621 och antalet samarbetsavtal till 690. Antalet fusioner och samarbetsavtal har ökat . genomfördes 48 fullständiga och 0 partiella fusioner, var motsvarande siffror 221 respektive 89. Antalet samarbetsavtal var av den undersökta perioden 5, 86. Koncentrationstendenserna gör sig gällande på alla områden, även inom bankväsendet. De är där särskilt betydelsefulla på grund av den förändring av bankernas roll som ägt rum. Bankerna har under imperialismen, för att citera en av de ledande forskarna på detta område, förvandlats från blygsamma förmedlare till allsmäktiga monopolinnehavare, som förfogar över nästan alla kapitalisters och småföretagares samlade penningkapital och dessutom över största delen av produktionsmedlen och råvarukällorna i ett visst land och i en hel rad av länder (V.I. Fusionen mellan Skandinaviska banken och enskilda bank gäller en affär på mätt i aktiernas börsvärden. 6 600 anställda berörs direkt av sammanslagningen av de bägge bankerna. Fusionens betydelse blir dock vida större än vad dessa bägge siffror anger. Genom sammanslagningen av Skandinaviska banken och enskilda bank minskas antalet formellt självständiga affärsbanker till 15. Flera av de mindre affärsbankerna är emellertid kontrollerade eller på annat sätt beroende av de större. Affärsbankerna samarbetar också i en rad avseenden. Skandinaviska enskilda banken blir nu den största affärsbanken i vad avser såväl de egna fonderna som inlåningen och balansomslutningen. Som tvåa i samtliga dessa avseenden kommer Svenska . Dessa bägge får tillsammans av de egna fonderna och av omslutningen i samtliga affärsbanker. har alltså en helt dominerande ställning. Storbankerna utgör centra omkring vilka de mäktigaste finanskapitalistiska blocken är grupperade. Sammanslagningen av Skandinaviska banken och enskilda bank får sina avgörande samhälleliga verkningar genom den fusionering som sker av de bägge finansblocken. Några av verkningarna är följande: Skandinaviska enskilda banken får styrelseledamöter i inte mindre än 34 av de 50 största privata företagen räknat efter antalet årsanställda. Skandinaviska enskilda banken får styrelseledamöter i de tre största privata försäkringskoncernerna, vilka tillsammans med det kooperativa svarar för av samtliga försäkringsbolags premieinkomster och behärskar av samtliga försäkringsbolags tillgångar. Till Skandinaviska enskilda banken kommer att vara knutna de största investmentbolagen (, Säfveån, Investor, Providentia) liksom de största finansierings- eller utvecklingsbolagen (Företagsfinans, Incentive) och finansieringsinstituten. Enskilda banken - Skandinavbanken /Säfveångruppen kommer, om man utgår från koncentrationsutredningens beräkningar, att genom aktieinnehav ha majoritetsintressen eller starka minoritetsintressen i företag med sammanlagt över 210 000 anställda i . Medräknas även s. k. begränsade minoritetsintressen blir siffran 270 000 anställda. Härtill kommer ett stort antal utlandsanställda, vilka kan uppskattas till cirka 200 000. Skandinaviska banken och enskilda bank hade 1969 sammanlagt 37 styrelseledamöter och direktörer. Dessa innehade tillsammans 517 styrelsemandat i 374 aktiebolag. Sammanslagningen av Skandinaviska banken och enskilda bank medför ett oerhört ökat inflytande för två av de största finanskapitalistiska grupperingarna och därmed för de finansfamiljer som spelar en ledande roll inom dessa. I enskilda bank är som bekant finansfamiljen den helt dominerande. Med denna samarbetar andra finansfamiljer . I Skandinavbanken har sammanflätningen av bank-, försäkrings- och industrikapital framträtt direkt på bolagsstämman. De största aktieägarna är försäkringskoncernerna SPP och . Till banken är knutna finansfamiljer som Wehtje, m. fl. Till den nya storbanken kommer att vara knuten en majoritet av de 17 ägargrupper som koncentrationsutredningen sammanställt (15 finansfamiljer plus två bankgrupper). Den i särklass största aktieägaren blir av aktiekapitalet. Sammanslagningen av Skandinaviska banken och enskilda bank utgör den största fusion som någonsin förekommit i ekonomiska historia. Koncentrationen och centralisationen av kapitalet tar ett språng i sin utveckling. Det handlar icke endast om en sammanslagning av två av de tre största affärsbankerna. Det handlar om en förening av de två största industriella furstendömena till ett dominerande I proposition 1971:166 påstår chefen för att omvandlingen i riktning mot större företagsenheter genom sammanslagningar och företagsöverlåtelser ofta medför fördelar i form av rationaliserad produktion och förenklingar i fråga om organisation m. m.. Hans slutsats är att denna utveckling därför bör underlättas av statsmakterna. Detta sker genom de särskilda bestämmelser om fusioner mellan företag som intagits i lagstiftningen om aktiebolag och ekonomiska föreningar m. fl. Det sker också genom lättnader i beskattningen. Finansministerns beskrivning av verkningarna av fusioner och andra former för monopolbildning är mycket begränsad och ensidig. Den enda synpunkt han anför är den agerande monopolkapitalistens. För honom medför fusioner och ökad kapitalkoncentration otvivelaktigt fördelar i form av ökad makt och ökade profitmöjligheter. Om sammanslagningen leder till en rationaliserad produktion är emellertid i många fall högst tvivelaktigt. Den ökade maktställningen på marknaden utnyttjas vanligen av kapitalisten för en monopolistisk prispolitik. Monopolställningen skapar möjligheter för att utta högre priser och en högre profitkvot. Att förenklingar i organisationen skulle följa av sammanslagningar är heller inte säkert. Möjligheten därtill uppstår, men det är inte alls säkert att den utnyttjas. De stora kapitalistiska företagen uppvisar vanligen en mycket utvecklad byråkrati, väl i klass med den statliga. Koncentrationen av kapital och makt till ett allt mindre antal stora företag, stora banker och finanskapitalistiska grupperingar står i motsättning till folkstyre. Sammanslagningen av de bägge storbankerna skärper ytterligare avgörande motsättningar inom det svenska samhället. Medan produktionen antar en alltmera samhällelig karaktär behärskas de avgörande produktionsmedlen av en allt mindre grupp finanskapitalister. Motsättningen mellan folkets stora flertal, som utgöres av lönearbetare vilka tvingas sälja sin arbetskraft för att kunna leva, och det egendomsbesittande fåtalet framträder med allt större skärpa. Denna motsättning kan endast lösas genom att de avgörande produktionsmedlen överförs i folkets ägo. Därigenom säkras folkstyre. Möjligheterna att inom kapitalismens ram effektivt motverka koncentrationstendenserna torde vara mycket små. Härpå tyder erfarenheter från andra länder. Men det krav man kan ställa på statsmakterna är att de i varje fall inte genom olika åtgärder underlättar en fortsatt koncentration av kapital och makt, att de i varje fall inte genom sin politik ökar storfinansens makt och därmed minskar folkets. Vi kan för vår del inte stödja de förslag som av regeringen ställs i propositionen 1971:166 om skattelättnader för att underlätta sammanslagningen av Skandinaviska banken och enskilda bank. Vi yrkar därför avslag på förslaget att regeringen skall bemyndigas att medge befrielse från skyldighet att erlägga statlig och inkomstskatt samt utskiftningsskatt i fall då ett bankaktiebolag överlåter hela sin rörelse till ett annat bankaktiebolag och i samband därmed upplöses. Vi anser också att i skrivelse till regeringen bör ge uttryck för åsikten, att befrielse icke bör ges aktieägarna i de båda bankerna för realisationsvinst som kan uppkomma när de överlåter sina aktier till respektive bankbolag. Om det förhållandet att dessa skattelättnader uteblir skulle betyda att sammanslagningen av de bägge storbankerna nu icke blir av anser vi icke detta vara någon nackdel. Det förhållandet att fusioner på andra områden underlättas genom skattelättnader och att bevillningsutskottet uttalat sig för likabehandling av affärsbanker och sparbanker, kreditkassor m. m. vid fusion talar enligt vår mening för att dessa allmänna regler bör ändras. När bevillningsutskottet i detta sammanhang som avgörande skäl för sin ståndpunkt anförde att de olika bankinstituten skulle ges möjlighet att konkurrera på lika villkor måste motfrågan ställas: Vilken konkurrens på lika villkor kommer att finnas mellan en sparbank av genomsnittlig storlek och den nya Skandinaviska enskilda banken? Till den del av propositionen 1971:166 som behandlar frågan om samhällsintressena och bankerna vill vi anföra att affärsbanksväsendet enligt vår mening bör stå i samhällets tjänst. Detta säkras inte med nuvarande ordning. Det lär heller inte bli någon förändring genom att regeringen får möjlighet att utse fem ledamöter i styrelsen för den nya storbanken. Vilken betydelse dessa av regeringen utsedda ledamöter har illustrerades på ett drastiskt sätt vid meddelandet om sammanslagningen av Skandinaviska banken och enskilda bank. Om man eftersträvar att affärsbanksväsendet skall stå i samhällets tjänst måste man kräva att samtliga affärsbanker skall överföras i statens ägo. måste de anställda i bankerna beredas inflytande över verksamheten. Då först säkras de fördelar i form av rationaliserad produktion och förenklingar i fråga om organisation m. m. om vilka talas i propositionen 1971:166. Med hänvisning till det ovan anförda föreslås att avslår förslaget i propositionen 1971:166 att Kungl. Maj:t skall bemyndigas att medgiva befrielse från skyldighet att erlägga statlig och inkomstskatt samt utskiftningsskatt i fall, då ett bankaktiebolag överlåter hela sin rörelse till ett annat bankaktiebolag och i samband därmed upplöses; att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna, att befrielse icke bör ges aktieägarna i Skandinaviska banken och enskilda bank för realisationsvinst som kan uppkomma när de överlåter sina aktier till resp. bankbolag; samt att i skrivelse till regeringen begär förslag om förstatligande av affärsbanksväsendet. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)