ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FU02972 · 1971-01-27 00:00:00 — av m. fl. om ändrade trafikföreskrifter för busstrafiken. Olycksrisker uppstår mycket ofta i tätortstrafiken i samband med att bussar i kollektiv trafik skall köra ut från hållplatserna. Anledningen är att bussförama tvingas till stora risktaganden för att utan ytterligare ökade väntetider kunna komma ut i den löpande fordonsströmmen. Särskilt vid relativt tät och snabb trafik medför bussarnas försök att falla in i fordonsströmmen risker för kollisioner med bakifrån kommande fordon eller att dessa i samband med undanmanövrer kolliderar med andra fordon i samma eller mötande körriktning. I yttrande över nordisk vägtrafikkommittés (NVK) förslag till nya gemensamma nordiska trafikregler (NU 1966: 2 och 3) har kollektivtrafikföreningarna i de nordiska länderna föreslagit införande av en bestämmelse att övriga, bakifrån kommande fordon skall lämna företräde åt buss i linjetrafik, då föraren med körriktningsvisaren anger att bussen skall köra ut från hållplats. NVK bearbetar de i de nordiska länderna avgivna remissvaren, men när ett nytt förslag från kommittén kan väntas är ovisst. Enligt den i antagna och för del undertecknade internationella om vägtrafikregler rekommenderar de fördragsslutande parterna att i nationella lagstiftningar föreskriva företrädesrätt för bussar vid utkömingen från hållplats, dock med begränsning till tätbebyggt område (artikel 15). För att förbättra framkomligheten för biltrafiken har det blivit nödvändigt att i våra städer i allt större utsträckning enkelrikta gator. Sådana enkelriktningar medför för kollektivtrafiken nackdelar genom att bussarnas hållplatser i de olika körriktningarna kommer att ligga på olika gator. Detta förhållande medför naturligtvis svårigheter och i vissa fall ökade gångvägar för busspassagerama. har nämnts att reserverade körfält ökar framkomligheten för busstrafiken med ökad regularitet och därmed ökat sittplatsutbud som följd. På enkelriktade gator kan man genom att bibehålla gatan dubbelriktad för busstrafiken med reser verat körfält i ena eller båda riktningarna lösa både problemet med hållplatsernas läge och framkomlighetsproblemen. Denna lösning har med mycket gott resultat tillämpats i ett flertal europeiska städer. Mest utvecklat är systemet i och , men samma lösning används även i t. ex. , och . Denna fråga måste lösas genom lokala trafikföreskrifter. Det är dock önskvärt att statsmakterna i den mån trafikleder där denna lösning kan vara aktuell i underlaget för statsbidragsgivningen inräknar de särskilda trafikanordningar målningar och vägmärken som är erforderliga. Vidare kan ifrågasättas om inte statsmakterna t. ex. genom bör utfärda erforderliga rekommendationer och anvisningar för denna lösning av för busstrafiken väsentliga problem. att i skrivelse till Kungl. Maj:t ger till känna vad som anförts i motionen beträffande trafikföreskrifter. () ()
mot · FU02974 · 1971-01-27 00:00:00 — av m. fl. angående statsbidragen till kommunala vägar och gator. I hela vårt land pågår en omfattande planering av trafikleder. Detta gäller särskilt i våra större tätorter. Planerna baseras på prognoser för trafik- och bebyggelseutvecklingen. Personbilsbeståndet väntas öka kraftigt under de närmaste decennierna. Antalet fordon uppgår till 2,3 miljoner. väntas siffran vara ca 3 miljoner och 2000. Självfallet kommer denna utveckling att i mycket hög grad påverka vår livsmiljö. I årets statsverksproposition föreslås att 330 milj. kr. anvisas till bidrag till kommunala vägbyggnadsarbeten. Detta innebär att anslaget ökats med 100 milj. kr. Från anslaget beviljas medel till kommuns kostnad för byggande av väg samt till byggande av gata mot vilken enligt gällande stadsplan utfart eller annan utgång från tomt eller annan fastighet inte får anordnas. fastställer en fördelningsplan i sänder. Förfarandet vid medelstilldelningen medför att mycket kan förflyta mellan den tidpunkt då en trafikled första gången aktualiseras i en kommuns planering och den då trafikleden börjar byggas. I ett flertal fall har det hänt att en omfattande kritik riktats mot det planerade vägbyggandet efter det att projektet tagits med i fördelningsplan. Detta kan sammanhänga med att informationen om tilltänkta kommunala projekt i många fall är dålig. Det är ofta olika former av miljöhänsyn som allmänheten anser har blivit åsidosatta. I många fall har det som ett resultat av diskussionerna kring ett tilltänkt trafikledsprojekt framkommit en vilja hos de kommunala makthavarna att ändra på sträckning eller utförande av visst projekt och kanske göra en annan prioritering bland flera tilltänkta vägbyggnadsföretag. Enda kvarvarande motivering för att utföra projektet enligt ursprungliga planer har då varit det faktum att det finns medtaget i fördelningsplan för ett visst år och enligt visst utförande. Inför hotet att gå miste om statsbidrag har därför projekt kommit till utförande som varken de kommunala politikerna eller allmänheten ansett önskvärda. Enligt vår mening är detta en olycklig utveckling. Den är inte ägnad att öka förtroendet för vare sig stats- eller kommunalmyndigheter om den fortsätter. En lösning på problemet torde vara att ändra statsbidragsbestämmelsema så att kommunerna beredes möjlighet att omdisponera beviljade medel inom ramen för fördelningsplan till andra projekt som kan anses fördelaktigare från miljösynpunkt. Enligt vår mening bör statens vägverk dessutom åläggas att i ökad utsträckning anlägga miljöhänsyn vid prövningen av tilltänkta projekt. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställes att måtte besluta att i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställa om initiativ till sådan ändring av formerna för tilldelningen av medel till byggande av kommunala vägar och gator att kommunerna bereds möjlighet att omdisponera i fördelningsplanen upptagna eller redan beviljade medel till projekt som anses fördelaktigare från miljösynpunkt. (c) ()
mot · FU02977 · 1971-01-27 00:00:00 — av m. fl. angående bedömningen av skördeskador. En stark irritation har uppstått bland jordbrukarna över skördeskadeskyddets nuvarande utformning. Vad man främst kritiserar är att ersättningen så ofta tycks utgå utan direkt samband med den verkliga skadan på den enskilda brukningsenheten. Ett bättre samband mellan utbetalda ersättningar och inträffade skador bör därför eftersträvas. Det kan också ifrågasättas huruvida det nuvarande antalet provytor utgör tillräcklig grund för statistisk bearbetning och för en rättvis bedömning av skadornas omfattning och fördelning. Enligt erfarenheten inträffar skördeskador sällan inom större enhetliga områden . Trots att skördeuppskattningsområdena gjorts mindre och mera enhetliga än tidigare inträffar ofta skördeskador inom endast en del av området. Detta gäller i synnerhet om inom detta finns olika typer av med hänsyn till jordart och belägenhet, t. ex. olika höjdläge och olika öppenhet. I sådana fall torde provytornas antal vara helt otillräckligt för att ge ett rättvist utslag inom ett visst skadeområde. Härtill kommer att även om en riktigt beräknad medelskörd skulle uppnås blir utfallet för de enskilda gårdarna orättvist. En gård utan skördeskada kan erhålla ersättning, medan en annan som fått mycket kraftig skördeskada erhåller en helt otillräcklig ersättning. För att få till stånd ett rättvisare utslag borde man inom de områden som med säkerhet bedöms bli utsatta för skördeskador i efterhand kunna utlägga betydligt fler provytor än tidigare, vilket skulle kunna ge underlag för en mera individuell bedömning av skördeskador. En sådan komplettering borde kunna ske genom initiativ från lantbruksnämnden i förekommande fall. Den enskilde jordbrukaren bör beredas möjlighet att begära att provytor utlägges på hans gård, varvid kostnaden härför bör kunna belasta beställaren. De möjligheter till en här skisserad utökad provtagning i samband med inträffad eller befarad skördeskada bör enligt vår mening utredas av skördestatistiska nämnden. därför angeläget att den enskilde brukaren får reella möjligheter att begära skörd av provytor på den enskilda brukningsenheten. Det är också angeläget att skördeskadeskyddets samlade resurser sätts in inom de områden där skador inträffat. Det synes också böra övervägas huruvida inte lantbruksnämnderna skall kunna föranstalta om ett utökat antal provytor i de fall då skador inträffat inom lokala områden. Med stöd av vad här anförts hemställes att måtte i skrivelse till Kungl. hemställa att skördestatistiska nämnden ges i uppdrag att utreda möjligheterna till en säkrare bedömning av skördeskador. () () () N. () () ()
mot · FU02979 · 1971-01-27 00:00:00 — av m. fl. om en undersökning av jordbruksnäringens utveckling . När beslutade om den nu gällande jordbrukspolitiken förordades från sida en försiktigare utformning av rationaliseringspolitiken än vad som beslutades av riksdagsmajoriteten. Från sida framhölls att den naturliga avgången av äldre jordbrukare, den ökande folkmängden samt övergången till alltmer förädlade livsmedel skulle automatiskt och utan hjälp av någon »prispress» leda till att en i vissa fall besvärande överproduktion skulle elimineras och att vi snart nog skulle komma ned till en från försörjnings- och beredskapssynpunkt lämplig storlek av jordbruksproduktionen. Likaledes påpekades att den tekniska utvecklingen och den stora avgången från yrket, dels genom övergång till andra sysselsättningar, dels på grund av ålder, verkade befrämjande på storleksrationaliseringen. representant jordbruksutredning hade med framhållande av samma synpunkter särskilt understrukit vikten av att man vid utformandet av jordbrukspolitiken ägnade nötkreatursskötseln i allmänhet och mjölkproduktionen i synnerhet med dess betydande problem särskild uppmärksamhet. Han påpekade det stora kapitalbehovet, den omfattande sysselsättningen vid såväl jordbruket som förädlingsindustrin, värdet av den med kreatursskötseln förknippade vallodlingen, sambandet mellan jord och skog, naturvårdsproblematiken och beredskapssynpunkten allt synpunkter som är relevanta. Utvecklingen efter 1967 har förvisso inte gått helt efter ritningarna. Så synes nötkreatursskötseln ha minskat snabbare än beräknat och minskningen tenderar nu att gå alltför långt. I stället för ett besvärande »smörberg» behöver vi nu importera smör, och tillgången på konsumtionsmjölk befaras att bli otillräcklig. Eftersom en omställning till ökad produktion av mjölk efter en bristsituation inte är så lätt att genomföra, om produktionen har gått ner alltför långt, är det synnerligen befogat att med uppmärksamhet följa utvecklingen på området. En översyn av rationaliseringspolitiken skulle av näringsutövarna uppfattas som en positiv åtgärd. Rationaliseringskungörelsen och dess tilllämpning rymmer detaljer som prövning och erfarenheter kan behöva få en annan utformning: så t. ex. villkoret om jordbruksdelens storlek i det kombinerade jordbruket för rätten till statligt jordförvärvslån, bestämmelsen om företagets omfattning när det är fråga om stöd till dikningsföretag, m. m. Med hänvisning till vad vi här anfört hemställer vi att i skrivelse till Kungl. 1. om en undersökning beträffande utvecklingen inom jordbruksnäringen , samt 2. om förslag till med anledning av de vid undersökningen gjorda erfarenheterna. () () . () () () ()
mot · FU0298 · 1971-01-18 00:00:00 — om samrådsnämnder m. ni. vid statliga och kommunala vårdanstalter. Med hänvisning till motiveringen i motion nr 86 hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller att försöksverksamhet med samrådsgrupper och kliniknämnder anordnas vid de statliga vårdanstalterna, samt att Kungl. söker stimulera landstingen och primärkommunerna till försöksverksamhet med samrådsgrupper och kliniknämnder vid vårdanstalterna. () PER () . () () i () i () () ()
mot · FU02981 · 1971-01-27 00:00:00 — av i m. fl. om vidgning av ramen för statsgarantier vid förluster på försöks Från det under jordbrukshuvudtiteln upptagna anslaget till främjande i allmänhet av fiskerinäringen utgår bl. a. ersättning för förlust på försöksfiske, för vilket statsgaranti har lämnats. Sådan statsgaranti kan lämnas såsom stöd till fiskare som avser att fiska på avlägsna fiskevatten, där fiske tidigare inte alls eller endast i ringa utsträckning bedrivits av svenskar. Stödet kan också utgå för prov med nya fiskemetoder. Ramen för statsgarantier för förluster på försöksfiske föreslås av departementschefen till för nästkommande budgetår, dvs. till samma belopp som innevarande budgetår. har emellertid i överensstämmelse med önskemål från västkustfiskarna förordat höjning av ramen till . Med den stora betydelse som försöksfisket har för vårt lands fiskerinäring finner vi det angeläget att förslag godtages. Med stöd av vad ovan anförts får vi hemställa att vid behandling av statsverkspropositionen, jordbrukshuvudtiteln, punkten E 3. Främjande i allmänhet av fiskerinäringen, måtte medge att för /72 ramen för statsgarantier för förluster på försöksfiske fastställes till . AXEL () i
mot · FU02982 · 1971-01-27 00:00:00 — av herrar i och Antby angående avgångsvederlaget vid nedläggande av jordbruk. Enligt riksdagsbeslut skulle det gamla småbrukarstödet som utgått i form av arealtillägg och leveranstillägg på mjölk upphöra. I stället inrättades stödformer, benämnda övergångsbidrag och avgångsvederlag, som kan utgå under hänsynstagande till vissa förhållanden, såsom sökandens ålder, den brukade arealens storlek, att sökanden varit bosatt på fastigheten men även med beaktande av sökandens förmögenhets- och inkomstförhållanden. Enligt tillämpningen har sökande med förmögenhet överstigande ej kunnat erhålla bidrag. Denna gräns har varit hindrande för många sökande och blir det ännu mer , då de höjda taxeringsvärdena skall tillämpas vid beräkning av förmögenhetsbeloppet. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att vid landsbruksnämndemas prövning för beviljande av avgångsvederlag förmögenhetsgränsen höjes till . () ()
mot · FU02983 · 1971-01-27 00:00:00 — om statsbidrag till jordbruks- och trädgårdsföretag för vatten- och luftvårdande åtgärder. infördes en stödform för att stimulera till ökad aktivitet för att förbättra den yttre miljön vid våra industrier. Avsikten var att stimulera till ökade investeringar i vatten- och luftvård inom industrin, och härtill har anvisat 50 milj. kronor under i första hand en femårsperiod. Stödet utgår till befintliga industrier som väntas bestå och som inte vid anläggandet kalkylerat in kostnader för vatten- och luftvård. Under flera tidigare riksdagar har i motioner påtalats det otillfredsställande i att denna miljöförbättrande stödform endast skall omfatta industrier. Också inom jordbruks- och trädgårdsnäringarna förekommer vatten- och luftreningsproblem. Efter miljöskyddslagens tillkomst har landets hälsovårdsnämnder inventerat och kartlagt hur det förhåller sig med bl. a. vattenvården vid alla jordbruk. Det finns påtagliga brister, speciellt vid jordbruksföretag med animalieproduktion. Helt säkert finns en vilja hos jordbruksföretagen att vidta förbättringsåtgärder, men dels är lönsamheten av animalieproduktionen mycket svag , dels är de miljöförbättrande åtgärderna förhållandevis dyrbara. Efter en ekonomisk bedömning blir oftast resultatet att företagaren upphör med animalieproduktion. Vi är nu på väg mot en mycket allvarlig situation när det gäller landets försörjning av mjölk och kött. Kostammen har reducerats i sådan omfattning att åtgärder av olika slag måste till för att åter stimulera intresset för animalieproduktion. Rationella och miljömässigt riktiga djurstallar måste skapas, och här bör olika samhälleliga bidragsformer underlätta. Det är således mycket angeläget att även jordbruket beredes möjlighet att erhålla bidrag till miljöförbättrande åtgärder. Som framgår av statsverkspropositionen, bilaga 11, punkt I 12., finns betydande belopp outnyttjade av anvisade medel till miljöförbättrande åtgärder inom industrin. Detta är skäl som bör underlätta ett beslut om att även jordbruks- och trädgårdsnäringarna kan bli delaktiga av denna stödform. Med stöd av ovanstående hemställes att måtte besluta att statsbidrag enligt de grunder som Mot 1971: 983 tillämpas för vatten- och luftvårdande åtgärder inom industrin jämväl skall kunna utgå till jordbruks- och trädgårdsnäringarna. () () () () () ()
mot · FU02984 · 1971-01-26 00:00:00 — av i m. fl. angående den statliga kreditgarantin för trädgårdsnäringens rationalisering. I jordbrukets huvudtitel under punkten B 6. Täckande av förluster på grund av statlig kreditgaranti har på lantbruksstyrelsens förslag reglerna för kreditgaranti för driftslån något ändrats. Således kan i fortsättningen sådan kreditgaranti lämnas till jordbruksföretag och trädgårdsföretag vilka råkat i akut likviditetskris och fyller de allmänna kraven för statligt stöd. En sådan kris kan vara förorsakad av exempelvis omfattande skördeskador eller annat väsentligt produktionsbortfall, varöver brukaren inte kunnat råda. En annan orsak kan vara att företaget drivs med för litet driftkapital på grund av att tidigare kreditgaranti för driftslån varit otillräcklig till följd av de begränsningar för kreditgivningen som förekommit i äldre bestämmelser. Dessa nya regler hälsas med tillfredsställelse, då det är gamla krav som härmed tillgodoses. Även förslaget om utökat stöd för nyetablering av företag inom trädgårdsnäringen har statsrådet tillmötesgått. Detta är mycket betydelsefullt, eftersom det har funnits många trädgårdsföretag som haft svårigheter att nyetablera sig då deras tidigare mark tagits i anspråk för tätortens utbyggnadsbehov. I relativt stor utsträckning har det förekommit att trädgårdsföretag kommit i kläm vid omplanering av tätorten, varvid företaget fått flytta på sig. I många fall, då ägaren varit äldre och ej ansett sig kunna ikläda sig stora kostnader för nyuppbyggnad, har detta medfört att orten blivit utan trädgårdsföretag. I och med de vidgade möjligheter som enligt förslaget föreligger kan även annan meriterad företagare än den förutvarande få stöd för att uppföra ny anläggning i orten. Lantbruksstyrelsen har i och med denna utökning av bidragsreglerna räknat med en större belastning på anslaget och därför föreslagit en ökning med 1 milj. kr. till 9 milj. kr. Men detta har statsrådet ej följt utan föreslår oförändrad kreditram. Men då det är synnerligen viktigt att de vidgade reglerna med möjlighet för kreditgaranti vid nyetablering av trädgårdsföretag kan utnyttjas redan från början, i enlighet med lantbruksstyrelsens förslag, bör kreditramen ökas. Med stöd av vad ovan anförts hemställer vi att beslutar att statlig kreditgaranti för trädgårdsnäringens rationalisering m. m. får lämnas med . fp) () () () () ()
mot · FU02987 · 1971-01-27 00:00:00 — av herrar och angående jordbrukspolitiken. Lantbrukets situation är en helt annan än den som gällde vid jordbrukspolitiska beslut, och skillnaden är ännu större om man jämför med de utgångspunkter som jordbruksutredning arbetade från. Förhållandena torde ha ändrats avsevärt beträffande såväl antalet syselsatta, produktion per sysselsatt, produktion inom skilda regioner som produktionens inriktning. Det är angeläget att förändringarna inom en för folkhushållet så angelägen näringsgren som det svenska lantbruket följs fortlöpande. Det kan därför vara lämpligt att tillsätta en ny jordbruksutredning med direktiv att förutsättningslöst granska jordbrukets situation samt göra de avvägningar av produktionsinriktning och produktionsomfattning som vår försörjning kräver. För att en sådan utredning skall tillsättas talar även alla de motioner och framställningar om ändrade villkor för lantbruket som läggs fram för och regeringen. Det kan också i sammanhanget hänvisas till en intervju som gjordes med jordbruksutrednings ordförande, landshövding , i anslutning till jordbrukspolitiska beslut. I intervjun sades att beslut i princip kom att gälla , och frågan ställdes om 1967 års beslut skulle kunna ses på lika lång sikt. På denna fråga svarade landshövding att bland alla de övriga skälen som talade mot en så innan nästa jordbruksutredning tillsattes även fanns det skälet att utredning inte haft direktiv att planera för en så . Med erfarenhet från det mycket omfattande arbete som såväl jordbrukskommitté som jordbruksutredning hade att genomföra och med tanke på snabbt förändrade produktionsförutsättningarna finns det skäl att utan ytterligare dröjsmål tillkalla en ny jordbruksutredning. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t måtte anhålla att en utredning tillsätts med direktiv att utreda jordbrukets situation och de riktlinjer som bör gälla för den framtida jordbrukspolitiken. H. () ()
mot · FU02988 · 1971-01-27 00:00:00 — av m. fl. angående bekämpningen av oljeutsläpp. Enligt statsverkspropositionen anslås ett belopp om 5,5 milj. kr. för bekämpning av oljeutsläpp. Det är självklart att våra farvatten och kuster måste skyddas från följderna av oljeutsläpp från tankfartyg, oljehamnar och oljereservoarer och att därför ett anslag finns till förfogande för detta ändamål. Dess värre har dock den i vårt land tillämpade oljebekämpningsmetoden befunnits vara mycket skadlig och t. o. m. stabiliserat skadegörelsen. Den första gången en verkligt ingående undersökning gjordes beträffande de skador som ett oljeutsläpp åstadkommer på havet som livsmiljö torde ha varit efter den oljekatastrof som inträffade vid West i , då en oljetanker fick skrovet upprivet på ett undervattensrev så att råolja rann ut. Undersökningen visar att allt liv utsläcktes i vattnet omkring den stora oljefläcken, även på mycket stort djup. Den bestående följden av katastrofen var att 2 000 ha av havsbotten och 200 ha av marsklandet totalt steriliserades. Ännu efter katastrofen fanns inte tillstymmelse till liv i det förstörda området, och forskarna anser att det kommer att dröja mycket innan den ursprungliga livsmiljön är återställd, om detta över huvud taget kan tänkas. Det viktigaste resultatet av undersökningarna vid West är att det är oljeutsläppens djupverkan som är den mest ödeläggande för djur- och växtlivet genom att havets regenerations- och fortplantningsförhållanden rubbas. Problemet vid oljebekämpning måste alltså vara i första hand att i görligaste mån behålla oljan på havsytan och där samla upp den. De ytskador som en oljefläck åstadkommer är i och för sig betydande och leder till att havets organismer dödas genom kvävning eller genom kontakt med oljans giftiga beståndsdelar, alternativt att de blir så allmänt försvagade att de lättare angrips av sjukdomar. Men dessa ytskador blir sjufalt värre om oljan bekämpas med s. k. emulgeringsmetoder, vilka innebär att ur råoljan lösgöres dess vattenlösliga och mycket giftiga beståndsdelar. Det är således uppenbart att den oljebekämpningsmetod som huvudsakligast har använts vid våra kuster är förfelad och direkt skad Det bör observeras att emulgeringsmetoden nu har helt förbjudits i och att man i infört ytterst restriktiva bestämmelser beträffande metodens användning. Skulle dessa senare bestämmelser tilllämpas i vårt land, så skulle emulgeringsmetoden ej få användas inom 3-milsgränsen. Tilläggas bör att enligt kanadensiska erfarenheter bör oljeutsläpp täckas med torvströ eller liknande material, varefter de oljeindränkta klumparna samlas upp. Det inledningsvis omnämnda anslaget för oljebekämpning bör därför reserveras för denna sistnämnda bekämpningsmetod och för utveckav denna metod respektive andra oskadliga metoder. Den använda emulgeringsmetoden bör icke längre få användas i vårt land. Mot bakgrund av ovanstående yrkar vi Maj:t måtte föranstalta ett utfärdande av förbud mot användande av emulgeringsmetoden vid bekämpning av oljeutsläpp. () () () () () ()
mot · FU0299 · 1971-01-18 00:00:00 — av m. fl. om vidgad skol- och universitetsdemokrati. Med hänvisning till motiveringen i motion 86 hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller att skol- och universitetsdemokratin vidgas bl. a. genom att a) försöksverksamheten med beslutande samarbetsnämnder fortsätter och utvidgas, b) klasskonferensen med deltagande av samtliga elever och lärare prövas, c) universitetslärarna inom ramen för försöksverksamheten med nya samarbetsformer bereds representation i , d) vid det slutliga beslutet om samarbetsformer vid universiteten studenter och övriga lärare ges medinflytande vid samtliga institutioner och utbildningsnämnder. () PER () . () () i () i () () ()