ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FU02679 · 1971-01-01 00:00:00 — av m. fl. om upprättande av diplomatiska förbindelser Enligt statskalender upprätthåller diplomatiska förbindelser med 113 stater i olika delar av världen. Bland de suveräna stater med vilka ej har officiella förbindelser märks . Frågan om upptagande av diplomatiska förbindelser med denna stat har genom motioner av representanter för olika partier aktualiserats vid 1967, 1968 och riksdagar, varvid även förekommit en rätt livlig debatt. Motionerna har emellertid ej lett till något slutligt resultat. Såsom skäl för upptagande av diplomatiska förbindelser med har bl. a. anförts att statsöverhuvud påven såsom andlig suverän över den romersk-katolska kyrkan är en världsmakt med synnerligen stort inflytande i olika delar av världen och att och beträffande de stora internationella frågorna har flera gemensamma intressen, som skulle främjas genom direkta officiella förbindelser. Ett upptagande av diplomatiska förbindelser med skulle vidare skapa goodwill för inom den romersk-katolska världen och därmed vara till nytta för vårt land. , vars högt kvalificerade utrikesrepresentation är synnerligen väl underrättad om förhållandena ute i världen, upprätthåller f. n. diplomatiska förbindelser med omkring 70 stater, däribland åtskilliga icke-katolska och icke-kristna länder samt kommunistiska stater som och . Med pågår förhandlingar om upptagande av diplomatiska förbindelser. tar själv icke några initiativ till upprättande av diplomatiska förbindelser med andra stater och medgiver icke att i ackrediterade beskickningschefer sidoackrediteras i . Ett ytterligare skäl för upptagande av diplomatiska förbindelser med är den möjlighet till information som direkta officiella förbindelser medför. Med hänsyn till den roll som spelar och vill spela i internationella sammanhang är goda informationskällor synnerligen viktiga. Av de nordiska länderna upprätthåller diplomatiska förbindelser med genom att det finländska sändebudet i är sidoackrediterat i . Denna senare ackreditering har visat sig medföra så stora fördelar ej minst genom värdefulla informationer att den på finländskt håll betraktas som det viktigare av de två diplomatiska uppdragen. kostnader för sidoackrediteringen i är synnerligen obetydliga och avser representation och resor. På samma sätt skulle kunna sidoackreditera sitt sändebud i exempelvis i . Kostnaderna härför skulle bli så obetydliga att de torde inrymmas i föreslagna anslag till utrikesrepresentationen. Under åberopande av vad här ovan anförts föreslås att hemställer hos Kungl. Maj:t, att frågan om upptagande av diplomatiska förbindelser med genom sidoackreditering av sändebud i exempelvis måtte bliva föremål för snar prövning. () i Agnäs
mot · FU0268 · 1971-01-15 00:00:00 — av herrar i och i angående licensavgiften inom områden med dåliga mottagningsför Maj:ts proposition nr 1 till årets riksdag förordar departementschefen att den allmänna mottagaravgiften för TV höjs från . Höjningen anges vara erforderlig för täckande av kostnader för utökning av sändningstiden i . Efter de utbyggnader av TV 2-stationer som sker under innevarande budgetår beräknas täckning uppgå till av landets befolkning. Huruvida fullgoda mottagningsförhållanden gäller för hela området med nämnda befolkning framgår ej av propositionens uppgifter. Drygt 400 000 personer bor alltså inom områden, där man ej kan se . Från rättvisesynpunkt är det oskäligt att de som ej kan se TV 2programmen skall drabbas av en förhöjd avgift, vars ändamål är just att täcka kostnaderna för en ökad sändningstid i . De områden det gäller är typisk glesbygd, där i övrigt stora svårigheter råder och där befolkningens medelålder är hög och medelinkomsten låg, varför varje avgiftshöjning är kännbar. Lämpligen borde, om den föreslagna avgiftshöjningen genomföres, undantag från höjningen göras för personer boende inom områden, som ej har fullgoda mottagningsförhållanden för . Intill dess båda TV-kanalerna har samma täckning skulle man med hänsyn till täckningen vid varje budgetårs början fastställa differentiering av mottagaravgiften. De tekniska svårigheterna att differentiera avgiftsuttaget, som departementschefen nämner, torde ej vara så betydande att de behöver utgöra hinder för mer rättvisa avgifter. Redan nu har vi en tilläggsavgift för dem som innehar färgmottagare, och det torde på liknande sätt kunna tagas ut en lägre avgift för vissa områden, för vilka man exempelvis kan följa kommungränserna eller poststationema. Med hänvisning till det anförda får vi föreslå att, om uttalar sig för den i proposition 1971: 1 förordade höjningen fr. o. m. av den allmänna mottagningsavgiften för TV från . per kvartal, även uttalar sig för en avgiftsdifferentiering innebärande att från höjningen undantages personer boende inom områden, som ej kommer att ha fullgoda mottagningsförhållanden för .
mot · FU02680 · 1971-01-27 00:00:00 — om upprättande av diplomatiska förbindelser med . har frågan om diplomatiska förbindelser med varit uppe till behandling i . Någon svensk diplomat är dock ännu ej ackrediterad i . Bland de länder som har diplomatisk representation i märks flera icke-katolska. har efter blivit ett invandrarland. Huvuddelen av invandrarna kommer från , men många från andra länder. Invandrarna lämnar inte bara sitt bidrag till den svenska produktionen, utan berikar också på många andra sätt vårt samhälle. Genom invandringen har antalet romerska katoliker avsevärt ökat och uppgår nu till drygt 100 000 i . Den katolska kyrkan har också utökat sin verksamhet i vårt land och utgör , särskilt på vissa platser, ett märkbart inslag i vårt religiösa liv. En svensk diplomatisk representation i bör ses mot bakgrunden av att den romersk-katolska kyrkan i genom invandringen har fått en förändrad situation. Under åberopande av vad ovan anförts föreslås att måtte besluta att hemställa hos Kungl. Maj:t om en undersökning angående möjligheten att upptaga diplomatiska förbindelser med .
mot · FU02681 · 1971-01-27 00:00:00 — av herrar och i om ytterligare åtgärder mot undernäringen i u-ländema. I internationell biståndsdebatt betonas alltmer betydelsen av åtgärder mot den under- och felnäring som stora delar av jordens befolkning lider av. driver ett nutritionsinstitut i . Det har tilldragit sig stort internationellt intresse. Man har inom detta projekt valt att inrikta sig på särskilt sårbara grupper, framför allt barnen, för vilka proteinbrist i tidig ålder kan ge irreparabla fysiska och sannolikt även psykiska skador. Det ter sig väsentligt med en stark satsning på sociala åtgärder av denna typ. Erfarenheterna från har tillämpats i mindre skala i . SIDA planerar även insatser i och . Tillgång på svensk expertis inom området är uppenbarligen god. Ytterligare ökning av nutritionsverksamheten ter sig angelägen. skulle på detta område, lika väl som skett beträffande familjeplaneringen, kunna spela rollen som väckarklocka för att öka den internationella medvetenheten om problemen. Åtgärder för att främja deltagande av svensk livsmedelsindustri, särskilt vad avser produktion av billiga proteinrika bammatsprodukter, bör också övervägas. att hos Kungl. Maj:t hemställer att SIDA får i uppdrag att planera för vidgade insatser på nutritionens område i u-ländema.
mot · FU02682 · 1971-01-27 00:00:00 — Motioner nr 1971 Nr 682 om en svensk opinionsyttring i FN mot tjurfäktning. Tjurfäktning sådan den förekommer bl. a. i och i vissa sydamerikanska stater är tveklöst att betrakta som kvalificerat djurplågeri. Dess historia går tillbaka till den gamla Mithras-kulten på och anknyter till legenden om , odjuret med tjurhuvudet, som dräptes av Tesevs. När morerna invaderade år 711 införde de bl. a. också tjurfäktningen. Ursprungligen bekämpade man tjuren från hästryggen. Det var först man införde seden med matadoren, som med svärdet och det röda skynket till fots bekämpade tjuren. Det grova djurplågeri som sker i samband med en modern tjurfäktning är organiserat in i minsta detalj. Före kampen hålles tjuren i regel instängd utan foder i ett trångt mörkt rum. Väl utsläppt blir han bländad av det starka ljuset. Picadorerna till häst ger med sina långa lansar flera djupa stick i ryggen. Blodet börjar flöda utmed sidorna på djuret. Vissa nacksenor förlamas av sticken så att tjuren måste sänka huvudet. Djuret jagas sedan av s. k. banderilleros som placerar handsmidda spjut med hullingar i tjurens nacke. En resehandbok som tillhandahålles av resebyråer berättar att detta bidrar till att aktivisera tjuren, som blivit avmattad i den föregående avdelningen. Publiken tjuter förnöjd vaije gång det jagade djuret får ett nytt spjut i nacken. När tjuren blivit tillräckligt matt av smärta och blodförlust börjar matadoren sin dödsbalett. Med det röda skynket förvillar han tjuren och undkommer lätt det uttröttade och plågade djurets angrepp. Till slut skall matadoren stöta sin värja in i tjuren ända till skaftet och nå hjärtat. De stötar som tar i någon nackkota eller i sidan måste göras om och den missbelåtna publiken visar sin besvikelse med stort oväsen. Om allt går efter ritualen blir emellertid publiken salig av hänförelse. Tjuren vacklar framåt några steg med blodet forsande ur munnen och faller. Matadoren lyfter segrande händerna över huvudet och tar triumfatoriskt emot åskådarnas ovationer. Det tar som regel innan tjuren misshandlats till döds. I en corrida de toros nedlägges vanligen sex tjurar. Många spanjorer reagerar numera mot detta makabra nöjesliv men framhåller att mångå turister kräver att få tjurfäktning som underhållning. Det är också företrädesvis nordeuropéer som svarar för det turistiska inslaget bland publiken vid dessa blodiga och barbariska skådespel. Turistbyråer i reklamerar för dessa sensationer och det finns t. o. m. grupper av ungdomar som på olika sätt tillvaratar intresset för tjurfäktning. Dylik verksamhet måste anses vara helt förnedrande för människor, som menar sig representera ett kultursamhälle. Tjurfäktning är uppenbarligen inte ett djurplågeri orsakat av tillfällig förvillelse eller olycksfall i arbetet. Det är ett väl genomtänkt och organiserat djurplågeri, avpassat för ett sadistiskt känsloliv. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställes att hos Kungl. Maj :t måtte hemställa att svensk representation i vederbörande FN-organ måtte protestera mot tjurfäktning.
mot · FU02685 · 1971-01-27 00:00:00 — angående anslaget till u-landshjälp. Den svenska u-hjälpen har under /71 fått ett sammanlagt anslag på ca . För nästa budgetår föreslår nu departementschefen en höjning med till . Svenska folkets möjligheter att betala högre skatter är snart uttömda. Trots detta vet vi att en lång rad av beslutade* utgifter leder till automatiska utgiftshöjningar som tycks gå betydligt snabbare än skatteunderlagets automatiska tillväxt. Vi vet också att det finns betydande brister i vårt samhälle sorn det vöre önskvärt att kunna avhjälpa om medel kunde ställas till förfogande. Det behöver bara nämnas att vägväsendet måst nöja sig med oförändrat anslag. Vad det i längden får för konsekvenser när järnvägarna läggs ned och vi blir mer och mer beroende av bättre vägar törs man knappt tänka på. Vilka vägkostnader får vi om några tiotal år? Inom sjukvården finns uppenbara brister på många områden; samma sak gäller inom åldringsvården. Många människor saknar bostad eller tvingas betala stora summor för att komma över en lägenhet. Fortsätter nedläggningen av jordbruk i samma takt som så kommer vi snart att sakna mat i landet från egen produktion. Hundratusentals människor blir utan tågförbindelser, bussförbindelser, poststation, affär, bensinmack, skola, service, sjukkassekontor, läkare och tandläkare. I det läget måste vi vara försiktiga med att öka åtagandena i andra länder. Från föregående års u-hjälpsanslag återstår i reservation, pengar som man inte lyckats göra av med. Departementschefen föreslår nu planeringsramar som innebär att höjningen av anslag till u-hjälpen skulle bli för de tre närmaste åren. Med hänsyn till det rådande ekonomiska läget och befarade försämringar vore det lämpligt att begränsa ökningen för /72 till och att räkna med oförändrat anslag för de två närmaste budgetåren för att inte binda oss för ökade u-hjälpsanslag i ett läge när vår ekonomi kan bli ytterst ansträngd. Lämpligen bör nedbantningen jämfört med departementschefens förslag drabba de olika delanslagen med samma procentuella sänkning. Däremot bör en större andel än ges genom missionens förmedling, då dessa medel kommer till mycket god användning och används av folk som har bättre kontakt med de lokala förhållandena än de flesta andra. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att beslutar att till det svenska u-hjälpsbiståndet anslå för /samt att planeringsramarna för budgetåren 1972/73 och 1973/74 skall utgå från oförändrat bistånd.
mot · FU02687 · 1971-01-27 00:00:00 — om medinflytande från de värnpliktiga inom försvarsorganisationen. I den typ av samhälle, som representerar, har frågan om företagsdemokrati fått en allt större betydelse. Utvecklingen visar också att företagsdemokratin är på frammarsch. Vi kan nu registrera resultat och initiativ från flera håll. Företagsdemokratidelegationen har bedrivit försök i . Vid universiteten har man prövat nya samarbetsformer för att öka personalens och studenternas medinflytande över sin situation. har i stor utsträckning ägnat sig åt dessa frågor. I , i och i många andra länder har olika former för att ge anställda i företag och organisationer ökat inflytande prövats med framgång. skall också försök med fördjupad företagsdemokrati bedrivas inom statsförvaltningen. Delegationen för förvaltningsdemökrati (DEFF) har lämnat en andra rapport om verksamheten. Där framgår bl. a. att ambitionsnivån i delegationens direktiv är beaktansvärd. Inom statsförvaltningen är försök inom försvaret av särskilt intresse, dels beroende på att försvaret är en av landets största organisationer, dels också på grund av dess breda kontakt med halva befolkningen genom värnpliktssystemet. Det är av stor betydelse att försvarsorganisationen arbetar i linje med demokratins principer eftersom den har denna breda kontakt med unga människor. Dessa får en betydelsefull del av sin fostran där och tar djupa intryck av vad de får uppleva under sin värnplikt. Ett demokratiskt försvar bidrar till ett demokratiskt samhälle. Stor uppmärksamhet måste alltså ägnas medinflytandet för de värnpliktiga. Särskilda initiativ synes vara påkallade för att snabba resultat skall kunna uppnås. Vidgat medinflytande för de värnpliktiga inom ramen för de krav som kriget ställer ger utdelning bl. a. i form av ökad försvarsvilja bland ungdomen. Med stöd av vad som i motionen anförts hemställer jag att i skrivelse till Kungl. Maj:t påyrkar att särskilda försök med medinflytande för de värnpliktiga företas, särskilt på plutons- och kompaninivå, och att en redovisning ges för den bedrivna verksamheten och de uppnådda resultaten.
mot · FU02690 · 1971-01-27 00:00:00 — av angående säkerhetspolitiken. Säkerhetspolitik är ett relativt nytt ord i den politiska debatten men begreppet är gammalt. Stater har alltid fört säkerhetspolitik även om uttrycket först har kommit till användning under . Enligt en expert är säkerhetspolitik »en sammanfattande beteckning för de strävanden som från det internationella systemets aktörer utövas för att neutralisera de mot dessa riktade existerande eller möjliga verkningarna av den osäkerhet som kännetecknar det internationella systemet». Enligt en annan expert är säkerhetspolitik beteckningen på de åtgöranden och aktiviteter som har till syfte att öva inflytande på det rent maktpolitiska förhållandet mellan staterna. Staterna driver säkerhetspolitik för att gardera sig mot möjligheten av att fysiska tvångsmedel, som andra stater särskilt näraliggande stater råder över, skall komma att brukas emot dem. I har de säkerhetspolitiska frågorna rönt stor uppmärksamhet och blivit föremål för studier bl. a. i samband med verksamheten inom det norska utrikespolitiska institutet. I utkom en utförlig redogörelse från en av regeringen tillsatt kommission under rubriken rörande dansk säkerhetspolitik. Kommissionen leddes av ambassadör . I har liknande frågor behandlats i olika s. k. miljöstudier, och inom och försvarsstaben förekommer givetvis kontinuerlig uppföljning av olika säkerhetspolitiska frågor. Tiden synes emellertid vara inne för att även i en bred offentlig analys av olika säkerhetspolitiska problem skulle göras. Lämpligt synes det i så fall vara att regeringen utser en särskild kommission härför, vilken borde innefatta representanter för , forskning, universiteten, försvarsmakten samt parlamentariker. Förhoppningen är att framläggandet av en sådan analys i sinom tid skulle bidraga till att öka intresset för vårt lands säkerhetsproblem nu och . Under åberopande av ovan anförda hemställer jag att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller om att en kommission måtte utses med uppgift att framlägga en bred analys av svensk säkerhetspolitik och problemen kring denna.
mot · FU02691 · 1971-01-27 00:00:00 — av i in. om förflyttning av gamla militära förråd. Under med dess starka krav på beredskap uppbyggdes stora beredskapsförråd i olika delar av vårt land. , 19391945, var dessa säkerligen ur militära och andra synpunkter rätt placerade. De av kommunerna genomförda planläggningarna för bostads- och fritidsområden har medfört att dessa för byggda förråd i många fall kommit att ligga intill eller mitt inne i dagens bebyggelse. Ur miljösynpunkt är de helt opassande, och vi kan inte tänka oss att det kan vara militärt försvarbart att ha förråden placerade mitt i bostadsbebyggelsen. Vi vet inte om försvarets myndigheter har någon plan utarbetad för en förflyttning av aktuella förråd, som är känd för beslutande instanser utanför försvaret. Om staten inte äger lämplig mark dit förråden kan flyttas är säkert de kommuner det berör villiga att hjälpa till med anskaffande av sådana markområden. En sak tycker vi är given och det är att förflyttningen måste ske snabbt men på ekonomiskt godtagbara skäl. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att måtte besluta att i skrivelse till Kungl. Maj:t yrka att försvarets myndigheter får i uppdrag att upprätta en plan över utrymning och förflyttning av sådana militära förråd som är belägna intill eller mitt inne i tätbebyggelse. () i () () i () i
mot · FU02692 · 1971-01-27 00:00:00 — av i Skärstad m. fl. om undersökning angående vapenfrilagens tillämpning. Statistiken från vapenfrinämnden visar en anmärkningsvärd ökning av antalet avslag på ansökningar om vapenfri tjänst. Resultatet av nuvarande tillämpning av vapenfrilagen blir antingen att våra fängelser börjar fyllas av ungdom av god intellektuell standard, god moralisk kvalitet, med medmänsklig ansvarskänsla och ett påtagligt samhällsansvar, eller att de tvingas delta i ett militärt system som strider mot deras samvete, förnuft och religiösa eller moraliska uppfattning. Detta var naturligtvis inte avsikten med lagstiftning. Vi hemställer därför att måtte besluta om översyn av vapenfrilagens tillämpning. Denna översyn bör bl. a. innefatta följande: Klargörande av vilka motiv som enligt lagen kan ligga till grund för beviljande av vapenfri tjänst. Som bekant kan vapenfri tjänst beviljas vid ansökan med religiösa eller etiska motiv, däremot ej med exempelvis politiska motiv. En välgrundad religiös eller etisk uppfattning måste emellertid medföra vissa politiska ställningstaganden. Det är därför angeläget fastställa att politisk medvetenhet i och för sig ej får utgöra hinder för beviljande av ansökan. Granskning av och eventuell förändring av utrednings- och beslutsförfarandet vid tillståndsprövningen. F. n. är utredningsmännen i huvudsak av försvarsmakten fast anställd personal. beslut följer i stort sett utredningsmännens rekommendationer. Detta prövningsförfarande kan i viss mån liknas vid en domstol med en åklagare men utan försvarsadvokat. Det förefaller därför viktigt att vid prövningsförfarandet tillämpa en mer objektiv och allsidig belysning av sökandens motiv. Behandlingen av värnpliktiga som fått avslag på sin ansökan om vapenfri tjänst och som följd därav blir s. k. totalvägrare. Det kan inte ligga i samhällets intresse att placera goda samhällsmedborgare i fängelse bara för att de har en avvikande uppfattning om försvarsmakten. Under förutsättning att punkterna 1 och 2 får en god lösning kan man förmoda att antalet totalvägrare blir så litet att de kan bemötas med viss generositet från samhället. Med hänvisning till det anförda hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj::t begär en översyn av vapenfrilagens tillämpning. () ()
mot · FU02693 · 1971-01-27 00:00:00 — av herrar och i om förkortning av utbildningstiden för vapenfria värnpliktiga. riksdag antog en lag om vapenfri tjänst. Enligt denna har värnpliktiga möjlighet att, efter tillstånd, få fullgöra vapenfri tjänst i stället för värnpliktstjänstgöring. Lagen anger de skäl som kan godtas för erhållande av vapenfri tjänst. är handläggande myndighet när det gäller det slags tjänstgöring som den vapenfrie tjänstepliktige skall utföra. Tjänstgöringstiden för den vapenfrie tjänstepliktige har fastställts . Det motsvarar den utbildningstid som gäller för de till specialtjänst uttagna värnpliktiga. Det kan ifrågasättas huruvida en sådan relativt lång utbildningstid kan anses rimlig. Av utbildningsmässiga skäl är det svårt att motivera en utbildningstid . Utbildningstiden för de vapenfria som erhåller sjukvårdstjänst är således , medan för de övriga utbildningstiden i genomsnitt håller sig omkring 2 månader. Med ledning av de hittillsvarande erfarenheterna torde en minskning av denna tjänstgöringstid nu kunna ske. Den nya lagen har varit i bruk . Redan vid lagens tillkomst framfördes erinringar mot den långa tjänstgöringstiden. Det framhölls då att man ville vinna erfarenheter av det nya systemet. En minskning av utbildningstiden kan genomföras utan olägenheter, som den skapar ett mera rättvisande förhållande till andra grupper. Vämpliktsutbildningen varierar mellan detta beroende på vilken tjänst den värnpliktige skall göra. I den angivna tiden är repetitionsövningama inräknade. Vid en minskning av utbildningstiden för vapenfria tjänstepliktiga ligger det närmast till hands att jämföra med de till underbefälstjänst uttagna värnpliktiga. Denna grupp har f. n. en grundutbildning och därefter 5 X i repetitionsövningar. Detta torde vara en mera relevant och rättvisande jämförelse i fråga om tjänstgöringstidens längd än den som är gällande för de vapenfria tjänstepliktiga. att måtte besluta att jämställa utbildningstiden för vapenfria tjänstepliktiga med de till underbefälstjänst uttagna värnpliktiga. () ()
mot · FU02694 · 1971-01-27 00:00:00 — om böjning av anslag till hemvärnet. har godkänt Kungl. Maj:ts förslag till riktlinjer för ett ökat statligt stöd till hemvärnet (prop. 1970: 18, SU 87, rskr. Ett reviderat utbildningssystem är under införande, och rekryteringen till hemvärnet okar. För /72 har chefen för armén i vanlig ordning föreslagit anslag för bl. a. utbildningsverksamheten inom hemvärnet och anskaffning av intendenturmateriel till detta. Förslagen har tillstyrkts av överbefälhavaren. I statsverkspropositionen (bilaga 6) har Kungl. Maj:t föreslagit anslag till hemvärnets utbildning och intendenturmateriel som understiger myndigheternas förslag enligt följande. Utbildning 11090 000 10 000 000 1090 000 Intendenturmateriel 3 120 000 1 650 000 1 470 000 Så stora nedskärningar måste antas medföra mycket negativa konsekvenser för hemvärnet. Utbildningsomfånget kommer inte att kunna öka i avsedd omfattning, och den planerade höjningen av standarden beträffande hemvämsmännens personliga utrustning kan inte ske. Önskemål om regnkappor och halsdukar har framförts i flera motioner till hemvämsting. Enligt min mening bör till hemvärnet inom den militära utgiftsramen anvisas medel utöver Kungl. Med hänvisning till det anförda hemställes 1. att till Hemvärnet: Övningar anvisar ; 2. att till Hemvärnet: Intendenturmateriel m. m. anvisar .