mot · FU02195 · 1971-01-20 00:00:00 — om stöd till Nordiska ekumeniska institutet. Nordiska ekumeniska institutet är ett ekumeniskt studie- och samarbetsorgan för . Dess huvudmän är kyrkor och samfund samt nationella ekumeniska organ. Kretsen av huvudmän kommer att vidgas, så att institutet kan bli ett redskap för samverkan mellan folk- och frikyrkor samt de katolska och ortodoxa kyrkorna inom . Gentemot de ekumeniska världsorganisationerna fungerar institutet i viss utsträckning som ett regionalt organ. Huvudmännen tillsätter institutets styrelse och bidrager genom anslag till dess verksamhet. Intill 1971 har varit enda huvudman i . Sedan grundandet har dock institutet verkat i nära samarbete med , som därför också är representerad i styrelsen. och har förklarat sig villiga att ingå som huvudmän, och från Svenska har positivt intresse uttalats. Nordiska ekumeniska institutet grundades i . Kyrkornas världsråd befann sig då endast på ett förberedande stadium (det tillkom först ), men ett sekretariat för det blivande rådet fanns redan i . Detta sekretariat hade delvis sina rötter i det socialvetenskapliga forskningsinstitut, som på svenskt initiativ (ärkebiskop och biskop ) 1927 inrättats i . Till detta institut hade tidigt knutits en av medarbetare, , sedermera ledare för världsråds studieavdelning. Denne spelade en framträdande roll också vid utformningen av planerna på det nordiska institutet, vilket var tänkt som en nordisk motsvarighet till det ekumeniska centret i . Ekumeniskt studiearbete, forskning, information och konferensverksamhet i samkristna frågor stod från början på programmet. Ehrenström blev också följdriktigt Nordiska ekumeniska institutets förste direktor med uppgift att dela sin tid mellan och . Möjligheterna att fullfölja det ursprungliga programmet kom naturligt nog att begränsas genom den situation, som skapade. Man fick koncentrera sig på den under rådande förhållanden speciellt viktiga informationsuppgiften och möjligheten att i ett neutralt land fungera som ett kontaktcentrum. Särskilt betydelsefulla blev de kontakter som upprätthölls med å ena sidan den engelska kyrkan och å den andra den tyska bekännelsekyrka, som växt fram i motstånd mot , samt inom med de motståndskrafter som fanns i och . Att institutets lokaler och dess dåvarande direktor, , efter krigets slut kom att tagas i anspråk för det kyrkliga hjälp- och återuppbyggnadsarbetet var därför naturligt. Hjälparbetet blev dock en självständig verksamhet under namn av Svenska kyrkohjälpen. Genom den begränsning man tvingades ålägga sig såväl under kriget som efter dess slut samt de svårigheter som under hela uppkom att finna medel i de nordiska länderna för den bredare verksamhet, som ursprungligen planerats, måste institutet försumma det ekumeniska studie- och forskningsarbetet. I den utsträckning det förekom, hade det samband främst med de konferenser på nordiskt plan, som institutet regelbundet inbjöd till. Först har institutets styrelse mera medvetet på nytt sökt förverkliga de ursprungliga planerna. I de antagna ändrade statuterna är denna intention särskilt markerad. Tyngdpunkten ligger på studium och forskning i anknytning till ämnen och frågeställningar, som aktualiseras av de internationella ekumeniska kontakterna eller genom institutets egna huvudmän, som kontakt- och informationsverksamheten fullföljes. Internationellt sett har utvecklingen på detta område gått mycket snabbt. Inte minst inom den romersk-katolska kyrkan har man igångsatt ekumeniskt studium och forskning med stor energi och betydande resurser i många länder. , ofta interkonfessionella till sin bakgrund, har också tillkommit. De finns nu spridda över hela världen, i de flesta fall knutna till universitet eller teologiska utbildningsanstalter. Inom finns till de teologiska fakulteterna knutna ekumeniska institut i och , , och . Mellan alla dessa institut börjar nu utvecklas ett samarbetsnät, där Nordiska ekumeniska institutet i ingår som en viktig faktor. Professurer i ekumenik eller ekumenisk teologi finns vid universitet över hela världen. En av de första innehavarna av en sådan professur var f. ö. den ovan nämnde , som under en följd av år tjänstgjort som professor i ekumenik vid i . fick en professur i ekumenik, och inom den teologiska fakulteten vid finns numera en professur i ekumenik och missionsvetenskap. I saknas emellertid trots den roll som vårt land spelat i förhistorien motsvarigheter till både dessa professurer och de till universiteten knutna ekumeniska instituten. Nordiska ekumeniska institutet får alltså i vårt land fylla också denna funktion. För att kunna utgöra en verksam länk i kedjan av ekumeniska insti tut saknar dock Nordiska ekumeniska institutet tillräckliga ekonomiska resurser. Man lider ännu av de svårigheter som skapades da ensamt måste stå för praktiskt taget alla kostnader. Även om anslagen från övriga nordiska länder något ökat, hänger institutets framtid på de bidrag som kan ges från . Detta kan också delvis motiveras med den speciella insats institutet måste göra som ensamt ekumeniskt forskningsorgan i vårt land. äger dock institutet andra resurser, som med större anslag borde kunna bättre utnyttjas. Genom medarbetarstaben finns betydande ekumenisk expertis knuten till institutet. Ett värdefullt specialbibliotek det enda i sitt slag i vårt land finnes tillgängligt i den fastighet som institutet hyr av . Detta bibliotek har tack vare tillfälliga anslag från privata fonder kunnat ordnas och katalogiseras. Därtill kommer ett för ekumenikhistorien tämligen unikt arkiv, som ännu ej kunnat fullt genomgås. Detta innehåller ytterst intressant och av forskarna delvis redan utnyttjat material rörande kyrkliga förhållanden under samt en praktiskt taget komplett actasamling rörande det ekumeniska mötet i . har institutet dessutom börjat lägga upp aktuell dokumentation från de ekumeniska organen i syfte att man på åtminstone en plats i skall kunna få tillgång till samtliga icke tryckta officiella och halvofficiella dokument från i första hand Kyrkornas världsråds olika avdelningar men också från andra ekumeniska organ inom och utom . Ett kortregister över artiklar i ekumeniska ämnen från tidskrifter över hela världen kommer att påbörjas innevarande år i samarbete med det ekumeniska institutet i , . För det ökade samarbetet mellan de ekumeniska instituten i är Nordiska ekumeniska institutet vidare ansvarigt. Då dessa institut fördelat dokumentationsuppgiftema sinsemellan, kan man i vårt land genom institutet i få tillgång också till annan ekumenisk dokumentation än den som Nordiska ekumeniska institutet självt svarar för. Institutet fortsätter dessutom sin ekumeniska konferensverksamhet. Denna är oftast anknuten antingen till pågående internationella studier eller till de ekumeniska världskonferenserna i form av förberedande och uppföljande samlingar på nordiskt plan. Före världskyrkomötet i hölls sålunda en stor nordisk delegatsamling. Till tjänst för det ekumeniska studiearbetet utger institutet en stencilerad studiebulletin i 5 olika serier, kallad Ekumenisk Orientering, och ansvarar numera också för , Nordisk ekumenisk tidskrift. För del innebär fattade beslut angående och Nordiska ekumeniska institutet att en viss arbetsfördelning kommer att ske mellan dessa båda organ. En del av de utredningsuppgifter och det studiearbete som tidigare åvilat nämnden kommer att hänskjutas till institutet. Därigenom kan detta komma samtliga samfund i vårt land till godo. På vissa punkter innebär detta i sin tur att institutet utökar sina direktkontakter med Kyrkornas världsråd. Verksamheten kräver emellertid ekonomiska resurser, som ej finnes. Den nuvarande direktorns insats måste av detta skäl i huvudsak utföras på fritid, medan tillgången till assistent- och sekreterarinsatser är begränsad till deltider. Med hänsyn härtill och mot den allmänna bakgrund som ovan tecknats synes ett offentligt stöd till institutets verksamhet vara sällsynt väl motiverat. Med hänvisning till ovanstående hemställer jag att måtte tilldela Nordiska ekumeniska institutet i ett anslag för /72 på .