mot · FU021558 · 1971-11-16 00:00:00 — Motioner nr 1558 1559 av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr bostadstillägg för barnfamiljer, m. m. Familjepolitikens mål skall vara att utjämna standardskillnader, skapa en god uppväxtmiljö samt främja gemenskap för alla. Stödet till barnfamiljerna skall vara ett led i strävan mot större jämlikhet och solidaritet olika grupper emellan. Under senare delan av har barnfamiljerna fått löften om en samlad familjepolitisk reform. a. utlovades en sådan till riksdag. Vad som förelädes riksdag härvidlag var emellertid endast ett förslag till omkonstruktion av familjebostadsbidragen, som förbättrades och fick beteckningen bostadstillägg. Inte heller i samband med skattereformen 1970 skedde någon samlad familjepolitisk reform. Det var enligt uttalande från regeringshåll en exklusiv skattereform, och förbättringarna för barnfamiljerna inskränkte sig till en barnbidragshöjning om . som dels skulle vara en kompensation för skattereformens verkningar, dels en kompensation för prisstegringar. Barnbidragen hade då varit oförändrade , efter vilken tidpunkt kraftiga prisstegringar hade ägt rum. och har vid upprepade tillfällen, senast i motion till årets vårriksdag, krävt en plan för barnstödets fortsatta utbyggnad. I denna utbyggnad borde ingå höjningar av barnbidragen, så att barnfamiljerna erhåller standardhöjning, värdesäkring av de familjpolitiska förmånerna, förbättringar av stödet till dem som har den sämsta ekonomiska situationen samt någon form av vårdnadsbidrag. Som framhölls i partimotion, nr 1490, angående konjunkturstimulerande och sysselsättningsfrämjande åtgärder, som väcktes vid höstriksdagens början , har barnfamiljerna drabbats särskilt hårt av pris- och skattehöjningarna. I kommun efter kommun kan konstateras stora svårigheter för barnfamiljerna att klara ekonomin. Resultatet blir i många fall att socialhjälp måste tillgripas. Ett förbättrat stöd till barnfamiljerna är sålunda socialt och jämlikhetspolitiskt angeläget. 1 motionen slogs fast att om en förbättring genomförs nu får den en omedelbar aktiv konjunkturpolitisk effekt. Vidare framhölls i motionen Det är för framtiden viktigt, att stödet till barnfamiljerna formas så att det väsentligt bättre anpassas efter behovet med hänsyn till inkomstförhållanden och barnantal. Nuvarande bostadstillägg är härvidlag otillräckliga. En sådan lösning bör enligt vår mening bli resultatet av familjepolitiska kommitténs prövning. Utifrån det faktum att familjepolitiska kommitte'n hade att pröva denna fråga, som är av den arten att den kräver noggranna överväganden, inskränkte vi oss till att föreslå en såväl socialt som konjunkturpolitiskt motiverad höjning av det allmänna barnbidraget. Höjningen skulle ske redan från . För en sådan utformning av förslagen talade kännedomen om den respekt som vanligtvis har gentemot utredningar som tillsatts av Kungl. och till vilkas arbete brukar hänvisas som motivering för avslag på förslag bl. a. inom det familjpolitiska området. a. avslog majoritet under vårriksdagen och förslag om en samlad plan för barnstödets utbyggnad under hänvisning till det utredningsarbete som pågick. Sedan vid höstriksdagens början framlagt förslag om höjda barnbidrag, som partiet underströk vikten av att stödet till barnfamiljerna formas så att det väsentligt bättre anpassas efter behovet med hänsyn till inkomstförhållanden och barnantal och av att en sådan lösning bör bli resultatet av familjepolitiska kommitte'ns prövning, infordrade regeringen en av de arbetspromemorior som familjepolitiska kommitte'n behandlade. Med denna som grund har proposition nr 156 ang. höjda bostadstillägg för barnfamiljer, m. m. utarbetats utan att någon utredning hunnit ske. De förslag som i propositionen föreläggs har inte varit föremål för någon slutlig behandling i familjepolitiska kommitte'n. bjuds att ta ställning till förslaget utan att det kan sättas in i ett samlat familjepolitiskt program. Liksom tidigare fortsätter det familjepolitiska reformarbetet med dellösningar och provisorier. Det kanske mest allvarliga är att på detta sätt föreläggs ett förslag med vittgående verkningar vilket inte remissbehandlats. Det har inte varit föremål för överväganden inom myndigheter och organisationer och har inte kunnat belysas i den allmännna debatten. Propositionen innehåller inga redovisningar av verkningarna av förslaget t. ex. beträffande tröskeleffekter för de enskilda familjerna, beträffande bostadsmarknaden och beträffande kommunerna. För del är situationen mycket otillfredsställande. Den borde inte behöva ta ställning till förslag som är så bristfälligt beredda. Det är angeläget betona att ett accepterande av förslaget inte innebär någon lösning för framtiden vad gäller konstruktionen av stödet till låginkomstfamiljerna. Då vi i denna situation accepterar huvuddragen i propositionens förslag gör vi det därför att förslagets inriktning på ökade särskilda åtgärder för de ekonomiskt sämst ställda barnfamiljerna står i god överensstämmelse med vår jämlikhetsmålsättning, med vad som framhölls i vår motion vid höstriksdagens början och med de familjepolitiska förslag som vi tidigare framlagt. Omedelbara höjningar av barnbidragen tillsammans med propositionens förslag bör verksamt underlätta situationen för barnfamiljerna. Det är emellertid nödvändigt att en samlad familjpolitisk reform kommer till stånd, där en sammanvägning sker av barnbidrag, särskilt stöd till låginkomsttagare och vårdnadsbidrag. Vidare måste en samord ning mellan familjepolitiska och skattepolitiska åtgärder komma till stånd. I propositionen föreslås i vad gäller de statliga bostadstilläggen att den nuvarande uppbyggnaden med grundbelopp och bostadsanknutna tilläggsbelopp ersätts av ett enhetligt inkomstprövat stöd med . för varje barn, oberoende av bostadsstandard. I samband med omkonstruktionen av bostadstilläggen kritiserades i motioner från och de bostadskrav som även efter den reformen var förbundna med tilläggsbeloppen. Det framhölls från vår sida att det förhållandet att ett samhälleligt stöd till barnfamiljer med låga inkomster skall vara förbundet med krav på innehav av en bostad, som det inte finns någon möjlighet att erhålla, för många barnfamiljer kan framstå som cyniskt. Förslag om åtgärder för att komma till rätta med denna orättvisa avvisades den gången av riksdagsmajoriteten. Därför är propositionens förslag till omkonstruktion av de statliga bostadstilläggen ett väsentligt framsteg. Höjning av de kommunala bostadstilläggen I vad gäller de kommunala bostadstilläggen föreslås en kraftig höjning av den andel av bostadskostnaden som skall betalas genom de kommunala tilläggen. Andelen föreslås bli i stället för nuvarande . Vidare föreslås höjning av de övre hyresgränserna för kompensationen. Höjning av de kommunala tilläggen utgör större delen av den totala kostnaden för de förbättrade bostadstilläggen. Effekterna av en sådan kraftig höjning i vad gäller efterfrågan på dyra lägenheter är inte belysta. Sådana frågor måste utredas innan ställning skall tas till familjepolitiska kommitte'ns förslag. Då bör enligt vår mening hela frågan om konstruktionen av stödet till låginkomstfamiljerna bli föremål för översyn. I samband med den samlade familjpolitiska reformen måste också behandlas frågan om hyresstöd till dem, som bor i en bostad av mindre god kvalitet med lägre bostadkostnader, som har låga inkomster och som av olika skäl inte har så lätt att byta till en bättre bostad. Dessa familjer har i många fall på grund av sin sämre bostad extra kostnader. De höga bostadskostnaderna, som nödvändiggör att samhället går in med ett särskilt stöd till dem som har höga hyror och låga inkomster, är resultatet av en misslyckad bostadspolitik och en långt driven koncentrationspolitik. Den av den socialdemokratiska regeringen stimulerade snabba omflyttningen till storstadsregionerna har drivit upp bostadsbyggnadskostnaderna. Detta har emellertid haft effekt på hyresnivåerna inte endast i de tre storstadsregionerna utan har också påverkat hyrorna på andra håll. En dämpad inflyttning till storstadsregionerna genom decentralisering och aktiv lokaliseringspolitik är därför ett verksamt medel att åstadkomma rimligare bostadskostnader. Genom åtgärder som de i propositionen föreslagna kan man på ett nödtorftigt sätt eliminera vissa av de effekter som den olyckliga koncentrationspolitiken medför. Däremot kommer man inte till rätta med grundfelen i samhällsutvecklingen. Det kan endast ske om politiken inriktas på ett decentraliserat samhälle. För dem som har inkomster . kan effekterna av minskade bostadstillägg tillsammans med en kraftig skatteökning medföra besvärande tröskelproblem. På grund av att bostadstilläggens storlek fortfarande grundar sig på inkomsten under senast kända taxeringsår och att vi nu befinner oss i skarven mellan det gamla och det nya skattesystemet är det svårt att få fram en exakt marginaleffekt i det enskilda fallet. Vid en jämförelse mellan två familjer med olika inkomster och därmed olika bostadstillägg men i övrigt lika förhållanden kan man emellertid finna tröskeleffekter på . En förutsättningslös översyn av skattesystemet bör komma till stånd. Som vi tidigare angivit bör tre områden av skattesystemet bli föremål för översyn. Det gäller dem som har de allra lägsta inkomsterna, dem som är s. k. faktiskt sambeskattade och de inkomsttagare som befinner sig i de inkomstskikt där ökningar av inkomsterna medför kraftig höjning av den direkta skatten som sociala förmåner såsom bostadstillägg osv. Vi föreslår i annat sammanhang att sådan översyn av skattesystemet kommer till stånd. Det nya skattesystemet ger förskjutningar i den beskattningsbara inkomsten som nödvändiggör en snar översyn av inkomstbegreppet. Vidare är det otillfredsställande att stödet grundar sig på inkomsten . Metoden medför att en del familjer som är i stort behov av stödet ej kan erhålla detsamma medan andra erhåller tilläggen utan att ha något faktiskt behov därav. Kommunernas möjligheter att ge bostadstillägg I propositionen anges att hela kostnadsökningen för de utbyggda bostadstilläggen bör falla på staten. Detta anser sig föredragande statsråd uppnå genom att dels höja statsbidraget till kommunala bostadstillägg från till , dels höja statsbidragen till kommunernas kostnader för driften av daghem från . till 4 000 per plats och för fritidshem . Höjningarna av driftbidragen till daghem och fritidshem finner vi De ökar kommunernas möjligheter att ge god barntillsyn. Det är däremot oacceptabelt att bidragen till familjedaghemmens driftkostnader inte höjs. Vi återkommer senare i denna motion med förslag i den frågan. Det är inte rimligt att betrakta en välmotiverad höjning av dessa bidrag till driften av en verksamhet som en kompensation för ökade utgifter på ett helt annat område. Även om kommunerna sammantagna skulle erhålla full kompensation för de ökade kostnaderna för kommunala bostadstillägg, blir detta inte alltid fallet för den enskilda kommunen. De kommuner, som på grund av strukturen inom näringslivet inte har sådan institutionell barntillsyn i större utsträckning men har betydande utbetalningar av kommunala bostadstillägg, blir inte kompenserade. Således finner vi de föreslagna driftbidragshöjningarna motiverade men de får ej ses i samband med kompensationen för ökade kommunala bostadstillägg. Vi har tidigare föreslagit att staten bör stå för hela kostnaden för bostadstilläggen. Detta förslag har emellertid avvisats. För att uppnå målsättningen att alla kommuner skall kompenseras för sina ökade kostnader för kommunala bostadstillägg är det inte tillräckligt att höja statsbidragen till . För att någorlunda kompensera kommunerna för de ökade kostnaderna behövs en höjning till av kommunernas kostnader för statsbidragsberättigande bostadstillägg vilket vi föreslår. Detta ger staten ökade kostnader med ca 55 milj. kr. jämfört med propositionens förslag. Höjningarna av statsbidragen för att kompensera kommunerna föreslås gälla från . De högre kommunala bostadstilläggen skall börja betalas ut från . På grund av att den högre bidragsprocenten gäller för de gamla lägre bostadstilläggen blir kostnaden för vårt förslag för innevarande budgetår endast 20 milj. kr. högre än enligt propositionens förslag. Genom vårt förslag undviker staten att lägga på kommunerna ytterligare bördor. Vårt förslag innebär således ökade statliga utgifter men lättar den ekonomiska situationen för kommunerna i motsvarande grad. Ökade driftbidrag för tillsynen förbättrar möjligheterna att tillgodose de stora behoven på det området, och genom direkt kompensation för ökade bostadstillägg slipper kommunerna en börda som propositionens genomförande skulle lägga på kommunerna i allmänhet och vissa kommuner i synnerhet. Att undvika ytterligare bördor på kommunerna är framför allt angeläget därför att man därmed kan undvika höjningar av den kommunala skatten som hårdast drabbar dem som har de lägsta inkomsterna. Vi anser det mycket angeläget att frågan om kostnadsfördelningen i vad gäller såväl bostadstilläggen som barntillsynen blir föremål för överväganden i samband med utredningen om kostnadsfördelningen mellan stat och kommun. Som framgått ovan föreslås i propositionen höjningar av driftbidragen till barndaghem och fritidshem. Den mycket väsentliga del av samhällets barntillsyn som familjedaghemmen utgör får emellertid enligt propositionen ingen ökning av driftbidragen. För oss som arbetat hårt för att få till stånd de bidrag som utgår till familjedaghemmen är det synnerligen angeläget att även familjedaghemmen får en höjning motsvarande den som föreslås för barndaghemmen. utgår statsbidrag av kommunernas kostnader. Vi föreslår en höjning till . För helt budgetår torde kostnaden för detta bli ca 10 milj. kr. Tillsammans med de höjda drift bidragen till daghem och fritidshem ger detta en förbättring av kommunernas resurser för barntillsyn med ca 75 milj. kr. Med gällande utbetalningsregler belastar höjningen inte innevarande års statsbudget. Vi vill i sammanhanget betona det allvarliga i att kvot- och balansreglerna tillåts hålla tillbaka utbyggnaden av barntillsynsplatser i familjedaghem i många kommuner. Våra förslag om ändringar av dessa regler har avslagits av . Under hänvisning till det anförda hemställes att vid behandlingen av propositionen nr 156 l.i skrivelse till Kungl. Maj:t uttalar sig för en översyn av bostadstilläggen för barnfamiljer, i enlighet med vad i motionen anförts, i samband med att ett samlat förslag till familjepolitiska stödåtgärder framläggs; 2. beslutar höja statsbidraget till kommunala bostadstillägg till av kommunens kostnader för statsbidragsberättigande bostadstillägg från ; 3. till Bostadstillägg för barnfamiljer m. m. på tilläggsstat I till riksstaten för /72 under femte huvudtiteln anvisar ett med . i förhållande till Kungl. Maj:ts förslag förhöjt förslagsanslag av . 4. beslutar om höjning av statsbidragen till kommunala familjedaghem till av kommunens kostnader för lön och sociala förmåner åt dagbarnvårdare efter avdrag för influtna föräldraavgifter. () i Luttra . () i Skegrie () i Glömminge () i Bäckmora