mot · FU021560 · 1971-11-16 00:00:00 — av i m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr bostadstillägg för barnfamiljer, m. m. Det behövs åtgärder med omedelbar verkan i syfte att för särskilt barnfamiljerna underlätta att klara de år ökande hyrorna. Ett tecken på svårigheterna är att det från flera håll rapporteras att ett anmärkningsvärt stort antal lägenheter stått tomma och att orsaken härtill uppenbarligen varit det höga hyresläget. Enligt var i statsbelånade flerfamiljshus 1 203, 730 och 508 lägenheter outhyrda under en, efter färdigställandet. Antalet socialhjälpstagare har ökat . Räknat i procent av landets befolkning har antalet socialhjälpstagare stigit från 3,1 1961 till 1969. Sambandet med de höga hyreskostnaderna omvittnas från skilda delar av landet. I tidskriften , nr 2 1971, redovisar en artikelförfattare en undersökning från ett nybyggt respektive ett äldre bostadsområde i kommun i . Den visar att av socialkostnaderna i det nya området avsåg bidrag till bostadskostnaderna mot i det äldre området. i relation till antalet boende i de båda områdena motsvarade socialhjälpen i det förra området genomsnittligt per invånare mot i det senare området. I synnerligen stor utsträckning är det fråga om unga nybildade familjer i det nyare bostadsbeståndet. Bostadsstödets otillräcklighet är därmed klart dokumenterat. Invändningar har rests att förslaget i den nu framlagda propositionen inte är direkt knutet till bostaden utan är ett kamouflerat barnbidrag. Invändningen kan inte accepteras. Det föreslagna grundbidraget är motiverat även för familjer som bor i äldre fastigheter, vilka även de betingar hyror av sådan storleksordning, att de svårt belastar familjernas ekonomi. Däremot ger de ett stöd även om gällande s. k. trångboddhetsregel och krav på utrustningsstandard icke är uppfylld. En kommentar av helt annat slag är emellertid befogad i detta sammanhang. Det är att ökade medel från samhällets sida i väsentlig grad hamnar hos banker och utlånarna av kapital eller hos monopolen inom byggmaterialbranschen och andra profitörer inom bostadsbyggnadssektorn. Men ökade stödåtgärder till barnfamiljerna och behövande kan inte fä anstå i avvaktan på effekterna av en annan och socialistiskt inriktad bostadspolitik, vilken framstår som en alltmer trängande uppgift. När det gäller de nu föreslagna förbättringarna vill vi upprepa krav som tidigare anförts från vpk-gruppens sida, nämligen om den situation för barnfamiljerna som inträder när barnet nått . Det heter i propositionen, att om barnet studerar börjar i stället ett allmänt studiebidrag utgå med , dvs. samma belopp som barnbidraget räknat . Vidare kan vissa andra inkomst- och behovsprövade tillägg inom studiehjälpen påräknas, vilka sägs komma att ses över. Om allmänt studiebidrag anses kompensera barnbidraget, så försvinner dock den statliga delen av bostadstillägget, och en klar försämring i familjens situation inträder. Det är dock inte alla barn som fortsätter att studera efter fyllda och avslutad skolgång. För denna kategori är situationen den, att åtskilliga inte erhåller något arbete alls eller endast tillfälligt sådant. I andra fall blir inkomsten ytterst ringa efter inträdet i arbetslivet. Särskilt svår blir situationen i enförälderhushåll, där man plötsligt ställs inför en drygare hyreskostnad när såväl barnbidrag som bostadstillägg uteblir. Från denna utgångspunkt anser vi en förlängning av bostadsstödet till barnfamiljerna utöver förslagen i propositionen vara nödvändig. kommunisterna har vid tidigare tillfällen haft anledning att påyrka en höjd inkomstgräns för utgående maximibelopp, dvs. då en reducering av bidragen inträder. Denna gräns har varit ca i årlig bruttoinkomst men kommer att vara . I sammanhanget har anförts att en stor brist vidlåder gällande bestämmelser genom att bostadsbidrag utgår på grundval av inkomstläget för 1 å . Viktigare än att ondgöra sig över detta förhållande vore att fastställa en mera realistisk reduceringsgräns, som oavsett uppräkningen med är otillfredsställande låg. Vpk-gruppen kommer för sin del att återkomma till denna fråga. Vid en sådan enligt vår mening nödvändig ytterligare uppräkning finns inget att erinra mot att bestämmelserna ges en sådan utformning att den aktuella inkomsten kommer att ligga till grund för beviljandet av bostadsbidrag. De statliga förstärkningarna kommer att, genom förslaget om grundbidrag om per barn och månad, uppgå till ca och ca för de kommunala tilläggen, eller sammanlagt dra en merkostnad av 300 milj. kronor . Hela kostnadsökningen, hävdas det i propositionen, kommer helt att täckas av staten. Men detta sker inte genom uppräkning av statsbidragsandelen av de kommunala bostadstilläggen, så att full kompensation erhålles. Statsbidragen höjs endast från till kommunala bostadstillägg, motsvarande ca 125 milj. kronor. Återstoden ca 65 milj. kronor åstadkommes genom höjda statliga bidrag till daghem och fritidshem. En sådan form för kompensation är enligt vår mening omotiverad. Den kan komma att undanskymma behovet att förstärka kommunernas ekonomi genom en välbefogad reell förstärkning av stödet till barnstugeverksamheten. Vi anser sålunda att för att uppnå kostnadstäckning för kommunernas vidkommande en kraftigare ökning av statsbidragsandelen för de kommunala bostadstilläggen bör genomföras. En sådan form för bestridandet av kommunernas ökade utgifter för de höjda kommunala bostadstilläggen skulle erfordra en till höjd statsbidragsandel. Denna ger kostnadstäckning för kommunerna att även tillerkänna åldersgruppen den kommunala delen av bostadstilläggen. Merkostnaden genom den höjda åldersgränsen enligt förslaget i denna motion begränsas av att redan nu studerande barn i kraft av gällande bestämmelser kan åtnjuta den kommunala dock icke den statliga delen av bostadstilläggen till barnfamiljer. Totalt innebär förslaget en ökning av de statliga utgifterna med ca utöver förslaget i propositionen räknat , vilket för återstoden av /72 från reformens ikraftträdande innebär ca 10 milj. kronor. Med stöd av det anförda föreslås att i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1971:156 måtte besluta 1. a) att 4§ i KK 1968:425 Statliga bostadstillägg till barnfamiljer erhåller följande ändrade lydelse: Förutsättningar för bostadstillägg och tilläggets storlek m. m. Bostadstillägg utgår till familj med barn som helt eller delvis försörjes inom familjen. Fosterbarn som vistas i familjen anses såsom försörjt inom familjen. 1. b) att 2 § i KK 1968:426 Kommunala bostadstillägg till barnfamiljer erhåller följande ändrade lydelse: Bostadstillägg skall utgå till familj med barn som helt eller delvis försörjes inom familjen. Fosterbarn som vistas i familjen skall anses såsom försörjt inom familjen. Utan hinder av första stycket skall hänsyn tagas även till barn , som åtnjuter förlängt barnbidrag enligt förordningen (nr 400) om förlängt barnbidrag eller studiebidrag enligt studiehjälpsreglementet (nr 402), under förutsättning att familjen uppbar kommunalt bostadstillägg då barnet fyllde ; 2. att statsbidragen till kommunala bostadstillägg utgår av dessa kostnader; 3. att till Bostadstillägg för barnfamiljer m. m. på tilläggsstat I till riksstaten för /72 under femte huvudtiteln anvisa ett förslagsanslag av . (vpk) i (vpk) i