mot · FU021482 · 1971-05-14 00:00:00 — av herrar och i Heden i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 116 angående reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. I propositionen nr 116 aviserar departementschefen en översyn av stödet till jordbruksrationaliseringen för att möjliggöra, att stöd övergångsvis skall kunna utgå även till jordbruk med begränsade utvecklingsmöjligheter. Som skäl anges, att man härigenom bör kunna begränsa nedgången i mjölkproduktionen. Detta är en väsentlig fråga, eftersom cirka en tredjedel av mjölkproduktionen kommer från besättningar på högst 9 kor vid i de flesta fall små brukningsenheter. Departementschefen räknar med att större delen av dessa besättningar skall försvinna . Möjligen kan man häri finna förklaringen till departementschefens avsikt att låta ett utvidgat rationaliseringsstöd gälla endast övergångsvis. Vid riksdagsbeslut angående jordbrukspolitiken var det enighet om att rationaliseringsstöd skulle inriktas på att göra jordbruksföretagen så effektiva som möjligt. Men riksdagsbeslutet fick en olycklig utformning i uttalandet, att stödet skulle utgå endast till jordbruksföretag som äger eller kan förutses inom nära framtid få förutsättningar för rationell jordbruksdrift. Tillämpningen har sedan blivit ännu mer restriktiv än vad ovannämnda ordalydelse kunde sägas förutsätta. Större jordbruksenheter har till mycket stor del lämnats företräde till rationaliseringsstöd, medan mindre och ibland även förhållandevis stora familjejordbruk förvägrats stöd. I vissa områden av landet har detta haft en negativ inverkan på jordbrukets utveckling. De förhållanden, som här anförts, torde vara en förklaring till att mjölkproduktionen i vårt land kommit i farozonen. Här liksom i andra väsentliga avseenden har jordbruksbeslut och särskilt tillämpningen av det visat sig otillfredsställande. Naturligtvis är det att notera med tillfredsställelse att utvecklingen nu lett fram till slutsatsen, att grunderna för rationaliseringsstödet måste omprövas. Arbetet med jordbrukets rationalisering måste inriktas på att av mindre enheter successivt åstadkomma bärkraftiga och effektiva familjejordbruk. Denna successiva uppbyggnad har inte på tillfredsställande sätt främjats av hittillsvarande tillämpning. Det är här fråga om en utveckling på förhållandevis lång sikt. Det måste anses angeläget, att de mindre jordbruksenheterna kan få stöd till effektivisering under denna successiva uppbyggnad. För stora delar av landet måste man räkna med att förhållandevis små jordbruksenheter måste bestå även för framtiden. Utvecklingen har gett besked om detta. Mjölk- och köttproduktionen torde inte kunna på annat sätt. De mindre jordbruken är också i stora områden nödvändiga för att en levande landsbygd skall kunna upprätthållas. Givetvis gäller det då att ge dem så goda produktionsförutsättningar som möjligt. Till mycket stor del är det här fråga om kombinerade jord- och skogsbruksföretag. Det är också angeläget att kombinera mindre jordbruk med andra sysselsättningar. I en kombination, som skall kunna ge en tillfredsställande försörjning, bör det självfallet vara angeläget att genom rationaliseringsstöd medverka till att jordbruksdelen kan bli så effektiv som möjligt. Nuvarande bestämmelser är härvid orimligt restriktiva. En aktiv rationaliseringspolitik med stöd till sådan mindre jordbruksetablering och rationalisering har stor regionalpolitisk betydelse och måste också bedömas som nödvändig för det i propositionen angivna syftet att begränsa nedgången i mjölkproduktionen. Från de utgångspunkter vi här angivit måste man räkna med att ett aktivt rationaliseringsstöd till mindre jordbruk behövs inte endast övergångsvis utan även på . Med stöd av vad ovan anförts får vi hemställa att vid behandlingen av propositionen nr 116 måtte i skrivelse till Kungl. Maj:t anhålla, att den aviserade översynen av rationaliseringsstödet till jordbruket inriktas på att sådant stöd skall utgå till mindre jordbruk inte endast övergångsvis utan även på . () ()