mot · FU02615 · 1971-01-01 00:00:00 — Hinder för förlustavdragets utnyttjande möter dock ej, där skiljaktighet i ägarförhållandena betingats av att aktierna genom arv, testamente eller bodelning övergått å annan fysisk person eller andra fysiska personer eller av att på nämnt sätt förvärvade aktier överlåtits å sådan fysisk person eller sådana fysiska personer som sedan förlustårets ingång innehaft aktier i företaget. Denna förordning träder i kraft dock att äldre bestämmelser fortfarande skola gälla i fråga om 1972 års taxering samt i fråga om eftertaxering för eller . Förordning om rätt till utjämning i vissa fall av statlig inkomstskatt i samband med inkomststegring eller inkomstminskning. Härigenom förordnas som följer. Fysisk person, oskift dödsbo eller familjestiftelse må, under de förutsättningar och på det sätt nedan i nämnda förordning sägs, erhålla utjämning av statlig inkomstskatt i samband med inkomststegring eller inkomstminskning. Uppgår den beskattningsbara inkomsten för i 1 § omförmäld skattskyldig till belopp, som med överstiger eller understiger den skattskyldiges motsvarande inkomst under det nästföregående beskattningsåret (jämförelseåret), skall utjämningen av skatten verkställas sålunda att den skatt, som den skattskyldige har att jämlikt förordningen om statlig inkomstskatt erlägga, nedsättes till sådant belopp, att den sammanlagda statliga inkomstskatten för det ifrågavarande beskattningsåret och för jämförelseåret blir lika stor som summan av den skatt, som han haft att erlägga för nämnda båda år, därest den sammanlagda beskattningsbara inkomsten med lika delar belöpt på vartdera av åren. Vid tillämpningen av bestämmelsen i första stycket skall beräkning av skatt ske efter det procenttal av grundbeloppet för statlig inkomstskatt, som jämlikt 12 § förordningen om statlig inkomstskatt skall tilllämpas för slutlig skatt på grund av taxeringen för beskattningsåret. (Se vidare anvisningarna) Finnes vid jämförelse som i 2 § sägs mellan de beskattningsbara inkomsterna merinkomsten eller inkomstminskningen uppgå till lägre belopp än , skall den statliga inkomstskatten för beskattningsåret eller för jämförelseåret likväl icke utgå med högre belopp, än som skolat beräknas, därest merinkomsten eller inkomstminskningen uppgått till . Oaktat vad i 2 och 3 §§ stadgas, må dock skatteutjämning, som där sägs, ej ske med mindre denna föranleder att skatten beräknas till ett lägre belopp än enligt förordningen om statlig inkomstskatt. Har skattskyldig avlidit under beskattningsåret, skall med avseende å rätt till skatteutjämning, som i denna förordning avses, oskift dödsbo efter honom äga samma rätt, som eljest skulle hava tillkommit den skattskyldige. Anvisningar till 2 § Till ledning för skatteberäkningen anföres följande exempel: Beskattningsbar inkomst för jämförelseåret 10 000 Beskattningsbar inkomst för beskattningsåret 20 100 Sammanlagd beskattningsbar inkomst kronor 30 100 Efter utjämning fördelad beskattningsbar inkomst (delbeloppen av jämnas till närmaste hundratal kronor så att summan av delbeloppen motsvarar den sammanlagda beskattningsbara inkomsten): för jämförelseåret 15 000 för beskattningsåret 15 100 Skatt å fördelad inkomst enligt grunderna vid taxeringen för det beskattningsår varunder merinkomst uppkommit antages utgöra: Avgår skatt å enligt samma grunder 1 000 Skatt att erlägga enligt taxering för beskattningsåret Kronor 2 620 Det anmärkes, att för att skatteutjämning enligt denna förordning för den i exemplet avsedde skattskyldige må äga rum jämväl vid taxering den beskattningsbara inkomsten enligt sistnämnda års taxering skall uppgå till lägst , dvs. med överstiga den tidigare beskattningsbara inkomsten, . till 6 §. Innebörden av 6 § andra stycket belyses av följande exempel. En skattskyldigs beskattningsbara inkomst enligt taxeringen för jämförelseåret har uppgått till . I inkomsten under jämförelseåret har emellertid ingått ackumulerad inkomst till belopp av , hänförlig till jämförelseåret och . Skatteberäkning för ackumulerad inkomst har skett. Vid tillämpningen av förevarande förordning anses den skattskyldiges beskattningsbara inkomst för jämförelseåret ha utgjort . Fysisk person, oskift dödsbo eller familjestiftelse må, under de förutsättningar och på det sätt nedan i nämnda förordning sägs, erhålla utjämning av statlig inkomstskatt i samband med inkomststegring eller inkomstminskning. Uppgår den beskattningsbara inkomsten för i 1 § omförmäld skattskyldig till belopp, som med överstiger eller understiger den skattskyldiges motsvarande inkomst under det nästföregående beskattningsåret (jämförelseåret), skall utjämningen av skatten verkställas sålunda att den skatt, som den skattskyldige har att jämlikt förordningen om statlig inkomstskatt erlägga, nedsättes till sådant belopp, att den sammanlagda statliga inkomstskatten för det ifrågavarande beskattningsåret och för jämförelseåret blir lika stor som summan av den skatt, som han haft att erlägga för nämnda båda år, därest den sammanlagda beskattningsbara inkomsten med lika delar belöpt på vartdera av åren. Vid tillämpningen av bestämmelsen i första stycket skall beräkning av skatt ske efter det procenttal av grundbeloppet för statlig inkomstskatt, som jämlikt 12 § förordningen om statlig inkomstskatt skall tilllämpas för slutlig skatt på grund av taxeringen för beskattningsåret. (Se vidare anvisningarna) Finnes vid jämförelse som i 2 § sägs mellan de beskattningsbara inkomsterna merinkomsten eller inkomstminskningen uppgå till lägre belopp än , skall den statliga inkomstskatten för beskattningsåret eller för jämförelseåret likväl icke utgå med högre belopp, än som skolat beräknas, därest merinkomsten eller inkomstminskningen uppgått till . Oaktat vad i 2 och 3 §§ stadgas, må dock skatteutjämning, som där sägs, ej ske med mindre denna föranleder att skatten beräknas till ett lägre belopp än enligt förordningen om statlig inkomstskatt. Har skattskyldig avlidit under beskattningsåret, skall med avseende å rätt till skatteutjämning, som i denna förordning avses, oskift dödsbo efter honom äga samma rätt, som eljest skulle hava tillkommit den skattskyldige. Anvisningar till 2 § Till ledning för skatteberäkningen anföres följande exempel: Beskattningsbar inkomst för jämförelseåret 10 000 Beskattningsbar inkomst för beskattningsåret 20 100 Sammanlagd beskattningsbar inkomst kronor 30 100 Efter utjämning fördelad beskattningsbar inkomst (delbeloppen av jämnas till närmaste hundratal kronor så att summan av delbeloppen motsvarar den sammanlagda beskattningsbara inkomsten): för jämförelseåret 15 000 för beskattningsåret 15 100 Skatt å fördelad inkomst enligt grunderna vid taxeringen för det beskattningsår varunder merinkomst uppkommit antages utgöra: Avgår skatt å enligt samma grunder 1 000 Skatt att erlägga enligt taxering för beskattningsåret Kronor 2 620 Det anmärkes, att för att skatteutjämning enligt denna förordning för den i exemplet avsedde skattskyldige må äga rum jämväl vid taxering den beskattningsbara inkomsten enligt sistnämnda års taxering skall uppgå till lägst , dvs. med överstiga den tidigare beskattningsbara inkomsten, . till 6 §. Innebörden av 6 § andra stycket belyses av följande exempel. En skattskyldigs beskattningsbara inkomst enligt taxeringen för jämförelseåret har uppgått till . I inkomsten under jämförelseåret har emellertid ingått ackumulerad inkomst till belopp av , hänförlig till jämförelseåret och . Skatteberäkning för ackumulerad inkomst har skett. Vid tillämpningen av förevarande förordning anses den skattskyldiges beskattningsbara inkomst för jämförelseåret ha utgjort . Denna förordning träder i kraft . Förordningen skall dock icke äga tillämpning i avseende å skatteberäkning i anledning av eller tidigare års taxering eller på föranledande av eftertaxering för eller .