mot · FU02513 · 1971-01-27 00:00:00 — av m. fl. om ökad statlig upphandling från mindre och medelstora företag. upphandlingskungörelse (SFS 1962: 496, ändrad 1959: 455, 1960: 493, 1967: 693, 1968: 642) reglerar bestämmelserna om statens upphandling. Vissa kompletterande bestämmelser finnes därjämte i andra författningar. Grundprincipen för den statliga upphandlingen innebär att de statliga upphandlarna skall anta det anbud »vilket med beaktande av samtliga omständigheter är att anse såsom för staten förmånligast». Denna upphandling är formbunden och tjänar i stor utsträckning som förebild även för den kommunala upphandlingen. Den statliga upphandlingen sker i stor utsträckning från större företag, vilket delvis kan förklaras av att den i viss utsträckning är av en sådan karaktär att endast större företag väntas kunna uppfylla leveranskraven. Den betydande upphandlingen för försvarets räkning brukar vara av denna stororderkaraktär. En betydande del av den statliga upphandlingen, vilken successivt växer i anslutning till statens allt större engagemang på olika områden, borde med fördel kunna ske från mindre och medelstora företag. Dessa har i betydligt större omfattning än vad som tycks förutsättas utrustning och produktionskapacitet som väl kan tillgodose de behov som staten ställer. I stor utsträckning torde dock upphandling även beträffande förnödenheter som mycket väl skulle kunna levereras från mindre och medelstora företag ske från de större företagen, vilket i sin tur bl. a. kan hänga samman med att de statliga upphandlingsmyndigheterna har kontinuerlig kontakt med i första hand större ieverantörsföretag. På ett formellt sätt har de mindre och medelstora företagen visserligen möjligheter att konkurrera. Formbundenheten för den statliga upphandlingen innebär emellertid för många mindre och medelstora företag, som inte har samma rutiner när det gäller den kontorstekniska sidan och anbudssidan som större företag, ett hindrande moment. Inte minst Norrlandsföretagen är utsatta, och för deras vidkommande vore en större andel statliga beställningar helt i linje med de lokaliseringspolitiska strävandena. De mindre och medelstora företagen spelar en betydelsefull roll i den svenska ekonomin. En alltmera ökad koncentration av den statliga upphandlingen till stora företag kan dock komma att inverka menligt på dessa företags framtid. Åtgärder bör därför vidtagas syftande till att bereda dessa företag en skälig del av den alltmer växande statliga och även kommunala upphandlingen. Inom det enskilda näringslivet finns vissa tillverkningsregister avsedda att underlätta tagandet av kontakter mellan köpare och säljare. Inom ramen för hantverks- och industriorganisations, SHIO, verksamhet bedrivs en viss förmedling. Vidare finns ett tillverkningsregister inom . Dessa organisationer är också i vissa fall behjälpliga med att för medlemmarnas räkning söka kontakter med de statliga köparna. Här kan också erinras om att inom andra länder finnes lagstiftning syftande till att garantera de mindre företagen en viss del av den statliga upphandlingen, exempelvis i där , , med sitt huvudkontor i och med sina kontor i delstaterna, handlägger dessa frågor. Även i andra länder har åtgärder vidtagits för att garantera de mindre och medelstora företagen del av den statliga upphandlingen. Den statliga upphandlingen är, som tidigare nämnts, formbunden. Det torde i allmänhet inte möta några större svårigheter för större företag att efterkomma de bestämmelser som här föreligger. När det gäller de mindre företagen är läget dock annorlunda. Det synes därför angeläget att den nu arbetande upphandlingskommittén finge i uppdrag att vid sin översyn av bestämmelserna framlägga förslag som uttryckligen syftar till att underlätta för de mindre och medelstora företagen att sälja till staten. Detta förslag bör även vara normgivande för upphandling. Det bör uppdragas åt nämnda upphandlingskommitté eller till delegationen för de mindre och medelstora företagen eller informationsutredningen att framlägga förslag om nya kontaktvägar mellan de statliga upphandlingsorganen och de mindre och medelstora företagen och förbättrad information såväl till de statliga upphandlingsmyndigheterna som till de företag som här kan komma i fråga. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställes att hos Kungl. Maj:t måtte hemställa om att upphandlingskommittén i tilläggsdirektiv får i uppdrag att efter utredning framlägga förslag uttryckligen syftande till ökad statlig och annan offentlig upphandling från de mindre och medelstora företagen, samt att måtte ge Kungl. Maj:t till känna vad i övrigt i motionen anförts. HANS () () () C. G. REGNÉLL (m) () () () ()