mot · FU02695 · 1971-01-27 00:00:00 — om en enhetlig befälsordning inom försvaret. försvarsmakt brottas med många problem. Bland dessa är det höga vakansläget inom försvarets befälskårer ett mycket framträdande och allvarligt sådant. Det är i och för sig ingen ny företeelse men har blivit alltmer framträdande. Särskilt allvarlig ter sig befälsbristen mot bakgrunden av det nya utbildningssystem som fastställdes . Detta ställer av många orsaker större krav på den aktiva befälskadem än tidigare, om utbildningen skall ge den effektivitetshöjning som är avsedd. Uttalanden att så icke har kunnat ske har blivit allt flera från de militära befattningshavare, som har att svara för förbandsproduktionen. Det senaste årets utbildningsrapporter ger också exempel på ett flertal områden där bristerna är mycket påtagliga. Många militära chefer uttrycker stark oro inför denna utveckling och framhåller samstämmigt att bristen på utbildningsbefäl är den allt överskuggande orsaken. Vilka är då orsakerna till den alltmer framträdande bristen på befäl? Helt naturligt skulle här många faktorer kunna redovisas, som var och en på sitt sätt påverkar utvecklingen. Men låt mig här peka på några, som jag anser vara de mest framträdande. Påtagliga är svårigheterna att rekrytera framför allt till underbefälsyrket, vilket ju i sin tur är rekryteringsbasen för underofficersbefattningarna. Lika framträdande är flykten från den militära anställningen, som är mycket allvarlig. Båda företeelserna har sin rot i samma problem, och detta är att det militära yrket icke hai konkurrenskraft i förhållande till motsvarande befattningar inom det civila samhället. Den hårda arbetsbelastningen på det kvarvarande befälet är en annan faktor, som i många fall gör att den militäre befatta ningshavarén tröttnar och söker sig till den civila arbetsmarknaden. Under har ett flertal utredningar sysslat med det militära befälets ställning, arbetsuppgifter, kvalifikationer m. m. Något samlat förslag till befälsfrågans lösning har dock icke presterats. För mig synes det vara av allra största vikt för ett effektivt försvar att detta har en allmänt accepterad befälsordning, som är tidsenlig och rationellt uppbyggd. Hur en sådan befälsordning i detalj skall vara utformad är en fråga med många aspekter. Några principiella synpunkter torde dock kunna anges. För mig framstår det som om det inom den militära verksamheten finns två verksamhetsinriktningar, som kan ge anvisningar om hur en ändamålsenlig befälsordning kan arbetas fram. Jag tar då närmast sikte på verksamheten i fred. Angående krigsorganisationens krav på befattningshavare på olika områden och nivåer bör målsättningen vara att dessa tillgodoses i samma utsträckning inom en ny befälsordning som inom den nuvarande. Det första verksamhetsområdet jag åsyftar är förbandsproduktionen. Det är arbetet att utbilda och öva våra rekryter och repetitionsövningsförband. På denna kategori, som handhar den militära lärarverksamheten trupputbildarna ställs stora krav i fysiskt, psykiskt och pedagogiskt hänseende. Denna karriär, med huvuduppgiften lagd på utbildningsarbetet, måste ge goda möjligheter till kvalificerade slutbefattningar på den militära rangskalan. Till det andra verksamhetsområdet vill jag hänföra dels stabsarbete på hög nivå, dels ledande organisatoriska och administrativa uppgifter inom förbandsproduktionen. En sådan karriär skulle börja på samma nivå som den tidigare angivna men skulle dock relativt snabbt föra fram till ledande och ansvarsfyllda poster inom försvaret. Genom en sådan ordning skulle försvaret få full konkurrenskraft om de verkliga förmågorna i förhållande till övriga områden inom samhället. Inom varje karriär förutsättes en grundlig yrkesutbildning inom den militära ramen. En ny befälsordning bör också göras mera flexibel, med större möjlighet för den enskilde att efter egen kraft och förmåga nå högre positioner och med möjlighet att i sin befattning utnyttjas för mera kvalificerade uppgifter och då också erhålla med uppgiften motsvarande förmåner. Jag är helt naturligt väl medveten om att en renodling av arbetsuppgifterna som i och för sig skulle vara önskvärd inom flera av icke är möjlig att genomföra. Men å andra sidan är jag övertygad om att vi måste komma fram till en mera bestämd yrkesinriktning med goda avancemangsmöjligheter för den unge aspiranten och en bättre samordning mellan arbetsuppgifter och löneförmåner för den utbildade befattningshavaren. Att en utredning av den omfattning som här föreslås måste komma att beröra ett stort antal frågor och problem inom försvarets verksamhetsområde framstår som självklart. Som exempel härpå må nämnas reserv- och värnpliktigt befäls ställning och arbetsuppgifter i krigsorganisationen. Dessa måste anpassas till en ny befälsordning för den aktiva personalen. Jag har begränsat mig till att ange några få principer, efter vilka jag anser att en utredning bör arbeta. En ny befälsordning är ett arbete på långt sikt. Men ju förr den börjar sitt arbete, ju förr kan den också åstadkomma ett resultat. det sorn mycket angeläget att arbetet med att åstadkomma en för hela försvaret gemensam befälsordning omgående igångsattes. Detta får dock icke innebära att nödvändiga reformer inom den nuvarande ordningens ram stoppas upp eller lägges åt sidan. Allt som kan göras av delreformer för att förbättra arbetsförhållanden och söka avhjälpa den nuvarande allvarliga befälsbristen bör fortlöpande pågå. Med stöd av vad i motionen anföres får jag hemställa att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller om en utredning om en enhetlig befälsordning inom försvaret i sin helhet.