mot · FU02354 · 1971-01-01 00:00:00 — av m. fl. om arbetstidsförkortning för arbetande i kontinuerlig skiftgång. riksdag beslöt att 40-timmarsveckan skall vara helt genomförd . Förkortningen skulle emellertid genomföras i två etapper. skall arbetstiden vara och . kommunisternas riksdagsgrupp ansåg för sin del att den uppskjutna arbetstidsförkortningen skulle genomföras i ett sammanhang från och med innevarande års början. Gruppen tog i sammanhanget upp flera andra frågor såsom övertidens begränsning samt den för en bestämd grupp betydelsefulla frågan, nämligen kortare arbetstid för sysselsatta inom kontinuerlig skiftgång. Detta krav blev knappast föremål för någon närmare argumentering som stöd för utskottets avstyrkande. Vi anser det dock vara en sådan eftersatt fråga, att motiv enligt vår mening finns för att ånyo ta upp den till behandling, utan att därför i något avseende förringa angelägenheten av de i fjolårets vpk-motion ställda yrkandena i övrigt. Den kontinuerliga skiftformen har blivit en alltmer aktuell driftsform. Rationaliseringsprocessen har medfört att allt fler företag och då framför allt inom järnbruks-, pappers- och massaindustrierna har investerat i maskiner som fordrat en kontinuerlig drift. De kontinuerligt skiftgående arbetarna befinner sig i allmänhet i produktionens centrum. De har oftast de sämsta arbetsplatserna och den sämsta arbetsmiljön. I företagna undersökningar har konstaterats att en mycket stor del av skiftarbetama har svårigheter med anpassningen till de oregelbundna arbetstider som skiftarbetet innebär. Den fysiska och psykiska pressen är mycket stor på grund av nattarbete, helgarbete, omställningar i dygnsrytmen osv. Bolagen gör stora vinster på rationaliseringen, framför allt när företagen använder en skiftform varigenom man vid komplicerade anläggningar slipper tidsödande igångköming och igenslagning av driften. Men de arbetare som står i denna process har mycket litet utbyte av sin uppoffrande insats. Lönemässigt sett är dessa grupper i huvudsak lågavlönade. Hänsyn måste tas till de i förhållande till arbetsinsatsen mycket små tillägg som utgår för olägenheten att arbeta skift. En mycket stor del av arbetarna i dessa industrier kan endast med skifttilläggen nå upp till en förtjänst som är normal för den övriga industrin. Detta är ett orimligt förhållande med tanke på de uppoffringar som dessa arbetare tvingas till, med bl. a. större förslitning av sin hälsa. Den kontinuerliga driftsformen hade en arbetstid på När 42 timmars arbetsvecka infördes inom den kontinuerliga driften var den lagstadgade arbetstiden . Den lagstadgade arbetstiden har sedan förkortats , och till att 1973 bli . De kontinuerligt skiftarbetande har inte fått någon arbetstidsmässig kompensation för dessa förkortningar. När beslutade om att arbetstiden skulle uppgå berörde beslutet inte alls de arbetande inom den kontinuerliga driften. Därför aktualiseras från arbetsplatserna med allt större skärpa kravet om att sänka arbetstiden inom den kontinuerliga skiftgången . Kravet på kortare arbetstid har ställts i en rad motioner till fackliga kongresser. Det ställs från industrins sida krav på en alltmera omfattande kontinuerlig drift under storhelger. De arbetare som på detta sätt nödgas arbeta, medan den större delen av invånarna är lediga, borde rimligen få en ytterligare förkortning av I kravet på en förkortning av arbetstiden i kontinuerlig drift bör även inkluderas alla de arbetare i servicenäringarna, som i många fall har samma eller liknande betingelser. Med stöd av det ovan framställda föreslås att uttalar sig för att för arbete i kontinuerlig skiftgång samt i därmed jämförbara arbetstidsformer inom servicenäringarna den maximala arbetstiden uppgår ; att för de i kontinuerlig drift som arbetar under storhelger den maximala arbetstiden skall uppgå ; samt att hemställer till regeringen att utarbeta och framlägga förslag till erforderlig lagtext. PER (vpk) (vpk) i (vpk) i