mot · FU02842 · 1971-01-27 00:00:00 — oin en översyn av forskningens organisation. Att forskningspolitiken är av betydelse för ett lands materiella och kulturella utveckling är oomstritt. Beslut i centrala forskningspolitiska frågor påverkar på lång sikt samhället i dess helhet. Inställningen till forskningen och därmed till vetenskapens roll i samhället blir alltmer avgörande för landets utveckling. En satsning på intensifierad forskning och på ökat utnyttjande av forskningens resultat i samhällets tjänst förutsätter att forskningen planeras i betydligt större omfattning än . Försummelser på detta område kan leda till långt värre störningar i människans och naturens samspel med tekniken än vi upplevt. Brister i planeringen kan också medföra att tekniken inte längre förmår befordra ekonomiskt framåtskridande, höjd levnadsstandard, utbyggda kommunikationer och förbättrad information. I en moderat partimotion till förra årets riksdag behandlades ingående de beslut man har att fatta vid forskningsplaneringen alltifrån frågan om hur stor del av bruttonationalprodukten som skall tas i anspråk för forsknings- och utvecklingsarbete till avvägningen mellan enskilda forskningsprojekt. Alla dessa beslut tillsammantagna ger en samlad bild av landets forskningspolitik, ehuru det bör framhållas att samtliga dessa beslut inte är politiska beslut. Det är givet att de måste fattas på olika nivåer. Även om det skulle finnas möjlighet för statsmakterna att styra besluten på alla punkter inom forskningsplaneringen är det inte sagt att denna möjlighet till fullo bör utnyttjas. Många frågor inställer sig vid ett studium av den svenska forskningens och forskningsplaneringens organisation. Vi vill här peka på några. Är beslutsfattandet förlagt till lämpliga nivåer? Det måste slås fast att det är de politiskt valda organen som skall besluta på sådana punkter där den allmänna forskningspolitiska målsättningen är av avgörande betydelse. Däremot synes det olämpligt med en alltför stark styrning när det gäller omsättningen av de principiella besluten i praktiken och där t. ex. vetenskapliga ställningstaganden bör vara avgörande. Frågan är om den mycket oöverskådliga ordning som råder på detta område är den lämpligaste. Förekommer en onödigt stark central styrning på sådana områden där en delegering vore mer ändamålsenlig? Förekommer det omvänt att vissa beslut fattas på en alltför låg nivå i sådana frågor som borde avgöras genom centrala politiska beslut? Vilka förändringar i nuvarande ordning vore ägnade att skapa ett bättre system? Vi anser en översyn av detta frågekomplex nödvändig. Finns förutsättningarna för den principiella forskningspolitiska debatt som måste ligga till grund för utformandet av den nationella forskningspolitiken? Erforderliga förutsättningar är t. ex. en tillfredsställande faktaredovisning angående den nuvarande situationen och utvecklingen inom forsknings- och utvecklingsverksamheten, FoU, en systematisk prognosverksamhet som underlag för bedömningen av den kommande utvecklingen, en redovisning av alternativa lösningar av de forskningspolitiska problemen med en tillfredsställande analys av deras innebörd i olika avseenden. Utan tvivel föreligger brister i detta avseende, och många förbättringar torde kunna genomföras. Vi anser en översyn av hela detta frågekomplex nödvändig. Har samhällets organ för planering av forskningspolitiken, för stöd till FoU-verksamhet och för samverkan mellan olika intressenter den lämpligaste utformningen? Man kan t. ex. betvivla ändamålsenligheten i forskningsberedningens målsättning, status och arbetsformer. Det initiativ för en planering och samordning av forskningen som togs i och med inrättandet av forskningsberedningen borde ha utgjort ett första steg mot en utbyggd organisation för forskningsplanering. Så har emellertid inte skett. I stället har forskningsberedningen alltmer kommit i skymundan, och de avgörande besluten om forskningen har kommit att fattas inom regeringen utan att alla de som med hänsyn till att inte bara staten har ansvaret för samhällsutvecklingen har ett legitimt intresse av att delta i forskningsplaneringen fått tillfälle till detta. Starkt kritiska synpunkter kan med fog också anföras rörande effektiviteten av arbetet inom Styrelsen för teknisk utveckling, STU. Vi är överygade om att mycket skulle kunna vinnas genom lämpliga åtgärder på detta område och anser en översyn av hela frågekomplexet nödvändig. Utnyttjas de medel som satsats på forskning och utvecklingsarbete så effektivt som möjligt? Är organisationen av forskningsenheterna sådan att avsikten med satsningen kan fullföljas på bästa sätt? Vi kan som exempel på brister i detta avseende peka på forskarnas arbetsförhållanden och arbetsuppgifterna för innehavarna av högre forskartjänster. Det är av vikt att se till att forskarna får tillfälle att så mycket som möjligt ägna sig åt just forskning. Vi vill i detta sammanhang aktualisera vårt tidigare framförda förslag om en översyn av arbetsuppgifterna för de högsta tjänsterna, främst professurerna. Det är vidare väsentligt att det ges möjlighet till långsiktig planering av ut En detalj där ett missförhållande genast kan utpekas är ordningen för inrättande av högre tjänster. har påpekat att statsmakternas beslut i sådana frågor bör fattas i förväg än vad som sker. En ändring av praxis i enlighet med UKÄ:s förslag bör enligt vår mening komma till stånd. Mindre tillfredsställande är också den utveckling som forskningsrådens verksamhet undergått. Den flexibilitet som ursprungligen kännetecknade forskningsråden har till stor del gått förlorad. Utnyttjas forskningsresultaten på effektivast möjliga sätt? På denna punkt har ett antal åtgärder vidtagits för att åstadkomma bättre förhållanden, och ännu flera förslag till åtgärder har framförts. Att man här skulle kunna komma längre än är dock uppenbart. Vi anser att frågan bör tas upp i en samlad översyn av forskningens och forskningsplaneringens organisation. Har i tillräcklig utsträckning tillgång till kvalificerad personal för forsknings- och utvecklingsverksamhet? I avsikt att lösa detta problem fattade 1969 ett omfattande beslut angående forskarutbildning och forskarkarriär. Det stod emellertid redan då klart att flera åtgärder från statsmakternas sida var nödvändiga för att fylla reformbeslutet med ett reellt innehåll och att flera frågor fortfarande var obesvarade. Vi anser därför att även forskarutbildningen bör tas upp vid en samlad översyn av forskningens organisation. Som framgår av vad vi här anfört har vi funnit att ett stort behov föreligger av en samlad översyn av forskningens och forskningsplaneringens organisation. Vi föreslår därför att en utredning tillsätts med uppgift att behandla alla hithörande frågor, av vilka vi har pekat på några av de mest väsentliga. Med hänvisning till ovanstående hemställes att måtte besluta att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhålla att Kungl. Maj:t måtte tillsätta en parlamentarisk utredning med uppgift att i enlighet med de riktlinjer som angivits i denna motion företa en total och förutsättningslös översyn av den svenska forskningens och forskningsplaneringens organisation. () () () N. () i Trobro G. () PER () i Gäddvik