mot · FU02697 · 1971-01-27 00:00:00 — av m. fl. om förbättring av förmånerna för värnpliktiga, m. m. I det folkförsvar som vårt lands beslutande folkrepresentation varit ense om att vidmakthålla utgör den värnpliktiga personalen en grundstomme. Otvivelaktigt måste det anses vara angeläget att de värnpliktiga känner att de åtnjuter samhällets uppskattning såväl ekonomiskt som på annat sätt. De nu gällande vämpliktsförmånema borde omrubriceras till värnpliktslön. Denna lön finge då uppdelas i dels naturalön, dels kontantlön. Redan nu borde våra resurser förslå till en omedelbar höjning av kontantlönen till per dag. De sociala förmånerna borde också kunna förbättras, varvid hänsyn kunde tas till bl. a. sådana värnpliktiga som för att få behålla sina bostäder måste hyra dessa även . Fria resor genom för utbildningstiden gällande frikort på tåg och buss har behandlats i en annan motion från vårt håll. En ökad demokratisering inom försvaret får anses eftersträvansvärd. Företagsdemokratin kan rätt utformad bli grundläggande i sådant sammanhang. På det militära området borde t. ex. genomförande av »dureformen» mellan alla kategorier vara lättare än i många civila sammanhang. Ytterligare åtgärder borde komma till för att ge de s. k. värnpliktsriksdagarna en status av demokratiskt genomförd debatt omkring alla med försvaret sammanhängande problem. Ett permanent kansli bör tillskapas för att fånga upp synpunkter från de värnpliktiga. Staten bör ta initiativ för att skapa en vämpliktsorganisation, som kan hävda de värnpliktigas intressen i alla sammanhang. Den nuvarande uppdelningen av matsalar och fritidsutrymmen i olika starkt avskilda kategorier bör successivt slopas vid pågående och kommande nybyggnader liksom vid upprustning av gamla lokaler. Förläggningslokalema bör ändras i riktning mot mindre antal i samma rum förlagda människor, ge ännu bättre hygienisk standard och göras trivsammare. Så långt det sig göra låter bör den militära tjänstgöringen likställas med civilt arbete vid utbildning i fredstid. Vid fälttjänstgöringar och i andra liknande sammanhang får naturligtvis dessa civilistiska synpunkter vika för den övningsmässigt betingade anpassningen till en tänkt ofredssituation. Det är vår uppfattning att redan har och bör ha ett starkt försvar. Men en viktig förutsättning är naturligtvis att livsmedelsbered skapen till tryggande av folkförsörjningen vid avspärrning är god, främst genom att ett livskraftigt, tillräckligt omfattande svenskt jordbruk uppehälles. Dessa frågor aktualiseras i andra motioner från vårt håll. Viktigt för att stärka försvaret och göra det till så att säga var mans egendom är framför allt behandlingen av den värnpliktiga personalen och ersättningen för den tid den manliga svenska ungdomen måste offra för övningar i försvarets tjänst. Med stöd av det ovan anförda föreslås att måtte besluta att fr. o. m. den kontanta dagersättningen för vanliga värnpliktiga höjs från till per dag med motsvarande höjning för andra kategorier, att de sociala förmånerna förbättras från samma tidpunkt, att åtgärder vidtages i syfte att öka demokratiseringssträvandena i enlighet med vad som anförts i motionen, att lokalupprustningen ytterligare påskyndas och lokalerna arrangeras så, att minsta möjliga kategoriuppspaltning samt tidsenlig förläggningsstandard åstadkommes, att staten medverkar till bildandet av en vämpliktsorganisation, att vämpliktsriksdagen utrustas med ett permanent kansli, samt att i den mån här föreslagna omdispositioner medför ökade kostnader dessa täcks in genom begränsningar i materielinköp, utbildningstid eller på annat sätt som vederbörande utskott kan finna lämpligt, så att den sammanlagda kostnaden för försvaret under /72 kan hållas inom den kostnadsram som departementschefen föreslagit.