mot · FU02828 · 1971-01-27 00:00:00 — om förhandlingar mellan staten och angående bibliotekersättningen m. m. fattades beslut om att ersättning skulle utgå till de svenska författarna för utlåning av deras verk genom bibliotek. Ersättningens storlek har ensidigt fastställts av . Ersättningens grundmultipel utgjorde per lån av rättsskyddat verk och har sedermera succesivt höjts till nuvarande belopp av per lån. Medlen förvaltas av . De svenska författarna har länge genom sina organisationer (samlade i en organisation, ) bt. gärt rätt att få förhandla med statsmakterna om biblioteksersättningens storlek. Bakgrunden till detta förhandlingskrav är att biblioteksersättningen utgör ersättning för utnyttjat arbete. Att det verkligen rör sig om sådan gottgörelse för utnyttjande framgår redan av formuleringarna i proposition 1954:133 och statsutskottets utlåtande 1954:105. Det är helt konsekvent att den utredning som tillsattes föregående år för att i nordisk samverkan genomföra en översyn av upphovsrättslagstiftningen också fått i uppdrag att undersöka frågan om kollektiva förhandlingar om ersättningar av denna typ. Den omständigheten att biblioteksersättningens storlek ensidigt fastställs av statsmaktema kunde godtagas begynnelsevis och under ett övergångsskede. , eller snarare , framstår det som angeläget att frågan om biblioteksersättningens storlek verkligen görs till föremål för förhandlingar mellan berörda parter. skulle därmed undgå att i sitt arbete belastas med en i och för sig onödig beslutsprocess som författarna upplever med all rätt som både kränkande och förödmjukande. Det kan ligga nära till hands att hävda att kravet på förhandlingar bör avvisas tills vidare och i avvaktan på de förslag som kan komma att framläggas av ovan nämnda utredning. Mot ett sådant ställningstagande kan tungt vägande invändningar resas. Vi vill helt kortfattat peka på följande omständigheter. Den teoretiska upphov srätt sliga sidan av utformningen av förhandlingarna är alltså föremål för utredning. Det är fråga om ett synnerligen komplicerat spörsmål, icke minst på grund av att det måste ses i ett internationellt sammanhang. Den praktiska sidan är mindre besvärlig. Berörda parter, författarna och staten, kan förhandla om ersättningens storlek utan direkt lagstöd det vill säga utan att de ersättningsberättigade har t. ex. legala möjligheter att genomföra fackliga stridsåtgärder. Vi vill här påminna om att statsoch kommunaltjänstemännen lyckades etablera en förhandlingssituation ett pär årtionden innan de tillerkändes legal förhandlingsrätt. Man kan alltså redan nu åstadkomma en faktisk förhandlingssituation med författarnas fackliga organisation efter beprövat mönster. Det enda som behövs från statens sida är viljan att betrakta som förhandlingspartner. Därmed skulle man inte störa den tillsatta utredningens arbete kring upphovsrättsliga frågor eller föregripa dess ställningstaganden. Situationen skulle snarare bli den motsatta. De praktiska erfarenheter man vinner genom att redan nu åstadkomma en faktisk förhandlingssituation och därmed pröva nya vägar måste ofrånkomligen leda till att de rent upphovsrättsliga problemen lättare finner användbara lösningar. Denna omständighet får inte underskattas. Den debatt kring hithörande spörsmål som med stor energi framtvingats av de svenska författarna är inte enbart en svensk angelägenhet. Den har, inte minst uppseendeväckande s. k. biblioteksaktion, fått internationell räckvidd. Kraven kring ersättning för biblioteksutlåningen och förhandlingsrätt vad angår ersättningens storlek har diskuterats och bedömts som framsynta och riktiga inte bara i våra nordiska grannländer utan också, vad nu är känt, i , , , och . I har Verband Deutscher Schriftsteller lyckats få stöd hos alla politiska partier för dels en biblioteksersättning av samma konstruktion som den svenska, dels att denna ersättningsrätt skall lagfästas i upphovsrättslagen. Vidare bör nämnas att underhandlingar har inletts mellan de österrikiska författarna och den österrikiska regeringen i dessa frågor under medverkan av de svenska författarnas fackorganisation. I och för sig kan naturligtvis dessa internationella perspektiv anses sakna betydelse. Det framstår ändå som genant om svenska initiativ rimliga och väl genomtänka blir snabbare förverkligade i andra länder än i . Med hänvisning till det anförda hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t uttalar sig för att faktiska förhandlingar kommer till stånd mellan staten och som en förberedelse för en kommande legal förhandlingsrätt. P.O. ()