mot · FU021161 · 1971-01-01 00:00:00 — av i m. fl. angående anslaget till Lånefonden för kommunala markförvärv. En av förutsättningarna för att kunna genomföra en bostadspolitik med social inriktning där en hälsobostad till skäligt pris skall vara primär rättighet för alla människor är att komma till rätta med den nuvarande markspekulationen. Om de privata spekulationsintressena skall kunna hållas undan från bostadsbyggandets område, krävs att kommunerna ges möjlighet att föra en sådan markpolitik att de får tillfälle att behålla och förvärva mark för den nödvändiga samhällsbyggnaden. Det är därför nödvändigt att kommunerna äger all den mark som åtgår för detta byggnade. Gör de inte det uppstår rubbningar i bostadsförsörjningsplanerna genom att den privata markägarens syn och intressen på markanvändningen inte alltid överensstämmer med kommunens vare sig det gäller bebyggelsens utformning eller tidschemat för markens användning. Erfarenheterna har också visat att dessa konflikter ofta leder till att kommunerna tvingas kompromissa när det gäller utformningen av bebyggelseplaneringen kompromisser som i många fall resulterar i sämre lösningar än om kommunerna fritt, utan hänsyn till privata ägarintressen, kunna planera sin utbyggnad. Dessa problem uppstår oavsett att kommunerna till sin hjälp har det s. k. planmonopolet som ju bestämmer var tätbebyggelse får genomföras och hur denna tätbebyggelse får utformas. De grundläggande problemen förändras heller inte av det förhållandet att kommunerna fått flera tekniska instrument till sitt förfogande för en aktiv markpolitik, eftersom dessa instrument blir otillräckliga och illusoriska därför att de ekonomiska resurser statsmakterna ställer till förfogande är helt otillräckliga. Menar man allvar från regeringens sida att kommunerna skall bedriva en aktiv markpolitik och att de allmännyttiga företagen skall ha en dominerande ställning inom nyproduktionen av bostäder, måste också kommunerna ges reella möjligheter att förvärva och äga den för samhällsbyggnaden nödvändiga marken. Detta förutsätter att konkurrensen inte sätts ur spel genom omfattande markförvärv .från stora företagsgrupper med olika bankintressen i bakgrunden. Dessa markförvärv, som blir allt vanligare, sker som koncentrationen av kapital och produktionsresurser accelereras och innebär att den prisledande roll som de allmännyttiga och kooperativa företagen avses att få förhindras genom att de privata markköpen allt oftare sammankopplas med byggrätten på den berörda marken. Markköpen från dessa markköpande företag innebär att man skaffar sig monopol på byggandet ett monopol som sedan utnyttjas i alla led genom att dessa holdingbolag också är engagerade i materialindustrin och man naturligtvis ser till att man utan konkurrens får avsättning för sina egna produkter. En första förutsättning för en samhällsbyggnads- och bostadspolitik, fri från privata ägarintressen, är att kommunerna ges möjlighet till en sådan markpolitik att man för det första ges möjligheter att behålla sin mark och för det andra ges möjligheter att föra en så aktiv markpolitik att man kan köpa in mark för att bygga upp en markreserv motsvarande det närmaste tio-årsbehovet. I detta sammanhang bör också påpekas att om de förbättringar beträffande värderingsreglerna som föreslås i expropriationsutredningens betänkande skall ges ett reellt innehåll, måste kommunerna ges resurser att föra en markpolitik som bidrar till att hålla nere prisnivån. Mot bakgrund av vad vi har anfört om nödvändigheten av att större resurser än ges kommunerna att föra en aktiv markpolitik framstår det som helt orillräckligt med en summa av till Lånefonden för kommunala markförvärv som föreslås i årets statsverksproposition. Till de problem vi har rest i det ovanstående kommer det om saneringsfrågornas ökade betydelse, som troligen kommer att öka ytterligare , vilket innebär att den målsättning om en markberedskap motsvarande ett tioårsbehov, som vi nämnt, sannolikt inom överskådlig tid kommer att vara en alltför begränsad målsättning. Vi vill också erinra om att den utredning som föreslog inrättandet av en statlig fond för markförvärvslån beräknade att behovet från kommunernas sida av sådana lån 1974 skulle vara ett belopp som troligen icke är tilltaget i överkant. förelåg ansökningar från kommunerna om lån på sammanlagt . Med hänvisning till det ovan anförda hemställer vi att måtte besluta att till Lånefonden för kommunala markförvärv för /71 anvisa ett investeringsanslag av . (vpk) i (vpk) i (vpk) i