mot · FU02565 · 1971-01-27 00:00:00 — Vad som i första hand är angeläget är att regeringen på grundval av tillgängligt material inför årets riksdag redovisar vilket av de alternativ, som långtidsutredningen analyserat, som man anser mest realistiskt, vilken politik man avser att söka förverkliga och vilka medel man därvid främst vill utnyttja. En sådan plan bör också ge en grov prioritering av det offentliga reformarbetet. Den kan naturligtvis inte uppfattas som något absolut bindande för regeringens politik. Men den kan likväl ge ett bättre underlag för planering inom offentlig förvaltning och företag än vad som f. n. står till förfogande. I detta sammanhang vill vi också något beröra den viktiga frågan om de offentliga utgiftskraven och rationaliserings- och besparingsmöjligheterna. Finansministern framhåller själv att prioriteringen av industrins investeringar måste få konsekvenser för den offentliga sektorns utbyggnad. Produktionen måste få en förhållandevis större andel av tillväxten av våra resurser. vet vi att det offentliga reformarbetet är stort. I det läget framstår det som nödvändigt att statsmakterna visar återhållsamhet med de offentliga utgiftsökningarna. Detta gäller såväl beslut om statens egna utgifter som beslut som medför ökade utgifter för kommunerna. En särskild utredning bör därför tillsättas med uppgift att undersöka möjligheterna till besparingar inom den statliga verksamheten för att på så sätt skapa ökat utrymme för verksamhetsgrenar, som får anses mera väsentliga. Likaså bör rationaliseringsverksamheten inom den offentliga sektorn påskyndas i syfte att uppnå en ökad produktivitet inom denna produktionssektor. Möjligheterna att radikalt förbättra vår handelsbalans är självfallet inte enbart beroende av den framtida investeringsökningen inom industrin och de åtgärder statsmakterna vidtar för att främja denna. Den svenska industrins internationella konkurrenskraft både när det gäller exportindustrin och den industri, som konkurrerar med utländska företag på hemmamarknaden är starkt beroende av den innovativa förmågan och produktivitetsutvecklingen. I båda dessa avseenden har svenskt näringsliv en gynnsam position. Nettoutgifterna för licenser, royalties och patent har emellertid under kommit att utgöra en växande andel av det negativa transfereringsnettot. förutser att denna utveckling skall fortsätta och att det negativa nettot 1975 skall uppgå till ca 250 milj. kr., dvs. av det totala transfereringsnettot. vill för sin del förklara denna utveckling med att som en liten nation och med högt specialiserad industri i fråga om uppfinningar och utveckling av metoder inte kan ligga i frontlinjen mer än på några få områden. Förutsättningen för att vi skall kunna hävda oss på ett vidare fält är därför att vi snabbt kan ta upp och omsätta nya utländska rön och erfarenheter i produktion. Ett växande negativt netto i detta avseende behöver således inte vara någon omedelbar nackdel eller innebära risk för industriell stagnation. Det kan ligga åtskilligt i långtidsutredningens analys. Det är uppenbart, att det här rör sig om en komplicerad växelverkan mellan å ena sidan import av utländska rön, å andra sidan hög beredskap att omsätta dessa i praktiken. Detta senare kräver i sin tur en högt utvecklad forsknings- och utvecklingskapacitet. För att vi skall hålla och utvidga våra marknadsandelar på en hårdnande internationell marknad krävs emellertid också ett rent nyskapande inom de sektorer av industrin där har särskilt goda förutsättningar. Det är ett misstag att tro att endast de större företagen här kan spela någon väsentlig roll. Ett dynamiskt och konkurrenskraftigt näringsliv förutsätter mindre och medelstora företag som på specialområden kan hävda sig på en internationell marknad. Vi vet alltför litet om de faktiska förutsättningarna i detta avseende. De senaste årens ekonomiska politik och inte minst förra årets kreditpolitik har utan tvivel medfört stora svårigheter för denna företagskategori. Vad som krävs är en studie av de mindre och medelstora företagens tillväxtproblem och deras faktiska finansiella förutsättningar att satsa på industriella innovationer. Detta är en fråga som dels berör forskningspolitiken, dels kreditpolitiken. Enligt vår mening finns det klart behov av en sådan utredning. Som anförts tidigare i motionen avvaktar vi med den slutgiltiga bedömningen tills kompletteringspropositionen presenterats. I enskilda frågor, där proposition ännu ej lagts, finns självfallet inget underlag för något ställningstagande . Med hänvisning till vad som har anförts i motionen hemställer vi att vid behandlingen av Kungl. Maj:ts proposition nr 1, Bilaga 1, Finansplanen beslutar, att som sin mening uttala vad som i motionen anförts beträffande den ekonomiska politiken. () ()