mot · FU02337 · 1971-01-01 00:00:00 — av m. fl. om u-Iandstjänst som alternativ till värnpliktstjänstgöring. Alltsedan konsekvenserna av lag om vapenfri tjänst börjat stå klara för allmänheten har kritik och ändringsförslag framförts i ökad omfattning både inom och utom . En stor del av kritiken hänger samman med att lagens formulering ger stort utrymme för tolkningar och följaktligen ger tillämparen kontroll över lagens reella konsekvenser. Tillämpningen har visat sig alltmer otillfredsställande. Förra årets riksdag var inget undantag med avseende på kritik mot vapenfrisystemet. förekom interpellationer och motioner om både påföljderna vid totalvägran och tillämpningen av vapenfrilagen. Dessa frågor hänger nära samman, eftersom en ökad andel avslag på ansökningarna om vapenfri tjänst leder till ett ökat antal totalvägrare. I samband med behandlingen av proposition nr 1970 om bistånds- och katastrofutbildning framfördes i motioner från ledamöter representerande tre av partier krav på inrättande av u-landstjänst som ett värnpliktsaltemativ. kommunisterna utvecklade i motion 11:1561 synpunkter på dessa frågor. Nämnda propositioner motsvarade inte alls mångas förväntningar om att tjänst i biståndsarbete skulle bli ett alternativ till värnplikten. Inom ramen för den utredning som föregått propositionen undersöktes inte denna fråga, eftersom direktiven inte omfattade detta. Experten anförde bl. a. följande i frågan om värnpliktsaltemativ: »Utvecklingen i andra länder mot en mer generös syn på u-landstjänst som värnpliktsaltemativ liksom den internationella utvidgningen av försvarsbegreppet mot att gälla den totala säkerhetspolitiken gör det angeläget att nu tar upp frågan till allvarlig prövning.» Även i flera remissyttranden framfördes kritik mot att inget vämpliktsalternativ föreslogs inrättat. I statsutskottets utlåtande nr 1970 framhölls att »tjänstgöring i internationellt biståndsarbete som alternativ till värnpliktstjänstgöring och vapenfri tjänst innebär att en revision av det nuvarande vämpliktssystemet skulle bli nödvändig». Bland annat på denna grund avvisade utskottet kravet men framhöll att »om utvecklingen skulle påkalla en sådan revision förutsätter utskottet att Kungl. Maj:t tar initiativ härutinnan». 1 1971 3 sami. Vi anser att utvecklingen redan klart påvisar behovet av en ändring i vämpliktssystemet. Internationellt har bl. a. , , och redan infört biståndstjänst sorn vämpliktsaltemativ. I antogs en lag vari biståndsarbete i godtas som vämpliktstjänst. I växer opinionen för en förändring i takt med att insikten om bristerna i nuvarande system tilltar. Antalet inkomna ansökningar om vapenfri tjänst har ökat från 1 1967, 2 1968 och 2 1969 till 2 1970. (De uppgifter som här redovisas för är delvis preliminära och beräknade samt delvis tagna ur i dagspressen offentliggjort material.) Antalet avgjorda ärenden har hållit sig omkring 1 000-1 200. Om man på antalet avgjorda ärenden dvs. summan av antalet bifallna och antalet avslagna ansökningar, beräknar andelen avslag, så finner man att avslagsprocenten ökat mycket kraftigt och i accellererande takt: andelen var 1967 , 1968 , 1969 för att 1970 höjas till . Delvis som en följd av de minskade möjligheterna att erhålla vapenfri tjänst har också ökningen av antalet totalvägrare blivit kraftig: antalet totalvägrare, exklusive Jehovas vittnen som var mellan 100 och 200 totalvägrare, var 61 st , 112 st , 317 st , och 778 st . Det finns inget som tyder på att dessa siffror skall upphöra att stiga om inga förbättringar genomförs. Klart är emellertid att antalet totalvägrare skulle minska, om ett reellt alternativ till värnplikt och fängelse infördes. Nedanstående tabell åskådliggör tydligt utvecklingen sedan vapenfrilagens tillkomst: Aktuell vägrarstatistik (siffrorna preliminära) 25.1 1971 Nedlagda fall är icke medtagna i tabellen, då dessa till sitt antal är så få att de icke på något väsentligt sätt ändrar översikten.) Ett reellt alternativ till värnplikt bör organiseras utanför det nationella militära försvarets snäva ram, utanför själva det militära systemet. Genom ändringar i vämpliktslagen och lagen om vapenfri tjänst är det möjligt att införa ett system där internationellt biståndsarbete står öppet för alla som ett alternativ till värnpliktstjänstgöring i krigsmakten. Frihet från kopplingar till krigsmakten skulle också göra det lättare att öppna detta system för både kvinnor och män. En särskild utbildning bör organiseras, vilken bör differentieras med hänsyn till vederbörandes bakgrund och till mottagarlandets behov. Med hänvisning till det anförda hemställes att beslutar tillsätta en utredning för att pröva formerna för tjänst i internationellt biståndsarbete som ett vämpliktsaltemativ och att förslag härom framlägges i enlighet med i motionen framförda synpunkter. (vpk) i (vpk) i (vpk) i