mot · FU02927 · 1971-01-27 00:00:00 — av i m. fl. om åtgärder för att prioritera den kollektiva trafiken. har en allt kraftigare kritik riktats mot tilllämpningen av trafikpolitiska beslut. Man hävdar att beslutet fått till resultat att de totala samhällsekonomiska bedömningarna av den kollektiva trafiken kommit i bakgrunden. Målet skulle således ej ha uppnåtts. Beslutet syftade också till att skapa konkurrens på likvärdiga villkor mellan olika transportgrenar. Eftersom någon kostnadsansvarighet ej åvilar landsvägsbunden trafik, har en skev konkurrenssituation skapats. Resultatet blir dels att den kollektiva trafiken får det utrymme som är samhällsekonomiskt motiverat, dels att framför allt orter med lägre resandeunderlag får en sämre transportservice. arbetande vägkostnadsutredning sysselsätter sig med hithörande problematik. Den kommer sannolikt att framlägga sitt utredningsresultat . Därefter skall detta material utvärderas innan beslut kan fattas, vilket fördröjer frågans lösning ytterligare. Innan denna fråga är löst förstärks de negativa effekterna av beslutet. Således tvingas SJ mot bakgrunden av kravet på dokumenterad företagsekonomisk kostnadsansvarighet till nedskärningar och indragningar av förbindelser som ej kan redovisa företagsekonomisk lönsamhet. Kring /71 har t. ex. åtskilliga kommuner fått meddelande från SJ med krav på kostnadstäckningsgaranti som förutsättning för bibehållna bussförbindelser. har i vissa fall indragningar av eller avbemanningar av stationer med spårbunden trafik aktualiserats. Denna ojämna konkurrenssituation har dessutom lett till att SJ i flera omgångar sett sig nödsakad att höja taxorna för både spårbunden och landsvägsbunden trafik i vad gäller gods- och persontransporter. Utvecklingen på trafikpolitikens område har vidare en väsentlig social aspekt. Följden av höjda taxor och av indragning av kollektiv trafik leder till ökade transportsvårigheter för de svagaste i samhället. De som drabbas är t. ex. de grupper som av ekonomiska skäl ej har råd att skaffa sig bil, människor som bor i glesbygd och människor som på grund av annat socialt, fysiskt eller psykiskt handikapp ej själva har möjlighet att lösa sin transportfråga. Bilismens snabba expansion skapar vidare en utveckling som innebär kraftigt stegrade kostnader för samhället vid byggandet och underhållet av gator och vägar. Framför allt drabbar detta de större tätorterna, som tvingas bygga kostsamma trafikleder och parkeringsplatser. Från jämlikhetssynpunkt slår fördelningen av dessa kostnader snett, eftersom bilismen endast till viss del betalar dessa kostnader. Resterande del täcks av allmänna skattemedel. Detta är anmärkningsvärt, då resultatet blir att de ekonomiskt sämst ställda, som sällan har egen bil, får subventionera mer välsituerade grupper. Ytterligare några aspekter som måste läggas på trafikpolitiken är miljöfrågan, trafiksäkerhet och trafikövervakning. Trots att man förutsätter konkurrens på likartade villkor finns ingen mätning av samhällets kostnader för luftföroreningar och buller. Fråga är om det över huvud taget är möjligt att göra detta. Det enda man med visshet kan säga är att luftföroreningar och buller drabbar den enskilde individen mycket hårt. Samhället har gjort omfattande insatser på trafiksäkerhetens område. Trots detta alltmer omfattande arbete ökar trafikolyckor av alla kategorier för den landsvägsbundna trafiken. Vi får aldrig acceptera en sådan utveckling. Visserligen kan man genom upplysning och viss trafiksäkerhetslagstiftning förebygga flera olyckor, men grunden till olyckorna de allt fler bilama måste klargöras. Från både miljövårdsoch trafiksäkerhetssynpunkt framstår här en kollektiv trafik som det enda alternativet. Mot denna bakgrund finns det således mycket goda skäl som talar för att samhället medvetet bör prioritera den kollektiva trafiken. Skapas goda förutsättningar härför, kan både en större turtäthet och lägre taxor erhållas. Den hittillsvarande utvecklingen med allt högre taxor har också motverkat denna målsättning. Att ytterligare utreda dessa frågeställningar innan beslut fattas torde vara överflödigt. Dels skulle senareläggning av nu motiverade beslut innebära en ytterligare försämrad konkurrenssituation för den kollektiva trafiken, framför allt för den spårbundna, dels finns sådan kartläggning att klara motiveringar för omedelbara åtgärder föreligger. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller att den kollektiva trafiken prioriteras i syfte att bl. a. överföra de tunga transporterna från landsväg till järnväg, att överväganden görs att kraftigt nedskriva i SJ nedlagt kapital, Maj:t för övrigt genom reglerande åtgärder tillser att den kollektiva trafikens förutsättningar att fullfölja sina sociala och allmänna samhällsuppgifter främjas.