mot · FU02684 · 1971-01-25 00:00:00 — av m. fl. om forskarutbyte med . Vårt land har allt mer målmedvetet strävat efter att bygga upp ekonomiskt, tekniskt och vetenskapligt samarbete med länder och grupperingar, oavsett deras ekonomiska system. Som exempel kan anföras försöken att öka samverkan med inom ramen för det s. k. Aigrain-samarbetet liksom de avtal om bilateralt samarbete som träffats med och de flesta mindre östeuropeiska länderna och för vilka redogjorts i statsverkspropositionen. Ett viktigt led i dessa samarbetssträvanden utgör etablerandet av kontakter mellan forskare i olika länder. Härigenom överförs vetenskapligt och tekniskt vetande, och samverkan gagnar varje enskilt lands utveckling genom att man kan utnyttja forskningsresultat vunna vid utländska laboratorier. Detta kan leda till en ökad handel t. ex. i fråga om patent och licenser, vetenskapliga instrument och annan kvalificerad teknisk utrustning. I mångt och mycket kan detta samarbete bedrivas utan några särskilda ingripanden från statsmakters och organisationers sida. I fråga om vissa länder, speciellt de östeuropeiska, krävs dock särskilda åtgärder för att främja och upprätthålla forskningskontakter. Det politiska systemet i dessa länder medför att deras forskare deltar i internationellt eller bilateralt samarbete endast i institutionaliserade former. Ansvariga organisationer i dessa länder, främst vetenskapsakademier och statliga organ för vetenskap och teknik, har därför slutit överenskommelser med motsvarande organisationer i exempelvis de västeuropeiska länderna om forskar- och informationsutbyte. För vidkommande har och var för sig eller tillsammans ingått överenskommelser om forskarutbyte med bland annat organisationer i , , och . Dessa överenskommelser har hälsats med stor tillfredsställelse av både och de politiska instanserna i respektive länder, länder. Dessa överenskommelser är träffade med tillämpning av gängse praxis för östväst-utbyte, dvs. att det utsändande landet svarar för resekostnaderna medan mottagarlandet lämnar stipendium för uppehälle, bostadskostnader, omkostnader etc. Kostnaderna för de utländska forskarnas uppehälle i inom ramen för nuvarande överenskommelse täcks delvis genom att i enlighet med beslut en del av anslag för informationsverksamhet om får tas i anspråk. Enligt uppgifter som vi inhämtat har ca . ställts till akademiernas förfogande ur detta anslag. Övriga kostnader har täckts genom kompletterande bidrag som akademierna sökt och erhållit från statens naturvetenskapliga och medicinska forskningsråd respektive från Styrelsen för teknisk utveckling eller ur akademiernas egna fonder. Akademierna har som refereras i statsverkspropositionen begärt att . måtte ställas till förfogande för forskarutbyte under /72. I sin framställning har akademierna bland annat anfört att forskarutbytet bör ges en enhetlig finansieringsform och att kostnaderna bör täckas genom medel som i särskild ordning ställs till deras förfogande, så att de icke i konkurrens med projekt som direkt avser vårt eget lands vetenskapliga och tekniska utveckling behöver ansöka hos forskningsråd och fonder härom. Detta gäller särskilt de mindre östeuropeiska länderna. Formerna för forskarutbyte är betingade av de rådande politiska förhållandena, och det synes skäligt att detta tar sig uttryck också i finansieringen av organisationernas verksamhet. I sin skrivelse framhåller akademierna att det är av stort värde för att vetenskapliga kontakter i ökad omfattning etableras såväl med som med övriga länder i . Det är svårt att följa den vetenskapliga och tekniska utvecklingen i dessa länder, bland annat därför att få svenska vetenskapsmän behärskar deras språk. Vidare har det under en lång följd av år av politiska skäl varit svårt att få inblick i forsknings- och utvecklingsarbetet i dessa länder. Forskarutbytet i de former det nu bedrivs synes ha flera positiva effekter. Det är ofta komplicerat för en enskild svensk forskare att få tillfälle besöka kolleger och vetenskapliga institutioner i t. ex. . Det institutionaliserade samarbetet erbjuder en god ram som möjliggör upptagande och vidmakthållande av kontakter. De förbindelser som etablerats har i flera fall lett fram till direkta överenskommelser om samarbetet mellan svenska och sovjetiska institutioner t. ex. i fråga om plasmafysik och astronomi. Vidare och detta gäller särskilt de mindre östeuropeiska länderna synes utbytet ha gett och även kunna ge en icke obetydlig politisk goodwill för . Detta kan på lång sikt aktivt medverka till ett närmande mellan och . Med hänsyn härtill synes det oss rimligt att hela medelsbehovet för ett forskarutbyte av den nuvarande omfattningen utgår från anslag för informationsverksamhet. Härmed skulle en viss utvidgning av det nuvarande utbytet säkras, som medel för forskningsråd och fonder görs tillgängliga för att stödja nationella svenska projekt. Kartong: S. 8, rad 5, står: 6 654 000. Skall vara: 6 603 000. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att mätte besluta att till övrig information om i utlandet för /72 anvisa ett i förhållande till Kungl. Maj:ts förslag med höjt reservationsanslag om , varav skall användas för forskarutbyte med nationella vetenskapsakademier i inom ramen för av och träffade överenskommelser. () () . ÅSLING (c)