mot · FU021524 · 1971-11-11 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 147 angående ändrad regional organisation av SJ. I proposition 1971:147 lägger Kungl. Maj:t fram förslag till viss ändring i SJ:s nuvarande regionala organisation. Mot den principiella uppfattningen, sådan den kommer till uttryck i propositionen, att i olika avseenden måste anpassas till den allmänna utvecklingen, så att organisationen står i linje med strävandena att hävda SJ :s ställning som transportföretag, kan ingen invändning resas. I vad gäller den praktiskt bäst utformade organisationen av ett så omfattande företag, som SJ utgör, kan givetvis olika meningar råda. Detta framkommer också av de remissyttranden som avgivits över SJ :s organisationsförslag 21.9. Vi berör i denna motion några områden av organisationen där vi finner anledning till tveksamhet om att den mest rationella lösningen valts eller där allvarliga negativa följdverkningar kan uppstå, i vart fall om problemen betraktas icke bara från SJ :s synpunkt utan också ur allmänna samhällsaspekter. Den nuvarande distriktsindelningen utgår från de näringsgeografiska samband och interna transportekonomiska villkor som gällde vid omorganisationen 1963. Det finns anledning anta att i viss mån ändrade förutsättningar nu föreligger och att en ändring av distriktsindelningen, så att organisationen erhåller färre men större distrikt, i och för sig skulle kunna vara motiverad. I SJ:s organisationsförslag görs det gällande att länsgränserna bör beaktas i större utsträckning än tidigare vid distriktsindelningen, därför att behovet av en samverkan mellan SJ och regionala planeringsorgan har blivit större. Departementschefen delar denna mening och understryker att den beslutade länsvisa regionala trafikplaneringen utgör ett särskilt skäl för att låta distriktsgränserna följa länsgränsema. Enligt vår mening utgör denna kommande trafikplanering i stället ett skäl till att en ändring av organisationen nu icke bör ske. Det finns all anledning att först avbida resultatet av trafikplaneringen och därefter ta itu med de organisationsförändringar på hela det trafikpolitiska fältet som detta resultat kan ge anledning till. När det hävdas att länsgränserna är av betydligt större vikt nu än och att detta torde bli alltmer markerat finns det anledning att påpeka att hela frågan om landets regionala indelning är föremål för utredningar. Det förslag som 1967 framlades av länsindelningsutredningen har visserligen inte medfört några åtgärder från statsmakternas sida. Emellertid ingår det i direktiven 1970 tillsatta länsberedningen att göra en sammanfattning och överarbetning av tidigare utredningar om länsproblematiken. I direktiven för länsberedningen sägs att beredningen bl. a. bör ta upp frågan om lämpliga geografiska arbetsområden för såväl den sekundärkommunala verksamheten som den decentraliserade statliga förvaltningen. Det är visserligen från samordningssynpunkt önskvärt att dessa arbetsområden i största möjliga utsträckning sammanfaller. Med hänsyn till samhällsuppgifternas olika natur kan det emellertid finnas anledning att söka sig fram till ett differentierat regionalt mönster med samordning på olika nivåer, t. ex. i län och i länsblock eller planeringsregioner. Mot denna bakgrund finns det anledning till försiktighet i strävandena att anpassa SJ:s regionala indelning till de nu gällande länsgränserna. Även bortsett från att länsindelningen kan komma att ändras anser vi att behovet att följa länsgränserna har överbetonats. De näringsgeografiska förhållandena och trafikens strömningar bör även beaktas liksom lämpligheten av att sammanhängande linjer inte bryts av för trafiken irrelevanta länsgränser. Det finns naturligtvis vissa skäl som talar för ett behållande av samtliga de distrikt som föreslås indragna. Vi anser dock att dessa med särskild styrka gör sig gällande beträffande Umeådistrikten. Indragningen av dessa distrikt medför att de nya Luleådistrikten får en mycket omfattande geografisk utsträckning. Av landets bannät kommer inte mindre än att ligga inom Luleådistrikten. Det är vår uppfattning att kontakterna mellan SJ å ena sidan samt näringsliv, kommuner och befolk ning å andra sidan kommer att väsentligt försämras i förhållande till nuläget om Umeådistrikten dras in. Ett sådant förfarande skulle också motverka de allmänna regionalpolitiska åtgärder för bl. a. de nordliga länen varom tidigare beslutat. Därest Umeådistrikten trots de starka skäl som talar för deras bevarande skulle komma att indras, anser vi de skäl som talar för deras förenande med Sundsvallsdistrikten ha något större tyngd än de som talar för Luleådistrikten. För maskintjänstens del innebär förslaget en samordning av den verksamhet som utförs vid huvudverkstäder och driftverkstäder. Av propositionen kan icke entydigt utläsas huruvida verksamheten vid de olika driftverkstädema helt eller delvis avses bli lokaliserade till de platser där huvudverkstäderna är placerade. På s. 14 refereras dock SJ:s organisationsförslag sålunda: På regional och lokal nivå innebär detta en samordning av huvud- och driftverkstäder. I departementschefens yttrande (s. 33) anförs att de till de nuvarande driftdistrikten knutna driftverkstäderna vid vagn- och lokstationerna med deras på serviceunderhåll inriktade verksamhet sammanförs med de under chefen för maskinavdelningen sorterande, industriellt arbetande huvudverkstäderna med tillhörande lokala enheter. Om en ändrad lokalisering av driftverkstädema skulle vara avsedd att äga rum bör därvid också de lokaliseringspolitiska effekterna av en sådan ändring för vissa orter observeras. För t. ex. och kommuner skulle en flyttning av driftverkstädema där få avsevärda negativa konsekvenser i vad gäller det befolkningsmässiga underlaget för allmän service. På grund av vad sålunda framgått är vi inte övertygade om riktigheten i de förslag som framläggs i propositionen i vad gäller distriktens anpassning till nu gällande länsgränser, Umeådistriktens indragning samt driftverkstädemas lokalisering. Emellertid anser vi som också ovan antytts det över huvud taget inte vara rationellt att den regionala organisationen av SJ nu skall ändras som en allmän regional trafikplanering skall påbörjas i varje län för att vara slutförd . SJ:s regionala organisation bör lämpligen omprövas först när resultatet av den regionala trafikplaneringen föreligger eftersom denna bör kunna ge vid handen vilka transportuppgifter som bör åvila SJ. Organisationen bör rimligen anpassas efter företagets uppgifter. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att avslår Kungl. Maj:ts proposition 1971: 147.