mot · FU0227 · 1971-01-12 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder mot luftförorening genom motorfordon. Föroreningar genom avgaser från bensindrivna fordon är en bidragande orsak till många folksjukdomar, särskilt i deras verkan på lång sikt. Epidemiologiska studier på olika befolkningar, även i , samt laboratorieförsök på djur visar att luftföroreningarna ökar mottagligheten för luftvägsinfektioner. Undersökningar har också visat att luftföroreningar kan medverka till uppkomst av t. ex. lungcancer. För att begränsa kvantiteten bilavgaser har infört bestämmelser enlikt vilka utsläppet av koloxid ej får överstiga /km och utsläppet av kolväte /km, bådadera fr. o. m. Dessa normer är dock så svaga att de inte minskar det totala avgasutsläppet utan endast bromsar ökningen. Regeringen har uttalat att det är önskvärt med en fortsatt successiv minskning av avgasutsläppen, och lagen ger också möjlighet att skärpa de nu fastställda normerna. En ledningsgrupp inom har i en utredning (stencil K 1968: 2) föreslagit ytterligare regler för att begränsa utsläppet av koloxid och kolväten fr. o. m. Detta förslag har dock inte lett till några åtgärder. Förslaget, av utredningen benämnt »alternativ 2», skulle om det genomförts bl. a. betytt att det totala utsläppet av koloxid skulle motsvara ungefär nivå. För utsläppet av kolväte skulle resultatet bli ungefär detsamma. Den uppskattade merkostnaden för detta »alternativ 2» skulle bli för ny bil högst , för utökad service högst . Planer fanns också för ett tredje steg 1975. Ledningsgruppens arbete har sedermera övertagits av . I en motion från folkpartihåll till riksdag begärdes en skärpning av avgasreglerna i anslutning till ledningsgruppens alternativ 2. avslog dock detta förslag. Med tanke som krävs för konstruktion av avgasrenare etc. efter det att ett beslut fattas är det nu knappt realistiskt att genomföra en skärpning av reningsnormema modeller, som vanligtvis börjar levereras . Ansträngningarna bör i stället inriktas på att genomdriva betydligt mer långtgående normer, som kan träda i kraft . Den amerikanska kongressen har stiftat en lag om skärpt kontroll av luftföroreningar (of 1970). Lagen innehåller bl. a. mycket kraftiga skärpningar av nu gällande bestämmelser angående utsläpp av bilavgaser. Utsläppen av kolväten, koloxid och kvävegaser från bilar och andra lätta motorfordon tillverkade efter eller modeller skall reduceras i förhållande till vad som maximalt tillåts enligt de federala normer som gäller modeller. Denna skärpning av kontrollen beräknas komma att leda till att utsläpp av kolväten, koloxid och kvävegaser begränsas till , respektive av de kvantiteter som emitteras från fordon vilka helt saknar avgasrenare. Biltillverkare, som allvarligt försökt utveckla och införa ett avgasreningssystem anpassat efter de nya bestämmelserna men som på grund av tekniska svårigheter inte lyckats därmed före skall av Departement of Health, Education and Welfare (HEW) kunna beviljas uppskov fram till med införande av den skärpta emissionskontrollen. Nya fordon skall förses med intyg om att bilen fyller lagens krav. Bilinspektion och kontroll av avgasreningssystem skärps. Ökat finansiellt stöd ges till forskning, bl. a. rörande avgasutsläpp och kring ickekonventionella motortyper. De nya normerna är så långtgående att de kräver delvis nya motorkonstruktioner. Förslaget mötte till en början kraftigt motstånd från bilindustrin i , men denna har dock senare hävdat att man kommer att kunna klara de uppställda kraven. Representanter för en svensk bilindustri har också framhållit att denna industri kan framställa bilmotorer som klarar de amerikanska kraven. De europeiska bilföretag som vill vara kvar på den amerikanska marknaden kommer alltså att tvingas konstruera motorer som uppfyller de amerikanska kraven. Det är angeläget att man nu från svensk sida verkar för ett internationellt införande av motsvarande skärpta normer och att förberedelser görs för ett införande av dessa i , detta särskilt som man nu övergår från en gammal teknik till en ny. Resurser måste sättas in så att vi får denna nya teknik. Dessa nya skärpta normer kräver omfattande förberedelser administrativt men främst på konstruktionssidan. Därför måste beslut fattas i mycket god tid så att den nya teknik som krävs och som alltså beställs av samhället hinner utvecklas och omformas till färdig konstruktion. För att vi i skall kunna införa nya skärpta avgasregler likvärdiga med de amerikanska och som i måste beslut härom fattas snabbt. Även om motstånd kommer att riktas mot ett sådant beslut, tyder den amerikanska utvecklingen på att när beslut efter noggranna studier fattats finner sig industrin i detta och presterar den teknik som krävs. Bilindustrins struktur gör att den nya amerikanska tekniken snabbt kan appliceras. Antagligen kommer en del bilindustrier i länder där hemmamarknaden är stor och där normer saknas eller är verkningslösa att till en början avstå från att framställa bilmodeller an passade för den exportmarknad där de hårdare normerna råder, vilket kan medföra en tillfällig begränsning av valfriheten på bilutbudet. Föroreningsläget då det gäller avgaser från motorfordon är dock så allvarligt att det finns mycket starka skäl att i införa normer som motsvarar de amerikanska . I avgaserna från bensindrivna fordon finns 150200 olika ämnen, av vilka endast en mindre del identifierats. a. finns där kväveoxider av vilka man beräknar att omkring släpps ut i via avgaserna. Dessa kväveoxider räknas numera till de viktigaste typerna av luftföroreningar i stadssamhällen. Det totala utsläppet i luften över hela vår jord uppskattas till omkring kväveoxider per dag. I högt urbaniserade och industrialiserade områden räknar man med att det släpps ut kväveoxider per person och dag och att halten i sådana områden ökar . De mest omfattande undersökningarna om kväveoxider är gjorda i , framför allt i . Deras skadliga inverkan är av flera slag, dels en direkt skadlig inverkan på hälsan på , dels en s. k. fotokemisk oxidation av organiskt material, som betyder att textilier, gummi o. d. förstörs. Kväveoxiderna medverkar till de kroniska lungförändringar som man funnit i tätbefolkade områden. De orsakar slutligen en avsevärd skadeverkan genom rostning av stål etc. Kväveoxidernas effekter är ännu inte slutgiltigt studerade, och det finns en viss oenighet bland forskarna om deras exakta skadeverkningar. Man torde dock kunna hävda att de tillhör de luftföroreningar som man kommer att följa med skärpt uppmärksamhet . Det krävs mera forskning i på detta område. Det behövs undersökningar av hur mycket kväveoxider människor över huvud taget utsätts för inom vissa industri- eller yrkesgrupper och i trafiken. Sådana fältundersökningar är tekniskt lätta att genomföra men kostar naturligtvis en del pengar. Det är dock nödvändigt att göra dessa utlägg för att skydda oss mot skadeverkningar som i pengar räknade är mångdubbelt större. För att åstadkomma en jämnare förbränning i bensinmotorer tillsätts blyföreningar av olika slag till bensinen. är det väl känt att blyföreningar i allmänhet är skadliga. Från industrin känner man till fall av förgiftningar som visar sig i form av nervösa symptom, blodbrist, magsmärtor, förlamningar etc. Blyföreningarna kan också lagras upp i cellerna och påverka dessas ämnesomsättning. De långsiktiga verkningarna är inte så väl kända, men en rad forskningsresultat tyder på att påverkan och upplagring av bly i kroppen kan ge allvarliga skador på lång sikt. Det bly som tillförs bensinen försvinner till stor del ut med avgaserna. Man har uppskattat det tillskott av blyföreningar i naturen som bilarnas avgaser lämnar bara i till . Huvuddelen av blyet lämnar avgasrören som oorganiska föreningar, men även bly i organisk form tillförs på detta sätt naturen. En del av det oorganiska blyet kan av växter omvandlas till organiskt bly, vars giftverkningar är svårare. Vid prov på växter utefter trafikleder har höga blyhalter uppmätts. Åtskilligt av bensinblyet bryts inte ner i naturen utan förs vidare och anrikas i näringskedjorna. gäller att halten av tetraalkylbly i bilbränsle inte får överstiga /l. Utvecklingen på bilmotorområdet har gått mot allt effektivare motorer, som kräver högoktanig bensin. För att höja oktantalet kan man tillsätta blyföreningar. Men det finns i de nyare raffinaderierna möjlighet att framställa högoktanig bensin med mycket låg blyhalt. Extrakostnaderna för att framställa bensin med låg blyhalt är förhållandevis obetydliga, i storleksordningen ett pär ören per liter för konsumenten. Bromsen är snarare bristen på erforderlig raffinaderikapacitet och otillräckligt tryck från myndigheternas sida. Den utveckling som är på väg mot nya motortyper och nya avgasreningsaggregat kan också komma att tvinga fram drift med blyfri bensin. Men de mycket allvarliga risker fortsatt utsläpp av bly i naturen medför är skäl nog att nu mycket snabbt styra utvecklingen mot blyfri bensin. En tidsplan för snabb nedtrappning av den tillåtna blyhalten i bensin, som leder till att bly i bensin förbjuds, bör upprättas. Genom sådana åtgärder får oljebolagen tid att ställa om sin produktion. Det har uppgetts att den genomsnittliga blyhalten i svensk bensin nu är omkring /l, varför ytterligare åtgärder snabbt tycks möjliga. Vi förutsätter att förhandlingar pågår mellan och oljebolagen för en sådan successiv nedtrappning av blyhalten i bensin och att en tidtabell upprättas för denna. I avvaktan på de radikala resultat som bör bli följden av dessa förhandlingar föreslår vi att bestämmelser införs om en begränsning av den högsta tillåtna blyhalten i bensin till /l. Tekniska och ekonomiska förutsättningar kan anses föreligga för en sådan åtgärd. Vidare bör bensinkonsumenterna uppmanas att använda bensin med låg blyhalt. Som regel innehåller den högoktaniga bensinen mer bly än bensin med lägre oktantal. Åtskilliga bilister använder nu högoktanig bensin utan att detta krävs av motorerna. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställer vi att i skrivelse till Kungl. 1. att förberedelser vidtas för ett genomförande av kraftigt skärpta regler för begränsning av utsläpp av koloxid, kolväten och kväveoxider från bilmotorer med giltighet fr. o. m. 1975/76, 2. att en sänkning av högsta tillåtna halten av blyföreningar i bilbränsle från /l till /l genomförs , 3. att forskning inriktad på kväveoxidernas skadeverkningar inom industri och genom biltrafik initieras. () i Äkersberga N. , 1971