mot · FU02542 · 1971-01-27 00:00:00 — av i m. fl. om översyn av reglerna för samdistributionsrabatt för dagstidningar. I huvudtitel föreslås under punkt E 8. Samdistributionsrabatt för dagstidningar ett förslagsanslag om för /72. I anslutning härtill vill vi anföra följande. utgick för första året den särskilda rabatt för att främja samdistribution av dagstidningar, som fattade beslut om och som regleras i Kungl. Maj:ts kungörelse 1969: 581 och statskontorets senare utfärdade tillämpningsföreskrifter. Efter en trevande start har samdistributionen av dagstidningar utvecklats relativt snabbt. Den omfattar nu mer än hälften av tidningarna, men av tidigare förslagsanslag på utnyttjades . Enligt senaste statistik från statskontoret deltar 102 tidningar i samdistributionen, medan 79 fortfarande står utanför. utdelas 542 miljoner exemplar i samdistribution, medan 382 miljoner exemplar utdelas vid sidan om systemet. Det är tydligt att samdistributionsrabatten stimulerat samarbetet mellan tidningarna. Men det faktum att så pass många tidningar står utanför detta samarbete tyder på att de villkor, som gäller för rabatten samt dess storlek, inte är tillfredsställande. Det är vidare bekant att en del tidningar, som deltar i samdistributionen, inte vunnit de fördelar, som de väntat sig. Man kan heller inte utesluta risken att tidningar lämnar samdistributionen, om inte förutsättningarna för erhållande av denna förbättras. I vissa fall har samdistribution utretts, men inte kommit till stånd. Främsta orsaken härtill har varit att nuvarande rabatt inte är tillräckligt stor för att kompensera tätspridda tidningar för den kostnadsökning eller de konkurrensmässiga nackdelar, de nödgats påta sig genom anslutning till samdistribution på det för rabatten avgörande villkoret, att distributionskostnaden per exemplar skall vara lika för alla i distributionen deltagande tidningar. Undantaget från denna likakostnadsprincip är när en tidnings vikt påtagligt skiljer sig från andra i distributionen deltagande tidningars vikt. Om mervikten betyder ökade kostnader i distributionen, är det rimligt att dessa belastar den tyngre tidningen. Om man vill stimulera förutnämnda tidningar att ansluta sig till sam distributionen, är det nödvändigt att villkoren för rabatten förbättras. Rabatten är /årgångsexemplar för 7- och 6-dagarstidningar, . för 5-, 4- och 3-dagarstidningar, . för 2-dagars- samt . Denna gruppindelning slår orättvist. Detta framgår av att 7-dagarstidningen får per dag och exemplar, 6-dagarstidningen , 5-dagarstidningen , 4-dagarstidningen samt 3-, 2- och 1-dagarstidningarna, per dag och exemplar. Rabatten bör därför ändras så, att den utgår med lika örestal per dag/ exemplar oavsett tidnings periodicitet. Mer rättvis och stimulerande skulle rabatten bli, om den fastställdes till per exemplar och dag, vilket för en 7-dagarstidning skulle innebära en årsrabatt på cirka 10: , för en 6-dagars , för en 3-dagars 4: . och för en 1-dagars cirka 1: . borde villkoren för samdistributionsrabatten ändras så att den fortsättningsvis kunde utgå också i en del fall, där rabattens syfte inte kan uppnås med nuvarande bestämmelser. Även efter den av oss föreslagna förbättringen av rabattsystemet, kan det läget uppstå att en tidning utestängs från samdistributionens fördelar därför att konkurrerande tidning vägrar att delta. Detta bör inte utesluta tidning som vill samdistribuera från rabatten. Villkoren bör därför ändras så att i ett område, där samdistribution inte kunnat ordnas, bör den tidning som hos distributionsföretaget begärt samdistribution ändock erhålla rabatt. Vid utformningen av bestämmelserna bör hänsyn också tas till de fall, där samdistribution visserligen förekommer, men där tidning med utgivningsort i distributionsområdet inte vill delta i samdistributionen. I dessa fall kan därför inte samdistributionens fördelar till fullo vinnas för i samarbete deltagande tidning med utgivningsort i distributionsområdet. Kompensation för denna nackdel, som inte synes förenlig med reformens syfte, kan exempelvis ges i form av förhöjd rabatt. I t. ex. förekommer samdistribution enligt de kostnadsfördelningsprinciper som förutsätter rabatt. Rabatt utgår emellertid inte, eftersom den ena i distributionen deltagande tidningen anser sig förhindrad att lämna den för rabatten nödvändiga förbindelsen att avstå från egen distribution på alla de orter där samdistribution förekommer. Detta bör inte hindra den andra i samdistributionen deltagande tidningen som för sin del är beredd att uppfylla alla kungörelsens krav från att erhålla rabatt. Villkoren bör därför ändras så att om samdistribution förekommer i enlighet med likakostnadsprincipen, bör rabatt utgå till den tidning som för sin del är beredd att uppfylla alla rabattvillkoren, även om annan i samdistributionen deltagande tidning ej vill lämna sådan förbindelse. Med stöd av ovanstående motivering föreslår vi att i skrivelse till Kungl. hemställer om översyn av reglerna för samdistributionsrabatten med beaktande av motionens synpunkter. () () () ()