mot · FU02924 · 1971-01-27 00:00:00 — av herrar i Bäckmora och i om en utredning angående det enskilda vägnätets standard. I årets statsverksproposition har upptagits under anslagsposten Bidrag till drift av enskilda vägar ett belopp av 54,6 milj. kr. samt för Byggande av enskilda vägar 23,4 milj. kronor. Dessa anslagsbelopp synes vara allt för begränsade för att man skall kunna upprätthålla en god standard på det enskilda vägnätet och genomföra driften på ett sätt som motsvarar dagens krav på framkomlighet och trafiksäkerhet. Från vägförvaltningarna ute i landet har man givit uttryck för sina bekymmer och vi vill åberopa några av de problem som redovisats i pressen i . Inom finns 674 vägsamfälligheter, vägföreningar och andra enskilda väghållare som åtnjuter statsbidrag med normalt av den beräknade driftkostnaden. Väglängden omfattar f. n. en väglängd av . Bidragsvägarna skall omuppskattas . Kostnaderna skall jämkas med hänsyn till förändringarna i det allmänna kostnadsläget. Ansökningar om driftbidrag till nya vägar inkommer kontinuerligt. Framställningar om författningsmässiga s. k. iståndsättningsbidrag förekommer i samband med omuppskattningama och uppskattning av nytillkommande vägar. Bidrag skall också författningsenligt lämnas till redskapsanskaffning för vägsamfälligheter. Mot bakgrund av de ovan redovisade arbetsuppgifterna och skyldigheterna som har beträffande den enskilda väghållningen bedömer man enligt pressuppgifter konsekvenserna av anslagstilldelningen enligt statsverkspropositionen på följande sätt: Medel kommer att saknas för bidrag till iståndsättningsarbeten på det befintliga vägnätet. Nytillkommande, bl. a. indragna, vägar kan inte erhålla driftbidrag till vare sig underhåll eller iståndsättning. Medel kommer att saknas för bidrag till redskapsanskaffning. På dessa tre avsnitt kommer en 20- eller 30-årig bidragsgivning därmed att avbrytas. Sanering av allmänna väghållningen genom uttagande ur allmänt underhåll av i samband med vägombyggnader uppkommande vägslingor och för övrigt lågtrafikerade allmänna vägar, lämpligen lokaliserade i ett enskilt vägnät, omöjliggörs eller i vart fall försvåras. Viss risk förefinns för att medel också kommer att saknas för uppräkning av driftbidraget till gällande kostnadsläge för det befintliga vägnätet. Beträffande anslagsnivån för byggande av enskilda vägar har den varit praktiskt taget oförändrad . Detta har medfört att vägbyggandet successivt fått nedskäras i förhållande dels till kraven på ökad standard, dels till de kraftiga prisstegringarna. När man sålunda tagit del av synpunkter från sakkunnigt håll finner man det synnerligen beklagligt att anslagstilldelningen till det enskilda vägnätets standardförbättring och drift inte kan hålla jämna steg med de ökade kostnaderna och de krav som ställs på detta vägnät. Risk föreligger tydligen att den pågående omfördelningen av väganslagen mot de stora koncentrationsorterna i landet blir till förfång för de glesare befolkade delarna. Vi anser att frågan om hur de enskilda vägarna skall kunna bibehålla och förbättra sin standard enligt dagens krav bör bli föremål för en särskild utredning. En långsiktig planering är här nödvändig, och garantier måste skapas mot att landsortens enskilda vägnät förslummas och därigenom blir en ytterligare orsak till ännu större omflyttning och befolkningskoncentration till skada för hela samhället. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller om utredning angående det enskilda vägnätets standard med hänsyn till utvecklingens ökade krav på framkomlighet och trafiksäkerhet och att förslag föreläggs . () i Bäckmora