mot · FU021173 · 1971-01-27 00:00:00 — av i m. fl. om underlättande av kommuners förvärv av mark inom saneringsområden. Ansvaret för samhällsbyggandets utformning ligger hos kommunerna. Detta ansvar understryks i byggnadslagstiftningen. Byggnadslagstiftningen är dock inte det enda instrumentet för ett oberoende samhällsbyggande. Andra instrument är de kommunala bostadsbyggnadsprogrammen och den ekonomiska planeringen som sådan. Erfarenheterna visar att en aktiv markpolitik är en nödvändig förutsättning för att kommunerna rätt skall kunna utnyttja de instrument som finns för att rätt kunna leva upp till sin ansvarsposition i fråga om samhällsbyggandets utformning. Saknar kommunerna mark urholkas det kommunala planmonopolet. Vidare försvagas möjligheterna att nå en jämn och tillräcklig bostadsproduktion på en kvantitativt hög nivå. Konkurrensen i entreprenadledet sätts också ur spel. Endast när kommunen äger marken kan den behärska hela tidsschemat för samhällsbyggandet. Detta kan då ske i den takt som kommunen önskar. Samplaneringen mellan olika aktiviteter i samhällsbyggnadsprocessen förenklas till gagn för den ekonomiska planeringen. Har kommunen en god markberedskap hämmas enskildas spekulationsaktivitet men också markägarnas säljbenägenhet till kommunerna. En förutsättning för en aktiv markpolitik är att kommunerna har resurser att förvärva mark. Glädjande nog har kommunerna förvärvat avsevärt mer mark . 1968 förvärvade de sålunda mark för i det närmaste . Siffrorna ligger något lägre, vilket torde sammanfalla med ett delvis av skatteskäl betingat exceptionellt högt utbud av mark . Obestritt är dock att kommunerna satsar betydande summor på markköp. Av ett interpellationssvar av inrikesministern framgick att inte av flerfamiljshusproduktionen inom nybyggda områden skedde på mark som ägdes av kommunen. Till detta kommer att av byggandet skedde på mark som ägdes av kommun i förening med någon utomstående. av nybebyggelsen ägde rum på privatägd mark. Sett mot denna bakgrund kan det förefalla att den kommunala markberedskapen är god och att kommunerna i kraft av denna kan styra samhällsbyggandet. Granskar man problemet närmare finner man dock att så inte är fallet. bygger kommunerna i betydande utsträckning på jungfrulig mark. Saneringsverksamheten är långt ifrån Detta kan bland annat förklaras med att kommunerna inte på samma sätt äger marken inom saneringsområden. Enligt vad inrikesministern redovisade i det tidigare åberopade interpellationssvaret byggs det inom saneringsområden till på av kommunen upplåten mark. Därtill kommer att av byggnadsproduktionen sker på mark som kommunen till större eller mindre del ägde. av den mark som bebyggdes på saneringsområden ägdes av privata företag ofta med anknytning till stora entreprenadföretag. har i sitt budgetäskande /72 begärt att anslagen till den s. k. markförvärvslånefonden skall ökas med 170 miljoner till . Styrelsen motiverar sitt äskande med att bl. a. hänvisa till att kommunernas markberedskap inom saneringsområden är jämförelsevis bristfällig. Sammanställningar av uppgifter ur bostadsbyggnadsprogrammen för åren 19701974 visar att av det totala antalet lägenheter i flerfamiljshus i saneringsområden är belägna på mark, medan motsvarande tal för exploateringsområden är ett förhållande som med hänsyn till den satsning på saneringsverksamhet som är att vänta är betänkligt. I den kommunalekonomiska långtidsplaneringen uppskattas kostnaderna för förvärv av reglerings- och saneringsfastigheter till ca , vilket motsvarar av de beräknade totala kostnaderna under detta år. Hur stora kostnaderna blivit är inte möjligt att överblicka, men på goda skäl kan man anta att kommunerna av ekonomiska skäl tvingas till betydande restriktivitet i fråga om förvärv och framför allt då av reglerings- och saneringsfastigheter. Uttalade önskemål i detta avseende står sannolikt inte i relation till de reella behoven. medger varken reglerna för markförvärvslånefonden eller fondens storlek kommunerna att låna pengar till förvärv av fastigheter i saneringsområden. Vi är väl medvetna om att vi i nuvarande ekonomiska läge inte utan vidare kan öka anslaget till markförvärvslånefonden. Med hänsyn därtill accepterar vi den måttliga ökning av anslaget som föreslås i årets statsverksproposition. Däremot förmenar vi att en vidgning av långivningen till att omfatta även förvärv av mark inom saneringsområden bör ske redan för /72. En vidgning av långivningen att gälla även förvärv av mark i saneringsområden innebär en relativt kraftig förstärkning av fonden och betydligt mera än vad som föreslås i årets statsverksproposition. För att möjliggöra detta bör en särskild saneringsavgift införas. Denna bör belasta alla fastigheter och utgå med viss procentsats på taxeringsvärdet. Denna bör differentieras så, att den är lägre än under de följande. Med en årlig avgift på av taxeringsvärdet och skulle de sammanlagda avgifterna uppskattningsvis kunna uppgå till betydande belopp. medel markförvärvslånefondens tidigare , underlättas kommunernas möjligheter att förvärva mark inte minst i saneringsområden betydligt. Eftersom hela vårt fastighetsbestånd förr eller senare i en eller annan form måste bli föremål för saneringsåtgärder, borde det vara naturligt att vi redan under husens brukningstid bygger upp resurser för att åstadkomma en förnuftig sanering av bostäder och bostadsmiljöer. Att denna verksamhet skall ledas av kommunerna och inte av privata bankoch entreprenörintressen ligger helt i linje med kommunernas ansvar för samhällsbyggandets utformning. En ökning av markförvärvslånefondens medel enligt här angivna riktlinjer är en av förutsättningarna för en aktivare markpolitik. En annan förutsättning är att villkoren för lånen överses. föreskrivs att amorteringstiden skall vara med amorteringsbefrielse . För att kommunerna skall kunna styra samhällsbyggandet är det nödvändigt med en planeringstid som sträcker sig . Lånereglerna bör anpassas efter detta, och utöver en femtonårig amorteringstid bör amorteringsbefrielse medges. Med stöd av vad här anförts vill vi föreslå att måtte anhålla om att Kungl. Maj:t utfärdar tilläggsdirektiv till saneringsutredningen varvid de föreslagna åtgärderna beträffande finansieringen av markförvärvslånefonden beaktas.