mot · FU021564 · 1971-11-18 00:00:00 — av herrar i och i angående affärstidslagstiftningen. Maj:ts skrivelse och handelsministerns meddelande till skall nuvarande affärstidslag (1966: 68) inte förlängas efter utgången av innevarande år. Lagen innebär i princip att affärer äger rätt till öppethållande alla vardagar mellan kl. 8 och 20. Frågan om söndagsöppet avgöres av myndighet som kan bevilja dispens. Nuvarande lag har i stort sett fungerat väl under de år den funnits till. Klart är emellertid att vissa brister funnits, och då främst beroende av olika kommuners olika tolkningar av dispens för söndagsöppethållande. Detta har snedvridit konkurrensförhållandet olika affärer emellan. Firmor har fått dispensmöjligheter för söndagsöppet av sin kommun, medan konkurrenter i samma bransch vägrats denna möjlighet av angränsande kommunala myndigheter. Av de undersökningar som gjorts står det redan nu klart att de stora affärerna (typ supermarkets) bedömer att nuvarande vardagsöppet är tillräckligt, då det från konsumenternas sida visats ringa intresse för att göra inköp på andra tider. Dessutom är det klart att det hos dessa stormarknader föreligger stort intresse för söndagsöppet, och av dem anser redan nu söndagsöppet som realistiskt. Även om det ej blir en allmän övergång till öppethållande , får man nog antaga att många affärer ur ren konkurrenssynpunkt tvingas därtill. Betydande inköp kan då förväntas förläggas till , men då köpkraften torde vara begränsad måste ändrade inköpsvanor gå ut över många mindre butiker med alla de konsekvenser av nedläggningar, försämrad service osv. Vi anser att de ekonomiska och sociala effekterna blir alltför stora om man tar bort nuvarande affärstidslag. I viss mån främjas naturligtvis vissa konsumenters intresse genom att de t. ex. kan förlägga sina inköp till , men å andra sidan förlorar konsumenterna genom de negativa konsekvenser det måste bli i form av nedläggningar av många av de mindre butikerna. Affärstidslagen kan göras i princip ovillkorlig med förbud om öppethållande än s. k. normal affärstid. Dock måste man förutsätta att det från konsumenternas och även affärernas sida bör finnas möjlighet till söndagsöppet ett visst begränsat antal . Dispensmöjligheterna kan för att få en rättvis samlad bedömning överflyttas till länsmyndigheterna. Vi tror emellertid än mer på möjlig heten att i princip ge de affärer som så önskar möjlighet att hålla öppet . Förfaringssättet kan förenklas så till vida att vederbörande affär endast behöver göra en anmälan till respektive myndighet. Sammanfattat anser vi att följande sociala och negativa effekter väl talar för att nuvarande affärstidslag bör behållas men att också vissa förändringar bör införas för att få bort dess nuvarande negativa effekter. De handelsanställda har i sina remissvar klart deklarerat sin inställning mot ökat öppethållande. Vid åtskilliga lokala manifestationer har dessa synpunkter också starkt kommit till uttryck. Inom handeln finns det en mycket stor kår av välutbildat yrkesfolk, som är en tillgång för konsumenten för råd och upplysningar om olika varors kvalitet. Vi tror på goda grunder, att dessa välutbildade har svårt för att stanna kvar i sin bransch, när man till stor del måste arbeta på synnerligen obekväma arbetstider. Dessutom kan man fråga sig varför just den kommersiella servicen som är vida överlägsen den sociala skall behöva utökas, kanske borde det vara tvärtom. Dessutom: Kan samhället klara sin service gentemot de handelsanställda med söndagsöppna barndaghem? De mindre affärerna som i huvudsak drives av ägaren och hans familj kommer till stor del att försvinna. Det finns f. n. ingen arbetstidslag som reglerar deras arbetstid. Nuvarande affärstidslag har till stor del gjort att deras arbetstid hållits inom någorlunda vettiga gränser. I försök att konkurrera med de stora affärskedjorna, som kan disponera sin personal efter kundfrekvensen, måste de ta på sig en orimlig börda för att kunna fortsätta att driva sina butiker. Konsumenterna har väl insett förmånen med närhetsbutikerna. De behövs inte bara för de äldre och handikappade utan t. ex. också för småbarnsmammor. Ett allmänt söndagsöppethållande kommer ur konsumenternas synpunkt att medföra olägenheter i form av ökade priser. De konsumenter som föredrar att göra sina inköp inom gränserna för nuvarande öppethållande får vara med och betala för den utökade servicen. Landsbygdens och de mindre tätorternas service kommer att försämras, då vi får en ännu större förändring av inköpsvanorna mot de största affärerna i de stora tätorterna. Det innebär en snabbare försämring av stora områdens service, en försämring som kommer att bli klart negativ. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att måtte besluta att nuvarande affärstidslag förlänges, att den kommunala dispensmöjligheten slopas, samt att affärer äger rätt till söndagsöppet efter anmälan till myndighet. HANS () ()