mot · FU021434 · 1971-04-27 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 81 angående studiesocialt stöd till utländska studerande. I proposition nr 81 föreslås vissa förändringar i studiehjälpsreglementet och studiemedelsförordningen. Avsikten anges vara att dra upp riktlinjer för behandlingen av utländska medborgare i studiesocialt hänseende. Det kan konstateras att nu tillämpade regler lett till en rad problem såväl socialt som praktiskt för utländska studerande. Reglerna har även administrativt varit svårhanterliga och gett upphov till skillnader i tolkning. Det finns därför goda skäl att förbättra såväl studiestödet som de kurativa åtgärderna. Den utredning, som tillsattes 1968 för att överse här aktuella frågor, avlämnade sitt betänkande. Detta utsattes för en omfattande remisskritik. Då proposition nu framlagts kan konstateras, att denna kritik endast i obetydlig omfattning påverkat propositionsskrivandet. Förslaget innebär förutom en del administrativa förändringar i huvudsak en skärpning av nuvarande praxis. Några konkreta åtgärder för att komma till rätta med de studerandes sociala problem eller i övrigt underlätta deras studier tas inte upp i förslaget. Men framför allt saknas i propositionen de principiella överväganden rörande utländska studerande i och dessas antal som borde vara en grund för åtgärder på detta område. Den huvudprincip som anges är att endast den som är inlemmad i det svenska samhället bör ha rätt till svenskt studiestöd. Dock skall t. ex. flyktingar, statslösa personer och barn till invandrare som erhållit arbetstillstånd snabbt kunna få studiestöd. Det förutsätts då att vederbörande kommer att stanna i . Av övriga utländska medborgare skulle krävas att de vistats och förvärvsarbetat i av . Härvidlag innebär förslaget en inte oväsentlig skärpning i förhållande till nuvarande praxis, enligt vilken studiestöd har utgått vistelse i landet. Man borde i detta sammanhang diskutera behovet av att invandrargrupperna i i ökande grad bör omfatta studerande och personer med högre utbildning. Enligt vår mening är detta angeläget. Det är också önskvärt att utbildningsväsendet får impulser från representanter för andra kulturmönster och att den gamla tanken att universiteten skall vara ett medel för internationellt utbyte och internationell förståelse kan fortleva. Detta hindras genom en alltför hård tillämpning av studiestödsreglerna. Ett mål är givetvis att utländska studerande i skall ges samma möjligheter som svenska studerande. Frågan om antalet utländska studenter bör ses i sammanhang med bedömningar av vilka resurser som kan 1 *-1971. avsättas för utbildningsområdet liksom med förhållanden på arbetsmarknaden i stort. Det kan finnas skäl för någon form av reglering av antalet utländska studerande, som då skulle knytas till samhällets övergripande invandringspolitik. Detta skulle ge möjlighet till en mer positiv behandling av de utländska medborgare som får tillgång till studier i och underlätta lösandet av deras ekonomiska och sociala problem. Denna lösning synes vara att föredra framför den som ligger i förevarande förslags förlängning och också torde bli dess följd, nämligen en minskning av antalet utländska studerande och ett gynnande av dem som har egna medel. Det är också principiellt stötande att antalet utländska studerande i praktiken kommer att regleras med studiestödet en social förmån. Invandringspolitiska beslut bör heller rimligtvis inte fattas av centrala studiehjälpsnämnden utan läggas under annan instans. Härvid borde även överklagningsmöjligheter tillskapas. Propositionen torde inte lösa de problem som finns . Under en övergångstid skulle förslaget även innebära en avsevärd försämring för nordiska studerande, en försämring som strider mot andan i avtalet om kulturellt samarbete i . Då dessa grundläggande problem inte lösts i och med propositionen torde fortsatt utredningsarbete vara nödvändigt. I avvaktan på detta bör någon skärpning av nuvarande praxis inte genomföras. Även fortsättningsvis bör vistelse i landet vara tillräckligt för erhållande av studiestöd. Det är dock mycket angeläget att söka lösa de grundläggande sociala problem som propositionen inte löser. Åtgärderna måste inriktas på att underlätta utländska studerandes studiemöjligheter, inte på att göra det svårare för dem att få studiesocialt stöd. Under /70 anordnades särskild studierådgivning i anslutning till universitetens kurser i svenska. Anslagen till denna verksamhet är dock mycket knappa. En avsevärd utbyggnad härför liksom av den kurativa verksamheten torde vara nödvändig. Föredraganden finner även motiv för detta, men anger att det ankommer på utbildningsmyndigheterna att aktualisera förslag härom för kommande budgetår. Enligt vår mening har dock de åtgärder som här krävs så stor prioritet att förslag härom bör föreläggas höstriksdagen. Av central betydelse för utländska studerandes studieframgång är kunskaperna i svenska. Även här krävs ytterligare insatser, detta inte minst som en växande andel av kurslitteraturen vid universiteten utgörs av svenska böcker. Härvid kan även ifrågasättas om de föreslagna gäststipendierna av ny form fått den mest ändamålsenliga utformningen. Stipendierna skall kunna innehas i högst . Man kan utgå från att tillfredsställande svenskkunskaper kräver uppskattningsvis studier. Då återstår endast för avläggande av akademisk examen. Det är givetvis inte meningsfullt för en utländsk studerande att återvända utan fullföljd examen. Hänsyn till detta förhållande måste tas vid bedömningen av fortsatt stipendiering. Här bör även möjligheterna av en utvidgad undervisning på andra språk än svenska övervägas. Med hänvisning till ovanstående hemställes att vid sin behandling av proposition nr 81 måtte besluta 1. att i skrivelse till Kungl. a) att förslag föreläggs höstriksdag om en utvidgning av de studierådgivande och kurativa insatserna för utländska studerande, b) att en utredning tillsätts med uppgift att framlägga förslag rörande den framtida utformningen av utländska medborgares studiemöjligheter i i enlighet med vad som anges i motionen; 2. att uttala att som villkor för rätt till studiestöd bör för annan än flykting och övriga i propositionen exemplifierade grupper liksom i nuvarande praxis gälla att vederbörande skall ha vistats och förvärvsarbetat i av .