mot · FU0290 · 1971-01-19 00:00:00 — av herrar i och i om bidrag till nämndemannaföreningarnas kurs- och upplysningsverksamhet. Genom nämndemannainstitutionen vid våra underrätter har svenskt rättsväsen tillförsäkrats ett lekmannainflytande av stort värde. Även om nämndemännen för att fylla sin funktion inte behöver någon speciell utbildning, har dock på många håll nämndemännen själva av intresse för uppgiften sökt vidga sina insikter i hur det svenska rättsväsendet fungerar. Detta intresse har tagit sig uttryck i bildandet av nämndemannaföreningar, anordnande av föreläsningar och konferenser samt studieresor till anstalter inom kriminalvården och andra institutioner för rehabilitering. Nämndemännen har på detta sätt kunnat skaffa sig dels en orientering om svenskt rättsväsende och den anda som präglar vår lagstiftning, dels också en inblick i de verkningar olika brottspåföljder får för kriminalvårdens klientel. En sådan verksamhet bland nämndemännen måste vara till gagn då det gäller att ge lekmannainflytandet i vårt rättsväsende ett sakligt och meningsfullt innehåll. Det nuvarande samarbetet mellan domstolar och kriminalvård är långt ifrån så utvecklat som vore önskvärt. Och eftersom vi har en behandlingslag som skall eftersträva de dömdas återinpassning i samhället bör kriminalvårdens resurser och inriktning vara väl kända av dem som dömer. Nämndemannaföreningarna i städer med rådhusrätt har tidigare för sin verksamhet kunnat påräkna visst ekonomiskt stöd från rätten. Sålunda har bidrag kunnat erhållas för dagersättning och resor för nämndemän i samband med anordnandet av studiebesök eller konferens. Genom rådhusrätternas förstatligande har denna möjlighet att erhålla ekonomiskt bistånd försvunnit. Det finns möjlighet för nämndemän att erhålla bidrag till studieresa eller för deltagande i kurs. Varje sådan aktivitet får den intresserade nämndemannen bekosta helt av egna medel. Förstatligandet av rådhusrätterna bör inte medföra att denna givande verksamhet bland nämndemännen brytes. Det torde tvärtom vara angeläget att sådana intressen, som otvivelaktigt är till nytta för lekmannainflytandet i rätten, lämnas stöd och uppmuntran. Några stora summor torde inte erfordras för detta ändamål, utan mycket bör kunna göras för att fullfölja och utbygga den verksamhet som redan påbörjats genom att rätt blygsamma belopp ställes till hovrätternas förfogande för ändamålet. Frågan om ekonomiskt stöd till nämndemannaföreningarnas verksamhet har varit föremål för motioner i . I statsutskottets utlåtande nr 1967 uttalade utskottet i sitt yttrande över motionerna I: 288 och II: 355: Något särskilt ekonomiskt stöd av statsmedel till nämndemäns studieverksamhet finns ej. Utskottet förutsätter i huvudsaklig överensstämmelse med vad utskottet tidigare uttalat i liknande sammanhang (SU 1962:2, s. 18 och SU 1963: 2, s. 13) att Kungl. Maj:t tar initiativ i den mån särskild informationsverksamhet för nämndemän, bl. a. genom anstaltsbesök och kännedom om olika påföljders innebörd, skulle befinnas erforderlig. I årets statsverksproposition begäres under andra huvudtiteln punkt A 10 Efterutbildning inom verksamhetsområde ett reservationsanslag på . På anslaget finns tidigare en reservation på . Från anslaget bestrids kostnader för kurser och annan upplysningsverksamhet för personal inom verksamhetsområde. Det begärda anslaget torde vara tillräckligt för att därav skall kunna utgå bidrag även till nämndemannaföreningarnas kurs- och upplysningsverksamhet. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att i skrivelse till Kungl. Maj:t måtte giva till känna vad i motionen anförts beträffande anslaget under andra huvudtiteln punkt A 10 Efterutbildning inom verksamhetsområde. . () i HANS () i