mot · FU021169 · 1971-01-01 00:00:00 — av m. fl. om bostadspolitisk forskning. En undersökning i visar att andelen boende ur socialgrupp 3 då var påtagligt hög i vissa stadsdelar och låg i andra. Mångå, och särskilt äldre, bor i bostäder som saknar varje form av modem standard. Människor med andra sociala problem än de utpräglat åldersmässiga finns också i hög utsträckning koncentrerade i vissa områden. Dessa nedslitna områden återfinns icke bara i de gamla centrala delarna i större orter utan också i relativt nybyggda områden, t. ex. söder om . för byggnadsforskning har sedan ett drygt år tillbaka en undersökning på gång om förhållandena i nedslitna bostadsområden. Undersökningen omfattar åtta städer och över 3 000 hushåll i 550 fastigheter. Socialgruppstillhörighet, civilstånd, inkomst och familjestorlek skall där undersökas liksom de frågor som sammanhänger med den yttre miljön (kommunikationer, serviceinrättningar etc.). Det är ytterst angeläget att vår kunskap om t. ex. tendensen till segregerat boende ökar. De undersökningar som gjorts omfattar dock i första hand den gamla miljön, de nedslitna fastigheterna, de utpräglat sociala problemen i bostadsmiljön. Även andra faktorer av vikt för en planering av tillfredsställande kvalitet är dock nödvändiga att studera. Vi vet ytterst litet om människors attityd till bostadsformen och bostadsmiljön. Någon mer omfattande preferensundersökning vad gäller konsumenternas attityd till småhuslägenhet kontra lägenhet i flerfamiljshus finns inte tillgänglig i vårt land. Måhända gäller ännu samma attityd som kartlade i sin undersökning Trivsel i söderort, Sociologisk undersökning i Hägerstensåsen och Hökmossen 19491950: Skulle Ni vilja bo i en småstuga, som finns t. ex. nere i ? Eller skulle Ni vilja bo i villa? (Frågan ställdes till familjeförsörjare i söderort.) Vidare saknas en redovisning av efterfrågan på lägenheter med olika rum/standard och kostnad. Effekterna av de insprängda lägenheterna, av den kollektiva flyttningen av stora grupper >människor från sanerings mogna gamla fastigheter till nya områden är i stort sett okända. Vi känner inte till de sociologiska förklaringarna till den accentuerade kategoriseringen i boendet, ej heller till ålders- och socialstruktur på kommuninvånare i relation till ungdomsvård, socialhjälp, fritidsverksamhet. Förslag har framförts om en medveten blandning av socialgrupper och familjestrukturer liksom åldersgrupper inom samma område; även kring dessa problem och deras effekter på samhällsservice, kommunikationer, bostadsmiljö är vår kunskap alltför ringa. Vad innebär omstruktureringen av bostadsbeståndet? Vilken effekt får det när 35 00045 000 lägenheter utgår ur bostadsbeståndet genom rivningar, kontorisering, sanering, ombyggnad? Kan det ligga ett akut bostadspolitiskt problem förborgat i rivningsraseriet, och kan en utökad förbättringsverksamhet kanske vara en metod att möta framtidens bostadsefterfrågan? Här finns uppenbarligen akuta social- och miljöpolitiska konsekvenser att taga hänsyn till. Situationen synes i stort vara denna: vi satsar uppemot 10 miljarder i bostadsinvesteringar och bygger drygt 100 000 nya lägenheter utan att veta om vi bygger efter konsumenternas önskemål eller om vi tillfredsställer deras efterfrågan. Den livliga debatt som särskilt tagit sikte på skarp kritik mot bostadsområden som och borde stimulera till en satsning på en forskning kring bostadsplanering som tar sikte på andra förhållanden än endast ekonomi och teknik. Den politiska debatten har i stor utsträckning rört sig i ideologiska banor kring dessa problem; underlaget är dock, som här påvisats, synnerligen bräckligt. Det är angeläget att en brett upplagd bostadspolitisk forskning kring de frågeställningar som här skisserats kommer till stånd. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att måtte hos Kungl. Maj:t anhålla att en brett upplagd undersökning och utredning kring de faktorer som berörs i motionen verkställes. () ()