mot · FU02519 · 1971-01-27 00:00:00 — av i m. fl. om samordning och förstärkning av pognosverksamheten på arbetsmarknadsområdet. avgav vid riksdag, dess höstsession, ett utlåtande i anledning av vad i statsverkspropositionen anförts om statistik och prognosproduktionen inom arbetsmarknadsområdet jämte motioner. I utlåtandet behandlade motioner ang. en förstärkning av prognosverksamheten på arbetsmarknadens område avslogs av . Kravet på en sådan förstärkning kvarstår därför. Samhället söker med skilda åtgärder åstadkomma balans inom skilda yrken och skilda regioner. Regionalpolitiken och utbildningsmöjligheterna spelar därvidlag en betydande roll. Det finns en rad exempel, som visar att utbildningsmöjligheterna inte anpassats till arbetskraftsbehovet. Sådana exempel är läkarbristen och den snart övervunna bristen på lärare. Men besvärande obalans kan även uppkomma vid en för stor utbildningskapacitet i förhållande till behovet. synes det föreligga risk för att vi får ett betydande överskott på akademiker, medan vi får brist på skickliga yrkesarbetare. Visserligen kan akademikerna söka sig till nya verksamhetsområden - även till sådana som inte tidigare rekryterats av personer med akademisk utbildning. Men den utvägen erbjuder begränsade möjligheter och torde också innebära slöseri med våra utbildningsresurser. Det kan knappast vara riktigt att erbjuda en långvarig teoretisk utbildning åt personer som i första hand är betjänta av praktisk utbildning av kanske speciellt slag. Det är ju en fråga om både tid och kostnader i pengar. Självfallet krävs en vidgad allmänbildning i ett samhälle, där vi måste vara beredda på omskolning och fortbildning och där en omfattande teoretisk skolning behövs för att vi skall kunna ta del av det kulturutbud, som samhället ställer till vårt förfogande. Men detta är en sak och långvarig akademisk utbildning något annat. Prognosverksamheten på arbetslivets område måste i nuvarande läge betraktas som utomordentligt angelägen. Omställningssvårigheterna, som med all säkerhet följer i »utbildningsexplosionens» spår måste bli mindre om vi vidtar nödiga åtgärder. De prognoser som gjorts i avseende på behovet av arbetskraft berör i huvudsak yrken med hög teoretisk utbildning eller teoretisk utbildning Däremot finns endast lokala utredningar för yrken med krav på i huvudsak praktisk utbildning. Detta försvårar möjligheterna till en bedömning av hela arbetsmarknadens behov och tillfälliga variationer i arbetskraftsbehovet kan på ett visst område tillmätas för stor betydelse i brist på mera långsiktiga beräkningar av tillgång och efterfrågan. Detta förhållande försvårar också i hög grad avvägningen mellan olika utbildningsvägar. Då vi vet att en mera långvarig brist inom en viss yrkeskategori kan inverka i hög grad menligt på den industriella utvecklingen inom ett vidare område är det angeläget att vi för fram så långt möjligt omfattande och tillförlitliga prognoser. Det synes inte osannolikt att vi kan få räkna med brist på arbetskraft som en normal företeelse inom betydande sektorer av yrkeslivet under det att vi får stora överskott på andra områden. I ett läge, där vi har att räkna med brist på arbetskraft inom arbetsmarknaden som helhet, är det särskilt angeläget att vi får balans mellan grupper som inte kan eller endast med svårighet kan ersätta varandra. För att kunna åstadkomma en så god avvägning som möjligt mellan olika utbildningsvägar erfordras en överblick över hela arbetsmarknadsfältet och ett så väl underbyggt material som möjligt för bedömning av framtidsbehovet av arbetskraft inom olika samhällssektorer. Visserligen erbjuder ett sådant prognosarbete stora svårigheter men det är desto mer angeläget att tillräckliga resurser ställs till förfogande för detta arbete. resurser har visserligen successivt ökat men behovet växer, och kravet på snabba och tillförlitliga resultat gör det angeläget med ännu större satsning på dessa viktiga arbetsuppgifter. Först när vi fått en tillförlitlig bedömning grundad på fakta, kan vi vidta de åtgärder som är erforderliga för att skapa balans mellan arbetsmarknadens behov och utbildningsutbudet. Självfallet får det aldrig bli fråga om någon hård styrning från samhällets sida, men vetskapen om det faktiska läget, behovet och möjligheterna på arbetsmarknaden är i sig själv el t » styrningsinstrument». Det är också angeläget att få fram rullande prognoser som gör del möjligt att från tid till tid anpassa utbildningsutbudet och ge det den flexibilitet som vårt dynamiska samhälle kräver. Med åberopande av vad vi här ovan anfört får vi på nytt hemställa att i skrivelse till Kungl. Majrt måtte begära åtgärder för att samordna och förstärka den prognosverksamhet på arbetsmarknadens område, som bedrives på olika håll med syfte att få fram 1. dels sådana prognoser för behovet av arbetskraft som ger en totalbild av arbetsmarknadens behov och anger den väntade fördelningen mellan olika yrkesgrupper, 2. dels rullande prognoser som underlag för snabba anpassnings åtgärder inom utbildnings- och omskolningsområdet, när läget förändras. () () av m. fl. om ökat bistånd till marknadsföring av produkter från stödområdet, m. m. Maj:ts proposition 1970: 75 med förslag om den fortsatta regionalpolitiska stödverksamheten utvidgades den stödberättigade verksamheten att omfatta även vissa servicenäringar, huvudsakligen inriktade på att tillhandahålla industrin tjänster knutna till den industriella produktionsprocessen. Generellt undantogs i detta sammanhang servicetjänster inom sektorerna administration, marknadsföring och utvecklingsarbete. Den regionalpolitiska verksamheten har i första hand inriktats på att lokalisera företag till sysselsättningssvaga regioner, samt att stödja redan befintlig industriell verksamhet. I den hårdnade konkurrensen spelar marknadsföringen av producerade produkter en avgörande roll. Detta är ett väsentligt problem framför allt för mindre företagsamhet och hantverksmässig verksamhet. Inom stödområdet finns ett stort antal mindre företag med produkter, som om de nådde ett bredare konsumentunderlag, sannolikt skulle finna ökad avsättning och genom ökad produktion skapa fler sysselsättningstillfällen inom stödområdet. Marknadsföring är en servicenäring, som är av den karaktären att företagen köper dess tjänster. Branschen har en påtaglig koncentration till storstadsregionerna. Kontakten med branschen i stödområdet kan därför förutsättas vara mindre etablerad än inom storstadsregionerna.