ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FU02846 · 1971-01-27 00:00:00 — av m. fl. angående den fortsatta verksamheten vid läroverk. Genom riksdagsbeslut i anslutning till behandlingen av Kungl. Maj:ts proposition 53 ang. riksinternatskolor kom läroverk utanför den grupp av internatskolor som erhåller det högre statsbidraget. I årets statsverksproposition framhåller att den, om den finner att behovet av internatplatser inte täcks genom de fr. o. m. /71 inrättade riksinternatskolorna, kommer att åter ta upp frågan om utökat statsbidrag till . erhåller nu statsbidrag med 6: per elev och dag. Detta gör ett årligt belopp av ca per elev. Kostnaderna för en gymnasieelev i det allmänna skolväsendet har uppskattats till . För internatens del tillkommer kostnaderna för inackordering, fritidsaktiviteter m. m. På grund av det låga statsbidraget måste skolan ta ut en så mycket högre elevavgift. Detta påverkar i sin tur negativt elevtillströmningen. Som exempel härpå kan nämnas att skolan, som har plats för ca 300 internatelever och ett 50-tal elever från kommunen, vid förra sommarens annonsdrive erhöll närmare 600 förfrågningar, vilket var ett större antal än . Antalet nyanmälningar vid höstterminens början var emellertid färre än . går endast 132 internatelever jämte ett antal elever från kommunen. Denna nedåtgående trend, som naturligtvis har sin orsak i de relativt höga avgifter skolan måste ta ut, äventyrar självfallet skolans fortbestånd. Det är därför angeläget att bedömningen av skolans roll tas upp till prövning . Detta är av betydelse för såväl skolans ledning och personalen som kommunen. Från kommunens synpunkt har varit av stor betydelse. När skolan var som störst sysselsattes närmare ett hundra personer. Antalet har minskat med bortåt två tredjedelar. Om skolans kapacitet utnyttjades i full skala, skulle detta betyda ett trettiotal nya arbetstillfällen i kommunen. ägs och drivs av en stiftelse i vars styrelse ingår representanter för i , för skolans kollegium och för forna elever. Då internatskolornas plats i det allmänna skolväsendet vunnit all mänt erkännande och då denna skolform för vissa elever synes ge de bästa förutsättningarna för ett gott studieresultat, är det från allmän social och samhällspolitisk synpunkt önskvärt att dessa skolors fortsatta verksamhet tryggas. Med stöd av det ovan anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t måtte anhålla om sådana åtgärder att läroverk kan fortsätta sin verksamhet antingen i form av riksinternat eller i annan form som anpassas till samhällets behov och läroverks allmänna förutsättningar. () ()
mot · FU02849 · 1971-01-27 00:00:00 — av m. fl. om representanter för jordbruksnäringen m. fl. Genom beslut bemyndigades chefen för att tillsätta en organisationskommitté med uppdrag att bl. a. se över de organisatoriska frågor som sammanhänger med ett införande av jordbrukets, skogsbrukets och trädgårdsnäringens yrkesskolor under och länsskolenämndemas insyn. En sådan kommitté tillsattes och antog benämningen för jordbruk, skogsbruk och trädgård. I riksdagsbeslut (prop. 144) ingick att utbildningen på detta område skulle flyttas från lantbruksstyrelsen till . I sitt framlagda förslag föreslår ÖJST att tidpunkten härför skall vara , vilket departementschefen i årets statsverksproposition tillstyrker. Kommittén ägnar stor uppmärksamhet åt skolväsendets centrala ledning och finner det angeläget att yrkesutbildningen inom jordbruk, skogsbruk och trädgård får samma förankring i som övriga intresseområden. Av den anledningen föreslår ÖJST att utökas i samband med inordnandet av tillsynen av ovan nämnda utbildning. Liksom ÖJST anser vi att företrädare för denna sektor såväl på företagarsidan som på arbetstagarsidan har intresse av att i medverka vid utformningen av huvudlinjerna för utbildningen i fråga. Det rör sig dock om en helt ny sektor som flyttas från en styrelse till en annan. Starka skäl talar sålunda för att styrelsen utökas med två ordinarie ledamöter och två suppleanter på sätt som ÖJST föreslår. Departementschefen avstyrker på denna punkt OJST:s förslag, medan detsamma stöds av flera remissinstanser såsom lantbruksstyrelsen, och . Någon remissinstans avstyrker med motiveringen att styrelsen skulle bli för stor när det gäller antalet ledamöter. Det är naturligtvis svårt att veta var den optimala gränsen går, men som en verklig plusfaktor måste räknas värdet av att till styrelsen för SÖ knytes representanter med stor sakkunskap på just denna utbildningssektor lika väl som man gjort det på andra sektorer. Med stöd av ovanstående hemställs att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller om att antalet ledamöter i styrelsen för SÖ måtte utökas med två ordinarie ledamöter och två suppleanter enligt vad i motionen anförts. () () () i Lane-Herrestad
mot · FU02852 · 1971-01-26 00:00:00 — av m. fl. om en socialhögskola i . socionomutbildningsberedning föreslår i sitt betänkande Vidgad socionomutbildning (stencil 1970: 19) tre nya socialhögskolor med lokalisering till , och . Valet av lokaliseringsorter synes ha träffats med utgångspunkt att tillgodose regioner, som f. n. är underförsörjda i fråga om socionomutbildning och inom vilka möjligheterna att skaffa praktikplatser är gynnsamma. Dessutom har beaktats möjligheterna att samordna socionomutbildningen med annan samhällsvetenskaplig utbildning. Redan med denna utgångspunkt kan enligt vår mening övervägas att placera en socialhögskola i . Goda möjligheter finns att skaffa praktikplatser inom olika grenar av . Av värde kan också vara den möjlighet till praktik inom kriminalvårdens skyddskonsulentorganisation som kan erbjudas i . Närheten till möjliggör också samordning av socionomutbildning i med den samhällsvetenskapliga utbildningen vid . Avståndet GöteborgBorås är endast omkring och restiden med tåg . Den planerade motorvägen, vars byggande beräknas bli påbörjat, kommer att medge en restid på . Rekrytering av lärare utöver de fasta tjänsterna torde därför utan svårighet kunna ske från filosofiska fakulteten och i . Om härjämte regionalpolitiska förhållanden beaktas så att man bedömer vilka regioner i landet som skulle ha den största nytta av högre undervisningsinstitutioner blir skälen för en lokalisering till än starkare. Boråsregionen tillhör med sin starka inriktning på TEKO-industri de från näringslivssynpunkt minst differentierade regionerna i landet. Andelen sysselsatta inom servicegrenar, såsom t. ex. undervisning och offentlig förvaltning, är utomordentligt låg. Detta torde vara en väsentlig orsak till den starka utflyttningen av framför allt yngre människor från regionen. En lokalisering av en högre utbildningsanstalt till skulle därför för regionen i fråga vara mycket gynnsam. skulle den kunna innebära en välbehövlig avlastning på utbildningsväsendet i och kanske även i . Möjligheterna att lösa lokalfrågan vid en lokalisering till är mycket goda. kommun har visat stort intresse för frågan och kan anvisa centralt belägna lokaler att användas under ett utbyggnadsskede. Kommunen har också förklarat sig beredd att ställa lämplig tomtmark till förfogande för den permanenta utbyggnaden. Under åberopande av vad sålunda anförts hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär att i kommande förslag till angående nya socialhögskolor beaktas önskvärdheten av att en sådan högskola förläggs till . () () () i Heden
mot · FU02854 · 1971-01-27 00:00:00 — av m. Q. om anslag till universitetsfilialernas bibliotek i , och . För utbildningen vid universitetsfilialerna är det av största vikt att studenter och lärare har tillgång till fullgoda bibliotek. Statsmakterna har också tidigare beaktat detta genom att från filialernas tillkomst anvisa särskilda medel för uppbyggnad av bokbeståndet vid filialbiblioteken. Således anvisades för /71 för detta ändamål till filialbiblioteken i , och . Någon motsvarande anvisning återfinns dock inte i årets statsverksproposition. Uppbyggnadsskedet vid nämnda filialbibliotek skulle således vara avslutat och ytterligare anslag av det skälet obehövliga. Denna bedömning kan vi inte dela. beviljade anslag har inte på ett tillfredsställande sätt tillgodosett de krav som uppbyggandet av helt nya institutioner ställer. Det finns således fortfarande ett stort behov av att komplettera befintlig baslitteratur vid filialbiblioteken. Till detta kommer de behov som följer av den fortgående utbyggnaden av filialerna. Filialernas uppbyggnad är ju inte avslutad. Varje läsår tillkommer nya ämnen och till de befintliga ämnena fogas nya litteraturkrävande påbyggnadskurser. Bibliotekens kurslitteratur måste dessutom ständigt förnyas i takt med att litteraturlistorna för de olika ämnena revideras. Vidare har studentantalet ökat kraftigt jämfört med vad man kalkylerade med när filialerna inrättades. Detta ställer ökade krav på såväl kurslitteratur som referenslitteratur. Avsikten är tydligen att filialbiblioteken i fortsättningen skall vara helt beroende av inköpsanslagen till moderuniversiteten. Då även dessa anslag är mycket knappa kommer det att bli mycket små medel som universitetsfilialerna kan få disponera. Eftersom man medvetet försökt satsa på vidgad utbildning vid universitetsfilialerna kan det inte vara riktigt att genom otillräckliga biblioteksanslag försvåra utbildningen där. Det är tvärtom angeläget att man ser till att utbildningen vid filialerna kan hålla en hög kvalitet och därmed också vara attraktiv för studenterna. Vi anser således att det även i fortsättningen bör anvisas särskilda medel för den fortsatta uppbyggnaden av bokbeståndet vid filialbiblioteken i , och . De erforderliga medlen kan lämpligen anvisas ur det belopp . för vilket enligt statsverkspropositionen dispositionen tills vidare bör stå öppen. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att i skrivelse till Kungl. Maj:t uttalar att . för fortsatt uppbyggnad av bokbeståndet vid filialbiblioteken i , och må utgå för /72 ur anslaget till Vetenskapliga bibliotek: Bokinköp m. m. () () () () Svänsk* Reproduktion* AB.
mot · FU02855 · 1971-01-27 00:00:00 — Motioner nr 1971 Nr 855 av herrar och i angående vuxenutbildningen. Möjligheterna till vuxenutbildning har förbättrats, men ännu återstår mycket att göra för eftersatta grupper i vårt samhälle. De grupper som verkligen behöver vuxenutbildning når man inte genom de traditionella metoderna, utan här gäller det att arbeta med selektiva metoder. Till dessa grupper hör ofta de människor i vårt samhälle som tillhör låginkomstgruppema eller som arbetar i en miljö som inte är gynnsam för att ta initiativ till vidareutbildning. Den försöksverksamhet med uppsökande rekrytering och särskilda studiestimulerande åtgärder som i den statliga kommittén FÖVUX regi har bedrivits på ett 10-tal orter i har visat sig ge ett mycket gott resultat. Vi anser det viktigt och angeläget att denna verksamhet i fortsättningen skall kunna läggas upp på en bredare basis. Detta inte minst ur den aspekten att den i mycket stor utsträckning riktar sig till dem som har de ogynnsammaste förutsättningarna och de största behoven av vuxenutbildning. Denna form av utbildning medverkar till att förbättra möjligheterna för socialt och ekonomiskt eftersatta grupper i samhället. För att kunna bedriva en sådan verksamhet erfordras det ytterligare anslag så att de etablerade studieförbunden får möjligheter att t. ex. utbilda speciella studieorganisatörer för uppsökande arbete på arbetsplatser och i hemmen. En av instruktörernas viktigaste uppgifter är att presentera material och studiealtemativ. Detta tillsammans med den personliga kontakten är ofta avgörande om individen kan intresseras för studier. Det är viktigt att samhället målmedvetet arbetar för en kraftfull utbildningspolitik för vuxna med betoning på de grupper som har det sämst i vårt samhälle. Med hänvisning till de synpunkter som anförts hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t på basis av inhämtade erfarenheter begär en skyndsam utredning med sikte på det fortsatta reformarbetet för vuxenutbildning för de grupper som inte kommer i kontakt med redan etablerade undervisningsmetoder. () ()
mot · FU02858 · 1971-01-27 00:00:00 — av i m. fl. om obligatoriskt förvärvsarbete före postgymnasiala studier. Ett av de främsta instrumenten för att skapa jämlikhet mellan människor är utbildningspolitiken. Ett väsentligt mål för utbildningen måste vara att fostra människan till samverkan med och tolerans gentemot sina medmänniskor. Den oerhört snabba utveckling som skett på skolans område måste därför hälsas med största tillfredsställelse. Innevarande år räknar man således med att 128 000 elever bedriver studier vid universitet och högskolor. Från ersätts gymnasium, fackskola och yrkesskola med en integrerad gymnasieskola, som tar emot i det närmaste av eleverna från nionde årskurs. Det studiesociala reformarbetet har varit en av förutsättningarna för att denna revolutionerande expansion kunnat ske. Parallellt med denna utveckling på skolans område blir det en ökad rörlighet på arbetsmarknaden. blir det naturligt att byta arbetsområde inom eller utom det egna yrket en eller under människans liv. Också detta motiverar att samhället måste medverka till att skapa större förståelse mellan olika yrkesgrupper. Med den nuvarande konstruktionen av utbildningen finns emellertid en risk för att unga människor som genomgår lång utbildningstid känner sig främmande för de problem som yrkesarbetande upplever. Praktiskt arbete inom olika sektorer av samhället skulle bidra till att minska detta främlingskap och därmed skapa ökad förståelse för andra människors problem. En framkomlig väg för att lösa detta skulle vara att införa ett obligatoriskt år i praktiskt förvärvsarbete. Detta skulle i så fall vara obligatoriskt och förläggas förslagsvis innan efter-gymnasiala studier påbörjats. Ett sådant år i förvärvslivet skulle naturligtvis i hög grad öka den studerande ungdomens förståelse för yrkesarbetandes problem. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att i skrivelse till Kungl. Maj:t begär en översyn av förutsättningarna för ett generellt införande av obligatoriskt förvärvsarbete innan postgymnasiala studier påbörjats. () () i () ()
mot · FU02860 · 1971-01-25 00:00:00 — av och om lärarbehörighet för socionomer. Allteftersom skolans innehåll förändras borde behörighetskraven för lärarna ständigt följa med i dessa förändringar. Ämnet socialkunskap har i gymnasieskolan utvidgats. är dock läget sådant att de som torde vara mest lämpade att undervisa i socialkunskap socionomer inte har behörighet till detta. Universitetsstudier enligt utbildningslinjen för blivande socialkunskapslärare ger inte samma grundliga förkunskaper för undervisning i socialkunskap som studier vid socialhögskola. Förutom att vissa kursmoment (socialrätt och social metodik), vilka finns vid , saknas vid utbildningslinje saknas även den mycket viktiga praktiska erfarenheten från fältet som ingår i socionomernas utbildning och som torde vara av stor nytta vid socialkunskapsundervisning. Då det innebär stora svårigheter att inrätta enämnestjänster, borde tvåämneskombinationer som socialkunskap/samhällskunskap och socialkunskap/psykologi vara lämpliga för att få in socionomer på lärarbanan i de fall socionomerna önskar det. De förkunskaper som behövs för undervisning i dessa ämnen ges i huvudsak vid socialhögskolorna. I psykologi, statskunskap och sociologi är studierna mycket likartade universitetens. ämne samhällsekonomi med socialpolitik/företagsekonomi torde särskilt vid högre betygsnivåer kunna jämställas med nationalekonomi. Vad som dessutom behövs för att kunna undervisa i det komplexa skolämnet samhällskunskap är en kurs i kulturgeografi. Denna borde enkelt kunna kompletteras genom universitetsstudier, om de andra betygen i övrigt jämställdes med universitetens, vilket således inte är fallet. En annan möjlighet är att också ämnet kulturgeografi finge läsas vid socialhögskolorna, t. ex. vid den teoretiska linjen. Av slentrian har betygen vid socialhögskola inte ansetts ha samma värde som betyg vid universitet och andra högskolor. En framgång är dock att betyg i princip skall anses likvärdiga med universitetens vid forskarutbildning. Detta lika värde bör nu utsträckas till att omfatta behörighet till lärartjänst, givetvis om socionomens ämneskombination passar för skolans behov. Enligt vår mening är detta fallet i kombinationerna socialkunskap/ samhällskunskap samt socialkunskap/psykologi med några mindre kompletteringar eller ändringar i kurserna, som inte kan vara svåra att genomföra. Betyg vid andra högskolor, t. ex. handelshögskolor och vissa linjer av tekniska högskolor, ger redan nu helt eller med kompletteringar lärarbehörighet Men hänvisning till ovanstående hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställer om åtgärder för att ge socionomer lärarbehörighet. () ()
mot · FU02866 · 1971-01-27 00:00:00 — av m. fl. om upphävande av vissa begränsningar i rätten att studera vid universitet och högskolor. bedrivs försöksverksamhet med vidgat tillträde till grundläggande utbildning inom vissa ämnesområden vid filosofisk fakultet. Bestämmelser härom är meddelade i en särskild kungörelse. Behörig att inskrivas vid universitet är enligt dessa bestämmelser den som fyller senast det kalenderår då han begär inskrivning och som varit yrkesverksam eller på annat sätt förvärvat motsvarande erfarenhet. Den studerande skall uppfylla de krav på förkunskaper som oundgängligen fordras för att han skall kunna tillgodogöra sig utbildningen. Försöksverksamheten omfattar studier för sammanlagt 60 poäng, varav högst 40 poäng inom ett och samma ämnesområde. Vi hälsar den vidgade rätten till tillträde till högre utbildning med tillfredsställelse, och vi delar föredragande statsrådets uppfattning att den som sakligt sett är väl meriterad för en viss utbildning bör ges möjlighet att följa denna oavsett på vilket sätt kunskaper och färdighet förvärvats. Enligt vår mening är dock den utvidgade rätten att studera vid universitet och högskolor förenad med alltför stora och onödiga begränsningar. Motivet för att inskränka möjligheterna för dessa studerande till att läsa högst 60 poäng, dvs. en halv filosofie kandidatexamen, synes oss sakna grund. Den som dokumenterat sin studieförmåga genom att tillägna sig kurser av nämnd omfattning måste anses ha lika goda möjligheter som kamrater med gymnasieutbildning att fortsätta studierna. Samma gäller beträffande inskränkningarna till 40 poäng inom samma ämnesområde. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t måtte uttala att bestämmelsen i kungörelsen om vidgat tillträde till högre utbildning, som inskränker studierna till 60 poäng, varav högst 40 poäng inom ett och samma ämnesområde, må upphävas. () ()
mot · FU02867 · 1971-01-27 00:00:00 — av m. il. om inrättande av kuratortjänster vid folkhögskolorna. 1 den utredning som föregick folkhögskolans nu gällande statsbidragskungörelse diskuterades inrättande av kuratortjänster vid folkhögskolorna. Några sådana tjänster förutsattes emellertid inte vid beräkningen av det nu utgående statliga bidraget till »kringpersonab. Antalet studerande vid folkhögskolorna ökar starkt. Antalet med personliga och sociala problem okar relativt starkare, som i samhället i övrigt. Skolorna saknar emellertid som regel personal med särskild utbildning att möta människor med problem. Trots att folkhögskolemiljön av de flesta uppfattas som gynnsam även för människor med anpassningsproblem, anser sig skolorna i allt mindre utsträckning våga ta emot elever med uppenbara sådana problem. Därigenom förlorar samhället en viktig rehabiliteringsväg. Bland folkhögskolornas elever finns ändå många som har personliga svårigheter. Många är äldre, många har gjort uppehåll i eller avbrutit en yrkesverksamhet, många har familjer eller annat ansvar för andra människor, många har ekonomiska problem, många har andra bekymmer för fortsättningen av sin satsning som vuxenstuderande, och studieoch intematsituationen kan vara ovan för många, som vant sig vid yrkes- och hemmiljö. Även dessa måste kunna göra anspråk på en kurativ hjälp. Under hänvisning till vad som ovan anförts får vi hemställa att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller om utredning om inträttande av tjänster som kuratorer vid folkhögskolorna. () ()
mot · FU02870 · 1971-01-27 00:00:00 — av i m. fl. angående beteckningen på högskoleenheten i . är landets sjätte universitetsort. Högskoleenheten i har medicinsk, teknisk och filosofisk fakultet. Dess organisation och styrelseformer följer samma regler som gäller vid universiteten, och någon principiell skillnad mellan universiteten och högskoleenhet finns inte. Det förhållandet att forskningsorganisation saknas för en del av läroanstaltens utbildningslinjer innebär inte någon särart som motiverar annan beteckning på läroanstalten. har sålunda saknat forskningsorganisation i flera av läroanstaltens utbildningsämnen. Beteckningen högskoleenhet är emellertid så till vida vilseledande som en annan självständig högskola finns vid sidan av högskoleenheten nämligen i . Förslag föreligger ju nu också om att förlägga en självständig socialhögskola till . Oberoende av det beslut som kan fattas om förläggning finns redan många anledningar till missförstånd och förväxlingar med den beteckning som läroanstalten i har. Det kan knappast antagas att studerande som söker sig till universitet och högskolor skall veta om vilka skillnader i utbildning som finns mellan universitet och högskoleenhet, vilket i sin tur kan leda till att man föredrar att söka till de gamla universiteten. Då en ändring av namnet till universitet inte får några vare sig organisatoriska eller ekonomiska konsekvenser synes tiden vara inne att ändra beteckningen till . Under hänvisning till det anförda får vi hemställa att i skrivelse till Kungl. Maj:t som sin mening ger till känna att högskoleenheten i fr. o. m. bör få namnet .
mot · FU02873 · 1971-01-27 00:00:00 — av fröken m. fl. om inrättande vid av en personlig biträdande professur i oraldiagnostik för docenten I. . I tandläkarutbildningen i har ämnet oral diagnostik varit obligatoriskt undervisningsämne endast . Men ämnets betydelse har blivit mer och mer uppenbar. Ogynnsamma förändringar i munhålan synes ofta kräva odontologiska ingrepp som kan bli kostsamma och för patienten smärtsamma och dessutom av denne upplevas som olyckligt utseendeförändrande. I själva verket kan förändringarna vara föranledda av ett samspel av t. ex. medicinska, psykologiska och sociala faktorer. Detta innebär ett relativt nytt betraktelsesätt. Det är den orala diagnostikens uppgift att avslöja detta samspel och genom att utveckla diagnostiska metoder vidga tandläkarens möjligheter till en mer enhetlig bedömning av patienten och till att därigenom bättre kunna tillgodose hans vårdbehov. Skall undervisningen i ämnet kunna ges på ett meningsfullt sätt, måste den underbyggas med klinisk forskning för att den inte skall stagnera. Vad vi yttrade härom i motioner i samma ämne till riksdag (I: 623 och II: 699) inte bara gäller alltjämt utan kan sägas vara ytterligare bestyrkt av erfarenheterna vid tandläkarhögskoloma. sade sig visserligen dela motionärernas uppfattning (uti. 1970: 88) om önskvärdheten av att ämnet oral diagnostik tillförs ökade resurser men ansåg sig inte böra tillstyrka motionerna med hänsyn till en beslutad utredning om organisationen av den odontologiska utbildningen och tandsjukvården. För att den orala diagnostiken skall få sin ställning i den kommande organisationens sammanhang befäst, något som vi finner vara väsentligt för den odontologiska utbildningen och forskningen, är det angeläget att de personella resurser, som än så länge står till förfogande, utnyttjas och att ämnet ges en fastare ställning. Docent vid i torde med sin medicinska och odontologiska utbildning, sin kvalificerade vetenskapliga verksamhet och sin stora erfarenhet vara väl skickad att driva utvecklingen framåt i ämnet oral diagnostik med avseende på forsknings-, handlednings- och undervisningsuppgifter. Docent kompetens för en forskartjänst bekräftas bl. a. i kompetensförklaring i sakkunnigutlåtande till en sökt professur i Bergen, . Vi hävdar alltså, att ämnet oral diagnostik bör förstärkas med tillgängliga resurser. Åberopande det anförda hemställs att måtte besluta att i skrivelse till Kungl. Maj :t hemställa att en personlig forskartjänst (biträdande professur) i oral diagnostik vid odontologiska fakulteten vid måtte inrättas för med. lie., odont dr, docent I. . () ()