mot · FU021127 · 1971-01-26 00:00:00 — av i öskevik m. fl. om regionalpolitiska målsättningsprinciper. Trots de senaste årens lokaliseringspolitiska insatser har den regionala obalansen alltmer accentuerats. Alltför länge har politiken varit felaktigt inriktad. Den har syftat till att flytta folk från områden med vikande sysselsättning i stället för att ordna sysselsättning där arbetskraften finns. Följden har blivit mycket svårbemästrade problem i såväl utglesningsregionerna som koncentrationsorterna. I utflyttningsområdena har invånarnas möjligheter till en tillfredsställande standard undanryckts. I inflyttningsregionema uppstår svåra problem i fråga om miljö, trafik, bostäder och sociala förhållanden. Mot denna bakgrund måste konstateras att lokaliseringspolitiken varit klart otillräcklig och bör utbyggas och förstärkas. Utan tvekan har den regionala obalansen hårdast drabbat skogslänen inom stödområdet. Klart är emellertid att verkningarna av regional obalans alltmer gör sig gällande även i landets södra och mellersta delar. Icke önskvärda befolkningskoncentrationer och därmed utarmning av mindre tätorter och glesbygd är följden. De lokaliseringspolitiska problemen är landsomfattande. har från vårt håll framförts krav på regionalpolitiska målsättningar. I statsverkspropositionen bil. 13 anför departementschefen att arbetet med den regionala utvecklingsplaneringen nu bedrivs i syfte att utforma ett regionalt handlingsprogram för hela landet. Avsikten är att ett sådant program skall föreläggas . Enligt vår mening måste samhällets service och resurser formas och fördelas efter en preciserad regionalpolitisk målsättning som anger riktlinjer för lokaliseringen i stort av näringsliv, bebyggelse och olika samhällsfunktioner. Regionalpolitiken som skall innefatta lokaliseringspolitiken och en därmed samordnad samhällsplanering skall ha till uppgift att från en preciserad målsättning trygga en viss angiven regional balans i ekonomisk, social och kulturell standard. Härvid bör miljöpolitiska faktorer i många fall ges absolut prioritet vid lokaliseringspolitiska avvägningar och målsättningar. Det är ytterst angeläget att utreds hur en fungerande regionalpolitik enligt dessa intentioner skall kunna skapas. Härvid måste understrykas vikten av att ett regionalt och lokalt inflytande över besluten garanteras. Principen om en regionalpolitik underordnad en regionalpolitisk mål sättning bör alltså enligt vår mening förverkligas . Då statsmakterna beslutat om ett regionalt handlingsprogram och länsorganen fått möjligheter att med de resurser som ställs till förfogande förverkliga målsättningen, är den nuvarande metoden med särskilda stödområden otidsenlig. Resurserna måste då, med så långt möjligt generella åtaganden och på grundval av hela landet omfattande principer, fördelas så, att målsättningarna för de olika regionerna kan förverkligas. Lokaliseringspolitiken skall vara ett ständigt aktuellt medel för en aktiv regionalpolitik. Vår uppfattning att samhällsåtgärdema skall grunda sig på regionalpolitiska målsättningar och inte på stödområdestänkande innebär inte att samhällets totala ekonomiska insatser skall begränsas. Totalinsatsen måste öka i den mån detta behövs för att uppfylla de målsättningar som uppställts för de olika regionerna. Med hänvisning till det anförda hemställes att uttalar sig för att de stödområdesprinciper som ligger till grund för samhällets regionalpolitiska insatser möjligt ersätts med regionalpolitiska målsättningsprinciper. () i öskevik () i Nennesholm