mot · FU02742 · 1971-01-27 00:00:00 — av i och om förbättring av sjukvårdens inre miljö. I samhällets vårdpolitik ingår inte bara att lindra sjukdom och nöd utan att i lika grad genom förebyggande åtgärder försöka hindra att vårdbehov uppkommer genom att förhindra olämpliga beteenden mot vårdsökande. Låt oss kalla detta att åstadkomma en förbättring av den inre miljön på vårdfronten. Detta aktualiseras särskilt då kostnaderna för vården blivit hart när övermäktiga. Sjukhusmiljön och kontakten mellan sjukvårdande organ och patient kan få en avgörande betydelse för möjligheterna att bota. Det finns ännu kvar auktoritära drag inom sjukvårdsmiljön. Inte bara som så ofta påtalas mellan olika personalgrupper utan i attityder mot patienten. Problemet kan inte avfärdas, som ofta sker, som ett informationsproblem, även om just upplysning skingrar många missnöjesmoln. Det gäller främst tryggheten för patienten när hon överlämnar sig till sjukvården. ställs ibland frågan, om patienten har kommit bort i den fantastiska utvecklingen inom modern sjukvård. Organiserade grupper handikappade har länge haft speciella sjukvårdsfrågor uppe, nu har också patienter av olika slag slutit sig samman och framför mera allmänna krav på hänsyn. Krav på bättre information, större respekt för patientens integritet, ekonomiskt och rättsligt skydd vid skador, som sammanhänger med behandlingen, reses, och man sammanfattar det i ordet patientdemokrati, vars innehåll ofta är något diffust. Några av kraven skall här framföras. Om en patient blivit oriktigt behandlad av en läkare kan hon framföra sina klagomål till medicinalväsendets ansvarsnämnd, som består av läkare, jurister och även lekmän. Dessa prövar vem som har ansvaret för skadan och om någon anmärkning härför bör göras. Undersökningen kan ta så som upp till mer än året och när den slutbehandlats frias som regel läkaren, även om man konstaterat felaktig behandling. Aktuella händelser visar att, även då allvarliga försummelser kunnat konstateras, läkaren ändå får fortsätta. Patienten får sitta i kläm. Patienten har inte i främsta rummet intresse av att få läkarens eventuella skuld konstaterad. Det viktiga för patienten är att hon kan få hjälp med uppkomna skador och ett ekonomiskt vederlag för mistad arbetsförmåga, kvarstående men etc. Dessa möjligheter är små . Misstag måste alltid förekomma i en verksamhet som sjukvård, där osäkerhet och slump ofta spelar in. Liksom läkaren bör skyddas mot ojusta anklagelser för fel, bör patienten vara skyddad åtminstone ekonomiskt utan att behöva sätta fast någon skyldig. Här är behov av ett försäkringsskydd i form av en olycksfallsförsäkring, som sjukvårdens huvudmän i första hand bör svara för. I fall av rättskränkning bör allmän domstol kunna fungera utan en särskild dom i förväg av . I en särskild motion har vid årets riksdag krävts utredning av en olycksfallsförsäkring för patienter på sjukhus och hos läkare och tandläkare utanför sjukhus. Om en sådan trygghetsreform genomföres blir behovet av en medicinalväsendets ansvarsnämnd ringa. Behovet av en bättre övervakning än nu av läkares verksamhet kvarstår emellertid och bör utredas. Patientinflytande och insyn i vårdmiljön Föregående års riksdag behandlade motioner om en s. k. vårdombudsman. Motionen avstyrktes såsom en opraktisk väg att nå patientinflytande, men behovet av förbättrade kontakter fastslogs. Man konstaterade, att det främst blir på det lokala planet som kontaktmöjligheter mellan sjukvårdens företrädare och patienterna bör skapas. Informationen om hur, var och när inom sjukvården har allmänt förbättrats. Men information från patienterna till sjukvårdens yrkeskår, sjukvårdens huvudmän, förtroendevalda och administration har inga givna kanaler. Hur patienterna uppfattar sin egen situation och vilka frågor de önskar ställa kommer inte fram. Rent lokalt bör kontaktmöjligheter byggas upp. Man har ansett det nödvändigt att finna organiserade former för kontakten hemskola. Området patientsjukvårdsmyndigheter är än mer komplicerat. Demokratin bör icke hejdas utanför sjukhusporten för att uttrycka förhållandet drastiskt. Ett rationellt utnyttjande av sjukvårdens resurser förutsätter förtroende och kontakt. Tiden torde vara mogen att utreda patientens ställning inom sjukvårdsväsendet, i vilken utsträckning hans medgivande bör krävas för viss behandling, vilken rätt han har att ta del av sin journal och integritetsproblem över huvud taget. Sjukvården kommer alltmer över till en öppen vård, och gamla patientattityder bör kunna förändras. Med hänvisning till det anförda hemställes att i skrivelse till Kungl. måtte föreslå, att en utredning om patientens ställning inom sjukvården med särskilt sikte på A. en förändring av medicinalväsendets ansvarsnämnd; B. uppbyggnad av kontaktmöjligheter mellan patient och för sjukvården ansvariga och inom sjukvården arbetande; och C. en allmän förbättring av sjukvårdens inre miljö. () ()