mot · FU02474 · 1971-01-27 00:00:00 — av m. fl. angående försvarskostnaderna, m. m. I partimotion rörande försvaret till fjolårets riksdag pekade vi på att rustningarna i världen kontinuerligt ökades och på att följaktligen den militära styrkan i vår omvärld och det hot den kan utgöra snarare hade förstärkts än avtagit. Vi fastslog också att konfliktsituationer som inger oro rådde på flera håll i världen. har vissa positiva drag i stormakternas agerande kunnat förmärkas framför allt i en manifesterad strävan efter kontakter och överläggningar. Det måste dock konstateras att inte minst händelseutvecklingen i Mellersta östern vidmakthållit spänningar mellan supermakterna. Upprustningen i världen har fortsatt. Det gäller speciellt vissa av . Någon anledning till en förändrad och ljusare bedömning av situationen i vår omvärld i förhållande till föregående år föreligger därför icke. Kraven på våra försvarsresurser har på intet sätt minskat sedan 1968 års försvarsbeslut fattades. Genom att tillverkning av modem materiel för försvaret tar avsevärd tid kommer återverkningarna av ändrade anslagsramar att ge fullt utslag först på lång sikt. Dagens försvarseffekt bygger i allt väsentligt på beslut som fattades och åtgärder som vidtogs och 1960talets första hälft. försvarsbeslut innebar ett frångående av tidigare planering och avsevärt sänkta anslagsramar. De effektförluster som därigenom drabbar försvaret kan inte återtas på kort sikt, men det är väsentligt att den nedåtgående trenden dämpas och avbrytes. Trovärdigheten av den svenska neutralitetspolitiken avtar i samma takt som försvarseffekten nedgår. Den planeringsinriktning som skall gälla för tiden efter utgången av försvarsbeslutsperioden, dvs. från och med /73, har som huvudalternativ en oförändrad ekonomisk nivå. Bland annat genom den tekniska utveckling som sker på försvarets område liksom på alla andra områden inom samhällsverksamheten kan en relativt sett oförändrad styrka endast bibehållas till successivt stigande kostnader. Den erforderliga stegringstakten är i fråga om försvaret dock regelmässigt lägre än inkomstutvecklingen i samhället. En oförändrad anslagsnivå innebär att krigsorganisationen undan för undan minskas och försvarseffekten nedgår, ett förhållande som blir fullt påtagligt redan efter ett fåtal år och därefter fortsätter i allt snabbare takt. Vi kan för vår del inte acceptera en planeringsinriktning med sådana konsekvenser. Enligt vår mening skall all försvarsplanering ske mot en klart definierad framtida försvarseffekt, avvägd efter analys av de behov som då kan förväntas föreligga. Endast om så sker kan den styrka av försvaret upprätthållas som motsvarar vad som är erforderligt för att i rimlig grad trygga yttre säkerhet. Vi kräver därför att planeringen till dess att nu arbetande försvarsutredning framlagt förslag och ställning till detta tagits av som huvudalternativ skall ha en nivå som uppräknas med . I statsverkspropositionen föreslår försvarsministern att ett till försvaret för /70 anslaget, men icke utnyttjat belopp om icke skall få överföras till utgiftsramen för nästa budgetår. Vi kan icke godtaga en sådan återtagning av anslagna medel. En förutsättning för att beslutade kostnadsramar skall kunna utnyttjas på sätt som överensstämmer med god planering och hushållning och för att överskridanden skall undvikas är att överskott som kan uppstå skall få tillgodoräknas under ett kommande år. Vidare föreslås i statsverkspropositionen att utgiftsramen för det militära försvaret skall minskas med och för civilförsvaret med i förhållande till gällande försvarsbeslut. Åtgärden är tillkommen av samhällsekonomiska skäl och försvarsministern gör bestämda uttalanden att beloppet skall återföras så snart samhällsekonomin medger detta. Vi har i och för sig intet att erinra mot att, då så är önskvärt av konjunkturskäl och kan ske utan alltför stora skadeverkningar, utgiftsramarna för försvaret varieras inom gränserna för försvarsbeslutet och för en fast långsiktig planerings- och anskaffningsverksamhet. Vi vill dock påpeka att den försvarspolitik som mot vår bestämda gensaga infördes i och med försvarsbeslut icke lämnar på långt när samma utrymme för sådana anpassningsåtgärder, som var fallet. Statsverkspropositionen anger inte vilka materielanskaffningar eller byggnadsprojekt som skall drabbas av den uppskjutna anslagsdelen. Besked härom kommer att lämnas i en senare under vårriksdagen överlämnad särskild proposition med förslag till materielanslag och bemyndigandebelopp. Vi finner det därför omöjligt att nu bedöma förslagets konsekvenser vare sig för försvarseffekten eller för samhällsekonomin. Ej heller kan vi nu överblicka i vilken mån materielanskaffningsanslaget över huvud taget kan vara tillräckligt för att tillgodose kravet på en uppbromsning av nedgången i försvarseffekt och på en godtagbar handlingsfrihet för Mot 1971: 474 den nu arbetande försvarsutredningen. Med stöd av vad ovan anförts hemställer vi att måtte besluta att i sitt yttrande över vad Kungl. Maj:t anför om ramar och planeringsinriktning uttala 1. att icke utnyttjade anslag för /70 om avrundat skall få tillgodoräknas kostnadsramen för det militära försvaret under /72 2. att planeringsinriktningen för verksamheten inom det militära försvaret från och med /73 skall, i avvaktan på nästa försvarsbeslut, ske med utgångspunkt från en ökning av utgiftsramarna med per budgetår, samt 3. att ställning till förslaget i övrigt kan tagas först sedan den av Kungl. Maj:t anmälda propositionen om materielanslag och bemyndigandebelopp blivit för framlagd. () () () () () () () () N. () PER () i Trobro i Gäddvik G. ()