mot · FU021327 · 1971-04-13 00:00:00 — av i m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 29 angående omlokalisering av viss statlig verksamhet. Koncentration och centralisation av kapital och ägande har i avsevärt trappats upp. En framträdande effekt härav har blivit allt skarpare nivåskillnader inom det ekonomiska livet, en ordning kännetecknad av ökade skillnader mellan olika arbetsfunktioner, stark centralisering av beslutsbefogenheter och allt större åtskillnad mellan skikt och nivåer inom arbetslivet. Den rent geografiska centraliseringen av specialiserade nyckel- och maktfunktioner har indirekt påverkat också koncentrationen av diverse kommersiell och teknisk service till ett fåtal regioner. Det ständiga nyinvesteringsbehovet har verkat i samma riktning. Överprofiter och spekulation har drivit på utvecklingen. Detta förlopp är en av grundorsakerna till den regionala krisen sviktande arbetsmarknad i många landsortsregioner och allvarliga stockningsproblem i storstäderna. Det privatkapitalistiska näringslivet har givetvis varit den drivande och till omfånget mest betydelsefulla faktorn i processen. Men staten har politiskt och ideologiskt anslutit sig till koncentrationstanken. Storkapitalister, ledande politiker och statsbyråkratins toppskikt har alla ivrigt förespråkat koncentrationen som riktig och oundviklig. Den statliga politiken är i sin grund inte decentralistisk utan koncentrationsvänlig. upplever statsapparaten här ett dilemma. Dess administration drabbas själv av stockningseffekterna. Dessutom utgör den regionala obalansen avfolkningen såväl som kö- och stockningsföreteelserna en allt starkare politisk belastning. Regeringen känner trycket från en stark och växande kritisk opinion. Detta dilemma har fått diktera de etablerade politiska gruppernas handlande i den aktuella frågan om lokalisering av statlig verksamhet. Regeringen har envist avböjt varje tanke på att styra det privata kapitalets rörelser. Det i fjor inledda samrådsförfarande! vid etablering i storstadsregionerna saknar praktisk betydelse och är en politisk PR-åtgärd. Därtill kastar man nu fram ett illa genomarbetat förslag avseende den statliga administrationssektorn. Den borgerliga oppositionen å sin sida har ofta skarpt kritiserat centraliseringen. Men inför det föreliggande blygsamma förslaget till decentralisering ryggar man tillbaka. Av valtaktiska skäl föredrar man att sluta upp bakom den tjänstemannaopinion som i olika hänseenden vill förkasta eller skjuta på åtgärderna. Regeringen har genom bristande genomtänkthet i förslaget själv i hög grad framkallat denna opinion. Denna utnyttjas nu för en reträtt av de borgerliga oppositionspartierna från tidigare förment decentralistiska ståndpunkter. Särskilt dubbelspel i regionalpolitiken avslöjas här obarmhärtigt. För landsorten predikar man decentralism, för storstädernas tjänstemannagrupper dess motarbetande. R egeringsfö rslage t Men också regeringsförslaget bär prägel av opportunism och kraftlöshet inför utvecklingen. har man följt och understött näringslivets koncentration. Med den s. k. rörliga arbetsmarknadspolitiken har man utövat flyttningstvång på tiotusentals människor. har detta skapat problem. För att motverka dessa vill man nu frampressa flyttning av statsanställda i rakt motsatt geografisk riktning. I båda fallen är det löntagarna som får betala följderna av koncentrationsprocessen. Ehuru riktigt till sin grundtendens blir det föreliggande förslaget, frikopplat från sambandet med den privata sektorn, inget effektivt regionalpolitisk! Det är f. ö. uttryckligen sagt att man endast eftersträvar en dämpning av storstadstillväxten. Koncentrationsprocessen som sådan skall fortsätta. Man lämnar sannolikt ökat utrymme för privata etableringar i storstäderna som utlokaliseringens andrahandseffekter i utflyttningsregionerna minskar eller görs obefintliga, då miljön här redan präglas av stagnation, som inte hävs genom utlokaliseringen. Stora utflyttningar till i och för sig redan expansiva områden i närheten av reducerar åtgärdernas regionalpolitiska verkan. Något som helst angrepp på problemet eller företas inte. Härtill kommer att förslaget i sin konkreta form är dåligt genomarbetat. Endast utflyttningen av hela institutioner har beaktats. Otvivelaktigt lämpar sig många centrala organ mycket väl för utlokalisering, men detta är bara en enda sida av frågan. En gradvis, långsiktig och planmässig decentralisering av befogenheter inom olika verk är från bl. a. personalpolitiska och organisatoriska synpunkter ofta smidigare och effektivare. Förslagets karaktär av hastverk accentueras också av vissa direkt olämpliga åtgärder. Dit hör lokaliseringen av skogshögskolan till , ett förslag präglat av exempellös brist på insikt om skogsforskningens arbetsvillkor. Kritik kan också anföras mot att lokalisera ett starkt kontaktberoende verk som invandrarverket bort från den region som dock kan väntas vara centrum för inflyttningen av utländska medborgare och där dessas problem är särskilt allvarliga. Ytterligare exempel skulle kunna anföras. Även mot behandlingen av de personalpolitiska frågorna kan skarp kritik riktas. Beredningen av förslaget har skett i en sluten krets. dialog utöver det högst konventionella och väsentligen till högre chefer riktade remissförfarandet har inte skett. Detta visar en hänsynslöshet mot personalen, speciellt dess breda kader. Redan i sig självt är detta anmärkningsvärt och det blir än mer stötande mot bakgrund av omflyttningens stora omfång och speciella personalproblem. Samma auktoritära anda talar ur det avsnitt i propositionen där barns skolgång, innehav av egnahem eller bisyssla klassificeras som icke godtagbara skäl att avböja icke önskad förflyttning. Omflyttning är alltid en omedelbar ekonomisk belastning för en löntagare, och påtvingad massomflyttning kräver specialåtgärder utöver nuvarande formella ramar jämte en nära samverkan med personalen som i detta fall underlåtits. Kommunisterna är anhängare av tanken på decentralisering av statlig verksamhet. Vi är dock av den uppfattningen att de regionalpolitiska frågorna inte kan bedömas utifrån statssektorns begränsade perspektiv. En planmässig etableringsstyrning måste införas. En sådan utgör den enda verkligt meningsfyllda ram inom vilken en strävan till decentralisering på statssektorn kan fungera effektivt. I det föreliggande förslaget bör vissa uppenbart olämpliga enskildheter omprövas. De personalrättsliga problemen måste behandlas på ett annorlunda sätt och i enlighet med personalens berättigade krav. Med utgångspunkt från vad som anförts hemställer vi att i skrivelse till Kungl. Maj;t begär skyndsamt utarbetande av förslag till allmän regional investeringsstyrning; att avslår propositionens förslag om lokalisering av skogshögskolan till och bemyndigar regeringen att i samråd med högskolans forskare och övriga personal diskutera alternativ lokalisering inom ; att uttalar att bör kompenseras för nämnda bortfall genom omlokalisering av något av de verk som hänvisats till andra områden än stödområdet; att avslår förslaget om utflyttning av statens invandrarverk; att frågan om domänverkets lokalisering omprövas i nära samråd med verkets personal; att hos regeringen begär att de personalrättsliga frågorna löses i nära samråd med alla personalkategorier och i överensstämmelse med de krav TCO:s statstjänstemannasektion ställt i skrivelse till inrikesutskott 1; samt att hos regeringen begär att vid fortsatta överväganden om utlokalisering metoden att flytta ut funktioner och delar inom centrala verk ges ökat utrymme. H. (vpk) i (vpk) i (vpk) i (vpk) i (vpk) (vpk)