mot · FU02689 · 1971-01-01 00:00:00 — av i m. fl. Rustningskostnaderna i världen närmar sig . Aldrig i historien har så oerhörda tillgångar satsats i rent destruktivt syfte. Det har funnits vapen och förstörelsemedel i sådan mängd, att allt liv på jorden kan utplånas. Ändå fortsätter den militära upprustningen. Krig mellan nationer har alltid drivits fram av de härskande klasserna. Det må ha varit romerska slavägare, fransk feodaladel, engelska handelskolonisatörer, tyska eller amerikanska imperialister. Kapitalismen baseras på ett mycket utvecklat varuutbyte som överskrider nationsgränserna. Kapitalister konkurrerar eller samverkar för att kunna öka sina profiter, sina kapital och sin makt. Olika nationers kapitalister kämpar om kontrollen över främmande marknader. Detta har blivit särskilt markant . Kapitalet har koncentrerats till massproducerande koncerner. Kapital bildas i överskott och söker profitabla användningar. Man sänder militär för att kolonisera. Jorden är begränsad. Krav på omfördelning av marknader och maktområden uppstår. Härigenom har imperialismen störtat mänskligheten i två förödande världskrig. För att bevara det område imperialisterna fortfarande har till förfogande för sin profitjakt sänds och andra imperialistiska staters trupper ut för att bekämpa nationella rörelser och deras strävan till nationell och ekonomisk oavhängighet och utveckling. Jakten efter profiter som förorsakar kamp om marknader, kamp för att bevara imperialismens utrymme samt imperialismens strävan att vinna tillbaka de områden och råvarukällor som gått förlorade till de socialistiska länderna och anti-imperialistiska länder i tredje världen - det är den militära upprustningens huvudorsak. En annan aspekt bör framhållas. Med kapitalets koncentration följer stora investeringar. Felspekulationer får större verkningar när det handlar om större kapital. Monopolkapitalismen är härigenom ett känsligare system än kapitalismens tidigare utvecklingsstadier. Staten har därför i samtliga kapitalistiska länder fått en större roll, inte bara genom s. k. planering och prognostisering utan också som »konsument». De militära beställningarna spelar härvidlag en avgörande roll. ökad militär upprustning är också en inkomstomfördelning från skattebetalarna till rustningsindustrins kapitalister. Arbetarklassens intressen strider mot imperialismen och militarismen. Arbetarrörelsen har därför starka antimilitaristiska traditioner. Det är folken som får bära kostnaderna. Det är deras ungdom som slaktas i krigen. Det stod också mycket tidigt klart för arbetarna att militären inte bara var ett försvar utåt utan också hade funktionen som vakthållare om klassamhället. Militärapparaten är en del av den våldsapparat som skall garantera det kapitalistiska systemet. Det gäller också här och . deltar i denna militära upprustningsprocess. till innevarande år har militärutgifterna ökat , om man räknar bort penningvärdeförsämringen. De utgör nu , dvs. mellan av bruttonationalprodukten. Denna ökning har skett i som präglats av ökad avspänning i den del av världen där är beläget. Stora resurser har bundits som skulle kunnat användas till fredlig forskning, sociala förbättringar, skattelättnader etc. kommunisterna har framlagt motioner om nedskärning av militärutgifterna och om en annan inriktning för försvarspolitiken. Två principiella ståndpunkter ligger bakom dessa förslag. kommunisterna är för jämställdhet mellan nationerna och nationell oavhängighet. Vi är för en alliansfri svensk utrikespolitik. Vårt parti verkar för ett socialistiskt . Omdaningen av till ett socialistiskt samhälle försvåras om det svenska folkets suveränitet skulle omintetgöras av främmande militär ockupation. Det måste alltså, såsom läget är, finnas medel för folk att kunna hävda sitt nationella oberoende. Detta oberoende hotas på flera områden: utländska företags strävan att tillvälla sig makt över svenskt näringsliv, planerna på anslutning av till EEC osv. Det föreligger också risk, om än icke akut, för militära angrepp på . Den nuvarande militärapparaten är uppbyggd efter samma modell som stormakternas. De målsättningar som ställts upp, t. ex. att förhindra en invasion, är helt orealistiska. Det är en illusion att tro att skall kunna bjuda en stormakt spetsen på dennas villkor med en försvarsorganisation av i princip samma struktur. Den nuvarande militärapparaten torde tvärtom snabbt komma att slås ut av en överlägsen angripare. Det är vidare illusoriskt att tro att de stora militärblocken skulle binda varandra så att de, i och för eventuellt besättande av , endast skulle kunna avsätta styrkor jämförbara med . Ett folkförsvar av den typ kommunisterna skisserat i tidigare motioner skulle binda stora ockupationsstyrkor och således verka mera avskräckande på en eventuell fiende. Militärapparaten är en del av statsmakten och har en samhällsbevarande funktion. Konservativa värderingar härskar i alla beslutsorgan. Detta är också en garant för att dessas dominans skall bestå. Militärapparaten i är auktoritär och odemokratisk. komma att användas mot folkliga krav på grundläggande samhällsförändringar. Det har häremot invänts att värnpliktsarmén skulle utgöra en garant mot att militärapparaten används i reaktionära syften, mot en folkmajoritet. Det är självfallet lättare att utnyttja en yrkesarmé i sådana syften. Men genom det auktoritära systemet inom militärapparaten, genom möjligheterna till isolering av de värnpliktiga och till ensidig information osv. är denna garant bräcklig. Ett folkförsvar ställt under strikt demokratisk kontroll på lokalnivå skulle bli väsentligen svårare att använda mot folkmajoriteten. Utöver dessa båda principer: ett bättre försvar utåt och ett mera demokratiskt försvar, bör det anföras att ett folkförsvar betydligt lättare än det nuvarande kan anpassas till en militär nedrustning. Dessutom innebär det en ytterst väsentlig kostnadsminskning. Ett folkförsvar skulle, som vpk skisserat i motionen II: 1969, bestå av ett gränsförsvar, försett med erforderlig teknisk utrustning och välutbildad personal. Huvudstyrkorna skulle organiseras i ett territorialförsvar, bestående av lokala enheter och mobila förband. Vidare skulle gränsförsvar och mobila förband utrustas med en kvalitativ luftvärnsutrustning. Ett försvar av denna struktur skulle vara långt mindre utsatt för risk av förintelse och skulle göra landets geografiska utsträckning från en nackdel till en fördel. Det skulle ha en helt annan folklig förankring än det nuvarande. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar att i skrivelse till regeringen föreslå att försvarsutredningen erhåller nya direktiv i enlighet med de riktlinjer som ovan anförts och som mera detaljerat framlagts i motionen II: 1969; att, enär den försvarsordning som därigenom uttalat sig för blir väsentligen billigare än den nuvarande, en snabbutredning tillsättes för att i enlighet med den nya försvarsordningens principer nedtrappa militärutgifterna med , varav under /72; samt att ett program för civilt utnyttjande av de genom den nya försvarsordningen frigjorda resurserna skyndsamt utarbetas. (vpk) i H. (vpk) (vpk) i