mot · FU021469 · 1971-05-04 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 106 med förslag till lag om ändring i vattenlagen (1918: 523), m. m. Den föreslagna vattenlagsreformen är ett provisorium, som syftar till att förflytta avgörandet i tillståndsfrågan från vattendomstolarna till en politisk bedömning hos Kungl. Maj :t. Förändringen berör främst kraftverksutbyggnader och vattenregleringar, som kommer att avgöras enligt den nya ordningen så snart det är fråga om företag av någon större storleksordning. Genom förslaget tillgodoses de krav på vattenbyggandets infogande i den allmänna samhällsplaneringen som framförts från många håll . Det bör därvid beaktas att naturvården, med staten som främste huvudman, i dessa sammanhang är en tungt vägande del i samhällsplaneringen. Under remissgången har viss kritik riktats mot att en total obundenhet i intresseavvägningen kan ge utrymme för politiska värderingar av tillståndsfrågorna, som mycket lätt kan leda till en olikartad behandling av konkurrerande företag och olika markanvändning även för annat ändamål än byggande i vatten. Det är i detta sammanhang angeläget att betona att det nu föreslagna administrativa förfarandet utformas så att, på sätt sker vid vattendomstolarna, motstående intressen får tillfälle att framföra sina synpunkter på ett betryggande sätt och under full insyn. Särskilt viktigt är det också att de avgöranden som kommer att ske inte får påverkas av bedömanden på kort sikt utan att en framsynt samhällsplanering eftersträvas. Om så inte sker, kan förändringen i handläggandet medföra allvarliga risker för att tillfälliga konjunkturförhållanden kommer att påverka avgörandena till men för en mera långsiktig syn på samhällsutvecklingen. Omsorgen om att för framtiden säkra naturområden har redan med nuvarande förhållanden visat sig vara särskilt konjunkturkänslig med hänsyn till svårigheter att mot andra anspråk på naturen som kan värderas i pengar ställa upp det icke i pengar kvantifierade värdet av ett naturområde, som i och för sig är omistligt. Propositionen innehåller vidare förslag om fastighetsdomstolarnas verksamhet. Dessa kommer att överta de arbetsuppgifter som vilar på bl. a. ägodelningsrätter och expropriationsdomstolar. Härigenom fullföljes redan tagna principbeslut. I vissa detaljer kan det vara påkallat med justeringar. Sålunda berörs i propositionen s. 117 ett från olika remissinstanser yrkat ändringsförslag, som går ut på att fastighetsdomstolarna också borde pröva grannelagstvister. Med tanke på det nära samband som råder mellan miljöskyddslagen och grannelagstvister förefaller det rimligt att fastighetsdomstolarna fick ta över alla grannelagskonflikter. Efter tillkomsten av miljöskyddslagen torde för övrigt jordabalkens regler om grannelagsfrågor ha förlorat åtskilligt av sin självständiga betydelse. Med tanke på att servitutsfrågor har ett nära samband med fastighetsbildning och fastighetsindelning förefaller det vidare motiverat att mål om servitut också finge prövas av fastighetsdomstol (propositionen s. 9798 och 118). Med stöd av vad som i motionen anförts får jag hemställa att måtte ge Kungl. Maj :t till känna vad som i motionen anförts om vikten av att samhällsplaneringens behov vid avgöranden enligt vattenlagen grundläggs på en långsiktig syn på samhällsutvecklingen; samt att beslutar att hos Kungl. Maj:t hemställa om förslag till sådan ändring av fastighetsdomstolslagen och i övrigt berörda lagar att grannelagsmål och mål om servitut föres till fastighetsdomstols kompetensområde.