mot · FU02332 · 1971-01-01 00:00:00 — av m. fl. angående besittningsskyddet för hyresgäst vid överlåtelse av fastighet till kommanditbolag. Särskilt inom råder alltjämt en påtaglig bristsituation i fråga om bostadslägenheter. Det starkaste efterfrågetrycket inriktas av naturliga skäl mot centrala eller ej alltför perifera delar av storstadsbebyggelsen, där hyresläget särskilt i äldre fastigheter är jämförelsevis lägre och där boende oftast är förenat med lägre reskostnader och kortare restider mellan hem och arbetsplats. Dessa förhållanden skapar fortfarande möjligheter för mindre nogräknade personer att otillbörligt utnyttja läget för egen ekonomisk . Det har förekommit ett ökande antal fall av fastighetsöverlåtelser till kommanditbolag, som därefter erbjudit hyresgästerna att >köpa» sina lägenheter genom att förvärva kommanditlotter som förenats med rätten att disponera viss lägenhet mot deltagande i fastighetsomkostnadema. Principiellt finns det från konsumentsynpunkt i och för sig inte mycket att invända emot att hyresgästerna blir delägare i huset och befrias från beroendet av en privat hyresvärd. Från förvaltningssynpunkt kan det dock ifrågasättas, om det inte vore lämpligare att bilda bostadsrättsförening. Det är dock diskutabelt att över huvud tillåta en utveckling som medför att man kan köpa sig till företräde på bostadsmarknaden. Kapitalstarka personer och företag av olika slag ges företräde framför andra i bostadskön. Genom rätten till avdrag för gäldräntor blir dessutom systemet ytterligare attraktivt för dessa. Den egendomliga situationen inträffar att de som har sämst råd och oftast det största behovet av en ny bostad får subventionera rika människors spekulation på bostadsmarknaden. Resultatet blir vidare en ytterligare accentuerad bostadssegregation. Vad som dessutom ger anledning till oro är att hyresgäster av rädsla för att förlora sina lägenheter kan förmås att bli kommanditdelägare i en fastighet som ägaren sålt till det av honom själv bildade kommanditbolaget för ett pris som är oskäligt högt och kanske inte tar hänsyn till fastighetens dåliga skick. I de fall där hyresgästerna vägrat teckna kommanditlotter har dessa ibland sålts till andra personer, som givetvis förväntar sig att få ta ifrågavarande lägenhet i besittning. 1* 1971. vis en känsla av otrygghet hos den hyresgäst som bebor lägenheten. Som regel anmodas han att i fortsättningen erlägga hyra till kommanditdelägaren och inser inte alltid att detta förändrar hans rättsliga status från ett direkt hyresförhållande med fastighetsägaren (kommanditbolaget) till andrahandshyresgäst under kommanditlottsinnehavaren. De praktiska konsekvenserna därav har mildrats av att länshyresnämnden och rådhusrätten i uppsägningssituationer likställt detta senare hyresförhållande med en förhyrning direkt från fastighetens ägare och givit hyresgästen ett däremot svarande besittningsskydd. På samma sätt har man bedömt den situationen att ett hyreshus övertagits av en bostadsrättsförening och bostadsrätt upplåtits till annan än hyresgästen. Formellt synes emellertid båda dessa upplåtelsefall vara att hänföra under 46 § punkt 6 i hyreslagen, där besittningsskyddet är inte oväsentligt svagare än enligt huvudregeln. Om den praxis som börjat tilllämpas kunde kodifieras genom en lagändring, skulle detta säkerligen verka återhållande på intresset att begagna sig av ovan beskrivna förfaranden, som måste betraktas som osunda och oförenliga med en socialt inriktad bostadspolitik. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t begär en sådan lagändring som innebär att det lagstadgade besittningsskyddet för hyresgästerna inte försämras i de fall äganderätten till en fastighet överföres till kommanditbolag. () () () i () ()