mot · FU02844 · 1971-01-21 00:00:00 — av i m. fl. Enligt skollagens första paragraf är målsättningen för den nioåriga : den genom samhällets försorg bedrivna undervisningen av barn och ungdom har till syfte att meddela eleverna kunskaper och öva deras färdigheter samt i samarbete med hemmen främja elevernas utveckling till harmoniska människor och till dugliga och ansvarskännande samhällsmedlemmar. Den främsta uppgiften för skolans insatser gäller omsorgen om den enskilda individen, den enskilda eleven. Skolan skall hjälpa varje elev till en allsidig utveckling där individuella egenarter och särskilda förutsättningar skall beaktas. Målsättningen är att skolan skall lägga grunden för att eleven skall bli en harmonisk människa en människa som blir en duglig och ansvarskännande samhällsmedlem. Ett studium av läroplanen för visar vägar för hur hem, skola, lärare och elev skall handla för att förverkliga målsättningen enligt skollagens första paragraf. Är nu detta som sägs i skollagens första paragraf tillräckligt för att lägga grunden för harmoniska och ansvarskännande människor? En blick på dagens skolsituation ger tyvärr belägg för att allt inte är väl beställt i dagens skola. Disciplinsvårigheter med stressade och pressade lärare och elever talar sitt eget språk. En äldre generation frågar sig var det gamla fina begreppet karaktärsfostran finns i dagens skola. Ordet och begreppet fostran ter sig för många som något verklighetsfrämmande. Och dock torde det vara så, att karaktärsfostran är grunden för att åstadkomma harmoniska och ansvarskännande människor. Här är det intressant att göra jämförelser med målsättningen för den norska . Där heter det att skall i förtroendefullt samarbete med hemmen hjälpa till med att ge eleverna en och moralisk uppfostran, utveckla deras anlag, intellektuellt och kroppsligt, samt ge eleverna en god allmänkunskap så att de kan bli nyttiga och självständiga människor i hem och samhälle. Skolan skall främja tankefrihet och tolerans samt söka skapa goda samarbetsformer mellan lärare och elever samt mellan skola och Av vad här sagts framgår att målsättningen för norsk skola är att främja elevers möjligheter till att bli harmoniska, ansvarskännande människor i hem och samhälle. För att nå detta mål har skolan att i förtroendefullt samarbete med hemmen hjälpa till med att ge eleverna en karaktärsfostran på grund. Begreppet karaktärsfostran är ett begrepp på vilket många aspekter kan läggas. Det är något särpräglat personligt, ett begrepp som har med vilja att göra. Här skall varken psykologiska eller filosofiska värderingar eller förklaringar göras. För de flesta människor torde karaktär och karaktärsfostran innebära våra samlade seder såsom hänsyn till medmänniskor, ärlighet och hjälpsamhet, vårt ansvar inför tillvaron. I begreppet karaktär kan också läggas in en värdering; uttrycket: han saknar karaktär eller han har karaktär förekommer fortfarande. Finns det då ett behov av karaktärsfostran i dagens samhälle, ett utrymme för de värden som kan ligga i karaktärsfostran? Behövs då något av detta i vår svenska skola och kan detta vara en uppgift för skolan att ge karaktärsfostran? Vad vi som människor behöver är normer för vårt handlande, för vårt sätt att vara och leva. Karaktärsdaning, byggd på grund, ger utan tvekan den grund som vi som människor behöver. Med en danande karaktärsfostran ger man ett underlag för självständighet, personlighet, för värderingar där frågeställningar om rätt och orätt, ont och gott ställs i förgrunden. Vad kan då skolan göra här, och har skolan en uppgift i dessa för vår livshållning så väsentliga frågor? Skolan har att i samråd med hemmen och i samvaron mellan lärare och elever ge den undervisning som gör dessa frågor levande. Goda vanor måste inläras. Moralisk kunskap är grunden för goda vanor. Kristendomsundervisningen spelar här en stor roll för kunskaper om vad som är rätt och orätt, om betydelsen av personligt ansvar. Genom skolning kan barnet hjälpas fram till en självständig ställning för sin person att i kraft av sin personlighet utvecklas till en harmonisk människa. Att detta skall ske med respekt för elevens person och hans personliga frihet är självklart. Målet för skolans arbete där karaktärsfostran på grundval ges en framträdande plats är att lära eleverna, ungdomarna att tänka själva inte att bara tänka som andra. Vi är medvetna om att det är svårt att finna ensartade metodiska vägar att nå de mål som ligger i en karaktärsfostran på grundval. Denna fråga är dock av den väsentliga betydelse att den ej kan skjutas undan. För vår framtid är det nödvändigt att målsättningen för vidgas till att omfatta karaktärsfostran på grund. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att i skrivelse till Kungl. anhåller om åtgärder för att i målsättningen för ge karaktärsfostran på grund en framträdande plats. () i Bäckmora () i Heden () i Stenkyrka () i Arrie () i Lane-Herrestad () i Skärstad () i Ulfsbyn