mot · FU02422 · 1971-01-01 00:00:00 — av i m. fl. om en riksplan för vattenvården. Man har i vårt land, i takt med den ökade industrialiseringen, missskött och vanvårdat en av våra dyrbaraste naturtillgångar vattnet. Otaliga är de exempel på förorening av vattendrag som redovisas i pressen och annorstädes. Såväl kommuner som industrier är genom sina utsläpp bovar i detta drama. Utsläppens sammansättning varierar givetvis allt efter karaktären på själva utsläppskällan, men statistiken talar i de flesta fall för att det är industrierna som i första hand bär ansvaret för föroreningen av våra vattendrag. Ett påtagligt drag i utvecklingen på miljövårdens område är också att kommunerna i ökande utsträckning tagit sin del av ansvaret och i ökad takt byggt kommunala reningsverk. Men hur är det med industrierna? Vårt lands största insjö, , är inramad av industrier. Övervägande delen av dem är massaindustrier. Dessa industrier är kända för att vara stora miljöförstörare, och en närmare granskning av deras utsläpp visar att så är fallet. Pressen har upprepade gånger slagit larm om de mängder av avfall som vräkts ut från de olika fabrikerna. Opinionen har krävt och kräver snabba motåtgärder innan läget blir katastrofalt för del. Vissa vikar har redan svartlistats för fiske, och bad- och fritidsmöjligheterna är på flera håll starkt begränsade. Svartlistade vikar är , , , , Ransundet, , och utanför . Beträffande fisket utgör kvicksilverföroreningen största problemet, men det måste poängteras att för flera av de här vikarna är de industriella utsläppen av så allvarlig karaktär att kvicksilverföroreningen bara är en del av problemet. Det gäller t. ex. , påverkad av Skoghallsverken, och och , vilka är påverkade av . Föroreningarna är så allvarliga att man här kan tala om fiskdöd. Yrkesfisket har vållats svåra avbräck. Situationen är dock inte bara allvarlig när det gäller vikarna. Det verkligt allvarliga är ju att vattnet i öppna genomgår en långsam försämring som ger sjöns framtid ett dystert perspektiv. Enligt torde förändringen av allmänna status i huvudsak få tillskrivas utsläppen av avloppsvatten från intilliggande cellulosafabriker. Det kan synas anmärkningsvärt att en så markant och ur många synpunkter allvarlig påverkan kunnat ske i ett så stort vattenområde under en så . Följande uppgifter gäller utsläppta föroreningsmängder från skogsindustrier vid . De ämnen som redovisas är sådana som ryms under beteckningen BS7 samt lignin. Från andra slag av industrier, främst kemiska, kommer sådana ämnen som kvicksilver, lut, bly, syror, oljor osv. Från massafabrikerna förekommer också fiberutsläpp, beroende på att fiberåtervinningsanläggningarna inte fungerar tillfredställande. Fiberutsläppen är inte redovisade här men har på vissa platser åstadkommit bankar av fibermassor på . De värmländska skogsindustrierna svarade för ett sammanlagt utsläpp av BS7 med samt lignin med fördelat enligt följande: Katrinefors bruk i har ett utsläpp av BS7 uppgående till och lignin med . Bland andra företag som också svarar för betydande utsläpp av samma karaktär är AB Billingsfors-Långed, , i . En typisk bild av vad en ohämmad förorening kan medföra i konsekvenser för ett vattendrag utgör utanför . Skoghallsverken släpper här ut avfall i en vik, vars totala vattenvolym utgör . Detta innebär att utan annat tillflöde skulle hela fjorden fyllas på mindre än med avloppsvattnet från Skogshallsverken. Hela är förgiftad på grund av detta avfall. , , har konstaterat svåra kemiska förändringar i . Koncentrationen av föroreningar i fjorden börjar anta katastrofala värden. Syremättnadsgraden mitt i är . Det normala värdet skall ligga omkring 80. Permanganatförbrukningen uppgår till omkring det dubbla mot vad som anses normalt. Från denna vik hämtar stad sitt dricksvatten. För att detta skall bli användbart får stadens vattenverk använda dubbelt så mycket aluminiumsulfat och andra kemikalier än som är normalt för att producera ett hyggligt dricksvatten. Det kan också påpekas att stad här har sina två största friluftsbad och ett stort friluftsområde förlagda. fungerar som vattentäkt för en betydande del av västra . väntas den få än större betydelse som vattentäkt; det har ju till och med offentliggjorts planer på råvattenexport från till norra (bl. a. ). , som hämtar sitt vatten från , får detta påverkat utav föroreningssituationen i . En granskning av utsläppen av BS7 och lignin fram visar för BS7 en ständigt stigande kurva medan för ligninutsläppet kurvan stiger för att sedan minska något. Den starka ökningen av dessa utsläpp hänger givetvis samman med den ökade produktionen hos dessa industrier. Enligt en utredning gjord för väntas det totala utsläppet av lignin i Vänernområdet minska . Detta beror till största delen på nedläggning av sulfitfabriker, men också på genomförandet av lutindunstning och förbränning av luten vid kvarvarande sulfitfabriker. De insatser som vissa massaindustrier nu gör för att minska sin förorening ger dock inget snabbt utslag i en sjö som . Det anses att de konserveringsmedel som används gör att fibrer och andra organiska ämnen, som t. ex. det svårnedbrytbara ligninet, ger verkningar som kanske får sin största omfattning om några decennier. Perspektivet är ju, som redan påpekats, en fullständig förstörelse av vatten. Det är därför nödvändigt att snabbt vidtaga åtgärder med sikte på att helt eliminera tillförseln av föroreningar i . Industriernas ansvar måste i detta sammanhang speciellt påtalas. Som en illustration till detta krav kan nämnas en utredning gjord av stad, som påvisar att den totala föroreningsbelastningen på norra motsvarar ett utsläpp av kloakvatten från 4,5 miljoner människor. De kommunala avloppen utgör de resterande 98 kommer från industrierna. Stora och väl etablerade företag bör ha möjlighet och skyldighet att klara sin avloppsrening på ett godtagbart sätt. Vinstutvecklingen vid de värmländska storbolagen (, ) talar i varje fall inte mot det påståendet. Det förhållandet att är vårt lands största insjö med allt vad detta innebär: betydelsen som vattentäkt, betydelsen i fråga om rekreationsmöjligheter för befolkningen inte bara i västra utan också för andra människor i vårt land, gör föroreningssituation till en ytterligt allvarlig fråga, och den måste behandlas som en sådan. Men frågan har naturligtvis inte enbart aktualitet för vidkommande. är rikt på insjöar. I mycket stor utsträckning har dessa tyvärr drabbats av höggradig vattenförorening. Föroreningskällorna är inte alltigenom kända. Till övervägande del handlar det om utsläpp från befintliga industrier men också om utsläpp från tätorterna. Lovvärda initiativ har här och var tagits för att i varje fall aktualisera miljövårdsintressena. Detta är dock otillräckligt. På grundval av en fullständig kartläggning av föroreningarnas art och omfattning, föroreningskällorna, vilka krav som måste ställas på industrier och kommuner avseende åtgärder etc. bör en samlad plan utarbetas. Av det anförda framgår att särskild vikt bör tillmätas landets största insjö, . bör ges uppdraget att utarbeta en sådan plan och i detta syfte kontakta länsstyrelser, berörda kommunala myndigheter och industrier, samt medverka till regionala konferenser med deltagande från berörda industriföretag och kommuner för att behandla vilka åtgärder som skall vidtagas för att stoppa fortsatt förorening. Med stöd av det anförda föreslås att uttalar sig för att ges i uppdrag att utarbeta en riksplan syftande till skyndsamma åtgärder för bekämpandet av vattenföroreningar na och återställandet av vattnet i främst de större insjöarna med prioritet åt landets största insjö, . Riktningsgivande skall vara att såväl uppmärksamma behovet att vid reningsverken övergå till det s. k. tredje steget som frågan om konkreta ålägganden för berörda industriföretag beträffande restriktioner för utsläpp, eventuella åtgärder för att ta bort föroreningar, t. ex. i form av fiberbankar, samt medverkan i bestridandet av kostnaderna för vidtagandet av erforderliga åtgärder. (vpk) PER (vpk)