mot · FU02559 · 1971-01-27 00:00:00 — om ändring i valsystemet för ökade möjligheter till personval, m. m. Det måste anses vara ett väsentligt demokratiskt intresse att de allmänna valen ger väljarna möjlighet att göra sin mening gällande såväl vad gäller politiken som de personer som skall representera väljarna i olika församlingar. Med det nuvarande valsystemet ges väljarna i realiteten endast möjlighet att välja mellan de olika partierna. De möjligheter som finns att påverka personvalet på valdagen är så små att de saknar varje praktisk betydelse. Från demokratisk synpunkt måste det anses otillfredsställande att den process som väljer ut och nominerar våra politiker till olika poster inom det politiska livet i så pass liten utsträckning kan påverkas av de enskilda medborgarna. Nomineringsprocesserna inom de olika partiorganisationerna ger inte mer än en mycket liten grupp politiskt aktiva möjlighet att påverka nomineringarna. Nomineringsbestämmelsema är dessutom till sitt innehåll mycket varierande, inte bara mellan de olika partierna, utan också inom ett och samma parti. Kunskapen om dessa nomineringsförfaranden är i många stycken bristfällig. I huvudsak grundar den sig på den undersökning som författningsutredningen lät genomföra av nomineringarna i 1948 och val (Kandidatnominering vid andrakammarval, SOU 1958:6). har partiernas kandidatnomineringar veterligen inte blivit föremål för mera inträngande och belysande studier, trots att rimligen bilden måste vara annorlunda jämfört med . ägnade kandidatnominerings- och personvalsfrågoma betydande uppmärksamhet och föreslog ett valsystem med ett betydande inslag av personval. Systemet ansågs emellertid allmänt såsom alltför komplicerat, och när grundlagberedningen lade fram förslag till den partiella författningsreform, som i och med trätt i kraft, föreslog man inga åtgärder som skulle garantera väljarna ett större inflytande över just personvalet. Snarare var det så, som konstaterade (KU 1968:20 s. 24), att den reform som genomförs kommer att innebära ett steg i motsatt riktning. Det finns flera möjligheter att inom ett bibehållet proportionellt valsystem säkerställa ett betydligt större inslag av personval än vad som f. n. är fallet. Av grundläggande betydelse, och det oavsett hur ett personvalsystem i övrigt utformas, måste vara att få insyn i hur de olika partierna nominerar sina respektive kandidater. Som tidigare nämnts är vår kunskap på detta område förvånansvärt bristfällig. uppmärksammande detta förhållande, och man studerade bl. a. möjligheten att i lag stadfästa vissa regler för partiernas nomineringar, eventuellt efter norskt mönster. Av olika anledningar avvisades emellertid den lösningen och i stället förordades en frivillig överenskommelse mellan riksdagspartierna. Inför varje andrakammarval skall före kandidatnomineringarnas påbörjande till partiledningarna för vidare distribution till valkretsorganisationema utsända ett frågeformulär av bifogat slag. De centrala partiorganisationerna anmodas rapportera förändringar i förhållandet till i SOU 1958:6 beskrivna regler i fråga om generella anvisningar och regler rörande nomineringarna. I redogörelse för riksdagsvalet avses sedan en kortfattad sammanställning av dessa rapporter intagas (SOU 1963:19, s. 173). Författningsutrcdningens förfrågan mötte ett positivt gensvar från samtliga partier med ett visst undantag för det kommunistiska. Trots detta har som gått inga som helst steg tagits för att förverkliga det. Så länge det nuvarande valsystemet med dess i praktiken obefintliga personvalsinslag kvarstår, måste det framstå som djupt otillfredsställande att någon offentlig redovisning av nomineringspraxis inte äger rum. Direkt personval och primärval I den sparsamma debatt kring personvalsfrågoma som ägt rum har flera tänkbara förändringar i valsystemet i avsikt att garantera ett ökat inslag av personval diskuterats. I stort har förslagen gått efter två linjer. Dels har olika metoder föreslagits, genom vilka väljaren på valdagen skulle ta ställning inte bara till vilket parti han vill välja, utan också till vilka personer inom detta parti som han ser det som angelägnast att stödja. System av denna typ förordas bl. a. av och . Dels har olika typer av primärval, innebärande att väljarna före valdagen ges möjlighet att påverka den slutgiltiga listans utseende, förts fram i debatten. Fria moderata studentförbundet har föreslagit ett system av denna innebörd. Ett primärvalssystem skulle innebära att väljarna, före valdagen, vid ett i statsmakternas regi anordnat val, gavs tillfälle att inbördes rangordna de olika kandidaterna inom de olika Varje parti skulle vara skyldigt att ställa upp i primärvalet med ett större antal kandidater, och väljarna skulle också ges vissa möjligheter att direkt själva nominera kandidater som inte tagits upp av något parti. Varje väljare skulle så ges möjlighet att avge en röst på ett parti och på någon eller några av deras kandidater. Systemet utesluter inte helt möjligheten till taktikröstning av sympatisörer till ett parti på en viss kandidat inom ett annat parti. Risken för att taktikröstning systematiskt skulle utnyttjas förefaller dock inte särskilt stor. Problemet bör emellertid ägnas uppmärksamhet. Flera invändningar kan riktas mot ett primärvalsförfarande av den typ som skisserats. Det är tveksamt om väljarnas intresse är tillräckligt stort för att hålla valdeltagandet uppe vid två val som följer ganska tätt inpå varandra. Ansträngningarna på partiorganisationerna torde också bli betydande inte minst eftersom primärvalskampanjen i realiteten blir en kampanj mellan olika kandidater inom samma parti. Ett kanske bättre sätt att garantera ett ökat inflytande över personvalet till är att ge väljarna cn möjlighet att på valdagen öva ett visst inflytande över vilka personer som skall tilldelas de mandat som respektive parti erövrar. Det finns en rad exempel i andra länder på hur sådana personvalsmoment kan kombineras med ett proportionellt valsystem. I , och tillämpas olika system som alla fungerat förhållandevis väl. I och skall kandidaternas nominering stödjas av ett visst antal röstberättigade inom valkretsen. Kandidaterna behöver ej ansluta sig till något parti. I kan väljaren antingen rösta på en viss partibeteckning eller för en viss person, medan i alla röster avges för person. Ordningsföljden mellan de olika listorna avgörs på grundval av deras samlade röstetal, medan de deltagande kandidaterna placeras på grundval av de för dem avgivna personrösterna. I väljs hälften av förbundsdagens ledamöter (utanför ) vid majoritetsval i enmansvalkretsar, medan den andra hälften väljs med proportionell metod på delstatsnivå. Nomineringen i enmansvalkretsarna kan ske antingen av partierna eller av ett bestämt antal väljare, medan nomineringen av delstatskandidatema sköts helt av partiorganisationerna. Vid valet har varje röstberättigad två röster, en för enmansvalkretsen och en för delstatsvalet. Det bör anmärkas, att man i diskuterat en övergång till ett valsystem där samtliga ledamöter av förbundsdagen väljs i förhållandevis små valkretsar omfattande kanske tre mandat. Som tidigare nämnts utarbetade författningsutredningen ett detaljerat förslag till personvalssystem, som dock ansågs alltför komplicerat. daten i en enkammarriksdag skulle, enligt utredningens förslag, besättas på grundval av två förrättade val, dels i valkretsar av nuvarande karaktär, dels i regionvalkretsar. Nomineringen föreslogs få göras endast av ett registrerat parti (med riksdagsrepresentation eller ett visst antal medlemmar). I regionvalen skulle det bara vara möjligt att lägga sin röst på ett visst parti, medan ett visst personvalsmoment skulle gälla vid valkretsvalen. Varje valkrets skulle vara indelad i lika många s. k. ortskretsar som det finns mandat att besätta. Partierna skulle rekommendera en viss kandidat för varje ortskrets och väljarna skulle vid valhandlingen kryssa för den av dem önskade kandidaten. Mandatfördelningen inom partierna skulle ske på grundval av kandidaternas erhållna röster. Den sittande grundlagberedningen har bl. a. till uppgift att utarbeta förslag till ny vallag, och det borde i det sammanhanget falla sig naturligt att ingående undersöka de olika möjligheter till ett fördjupat personvalsmoment som är tänkbara. Att ändra valsättet är av naturliga skäl en omständlig procedur. Ett beslut vid årets riksdag om ett nytt valsystem, vilket av olika skäl är helt omöjligt, skulle inte kunna tillämpas i praktiken förrän vid val. Det måste framstå som angeläget att få till stånd en ändring i valsystemet som ger väljarna rätt att också påverka vilka personer som skall representera dem i . bör möjligheterna till insyn i de olika partiernas nomineringsförfarande ökas, t. ex. på det sätt som författningsutredningen skisserade och som samtliga partier accepterat. Förslag i denna riktning bör föreläggas , så att beslut kan fattas års riksdagsval, innebärande att ett nytt och mera demokratiskt valsystem kunde praktiseras första gången . Med stöd av det ovan sagda hemställes att hos Kungl. 1) om direktiv till grundlagberedningen att års val framlägga förslag till ett nytt valsystem som ger väljarna väsentligt utökade möjligheter att påverka personvalet samt 2) att grundlagberedningen undersöker möjligheterna att få till stånd en offentlig redovisning av partiernas kandidatnomineringar års riksdagsval. () ()