mot · FU021465 · 1971-04-30 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 103 med förslag till lag om dels fortsatt giltighet av lagen (1942:429) om hyresreglering m. m. dels ändring i samma lag, m. m. I propositionen föreslås att kompensation för ökade kostnader för fastigheters förvaltning icke såsom tidigare skall utgå enligt 5 § hyresregleringslagen i form av generell hyreshöjning på grundval av Kungl. Kompensationen skall i stället få uttagas i form av förhöjd bashyra enligt 3 § i lagen. Bashyran kan enligt 3 a § i förslaget höjas i första hand genom överenskommelse med hyresgästorganisation eller i andra hand genom beslut av hyresnämnd. I specialmotiveringen till 3 § anges att gällande hyreskontrakt regelmässigt innehåller förbehåll om att generell hyreshöjning enligt 5 § får uttagas utan uppsägning av kontraktet men att hyreskontrakt endast undantagsvis är så utformade att bashyreshöjningar som tillkommer genom överenskommelse mellan hyresvärden eller hans organisation och hyresgästorganisation automatiskt blir gällande mot den enskilde hyresgästen. På grund härav anses de föreslagna nya formerna för ändring av bashyra komma att medföra behov av ändringar i många hyreskontrakt. Dessa bedömningar förefaller helt riktiga. Det är emellertid tämligen självklart att ett införande av nya bestämmelser i en mängd hyreskontrakt, cirka 450 000, sätter i gång en vidlyftig administrativ apparat. Visserligen kan man utgå ifrån att en del hyresgäster frivilligt undertecknar en avtalsklausul som möjliggör tilllämpning av det nya systemet. Man har emellertid anledning förmoda att åtskilliga hyresgäster av olika skäl motsätter sig införandet av den nya kontraktsbestämmelsen. Hyresvärden blir då, för att få den nya ordningen genomförd, tvingad att säga upp hyresgästen för avflyttning. Detta kommer i sin tur att medföra att hyresgästerna för att behålla sin hyresrätt hos hyresnämnden måste ansöka om förlängning av hyresförhållandet. Sker inte sådan ansökan inom en treveckorsfrist har hyresgästen inte längre rätt att kvarbo i lägenheten. Det kan inte uteslutas att en hel del hyresgäster genom att underlåta att inge ansökan om förlängning kan riskera att mista sin hyresrätt. De hyresgäster som ansöker om förlängning har endast att emotse ett hyresnämndsbeslut som förlänger hyresförhållandet med den ändringen att det i fortsättningen skall löpa med den av hyresvärden fordrade Det måste nämligen förutsättas att hyresnämnden finner en bestämmelse som medger tillämpning av det nya systemet vara skälig. I motsatt fall blir den i propositionen föreslagna ordningen inte möjlig att genomföra på hyresmarknaden. För att undvika alla de olägenheter som är förenade med införandet av en ny kontraktsklausul uppsägningar, hyresnämndsinställelser osv. finner vi det angeläget att i stället en övergångsbestämmelse införes som onödiggör allt detta. Åberopande det anförda hemställes att måtte besluta att till det i proposition nr 103 framlagda förslaget om förlängning och ändring i hyresregleringslagen fogas följande övergångsbestämmelse. Innehåller hyreskontrakt förbehåll om rätt för hyresvärden att uttaga tillägg till hyra på grund av ökade omkostnader för fastighetsförvaltningen enligt Kungl. Maj:ts eller annan myndighets beslut skall detta anses innefatta förbehåll om höjning av bashyra på grund av sådana omkostnadsökningar enligt 3 och 3 a §§ i paragrafernas lydelse från . BO () ()