mot · FU021490 · 1971-10-14 00:00:00 — Konjunkturen skulle givetvis ha kunnat stimuleras på ett betydande sätt, om en särskild konsumtionsstimulans varit i kraft för köpmotståndet. Men även i nuvarande läge synes oss en sådan stimulans angelägen. Det skall dock framhållas, att konsumtionsstimulanser inte har lika direkta och omedelbara sysselsättningseffekter som de åtgärder vi ovan förordat. Först när en ökad konsumtionsefterfrågan hunnit påverka produktionsledet, stimuleras sysselsättningen. Huvudvikten i ett åtgärdspaket måste därför läggas på de mera direkt sysselsättningsstimulerande insatserna. I den aktuella debatten har övervägts en tillfällig sänkning av den allmänna mervärdeskatten och också en sänkning, begränsad till mervärdeskatten på livsmedel. En momssänkning kan övervägas. Det kan dock befaras, att en allmän momssänkning skulle leda till en icke önskad importökning. Såsom tidigare framhållits från vårt håll drabbas livsmedlen vid nuvarande förhållanden av en alltför hård belastning genom momsen. Detta är socialt otillfredsställande. måste det givetvis konstateras, att en momssänkning begränsad till livsmedlen i nuvarande arbetslöshetssituation skulle ha endast en mycket ringa sysselsättningsstimulerande effekt. Lämpligast synes oss vara, att frågan om en socialt tillfredsställande lösning i detta avseende får anstå till ett annat tillfälle. Barnfamiljerna har drabbats särskilt hårt av pris- och skattehöjningarna. Stödet till barnfamiljerna har, såsom vi vid upprepade tillfällen påtalat, inte stärkts i takt med den allmänna standardförbättringen. De har fått en förhållandevis minskad köpkraft. 1 kommun efter kommun har konstaterats stora svårigheter för barnfamiljerna att klara ekonomin. Resultatet blir i många fall att socialhjälp måste tillgripas. Ett förbättrat stöd till barnfamiljerna är sålunda socialt och jämlikhetspolitiskt angeläget. Om en förbättring genomförs , får den en aktiv konjunkturpolitisk effekt. Det är för framtiden viktigt, att stödet till barnfamiljerna formas så, att det väsentligt bättre anpassas efter behovet med hänsyn till inkomstförhållanden och barnantal. Nuvarande bostadstillägg är härvidlag otillräckliga. En sådan lösning bör enligt vår mening bli resultatet av familjepolitiska kommitténs prövning. Vi inskränker oss därför nu till att föreslå en begränsad reform i form av en såväl socialt som konjunkturpolitiskt motiverad höjning av det allmänna barnbidraget. Särskilt investeringsavdrag för byggnader För att stimulera investeringarna i näringslivet har , såsom redovisats, fattat beslut om ett särskilt avdrag vid den statliga inkomsttaxeringen av kostnaderna för maskiner och inventarier, som anskaffas eller beställs under innevarande kalenderår. Regeringen har senare aviserat att den till höstriksdagen har för avsikt att lägga fram förslag om en höjning av avdraget till av anskaffningskostnaderna. Avdragsrätten bör emellertid utvidgas till att omfatta bygg nadsinvesteringar inom näringslivet. Utöver den omedelbara sysselsättningseffekt, som en sådan åtgärd får både inom byggnadsbranschen och inom andra näringar, ger den företagen ett välbehövligt incitament till kapacitetsutbyggnad, varigenom näringslivet som helhet skulle kunna stå bättre rustat vid en kommande högkonjunktur. Åtgärden bör också kunna få en påtaglig positiv effekt när det gäller att snabbt få till stånd förbättringar i den industriella arbetsmiljön. Avdraget för byggnadsinvesteringar bör liksom det redan beslutade avdraget för maskininvesteringar utgå för investeringar som är avsedda att utnyttjas inom rörelse, jordbruk eller skogsbruk. Det bör utformas så, att det kan fördelas på högst efter företagets val. Avdraget bör dock inte tillämpas generellt. Sålunda bör sådana oprioriterade näringslivsinvesteringar undantas för vilka investeringsavgift tidigare uttagits (senast 7 maj 1970-31 maj 1971). Denna begränsning innebär att avdragsrätten inte kommer att omfatta kontors- och banklokaler, varuhus, bensinstationer, parkeringshus eller liknande byggnadsobjekt. Avdraget bör motsvara av byggkostnaden och i första hand få utnyttjas beträffande byggnadsobjekt som sätts i gång under den kommande vintern, dvs. I övrigt bör de detaljbestämmelser som redan fastställts beträffande investeringsavdraget för maskiner kunna gälla i tillämpliga delar. Tillfälligt slopande av löneskatten Den allmänna arbetsgivaravgiften tillkom ursprungligen för att ersätta det skattebortfall från företagen till staten, som följde med omläggningen av den indirekta beskattningen från omsättningsskatt till mervärdeskatt. Den höjning av avgiften från en till som genomfördes hade däremot enbart statsfinansiella och konjunkturpolitiska motiv. Avgiften är egentligen en löneskatt. På lång sikt påverkar den i första hand företagens löneutbetalningsförmåga. Eftersom den inbetalas av företagen får emellertid en tillfällig förändring främst betydelse för företagens likviditet och lönsamhet. En konjunkturpolitiskt motiverad förändring av avgiftens storlek har därmed också en direkt verkan på företagens investeringar och på deras uthållighet när det gäller att upprätthålla sysselsättningen under en lågkonjunktur. En sådan åtgärd utgör därför ett effektivt konjunkturpolitiskt instrument. Vi föreslår därför att avgiften tills vidare slopas från . Den bör återinföras, när konjunktursituationen motiverar det. Det är dock angeläget att avgiften i fortsättningen får en något annorlunda utformning än den haft . Dess relativt sett mycket stora belastning för de arbetskraftsintensiva företagen, bland vilka finns exempelvis många serviceföretag och mindre företag, har medverkat till en mycket snabb nedläggning av sådana företag, oberoende av konjunktursituationen. För att bromsa en fortsatt utveckling i denna riktning och därmed ökade sysselsättningssvårigheter även på är det därför angeläget att ta till vara de möjligheter som finns att differentiera avgiften så att man åstadkommer en lättnad för de näringar som är hårdast drabbade. Frågan om en sådan differentiering bör enligt vår mening snabbutredas, så att förslag kan läggas fram för vårriksdagen. Ökat stöd till barnfamiljer Från och sida har framlagts förslag om utbyggnad av det familjepolitiska systemet. Väntade, samlade familjepolitiska reformer har emellertid uteblivit. Den till riksdag aviserade familjepolitiska reformen förelädes aldrig . Endast en omkonstruktion av familjebostadsbidragen till barntillägg för barnfamiljer kom till stånd. I samband med skattereform höjdes barnbidragen med . Då hade barnbidragen varit oförändrade . 1 den plan för familjepolitikens utbyggnad som föreslagits i motion från vårt håll under årets vårriksdag borde enligt vår uppfattning ingå en höjning av barnbidragen, som ger barnfamiljerna en standardhöjning, någon form av indexreglering av barnstödet, någon form av vårdnadsbidrag samt åtgärder för att förbättra situationen för dem som har det sämsta ekonomiska läget. För en mera definitiv lösning av frågan om ett förstärkt stöd till barnfamiljerna, bättre anpassat efter olika familjers behov, måste man såsom framhållits avvakta förslag från familjepolitiska kommittén. Vi föreslår i förevarande sammanhang att det allmänna barnbidraget höjs med . från och med fjärde kvartalet 1971. Bostadsbyggandet är en väsentlig del av näringslivet och av stor betydelse för sysselsättningen. Många kommuner har blivit utan tilldelning av bostadskvot eller fått obetydlig tilldelning. Även kommuner som inte har särskilt expansivt näringsliv måste kunna förnya det bostadsbestånd som finns och som är en förutsättning för det befintliga näringslivet. Vidare har endast ett mindre antal kommuner haft möjlighet att långsiktigt planera sitt bostadsbyggande. Vi anser det angeläget att samtliga kommuners behov av långsiktiga rambesked beaktas. Under rådande bekymmersamma sysselsättningsläge är det angeläget att de önskemål om ökade bostadskvoter tillgodoses som framkommer framför allt från kommuner som tidigare erhållit otillräcklig tilldelning. Många sådana kommuner har möjlighet att snabbt få i gång arbetstillfällen. Det torde vara så att kommunernas önskemål om extra tilldelning av bostäder i en del fall omfattar fortsatt produktion av t. ex. gruppbebyggelse i anslutning till befintlig byggarbetsplats. Vi föreslår därför en extra kvottilldelning till kommuner där motiverade anspråk föreligger, sysselsättningsläget kräver det och förutsättningar finns för snar igångsättning. Genom att inte alla storstadskommuner har kunnat utnyttja tilldelad kvot kan ett sådant förfarande underlättas. Maj:t bör utnyttja sitt bemyndigande att vidga ramarna för bostadsbyggandet. Den förordade åtgärden bör kunna öka bostadsbyggandet med 2 0003 000 lägenheter, vilket skulle skapa många nya arbetstillfällen. Det är angeläget att insatser görs inom skilda delar av samhällslivet i syfte att få till stånd nya arbetsmöjligheter. Utgångspunkten måste givetvis vara att de arbetstillfällen som beredes skall vara så produktiva som möjligt. Mot bakgrunden härav är det angeläget att medel - utöver vad som tidigare beviljats ställes till förfogande för upprustning av landets vägnät. har anslagen till drift av vägarna varit otillräckliga. Konsekvenserna av den stagnerande medelstilldelningen har framträtt särskilt påtagligt . Det framgår av anslagsframställning för /73 att de tilldelade driftanslagen mot bakgrunden av kostnadsutvecklingen medför en minskad produktion motsvarande 280 milj. kr. Genom den reala medelsminskningen har betydande inskränkningar i vägdriften framtvingats på olika håll i landet. De tillgängliga medlen måste i första hand användas till serviceåtgärder och till egentligt vägunderhåll. Detta innebär att det blott i ringa utsträckning blir pengar över till förstärkt underhåll. Med förstärkt vägunderhåll avses åtgärder som leder till förbättring av vägens standard, t. ex. förstärkning av vägkroppen, kurvrätningar och övergång från grusvägbana till oljegrus eller enklare beläggningar. Genom att denna del av verksamheten har eftersatts har inte det i vägarna nedlagda kapitalet kunnat vidmakthållas. Det förhållandet att begränsade medel står till förfogande för byggande av vägar gör det särskilt angeläget att det befintliga vägnätet kan underhållas och upprustas. Det är inte minst viktigt med hänsyn till landsbygdens trafikförsörjning och till trafiksäkerheten. Enligt föreliggande planer sker en kontinuerlig minskning av tilldelningen av byggnadsanslag till landsbygdslänen. Denna utveckling kan inte accepteras i längden. Ännu mindre bör det få ske att underhållet av det befintliga vägnätet försämras. Därför är det nödvändigt att produktionsresurser som är lediga kommer till användning för förbättring av vägnätet. Extra medel måste ställas till förfogande för detta ändamål. Före innevarande budgetår har avsett att 86 milj. kr. skulle användas till förstärkt underhåll. Eftersom de medel som står till förfogande för driften i övrigt inte täcker det föreliggande behovet utan även kräver vad som beräknats för förstärkt underhåll kommer några medel inte att finnas för sistnämnda ändamål. Det förefaller därför rimligt att nu beviljar ytterligare 50 milj. kr. till förstärkt vägunderhåll . Vid vårriksdagens behandling av riksstaten förutsattes att en stram finanspolitik skulle föras, särskilt i syfte att vinna utrymme för ökade industriinvesteringar. Genom det akuta arbetslöshetsläget har denna målsättning fått överges. Redan vid nuvarande politik och med de åtgärder som regeringen aviserat kan man räkna med att totalbudgeten /72 måste underbalanseras med . En underbalansering av statsbudgeten är givetvis nu konjunkturpolitiskt riktig. Hur stort budgetgap som kan godtas är en avvägningsfråga. I princip kan man säga att den underbalansering bör accepteras som är nödvändig för att i tillräcklig utsträckning få upp aktiviteten i näringslivet och bemästra arbetslöshetskrisen. Med hänvisning till den i motionen åberopade händelseutvecklingen samt till RO § 55 får vi hemställa I. att måtte 1. besluta att arbetsgivaravgiften enligt förordningen om allmän arbetsgivaravgift (1970:566) tills vidare inte uttas efter , 2. besluta att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhålla om snabbutredning och förslag till vårriksdag om en differentiering av den allmänna arbetsgivaravgiften i enlighet med vad som anförts i motionen; att måtte besluta att den som den 1 november 1971den påbörjar byggnadsobjekt avsett att utnyttjas i rörelse, jordbruk eller skogsbruk skall med i motionen särskilt angivna undantag åtnjuta särskilt investeringsavdrag av byggnadskostnaden vid taxering till statlig inkomstskatt i enlighet med vad som anförts i motionen; 1. besluta att höja de allmänna barnbidragen med . per barn och år från och med fjärde kvartalet 1971, 2. besluta att anvisa till Allmänna barnbidrag för /72 utöver tidigare anvisade medel ett förslagsanslag av . att måtte besluta uttala sig för att Kungl. Maj:t i enlighet med av erhållet bemyndigande utökar ramen för bostadslån för nybyggnad i enlighet med vad i motionen anförts; V. att måtte besluta att till Drift av statliga vägar för /72 anvisa ett extra reservationsanslag av . att avräknas mot automobilskattemedlen; att vederbörande utskott får i uppdrag att utarbeta erforderlig lagtext avseende punkterna 1.1, II. () . () () i Glömminge () ()