ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FU021349 · 1971-04-13 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 29 angående omlokalisering av viss statlig verksamhet föreslås i proposition nr 29 lokaliserad till . I diskussionen har även förekommit som alternativ utlokaliseringsort. I propositionen redovisas att av de anställda vid är en mycket stor majoritet negativ till en förflyttning till . Enligt en undersökning, som dock inte redovisas i propositionen, har de anställda visat ett betydligt större intresse för en flyttning till . Detta är naturligt därför att avståndet till från inte är större än att de anställda som har sina bostäder i norra delar skulle kunna bo kvar och resa emellan, i varje fall under en övergångstid. En lokalisering till skulle betyda en betydligt mjukare övergång och skulle tillgodose personalens önskemål bättre. Restiden mellan och är drygt . kommun har en klar undersysselsättning och ett mycket lågt skatteunderlag per invånare. Det är alltså ur lokaliseringssynpunkt en mycket lämplig lokaliseringsort. Vid en lokalisering till skulle inte endast tätort utan även t. ex. tätort kunna övervägas som lokaliseringsort. Enligt redovisning i propositionen har inte heller så stora kontaktbehov med andra organ som föreslås utlokaliserade till att detta skulle vara ett hinder för en lokalisering till . Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att vid behandlingen av Kungl. Maj:ts proposition 1971: 29 i skrivelse till Kungl. dels att förläggs till kommun, dels ock att vid eventuell framtida utlokalisering behoven av ytterligare arbetstillfällen inom kommun beaktas.
mot · FU021352 · 1971-04-13 00:00:00 — av i m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 36 angående social utbildning och forskning m. m. 1971: 36 föreslås en sådan ändring av studieordningen vid socialhögskolorna att den ena handledda praktikperioden ersättes med fem månaders praktikarbete före de teoretiska studierna. Förslaget är identiskt med majoritetens socionomutbildningsberedning och utgår från att antalet praktikplatser är otillräckligt. Något allvarligt försök att kartlägga praktiksituationen förefaller ej ha gjorts. Det bör också uppmärksammas att propositionen förutsätter en mindre kapacitetsökning än beredningen, varför bristen på praktikplatser lättare bör kunna bemästras. Farhågor har kommit till uttryck för att den föreslagna förändringen av studieordningen medför en allvarlig försämring av socionomutbildningen. i elevkår påpekar att en av socionomutbildningens största fördelar anses vara värvningen av teori och praktik samt den nära kopplingen mellan framtida yrkesverksamhet och studier och menar att SUB 70:s förslag är en kraftig försämring av socionomernas möjligheter att fungera tillfredsställande i sina arbeten. i anför att beredningens förslag om praktikarbete innebär att socialhögskolorna helt kommer att sakna möjligheter att påverka praktikens innehåll och dess lämplighet ur utbildningssynpunkt. Mot bakgrunden av statsutskottets utlåtande nr 1970, vari uttalades nödvändigheten av att praktikfrågan löses utan någon försämring av utbildningens kvalitet och att erforderlig praktisk erfarenhet inhämtas inom för socionomutbildningen betydelsefulla områden och av i huvudsak samma omfattning som , ter sig den nu föreslagna ändringen av studieordningen som ett stort avsteg från riktlinjerna för socionomutbildningen. Tillräckliga skäl för den föreslagna förändringen av studieordningen vid socialhögskolorna har ej anförts. I sitt remissyttrande över socionomutbildningsberedningens betänkande anför bl. Styrelsen finner inte beredningens motiv för förslaget om fem månaders praktikarbete vara övertygande. Styrelsen är vidare tveksam till huruvida och statsutskottets intentioner beträffande utbild ningens kvalitet kan fullföljas då hälften av den handledda praktiken ersätts med praktikarbete. I första hand synes nuvarande ordning i fråga om studiepraktiken tills vidare böra bibehållas. Alternativt bör förslaget om orienteringspraktik vara att föredra framför förslaget om fem månaders praktikarbete före de teoretiska studierna. Med hänvisning till det anförda föreslås att med antagande i övrigt av proposition 1971: 36 till Kungl. Maj:t som sin mening ger till känna vad i motionen anförts i fråga om studiepraktiken vid socialhögskolorna. (vpk) (vpk) (vpk) C.-H. (vpk) i
mot · FU021358 · 1971-04-13 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 37 angående vuxenutbildning. Såsom vi påpekat i en annan denna dag väckt motion står det nu alltmer klart att lärarorganisationen inom den kommunala vuxenutbildningen behöver förstärkas. Inom vuxenutbildningen finns inga fasta lärartjänster. Undervisningen bedrivs i stället av timlärare. Inte heller några huvudlärare finns i skolor inom den kommunala vuxenutbildningen. Många skäl talar emellertid för en förbättring härvidlag. Fasta lärartjänster inom vuxenutbildningen skulle medföra en ökad stabilitet. Vuxenutbildningens starka expansion talar för att behovet av lärare som på heltid kan ägna sig åt uppgifter inom densamma kommer att öka. Med en fast medarbetarstab ökas möjligheterna att skapa en skola som är särskilt anpassad till de vuxenstuderandes behov. Bättre möjligheter skulle därigenom också kunna erbjudas till vuxenstudier . Med hänsyn härtill har vi begärt att den utredning angående vuxenutbildningen som vi föreslagit skall framlägga förslag till en organisation med fasta lärartjänster och huvudlärartjänster inom den kommunala vuxenutbildningen. Då emellertid ett sådant förslag inte kan framläggas och verkställas omgående, och då behoven redan nu är mycket stora som tillgången på lämplig personal är god, finner vi det lämpligt att man genast tar initiativ till en försöksverksamhet med heltidsanställda lärare inom vuxenutbildningen. Med hänvisning till ovanstående hemställes att hos Kungl. Maj:t måtte anhålla att försöksverksamhet med heltidsanställda lärare och arvoderade huvudlärare inom den kommunala vuxenutbildningen kommer till stånd fr. o. m. . () () H. () () i Agnäs () () ()
mot · FU021360 · 1971-04-13 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 37 angående vuxenutbildning. har föreslagit att fria läromedel införs i samtliga gymnasiala skolformer. Utredningen har därvid inräknat även enskilda skolor. Den föredragande har i proposition 37 inte ansett sig behöva ta initiativ till någon lagstiftning om detta, emedan, som det heter, utvecklingen och dagens läge övertygat honom om att lagstiftning inte behövs för att man skall nå utredningens syfte. Detta gäller emellertid endast de fall där kommunen är huvudman eller eljest har ett betydande ansvar. Utredningens förslag om ökat statsbidrag till enskilda huvudmän är han inte villig biträda. Därvidlag är tydligen utredningens syfte av underordnat intresse, nämligen det att åstadkomma rättvisa mellan elever vid olika gymnasieskolor i landet. Vår uppfattning är emellertid en annan. Varje skolelev i bör ha ungefärligen samma ekonomiska stöd från samhället. Friheten att välja en viss skolform bör inte vara en valfrihet uteslutande för dem som har synnerligen stora ekonomiska resurser. Med hänvisning till ovanstående hemställes att hos Kungl. Maj:t måtte anhålla om förslag syftande till ett införande av fria läromedel även i sådana gymnasiala skolor som handhas av enskild huvudman. H. () () i Agnäs () () () () () () ()
mot · FU021361 · 1971-04-13 00:00:00 — av i Gäddvik och fröken i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 37 angående vuxenutbildning. I proposition nr 37 lägger föredragande statsrådet fram förslag till ändring i studiemedelsförordningen innebärande att studiemedel skall kunna utgå till studerande som studerar på deltid. Liksom fallet är med studiemedel för heltidsstuderande kommer viss prövning att äga rum mot makes inkomst och förmögenhet, och i de fall dessa överstiger viss procent av basbeloppet sker reduktion av studiemedel. studiemedelsutredning har enligt sina direktiv att undersöka huruvida det nuvarande prövningssystemet är tillfredsställande och att komma med förslag till nya regler om utredningen skulle finna detta påkallat. Äktenskapsåldern sjunker, och allt fler studerande gifter sig. För många innebär detta att möjligheterna att utfå studiemedel kraftigt begränsas, t. ex. i de fall den ena maken är förvärvsarbetande. För att kringgå denna prövning blir det också allt vanligare att studerande flyttar ihop och bildar familj utan att vara gifta. I de fall barn finnes i förbindelsen kan de studerande göra stora ekonomiska vinster. Dels kan i fall som ovan den studerande utfå studiemedel utan att prövning sker mot den andres inkomst, dels kan man få dubbelt barntillägg. Detta utgår nämligen såväl till den som vårdar barnet som till den som är underhållspliktig. Detta senare gäller i det fall bägge uppbär studiemedel. Såväl inom skattelagstiftningen som inom sociallagstiftningen försöker man alltmer att få samma regler att gälla för både gifta och sammanboende, i det senare fallet karaktäriserar man förbindelsen som sammanboende under äktenskapsliknande förhållanden. Man borde även inom studiemedelslagstiftningen sträva efter denna enhetlighet i bedömandet. Det kan inte vara riktigt att de som föredrar att legalisera sin förbindelse med äktenskap skall behöva uppleva att detta diskriminerar dem i studiemedelshänseende gentemot de faktiskt sammanboende. Givetvis skulle vi här kunna föreslå att studiemedelsförordningen ändrades så att samma regler gällde även för dem som sammanbor under äktenskapsliknande förhållanden som för dem som är gifta. Problemet skulle då uppstå huruvida det äktenskapsliknande förhållandet skul le knytas till förbindelsens varaktighet eller till förekomsten av barn. Det torde emellertid vara riktigare att studiemedelsutredning får i uppdrag att studera problemen och att tilläggsdirektiven utformas så att likformighet nås med annan lagstiftning vilken är beroende av civilstånd och levnadsförhållanden hos de berörda parterna. Med stöd av vad ovan anförts hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller om tilläggsdirektiv till 1968 års studiemedelsutredning, innebärande att utredningen får i uppdrag att föreslå åtgärder i syfte att skapa större enhetlighet i studiemedelslagstiftningen i vad avser gifta och sammanboende under äktenskapsliknande förhållanden. PER () i Gäddvik
mot · FU021362 · 1971-04-13 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 37 angående vuxenutbildning. I propositionen 37 beträffande vuxenutbildningen framhåller departementschefen på s. 98 att han är positiv till att lärare i ungdomsutbildning i kommun inom det allmänna stödområdet utanför s. k. g-ort ges möjlighet att i tjänsten inräkna undervisning i vuxenutbildning. Till detta kan knytas en fråga som rör vissa studierektorers tjänstgöringsskyldighet. Genom utformningen av paragraferna 42, 46, 47, 48, 49 och 51 i stadga för gymnasial vuxenutbildning utestänges på ett effektivt sätt studierektor från tjänstgöring i den skolform han utsetts att vara arbetsledare för. Flera skäl icke minst de vuxenpedagogiska talar för att studierektor för vuxenutbildning skall ha möjlighet att även tjänstgöra som lärare i denna skolform. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om sådana stadgeändringar att studierektor för vuxenutbildning ges möjlighet till tjänstgöring i den skolform han är utsedd att leda.
mot · FU021363 · 1971-04-13 00:00:00 — av och fröken i i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 37 angående vuxenutbildning. Proposition nr 37 om vuxenutbildning gäller ett stort antal omfattande och väsentliga frågeställningar. En råd åtgärder och förändringar föreslås. Åtskilliga av dessa berör principfrågorna om vilka som bör få tillgång till samhällets vuxenundervisning. Prioriteringsfrågoma belyses emellertid ytterst knapphändigt, och samhällsekonomiska överväganden eller resonemang saknas så gott som fullständigt. Det finns i och för sig föga att invända mot tanken att de som har den mest bristfälliga grundutbildningen i första hand bör få del av samhällets utbud på utbildningssektorn. Vi accepterar därför tanken att grundskolekurserna bör prioriteras. Likaså kan det i princip låta sig sägas, att vid intagning till gymnasieskolkurser i första hand de bör tas in som har det största behovet av utbildningen. Det hela blir betydligt svårare när en närmare precisering skall göras av vad som avses med detta. På denna punkt är propositionen ytterst vag och oklar. Det synes angeläget att inte alltför snäva bedömningar här får göra sig gällande. Ännu mera otillfredsställande är att föredragande statsrådet föreslår att en utjämning bör ske mellan de olika kommunerna på vuxenutbildningens område utan att precisera hur denna jämnare fördelning skall uppnås. För större kommuner med ett omfattande program på vuxenutbildningens område kan detta innebära stagnation eller rent av minskning av utbudet. Det kan emellertid knappast vara rimligt att på detta sätt i sista stund lägga hinder i vägen för människor som planerat vuxenutbildning genom att ta tjänstledigt eller genom att söka till en viss utbildning ett visst år. Frågorna om tillträde till vuxenutbildningen och utbyggnaden av denna är så viktiga, att de inte kan negligeras eller förbigås med allmänna fraser. Prioriteringen av vuxenutbildningen på grundskoleområdet och försöken att uppnå en jämnare fördelning av vuxenutbildningsutbudet inom landet får inte gå ut över de kommuner som startade utbyggnaden av sin vuxenutbildning, inte heller över enskilda individer som målmedvetet inriktat sig på en viss vuxenutbildning och planerat att under det närmaste året påbörja denna. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att måtte uttala att vid den fortsatta utbyggnaden av vuxenutbildningen de i motionen framförda synpunkterna måtte beaktas. () ()
mot · FU021364 · 1971-04-13 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 46 angående anslag för /72 till kostnaderna för premiering av visst frivilligt sparande. I proposition nr 46 föreslås att medel anvisas för att täcka kostnaderna för premieringen av det sparande som skett i anslutning till att överskjutande preliminär skatt enligt taxering har betalats ut. Enligt en av överlämnad promemoria har på premiesparkonton satts in sammanlagt 658 milj. kronor fördelade på ca 930 000 konton. Såvitt vi kan bedöma måste resultatet väl anses motsvara de förväntningar man hade anledning ställa på denna särskilda sparstimulerande insats. Men för att få något verkligt grepp om vilka sparstimulerande effekter dylika och andra åtgärder kan få anser vi det befogat att ånyo begära en omedelbar utredning i syfte att inventera och utvärdera olika former av sparstimulerande åtgärder och att i anslutning därtill framlägga lämpliga förslag av mera permanent natur vad avser sparstimulans. Från ett flertal synpunkter är det synnerligen önskvärt att dfe enskilda hushållens sparande kunde fås att öka. Starkare direkta stimulansåtgärder från samhällets sida än de som f. n. tillämpas ter sig därför i hög grad önskvärda. Detta gäller inte minst åtgärder för att stimulera hushållssparande!. Finansministern har uttalat sitt intresse dels för att överväga en upprepning av de speciella åtgärder som denna proposition berör, dels för att utreda möjligheterna av en samordning med lönsparandet. Några av de alternativ till sparstimulerande åtgärder, som vi därvid anser angeläget överväga, har skisserats i motion nr 576 till årets riksdag. Enligt vår uppfattning bör en upprepning av de särskilda sparstimulerande åtgärder, som kom till användning i samband med utbetalning av överskjutande preliminärskatt 1970, kunna komma i fråga . Det ena tillfället infaller när de retroaktiva lönebelopp, som kan bli resultatet av de nu pågående avtalsförhandlingarna, skall utbetalas; det kan komma att röra sig om betydande belopp som då tillförs hushållen. Det andra tillfället är även återbetalningarna av de överskjutande preliminärskattema. Om inte någon ny och för spararna fördelaktig stimulansteknik hinner utarbetas, förordar vi ett upprepande av den teknik som tillämpades Under åberopande av det anförda hemställer vi att i skrivelse till Kungl. Maj:t begär en omedelbar utredning i syfte att inventera och utvärdera olika former av sparstimulerande åtgärder och i anslutning därtill framlägga lämpliga förslag, samt att i skrivelse till Kungl. begär förslag om premiering av det sparande som sker i anslutning dels till utbetalning av de retroaktiva lönehöjningar som kan bli följden av årets avtalsförhandlingar, dels till utbetalning av överskjutande preliminärskatt enligt taxering. () ()
mot · FU021368 · 1971-04-13 00:00:00 — d) att inkomsterna från upplåtelser av jakt- och fiskerätt skall kunna tas i anspråk för viltvård och fiskevårdande åtgärder. () () () i () ()
mot · FU021369 · 1971-04-12 00:00:00 — De centrala organen påminner om trätuggar, som inte förmådde producera mer än att det med nöd räckte till bränsle åt sig själva. Propositionen ger uttryck åt en positiv vilja att söka hjälpa ca 700 samefamiljer och ge ett fåtal betydande nyttigheter. Men tyvärr innebär den goda viljan att det medför en konservering av förlegade privilegier och skråmässiga tänkesätt, som till huvudsaklig del glömmer och icke beaktar de problem som ca 880 000 människor dagligdags möter och vilka också bort beaktas i detta sammanhang. Detta medför att propositionen fjärmar i stället för närmar sig en lösning av sysselsättnings-, natur-, fritids-, service- m. fl. frågors beaktande och förbättring. Länsstyrelserna i möter personnära de vitala samhällsproblemen; de vet bekymren och känner folkkynnet, och de har direkt anknytning till landsting och kommuner. , planering, förmåga och handling måste koncentreras hos länsstyrelser. Med hänvisning till vad som bl. a. ovan anförts hemställes att måtte besluta att avslå Kungl. Maj:ts proposition 1971: 51 med förslag till rennäringslag, m. m., att från upphäva nu gällande rennäringslag, m. m., att det länsmässiga ansvaret för rennäring, fiske, jakt, kronans mark- och vattenområden i renbetesland, deras nyttjande och användning, förlägges till länsstyrelserna, vilka i samråd med regering och riksdag skall handha arbetsuppgifterna och ansvaret, att hittillsvarande fonder och ekonomiska m. fl. förmåner upphör och att tillgångarna får disponeras av länsstyrelserna till fritidsoch andra gemensamma uppgifter, att fiske och jakt från måtte i första hand upplåtas åt samtliga inom renbetesområdet boende och att det skall ankomma på länsstyrelserna att utfärda de inskränkningar som ur fiske- och jaktvårdssynpunkt kan anses erforderliga, samt att som riktlinjer för rennäringen skall från gälla vad som föreslås i rennäringslagens § 3 och att i övrigt vid renskötselns utövande hänsyn skall tagas till andra intressen; renarna skall såvitt möjligt hindras från att komma utanför betesområdet eller att eljest vålla skada eller olägenhet; flyttning av renarna skall ske i samlade flockar; väg skall tagas där minsta skada vållas; vid flyttning skall tillses att renar icke lämnas kvar på område där renskötseln icke är tillåten; flyttning som äger rum utanför betesområde skall ske utan tidsutdräkt.
mot · FU021373 · 1971-04-13 00:00:00 — av andre vice talmannen m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 69 angående fortsatt valutareglering. I proposition nr 69 begärs samtycke till förordnande om fortsatt valutareglering för tiden till . För yttrande framläggs i anslutning till propositionen ett förslag till bestämmelser om fortsatt giltighet av valutaförordningen med samma tidpunkt. Förslaget bygger på en skrivelse från fullmäktige i , vilka i skrivelse hemställer om fortsatt valutareglering för ovannämnda tid. Mot riksbanksfullmäktiges beslut reserverade sig herrar , och , vilka ansåg att den frigörelse av världshandeln som eftersträvas bl. a. genom vidgade marknader i görlig mån bör fullföljas även på betalningarnas och kapitalöverföringarnas område. Reservanterna har liksom vid tidigare behandling av denna fråga förordat, att Kungl. Maj:t företar en översyn av valutalagstiftningen i syfte att uppnå en liberalisering av densamma. Vid behandlingen av fullmäktige i har två reservanter i riksgäldsfullmäktige, nämligen herrar och , instämt i det yttrande som avgetts av reservanterna inom riksbanksfullmäktige. Inom är det land, som har gjort de flesta reservationerna beträffande fria kapitalrörelser, varför en sådan översyn i hög grad är motiverad. Även har vi från vårt håll anfört skäl för en successiv avveckling av valutaregleringen. Oavsett hur läget på detta område är för dagen beträffande möjligheterna att nå faktiska resultat bör en sådan översyn av valutalagstiftningen likväl göras för att på så sätt få klarhet i i vilken mån en liberalisering på är möjlig. Under hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att vid sin behandling av proposition nr 69 angående fortsatt valutareglering måtte i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställa om en översyn av valutalagstiftningen i syfte att, om faktiska möjligheter finns, uppnå en liberalisering av densamma. () ()
mot · FU021379 · 1971-04-13 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 74 angående stöd till jordbruket i norra , m. m. Maj:ts proposition 1971: 74 föreslås bl. a. prisstöd för kött och fläsk. Prisstödet för kött ansluter vi oss till. Prisstödet för fläsk har däremot begränsats till att omfatta endast de fyra nordligaste länen. För skulle det innebära sämre villkor för fläskproduktionen. Den begränsade fläskproduktion som förekommer i länet bör ej ytterligare begränsas utan tvärtom stimuleras. Det torde också inte minst från produktionsteknisk synpunkt vara angeläget att produktionen avsevärt ökas. Råvaruförsörjningen till livsmedelsindustrierna har tillmätts stor betydelse av den utredning vars betänkande ligger till grund för propositionen. På slakterisidan är råvarutillgången mycket knapp under vissa tider, och en fortsatt minskning av produktionen kan medföra sysselsättningssvårigheter och också äventyra driften vid länets slakterier. Råvaruförsörjningen från beredskapssynpunkt är ett tungt vägande skäl för stödåtgärder i södra lika väl som i övriga . i har i sitt remissvar föreslagit att norra förs till stödområde II med hänsyn till dels de oklara gränserna mellan slakteriområdena, dels angelägenheten av att öka fläskproduktionen inom området. Man föreslår också att södra och ingår i område III, och därtill föreslås ett pristillägg på fläsk med per kg inom område III för att stimulera till ökad fläskproduktron och kompensera bortfallet av nedsatt slaktdjursavgift. Med hänvisning till det anförda hemställes att vid behandling av propositionen 1971: 74 måtte beträffande prisstödet för kött och fläsk 1. uttala att norra hänförs till område II och södra och hänförs till område III, samt 2. besluta att pristillägg på fläsk skall utgå i område III med per kg. () () () i Bäckmora