mot · FU02423 · 1971-01-22 00:00:00 — av i m. fl. om obligatorisk oljeskadeförsäkring, m. m. Oljeskyd^sfrågorna har fått starkt ökad betydelse dels genom att tankfartygen blir allt större, dels genom att fler områden i vårt land lägges öppna för omfattande oljetrafik, såsom senast inte minst genom det uppseendeväckande Brofjordenbeslutet. Debatten har mycket gällt de viktiga frågorna om skadeorganisationen i , nödvändigheten av internationellt samarbete mot oljeskador, tankfartygens konstruktion. I denna motion tar vi upp en annan, ofta förbisedd aspekt på skyddet mot oljeskador. Den avser hur tillräckliga försäkringsgarantier etc. skall komma till stånd för att, när olyckan är framme och oljeutsläpp sker, de skadelidande skall få full ersättning. Nuvarande regler på detta område är helt bristfälliga: 1) Rederiets ansvar gäller endast skada, som vållats av redaren själv eller uppkommit genom fel eller försummelse av besättningen eller annan ombord vid navigeringen eller handhavandet av fartyget. Men olyckor kan ske utan vållande, t. ex. bränder och explosioner med åtföljande oljeutsläpp drabba tankfartyg utan att fel har begåtts ombord. En kollision kan inträffa utan att det skadade och oljespillande tankfartyget till någon del är vållande. 2) Bestämmelser finns ej att rederi skall ha obligatorisk försäkring för oljeskadefall. 3) Bevisbördan ligger hos den skadelidande, dvs. strikt ansvar för redare föreligger ej vid oljeutsläpp. 4) Redaransvaret är i svensk lag, i anslutning till en nu gällande internationell konvention, begränsat i förhållande till fartygets storlek. Det innebär att en 100 000-tonnare har en begränsningssumma på ca 35 milj. kr., vilket kan vara helt otillräckligt. På samtliga dessa punkter är de nuvarande bestämmelserna otillräckliga. Ett internationellt konventionsarbete i dessa frågor har pågått. Men för det första har detta arbete inte lett fram till en gällande konvention i själva verket har inte en enda ratificering ännu skett. För det andra är de försäkringsbelopp klart otillräckliga som anges i konventionstexten och som framförts i överläggningar om en internationell, extra fond för försäkringsbelopp utöver redaransvaret. Konventionstexten som antagits i har titeln for Oil Pollution Damage. Den innebär att för skador på ett lands kust eller inom dess territorialvatten redaren bär ansvaret enligt i huvudsak principen strikt ansvar. Redaren äger begränsa ansvaret till vad som motsvarar . per ton av fartygets dräktighet med ett tak av ca 72 milj. kr. Kontraktsstat skall tillse att dylik försäkring finns i förhållande till varje tankfartyg med oljelast ombord som anlöper dessa hamnar, oavsett var fartyget är registrerat. Dessa bestämmelser innebär en förbättring gentemot hittillsvarande regler. Emellertid fordras för att konventionen skall träda i kraft att den ratificeras av minst 8 stater, varav 5 var för sig representerar ett tanktonnage om 1 miljon (11 stater äger dylika tankflottor). En ratificering torde påbörjas tidigast /72, och konventionen efter tillräckligt antal ratificeringar blir giltig först om inte ytterligare försening uppkommer. Vi anser det angeläget att regeringen framlägger förslag till en mot konventionens försäkringskrav svarande inhemsk lagstiftning (att tillämpas efter att konventionen trätt i kraft och ratificerats), så att ingen tidsutdräkt för del då sker för att tillskapa erforderlig lagstiftning. Att konventionen ännu inte ratificerats beror på att de internationella förhandlingar avvaktas som skall ske om förberedelsearbetet hinns med till dess i avsikt att skapa en internationell fond för oljeskador dit offren skall kunna vända sig direkt för att erhålla ersättning för aila skador som överstiger dem för vilken redaren svarar. Avsikten var ursprungligen att fonden skulle omfatta 30 milj. dollar och vid en oljeskada möjliggöra utbetalningar av samma belopp (totalt, dvs. tillsammans med redarens egen försäkring). har funderingar framförts om ett belopp av i stället 40 eller 50 milj. dollar. Samtliga dessa belopp är klart otillräckliga. Även om mycket omfattande oljeskador inträffar sällan, kan de när så sker få en storlek som för ett enda tankfartyg blir flerfaldigt större än fondstorleken. Fartyget åstadkom ett utsläpp av ca olja med bekämpningsskador av . Vid kollisionen mellan Katelysia och utsläptes olja, vilket kostnadsberäknades till 1,5 milj. kr. När CT Gogstad grundstötte utanför och olja läckte ut uppgick bekämpningsskadoma till ca . per ton; genom ren tur blev ett stort i vatten liggande timmerlager inte nått av oljan, som annars torde ha förorsakat skador för . Den stora oljeolyckan , då ca olja kom på drift, medförde skadeståndsanspråk från engelska och franska staten på ca 90 milj. kr. per ton utrunnen olja. De totala kostnaderna för sanering och ersättning åt enskilda skadelidande var betydligt större. Den tilltänkta internationella fonden om 150250 milj. kr. skulle alltså inte räcka för en motsvarande oljeskada åstadkommen av ett fartyg om ca 200 00Ö ton. Tankfartyg av den storleken blir nu vanliga, och kommer allt fler fartyg över att vara i trafik. Det finns långtgående planer på fartyg som rymmer 1/. Ett fartyg kan uppenbarligen bli upprivet utmed hela sin längd, hela lasten kan rinna ut, olja kan spridas över en skärgård och angränsande kuster. De ekonomiska konsekvenser som en förlisning i de fallen skulle innebära vore oerhörda, för att inte tala om de miljömässiga. bör aktivt verka för att den internationella fonden får en ändrad omfattning. 100 milj. dollar i stället för nämnda 3050 milj. dollar förefaller vara en rimligare storlek för att kunna täcka ersättningsanspråken från ett enda skadetillfälle vid förlisning av en supertanker. Om det skulle visa sig att ifrågavarande fond får otillräcklig skadetäckande storlek, eller konventionens ikraftträdande förhalas, bör en utredning tillsättas om hur tillräckligt skydd kan skapas för svenska kuster och farvatten. Därvid bör övervägas om inte som ett speciellt, extra försäkringskrav utöver det som konventionsförslaget innebär - bör besluta att fartyg med oljelast som anlöper svensk hamn skall ha en totalförsäkring om förslagsvis . per ton oljelast utan något tak för den totala summan. Om den eventuella utredningen föreslår detta, skulle det innebära att ej ratificerar eller senare ställer sig utanför konventionen. Vi vill framhålla att inte signerat konventionsförslaget just därför att det bedömdes otillräckligt, och att dess regering inför parlamentet redan lagt fram ett lagförslag om bättre skydd vid oljeskador. Det kan också påpekas att redare och försäkringsgivarintressen har byggt upp ett frivilligt system, den s. k. , som i vissa fall avsevärt höjer begränsningssummoma för tankfartyg, och i anslutning till detta system eller på annat sätt kan de här diskuterade höjda försäkringsbeloppen kunna uppnås. Vi är medvetna om att förslagen vi framför kommer att innebära att åtminstone till en början de totala kostnaderna ökar för den olja sorn importeras, bl. a. till vårt land. Men arbetet på en bättre miljö och skydd för de skadelidande får inte stanna vid vackra fraser. Det är därför angeläget att verkar för att den internationella fonden får tillräcklig storlek, att svenska bestämmelser om obligatorisk försäkring mot oljeskador träder i kraft omgående och att lagstiftningsförslag framlägges enligt den nya konventionens bestämmelser så att inte efter långvarig tidsutdräkt i väntan på ratificeringen ett svenskt lagstiftningsförfarande sättes igång först därefter. De av oss föreslagna, både bättre och snabbare ikraftträdandebestämmelserna, kommer också att innebära ökade incitament för redare och fartygskonstruktörer att bygga tankfartyg med bättre säkerhetsbestämmelser och därmed mindre risker för stora oljeutsläpp. Bestämmelserna har alltså en väsentlig, förebyggande effekt mot oljeskador som de tillser att dylika skador kan ersättas. De kommer att medföra att rederier med supertanker i ökad utsträckning själva får bära kostnaderna för de riskmoment som de tillskapar. Vi föreslår att i skrivelse till Kungl. Maj :t hemställer att förslag framlägges att tankfartyg med större oljelast än som anlöper svensk hamn skall ha en mot oljeskador obligatorisk försäkring som omfattar det nu och gällande begränsningsbeloppet, att förslag framlägges om mot ovan nämnda konventions bestämmelser svarande lagstiftning, som skall träda i kraft efter konventionens giltighet och ratificering, att aktivt verkar för att ovan nämnda internationella fond får en storlek och utbetalningsmöjlighet per skada om , samt att, om fonden visar sig få otillräcklig omfattning, en utredning omgående tillsättes med uppgift att föreslå hur genom egen lagstiftning skall kunna skapa rimligare ersättningsvillkor vid oljeskador från större tankfartyg som anlöper svensk hamn. () PER ()