mot · FU021588 · 1971-11-23 00:00:00 — av i Stenkyrka m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 154 angående transportstöd vid viss linjesjöfart från . I proposition 1971:154 föreslås transportstöd till i syfte att skapa gynnsammare betingelser för den näringsgeografiska utveckling som inlemmande i stödområdet syftar till. Årskostnaden för det angivna stödet, som avses utgå fr. o. m. , har beräknats till sammanlagt 2,1 milj. kr. närings- och befolkningspolitiska situation är alarmerande. Omkring fanns på nära 60 000 invånare, hade befolkningssiffran understigit 54 000, och om utvecklingen går i enlighet med vad som angives i prognos 0 kommer befolkningen att vara nere i 47 000 personer. Skulle utvecklingen innebära ett uppfyllande av denna prognos kommer trenden att bli mycket svår att vända. Strukturomvandlingen går hårt fram över huvudnäringar som är jord- och skogsbruket. En omställning av näringslivet till högre differentieringsgrad och till mera industri- och servicebetonad sysselsättning är nödvändig och måste genomföras på . Därvid kommer givetvis fattade beslut om inlemmade i stödområdet att få stor betydelse. Om befolkningspolitiska målsättning i Länsplan 67 56 000 invånare skall kunna uppfyllas, krävs emellertid att cirka 3 500 nya arbetstillfällen tillskapas på . karaktär av ö-region skapar givetvis speciella problem när det gäller att ordna kommunikationerna med andra delar av landet. Befolkningen var länge hänvisad till enbart sjötransporter för sina kommunikationer med fastlandet. Även om flyget kommit att betyda alltmera på persontrafikens område, är sjöförbindelsema fortfarande av avgörande betydelse för godstransporterna liksom för personbilar och övriga transportmedel för personbefordran. De enskilda människorna och näringslivet på har med anledning av länets geografiska belägenhet påtvingats betydligt högre transportkostnader än fastlandsbefolkningen för motsvarande tjänster på jämförbara avstånd. Detta har hämmat regionens utveckling. Hemmamarknaden är liten. Därav följer att näringslivet blir starkt beroende av rimliga frakter för att nå andra marknader. Persontrafiken är betydelsefull för handelsförbindel sema, utbildningsmöjligheterna och turismen samt för att bryta känslan av isolering. Frågan hur kostnadsmässig likställighet i kommunikationshänseendc mellan och fastlandet skall kunna uppnås har diskuterats . Flera utredningar har sökt finna lösningar på problemet. De förslag som framlagts har emellertid inte gett upphov till beslut som på något avgörande sätt förbättrat förhållandena. Från gotländsk sida har hävdats att principen om allmän väg till ur kostnadshänseende borde läggas till grund för beslut. Till olika delar av riket i övrigt, utom , bygger staten vägar, broar eller bekostar avgiftsfria färjeleder. Staten bär helt ansvaret för kommunikationer med fastlandet i nuvarande situation. Konkurrensmöjligheterna är helt obefintliga. I luftrummet råder monopolföretaget . I färjetrafiken över havet äger staten koncessionsprövningen och genom denna full insyn samt rätt att fastställa taxor och turlinjer. På lastbilssidan kan staten genom ägarinflytande i och Svelast verka som prisbildare. Möjligheter föreligger alltså till fullo för staten att med olika ågärder minska kostnadstrycket i Gotlandstrafiken. Motiveringen för sådana åtgärder är densamma som gäller för övriga delar av landet, nämligen att utjämna kostnaderna som ett led i de regionalpolitiska strävandena att skapa likartade förutsättningar för näringslivet i olika delar av landet. Detta i sin tur är en nödvändighet för att nå ökad jämlikhet mellan individer och mellan olika regioner. I princip bör alltså vägen över havet mellan och fastlandet betraktas som landsväg eller, om man så vill, flytande bro. Vi ansluter oss till denna princip som målsättning för en kommande definitiv lösning av externa kommunikationsfrågor. Mot bakgrund av att en sådan lösning inte synes möjlig att genomföra hälsar vi dock med tillfredsställelse att Kungl. Maj:t i proposition 1971:154 förelägger förslag angående transportstöd vid viss linjesjöfart från . I propositionen föreslås ett fraktstöd avseende de utgående transporterna i Gotlandsbolagets färjetrafik med fastlandet. Godstaxan för färjetrafiken avses bli reducerad . Ett statligt bidrag tillsammans med en viss företagsekonomiskt betingad nedsättning möjliggör reducering av Gotlandsbolagets personbilstaxa samt en viss nedsättning av persontaxan . Propositionen är det första försöket från regeringens sida att lösa trafikproblem. Vi anser att det framlagda förslaget bör med vissa modifikationer läggas till grund för beslut som gäller i avvaktan på en definitiv lösning i enlighet med den ovan angivna vägprincipen. Enligt propositionen innebär den 50-procentiga nedsättningen av gods taxan (längdmetertaxan för godsfordon) att denna vid antagande av fordonslaster om på exempelvis sträckorna VisbyStockholm, VisbyGöteborg och VisbyNorrköping sänks . Detta är enligt vår mening för litet för att åstadkomma en jämförelse med det stöd som tillämpas inom övriga delar av stödområdet. För lasttrafiken i vårt land gäller en normalprislista som utarbetats av . Denna gäller emellertid inte för . Det vore givetvis rimligt att den s. k. Normaltaxan för fjärrtrafik omfattade hela landet och inte som hela landet exklusive . Hur fraktkostnadsfördelningen skulle ske bleve därvid närmast en teknisk fråga mellan Gotlandsbolaget och bilfraktföretagen under statens överinseende och med statligt stöd. Enligt nu föreliggande förslag är emellertid detta icke möjligt. Men en höjning av den föreslagna procentsatsen skulle vara ett steg på vägen. Enligt uppgift kostar på fastlandets vägnät en last på fraktad per lastbil en sträcka av . Motsvarande last fraktad de 20 milen mellan och kostar . Dessa motsvarar alltså i realiteten ur kostnadssynpunkt mellan 50 och . Det finns uppgifter som tyder på att vägsträckan i fråga i vissa fall t. o. m. motsvarar . Därmed passeras den gräns som är satt för det 35-procentiga stöd som utgår för det övriga stödområdet. En höjning av det föreslagna 50-procentiga stödet för Gotlandsfrakten till skulle enligt vår mening och enligt visst tillgängligt siffermaterial vara nödvändigt för att skapa paritet med det övriga stödområdet. Det i propositionen föreslagna stödet skulle gälla endast från utgående transporter. Vi ansluter oss till denna konstruktion. Beträffande vissa varuslag bör emellertid stöd utgå även för införsel till . Det bör gälla råvaror och halvfabrikat samt t. ex. emballage som kommer till användning inom det gotländska näringslivet och som inte är tillgängligt på . Enligt vår mening är det angeläget att stärka förutsättningarna för näringslivet och därmed för länets utveckling genom stöd i vissa fall och efter särskild prövning även till ingående transporter. För att trygga att det nu föreslagna fraktstödet verkligen kommer det gotländska näringslivet till godo avser departementschefen att föreslå Kungl. Maj:t att uppdra till statens pris- och kartellnämnd att följa transportkostnadsutvecklingen för lastbilstrafiken på Gotlandslinjema. Det skulle enligt vår mening vara önskvärt att en prövning även kommer till stånd huruvida taxorna i denna trafik kan bedömas som skäliga . Enligt vissa uttalanden i SOU 1967:29, Transportkostnaderna i gotlandstrafiken, kan det antagas att viss granskning kan vara befogad. I nämnda betänkande påpekades ävenledes att hamns möjligheter att behålla de då fastställda lägre hamnavgiftema oförändrade måste bedömas som små med hänsyn till hamnens stora fasta kostnader. Dessa farhågor har besannats. Redan nu synes det oundvikligt att höja utgående hamntaxor för att täcka uppkommande underskott i hamnverksamheten på , såvida inte en subvention kan åstadkommas. Kommunens ekonomiska läge är emellertid sådant att detta förfarande icke är möjligt. Gotlandsbolaget har beställt nya färjor med större längd och djupgående vilket nu förutsätter stora investeringar i hamn. Kostnaderna kan emellertid inte ännu överblickas. Enligt vår mening borde hamnkostnadema betraktas som sådana i den nya väglagen angivna väganordningar som är nödvändiga för trafikens bedrivande och följaktligen bekostas av staten. Eftersom hamnen emellertid även tas i anspråk för annan trafik än den reguljära torde ett statsbidrag med förslagsvis av utbyggnadskostnadema vara skäligt. Vi föreslår alltså att i skrivelse till Kungl. Maj:t som sin mening uttalar sig i enlighet härmed. Det i propositionen föreslagna fraktstödsystemet föreslås skola bedrivas som en försöksverksamhet . bör möjligheter föreligga att komma fram till permanenta grunder för stöd till Gotlandstrafiken. Detta måste ske i nära samråd med och med näringslivet på . I tredje lagutskottets utlåtande nr 1970 anföres följande: Utskottet förutsätter att innan turplanema fastställs samråd sker med gotländska myndigheter och representanter för det gotländska näringslivet. Ett samråd bör emellertid enligt vår mening inte bara omfatta fastställande av turplaner o. d. utan även frågor om trafikens utformning i övrigt. bör i skrivelse till Kungl. understryka angelägenheten av att avsett samråd kommer till stånd och att formerna för detsamma skyndsamt fastställes. Under den treåriga försöksperioden bör enligt vår uppfattning, med iakttagande av förutnämnda krav på nära samråd med företrädare för , förslag utarbetas syftande till ett statsstöd till Gotlandstrafiken som bygger på den s. k. vägprincipen. Gotlänningarna bör i princip ha samma transportkostnad som fastlandsbefolkningen på jämförbara avstånd. De merkostnader som för del uppkommer genom att transporterna företas över havet bör sålunda betalas med statsmedel. Det bör gälla såväl för personbefordran som för godstransport. I fråga om godstransporterna bör i princip endast utgående frakter få stöd; införseln bör stödjas på de grunder som vi i det föregående har föreslagit skola gälla under den treåriga försöksperioden. Med hänvisning till det anförda hemställes att måtte vid sin behandling av Kungl. Maj:ts proposition nr 154 besluta att i skrivelse till Kungl. 1. som sin mening uttala att nedsättning av godstaxan (längd metertaxan för godsfordon) för utgående transporter må utgöra ; 2. anhålla om att Kungl. Maj:t på tilläggsstat begär medel för av bifall till yrkandet under punkten 1 föranledda kostnader; 3. anhålla om skyndsam utredning och förslag beträffande frågan om nedsättning av godstaxan för ingående transporter på i motionen anförda grunder; 4. som sin mening uttala att statsbidrag till hamn må utgå av utbyggnadskostnaderna; 5. som sin mening uttala att samråd skall komma till stånd under den treåriga försöksperioden mellan och angående den slutliga lösningen av trafikfrågor och att formerna för detta samråd skyndsamt fastställes. () () () ()