mot · FU02170 · 1971-01-21 00:00:00 — av och angående beskattningen av kungahuset. I anslutning till den mycket genomgripande författningsreformen har det framstått som följdriktigt att även statschefens ställning blir föremål för utredning. Det synes helt naturligt att en rad problem först måste aktualiseras och genomlysas i detta sammanhang, men vi vill oberoende av detta utredningsarbete aktualisera vissa frågor som borde kunna lösas oberoende av utredningen om statschefens ställning. Det gäller kungahusets skattskyldighet. Vi vill beteckna den nuvarande skattelagstiftningen på detta område som otidsenlig med hänsyn till att särskilda undantag alltjämt gäller beträffande kungahusets skattskyldighet. Den nuvarande lagstiftningen medger en rad särskilda undantag angående kungahusets skattskyldighet som blir allt svårare att acceptera vid en jämförelse med de skyldigheter som ålägges övriga medborgare. En genomgång av författningarna ger vid handen att skattefrihet medgives på följande grunder: Frihet från inkomstskatt för av staten anvisat anslag och för inkomst av kapital (54 § kommunnalskattelagen). Frihet från statlig inkomstskatt för av staten anvisat anslag och för inkomst av kapital (7 § förordningen om statlig inkomstskatt). I praxis medges frihet från kupongskatt, eftersom denna skatt avser att ersätta den statliga inkomstskatten. Frihet från förmögenhetsskatt (6 § 1 mom. förordningen om statlig förmögenhetsskatt). Frihet från bilskatt (2 § förordningen om automobilskatt). Dessutom tillkommer bl. a. vissa tullfrihetsbestämmelser. Bland förmånerna som tillerkännes kungahuset vill vi vidare erinra om de s. k. Guadeloupemedlen. Dessa har blivit föremål för behandling från andra utgångspunk ter vid olika tillfällen. Den nuvarande ordningen innebär att ett belopp om , som skattefritt tillföres kungahuset från , inte redovisas under första huvudtiteln i statsverkspropositionen. har stannat vid att bevilja ett årligt apanage och att anslå medel för skötsel av de kungliga slotten. Vårt sätt att betrakta kungahuset är helt annorlunda än det som gällt i gången tid. Det blir alltmer uppenbart att en särbehandling av de ekonomiska skyldigheterna för kungahuset, jämfört med vad som åligger övriga medborgare, inte är i överensstämmelse med modema värderingar. Detta framstår alltmer markant med hänsyn till att en fortsatt förmögenhetsbildning undandrages beskattning en obeskattad kapitaltillväxt som åstadkommes genom placering i aktier och andra värdepapper i många företag och bolag. Det framstår som en klar demokratisk princip att skattelagarna bör gälla lika för alla. Därför anser vi att alla inkomster skall beskattas. Vi är medvetna om de synpunkter som kan läggas på frågan om beskattningen av apanaget men anser att även detta principiellt borde bli föremål för beskattning. Apanagets storlek förutsättes även i fortsättningen stå i direkt proportion till en skälig bedömning av kungahusets under vissa tider säkerligen mycket stora omkostnader. De förhållanden som råder på detta område motiverar att en utredning företages med sikte på en likartad behandling i skattefrågor. En utredning på detta område borde även omfatta jämförelser med förhållanden i andra länder som är monarkier. Det är känt att dessa frågor fått olika behandling i några av dessa länder. Hur skatte- och ersättningsfrågorna fått sin lösning i länder med republikanskt statsskick borde också vara av visst intresse. En sådan utredning torde lämpligen kunna ske inom . Med hänvisning till det anförda hemställes att måtte i skrivelse till Kungl. hemställa att en utredning företages avseende kungahusets beskattningsförhållanden och att förslag framlägges om nya beskattningsregler för kungahusets inkomster och förmögenheter.