mot · FU021336 · 1971-04-13 00:00:00 — av i m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 29 angående omlokalisering av viss statlig verksamhet. Maj:ts proposition nr 29 föreslås att omlokaliseras från till . Institutet kom till 1960 genom riksdagsbeslut och böljade verka . All till institutet knuten personal är arvodesanställd, och personalens anställningstrygghet är således i hög grad beroende av institutets effektivitet och konkurrenskraft. Eftersom institutet saknar fasta tjänster intar det en särställning bland de verk som i proposition 29 föreslås omlokaliserade. Antalet vid institutet arbetande personer är ca 165, varav ca 15 återfinns vid lokalkontoren i , och , Andelen personal med kvalificerad utbildning är mycket större än inom någon annan av de organisationer som föreslås omlokaliserade. Många i institutets personalkår deltar i universitets- och teknisk högskoleutbildning både som elever och lärare. Institutet har medverkat till upprättandet av institutionerna i byggnadsfunktionslära vid de tekniska högskolorna i och . Innehavarna av professurerna har i väsentlig utsträckning meriterats genom forskning vid institutet. Samma sak gäller professorn i socialekologi vid , som har halvtidstjänstgöring vid institutet, och professorerna i projekteringsteknik respektive fastighetsstrukturens ekonomi vid . Det finns ett väl integrerat samverkansmönster mellan å ena sidan institutet och å den andra tekniska högskolan och , det gäller såväl utbildningen som forskningen. Det viktigaste beroendet skapas av det löpande forskningsarbetet, där samarbetet är mycket nära. Institutet kan sägas ingå i en stor informell forskningsorganisation. I övrigt har institutet bl. a. kontakter med de verk som har med byggande och samhällsplanering att göra och med främst inrikes- och civildepartementen. Institutet har också ett utvecklat internationellt samarbete. Mot bakgrunden av bara vad här relaterats om institutets karaktär av med akademisk forskning integrerad organisation framstår det som synnerligen olämpligt med en omlokalisering till . Intrycket av olämplighet förstärks av att de övriga, presumtiva Gävleverken har föga att göra med institutet. Huvudparten av de tongivande forskarna inom institutet har inte för avsikt att flytta med institutet om det förläggs till eftersom saknar bl. a. teknisk högskola. Dessutom vet man inte vart planverket och två för institutet viktiga verk kommer att hamna när de skall omlokaliseras. Även lokaliseringen av statens råd för byggnadsforskning och miljövårdsverket är av stort intresse för institutet. Oavsett om dessa senast nämnda organisationer alla kommer till skulle avsaknaden av teknisk högskola med lämpliga avdelningar vara en alltför svår belastning för institutet. Således bör en annan lokaliseringsort komma i fråga. Eftersom närhet till teknisk högskola med lämpliga avdelningar är en ovillkorlig förutsättning, torde och ligga nära till hands. Emellertid kan den sistnämnda staden knappast komma i fråga, eftersom den i sig själv är så starkt expansiv att den inte lämpar sig som lokaliseringsort. däremot har synnerligen goda förutsättningar och uppfyller alla de krav på lokaliseringsorter för statlig verksamhet som anges i propositionen. 1 det här sammanhanget är det mycket fördelaktigt att resvägen till och blir bara och att där blir motorväg mellan städerna. Dessutom blir det väl ordnat för de mera långväga resenärerna, eftersom det internationella storflygfältet i kommer att bli klart ungefär som inflyttningen till de nya lokaliseringsorterna beräknas ske. Den ovan nämnda motorvägen, som således också kommer att betjäna Härrydaresenärerna, beräknas bli klar ungefär . Sträckan HärrydaGöteborg utgör första etappen av motorvägsbygget. Institutet kommer av de kommunikationstekniska skäl som här redovisats således om det förläggs till att dels kunna samarbeta nära med den tekniska högskolan och i , dels kunna upprätthålla sina goda internationella kontakter och även naturligtvis nationella kontakter. Det senare är viktigt inte minst med tanke på det statliga kommitté- och utredningsarbete som tar i anspråk personal inom institutet. En utflyttning till skulle sannolikt medföra att man måste bygga om institutet från grunden och därmed omintetgöra en mängd investeringar i tidigare utfört arbete och i värdefulla, kunniga och högt kvalificerade medarbetare. Omlokalisering till skulle innebära att man slapp en sådan total omorganisering av institutet och därmed räddade stora värden åt byggnadsforskningen. Med stöd av vad ovan anförts hemställes att vid behandlingen av proposition nr 29 måtte besluta att statens till . () () () () 1*-1971.