ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FU021383 · 1971-04-13 00:00:00 — av herrar Åsling och i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 75 angående utgifter på tilläggsstat till riksstaten för /71. I proposition nr 75 föreslås att 25 milj. kr. anvisas på tilläggsstat för särskilda beredskapsarbeten under innevarande budgetår. Därutöver föreslås att 5 milj. kr. anvisas till allmänna beredskapsarbeten för att möjliggöra ytterligare statliga industribeställningar. Departementschefen har däremot inte ansett sig kunna tillstyrka en framställning från om ytterligare medel för de allmänna beredskapsarbetena i övrigt. I framställningen, som grundar sig på arbetsmarknadsutveckl ingen , har begärt ytterligare 50 milj. kr. för allmänna beredskapsarbeten. har sysselsättningsläget ytterligare försämrats. Trots ovanligt gynnsamma väderleksförhållanden, bl. a. för byggnadsverksamheten, har arbetslösheten fortlöpande ökat både i absoluta tal och jämfört med förhållandena . .var inte mindre än 65 000. personer arbetslöshetsanmälda. Till detta kommer att arbetsmarknadsutbildningen f. n. har större omfattning än tidigare. Avmattningen i konjunkturen har också gett utslag i att antalet lediga platser sjunkit mycket kraftigt . Vissa åtgärder har redan vidtagits för att möta nedgången i sysselsättningen. Sålunda har vissa oprioriterade byggen medgetts befrielse från investeringsavgift, och ytterligare bostadsbyggande har satts i gång. En ännu kraftigare stimulans blir emellertid av allt att döma nödvändig, bl. a. för att upprätthålla sysselsättningen i . De medel som har anvisats för beredskapsarbeten har i flera fall visat sig otillräckliga. Ytterligare medel bör därför tillskjutas i enlighet med vad har föreslagit. Därigenom ökas bl. a. möjligheterna att utföra angelägna vägarbeten i form av beredskapsarbeten. Med hänvisning till vad som har anförts i motionen hemställer vi att vid behandlingen av Kungl. Maj:ts proposition nr 75 beslutar att under huvudtitel, punkten B 3, Allmänna beredskapsarbeten m. m. på tilläggsstat till riksstaten för /71 anvisa ett med . förhöjt reservationsanslag av . att avräknas mot automobilskattemedlen. H. ()
mot · FU021386 · 1971-04-13 00:00:00 — av i m. fl. i anledning av skrivelse nr 12 från talmanskonferensen med överlämnande av ett års revisionsutredning inkommet betänkande »Statsrevisionen. Uppgift organisation och verksamhet». revisionsutredning har i sitt betänkande »Statsrevisionen. Uppgift, organisation och verksamhet», som överlämnats till , föreslagit en ny instruktion för statsrevisionen. Utredningen har kommit fram till den meningen att, med den förstärkning som föreslås beträffande kansliet och efter de ändringar i revisionens organisation och arbete som genomförts efter riksdagsbeslut åren 1967 och 1969, den nuvarande uppdelningen på avdelningar inom revisionen bör slopas. I stället bör en delegation på fem personer utgöra en beredning. Utredningen förutsätter att ledamöternas inflytande därigenom inte skall minskas. Ledamöter i den nuvarande revisionen befarar emellertid att svårigheter att tillräckligt tränga in i ärendena kommer att uppstå för revisorerna om man slopar avdelningarna. Efter beslut om att granskningen skall vara av mer generell och principiell innebörd krävs att ledamöterna får tillfälle till en grundligare genomgång av ärendena. Då antalet tolv revisorer bibehålls, kan en beredning sämre än avdelningar engagera alla ledamöter av revisionen i granskningsarbetet. Vi anser att frågan om huruvida arbetet skall fördelas på avdelningar eller om en beredning skall inrättas enligt utredningens förslag inte införs i instruktionen. I instruktionens § 21 föreskrivs att revisorerna skall antaga en arbetsordning om ärendenas handläggning och personalens åligganden. Det bör kunna ankomma på revisorerna själva att antaga bestämmelser för arbetets fördelning även bland ledamöterna. Vårt förslag är att §§ 7 och 18 i utredningens förslag till instruktion utgår. Någon ersättning för dessa paragrafer torde inte erfordras, då det genom § 21 i instruktionsförslaget är överlämnat till revisorerna att själva bestämma om sin inre organisation, i den mån föreskrifter därom inte är införda i instruktionen. Med stöd av vad ovan anförts hemställes att §§ 7 och 18 i utredningens förslag till instruktion utgår. () i Luttra N. () i Trobro
mot · FU021387 · 1971-04-13 00:00:00 — av herrar Tobé och Grebäck i anledning av skrivelse nr 12 från talmanskonferensen med överlämnande av ett års revisionsutredning inkommet betänkande »Statsrevisionen. Uppgift, organisation och verksamhet». I betänkandet föreslås vissa organisatoriska förändringar i avsikt att fullfölja den inriktning som revisorers verksamhet fått . Denna inriktning har varit välgörande och har gett mera tyngd åt revisorernas arbete än vad tidigare års mera spontana stickprovsverksamhet gav. Den föreslagna personalorganisationen synes kunna motsvara de arbetsuppgifter som enligt betänkandet läggs på kansliet. Däremot synes det onödigt att skapa tre grader av revisorer: presidiet, meniga delegationsledamöter och övriga revisorer. Det är självklart att kanslichefen och personalen i övrigt för vissa organisatoriska ärenden kan behöva få stöd och synpunkter från någon mindre krets av revisorerna än hela församlingen i plenum. Detta kan tillfredsställande ordnas genom att presidiet får besluta i sådana ärenden. Däremot kan det vara onödigt att tillskapa ett särskilt beredningsorgan, revisorernas »särskilda delegation» enligt 7 § i instruktionsförslaget. Motsvarande förslag har understundom framförts för »rationalisering» av utskottens arbete men har i regel avvisats, vilket inte hindrar att presidiet i utskotten fungerar som arbetsledare och stöd åt sekretariaten. Enligt 18 § i instruktionsförslaget skulle delegationen bereda alla granskningsärenden och frågor som rör granskningsplanen. Med stöd av det anförda får vi hemställa att beslutar om sådan ändring i förslaget till instruktionen för statsrevisionen att de bestämmelser som rör den särskilda delegationen utgår. () () N. , 1971
mot · FU021389 · 1971-04-20 00:00:00 — av herrar och i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 30 med förslag till lag om allmänna förvaltningsdomstolar, m. m. Maj:ts proposition 1971:30 föreläggs förslag till en ny förvaltningsdomstolsorganisation. Bland annat innebär förslaget en betydande utbyggnad och förstärkning av mellaninstansen kammarrätten. Detta ingår som en följdriktig åtgärd i en strävan att hålla regeringsrätten inom rimlig storlek och rimligt omfång. Därvid skall också garantier skapas för en enhetlighet i domar av rättsprejudicerande karaktär. Mot själva principen i denna organisation kan inga avgörande invändningar göras. Däremot finns det skäl att något diskutera hur ärendena skall föras upp i högsta instans. Förslaget innebär att regeringsrätten skall meddela prövningstillstånd. Sådant skall kunna meddelas om talans prövning är av vikt för en enhetlig lagstiftning. Endast i mycket begränsad omfattning skall dispens för prövning meddelas utöver prejudikatdispens. Detta betyder enligt vår uppfattning en alltför snäv tillämpning. Någon form av ändringsdispens borde vara möjlig att öppna. Utformningen bör prövas av utskottet. För den enskilde bör det vara en rättighet att i för henne viktig talan få den prövad i högsta instans. Vi måste behålla något av denna urgamla rätt att gå till kungs. att vid utskottets behandling av Kungl. Maj:ts proposition nr 30 beaktas vad i motionen anförts. H. ()
mot · FU021390 · 1971-04-20 00:00:00 — av herrar i och i i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 30 med förslag till lag om allmänna förvaltningsdomstolar, m. m. Tillståndet inom förvaltningsrättskipningen har länge varit otillfredsställande. Väntetider har förekommit för vissa typer av ärenden. För att komma till rätta med detta har Kungl. Maj:t i proposition 1971:30 föreslagit en reformering av förvaltningsrättskipningen. Kammarrätten kommer genom reformen att bli en allmän förvaltningsdomstol närmast under regeringsrätten, och regeringsrätten blir en renodlad prejudikatinstans. De nya bestämmelserna föreslås, med vissa undantag, träda i kraft . För att kammarrättsorganisationen på ett tillfredsställande sätt skall kunna fullgöra de nya uppgifter som läggs på den är det nödvändigt att den byggs ut och förstärks såväl kvantitativt sorn kvalitativt. Detta innebär bl. a. att man på ca 1/måste ombesörja lokalanskaffning, planering och rekrytering av lämpliga jurister. Dessutom torde det med tanke på det stora antalet nya målområden som kammarrätten skall behandla vara nödvändigt att utbilda de nuvarande kammarrättsjuristerna på dessa områden. Även om den stora eftersläpning som är för handen inom förvaltningsrättskipningen skulle motivera att den nu föreslagna reformen genomföres , ställer vi oss tveksamma till ändamålsenligheten i att välja denna tidpunkt för ikraftträdande av reformen. Med hänsyn till att den nya kammarrätten i praktiken kommer att vara slutinstans i huvuddelen av förvaltningsrättsmålen är det från rättssäkerhetssynpunkt nödvändigt att organisationen redan från starten har en välkvalificerad personal. Vi föreslår därför att nu fattar beslut om den nya organisationen men att ikraftträdandet uppskjutes , till Med hänvisning till det anförda hemställes att vid sin behandling av Kungl. Maj:ts proposition nr 30 beslutar att lagstiftningen skall träda i kraft , dock att den såvitt angår förfaranderegler för länsrätt, länsskatterätt och mellankommunala skatterätten skall träda i kraft .
mot · FU021393 · 1971-04-20 00:00:00 — av i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 30 med förslag till lag om allmänna förvaltningsdomstolar, m. m. I propositionen 1971:30 angående förvaltningsrättsreform föreslås att riket beträffande kammarrättsorganisationen skall vara indelat i två domkretsar; den ena kammarrätten föreslås förlagd till och den andra till . Jag biträder förslaget om uppdelning av kammarrätten men ifrågasätter om den nya kammarrätten för södra och västra bör få sitt säte i . Enligt min mening är det nödvändigt att begränsa storstadsregionernas tillväxt, vilket i första hand bör ske genom att undvika nyetableringar i dessa regioner. Från den utgångspunkten är en mindre lämplig förläggningsort. Flera kommuner inom domkretsen skulle från domstolstekniska och andra synpunkter vara lika väl ägnade som att hysa den nya kammarrätten. Från lokaliseringspolitisk synpunkt skulle dessutom värdefulla effekter nås vid en förläggning av domstolen till annan ort. En förläggning till av den nya kammarrätten framstår med hänsyn till det sagda som tveksam. Innan ett ställningstagande till frågan om den nya kammarrättens lokalisering görs måste en utredning verkställas som beaktar de lokaliseringspolitiska strävandena. Det får förutsättas att resultatet av utredningen kommer att framläggas i sådan tid att förslag till erforderlig ändring i föreliggande lagförslag kan föreläggas innevarande års höstriksdag. Åberopande det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t begär sådan utredning rörande lokaliseringen av den nya kammarrätten som ovan föreslagits.
mot · FU021400 · 1971-04-22 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj :ts proposition nr 52 angående utbildning av bibliotekspersonal m. m. Utredningen föreslår att utbildningen av bibliotekarier skall bestå av dels en tvåårig allmän ämnesutbildning, bedriven som universitetsutbildning eller på annat sätt, dels en tvåårig utbildning vid bibliotekshögskola. Utformningen av utbildningens första fas ämnesutbildningen skall enligt utredningen uttryckas i form av behörighetskrav för tillträde till . Tidsmässigt torde den föreslagna utbildningen i stort motsvara den vid biblioteksskolan i och vid nu förefintliga. Samtliga remissinstanser utom två synes ha godtagit utredningens förslag. anser att lång praktisk erfarenhet av bibliotekariearbete på assistenteller biträdesnivå kan ge en väl så god grund för bibliotekarieutbildning som allmän ämnesutbildning. Yrkesutbildningsberedningen har också framhållit att allmän ämnesutbildning icke alltid är erforderlig. I övrigt synes utredning och remissintanser vara överens om utbildningens tids- och kvalitetsmässiga volym, vilket innebär att nu befintlig kvalitet på utbildningen i stort sett bibehålles. Såväl utredningen som departementschefen har påtalat de kraftigt ökande uppgifter som biblioteken får sig ålagda och de krav som därmed riktas mot personalen. a. denna utveckling ger berättigad anledning antaga att den av utredningen föreslagna utbildningen är väl motiverad. Trots detta har departementschefen föreslagit att de formella kompetenskraven för tillträde till den egentliga bibliotekskursen bör motsvara vad som gäller för tillträde till universiteten, dvs. Även om departementschefen medger att vissa befattningar vid exempelvis forskningsbiblioteken kräver en ännu mer omfattande utbildning än utredningen föreslagit, kommer genomsnittsnivån av bibliotekariernas kunnande att sänkas jämfört med nuläget om förslaget vinner bifall. I ett läge då den allmänna utbildningsnivån ökar, då kraven på bibliotekens tjänster expanderar, såväl vad beträffar kvalitet som volym, och då tillgången på akademiskt utbildad personal är så stor att sysselsättningsproblem för dessa kan befaras uppstå, kan det icke vara lämpligt att sänka utbildningsnivån. Tvärtom talar allt för att utredningens förslag är väl motiverat och bör genomföras. önskvärt är emellertid att även lång och väl vitsordad praktisk tjänst på assistent- och biträdesnivå i vissa fall skall kunna genom exempelvis dispensförfarande jämställas med allmän ämnesutbildning. Med hänsyn till vad ovan anförts får vi hemställa att måtte besluta att utbildningen av bibliotekarier i vad avser tidsomfång, volym och kvalitet icke får understiga den av utredningen föreslagna. () HANS ()
mot · FU021406 · 1971-04-22 00:00:00 — av i m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 52 angående utbildning av bibliotekspersonal m. m. I proposition nr 52 framlägges förslag om principerna för en reform av utbildningen av bibliotekarier och annan bibliotekspersonal. Vissa riktlinjer anges också för den fortsatta behandlingen av frågorna om utbildningen av arkivpersonal och personal med informations- och dokumentationsuppgifter. I propositionen föreslås också att en särskild utbildningsenhet, , inrättas fr. o. m. . Högskolan föreslås bli förlagd till . Vi avstår här att framföra synpunkter på själva utbildningen, antagningssystem, behörighetskrav osv. Skäl kan anföras både för och emot de i propositionen framförda förslagen. Däremot vill vi under förutsättning att beslutar om inrättande av en bibliotekshögskola anföra följande angående valet av förläggningsort för högskolan. Utan att underkänna som förläggningsort anser vi att borde vara den ort som från olika synpunkter vore att föredraga när det gäller lokaliseringen av ifrågavarande högskola. Som skäl för detta kan anföras bl. a. den i befintliga universitetsfilialen, som är av stor betydelse när det gäller utnyttjande av lärare, lokaler och biblioteksresurser. Förutom omnämnt filialbibliotek finns i också länsbibliotek för , stiftsbibliotek och emigrantregister. Dessutom finnes i , strax norr om , ett bruksregister, som i detta sammanhang är av stort intresse. har i annat sammanhang när det gällde lokalisering av en socialhögskola framhållit de goda möjligheter till lösande av lokalfrågan, som finnes i kommunen, ett förhållande som ytterligare motiverar att högskolan förlägges dit. Utöver dessa synpunkter kan anföras att ett förläggande av till även medför en för hela gynnsam lokaliseringseffekt som är av stor betydelse. och i synnerhet har en differentierad och väl utbyggd samhällsservice och uppfyller också i det avseendet de krav som kan ställas i sammanhanget. Med hänvisning till vad i motionen anföres hemställes att beslutar att förlägga den i proposition nr 1971:52 föreslagna till . (vpk) i
mot · FU021408 · 1971-04-23 00:00:00 — av och i i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 73 med förslag till ändringar i den indirekta beskattningen. I proposition 1971: 73 framläggs förslag om borttagande eller ändring av vissa punktskatter. a. föreslås att försäljningsskatten på guldsmedsvaror skall sänkas från . Sänkningen skall träda i kraft . Sänkningen motiveras bl. a. med att nuvarande förhållanden har lett till att många avstår från att köpa smycken och andra guldsmedsvaror här i landet och i stället gör inköp i utlandet i samband med resor. Den särskilda beskattningen på sådana varor har därmed i förening med andra omständigheter lett till betydande svårigheter för guldsmedsbranschen som helhet. Skatteintäkterna har också fortlöpande minskat . Vi delar uppfattningen att en sänkning av guldvaruskatten är befogad. Starka skäl talar också för att sänkningen genomförs vid en något tidigare tidpunkt än vad som föreslagits i propositionen. Detta sammanhänger med att försäljningen av sådana varor som det här är fråga om är starkt koncentrerad till tiden . En sänkning av skatten först kommer att allvarligt störa den normala julhandeln och leda till att konsumenterna flyttar över sina inköp till andra varor. Detta skulle otvivelaktigt innebära stora påfrestningar för guldsmedsbranschen. Om sänkningen genomförs skulle man få en betydligt smidigare övergång till den nya skattesatsen. En sådan åtgärd påverkar inte på något avgörande sätt skatteutfallet för staten. Vi föreslår därför, att den föreslagna sänkningen skall träda i kraft . Med hänvisning till vad som har anförts i motionen hemställer vi att vid behandlingen av Kungl. Maj:ts proposition 1971: 73 beslutar, att försäljningsskatten på guldsmedsvaror sänks från från . () ()
mot · FU021409 · 1971-04-23 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 84 angående ändrade regler för utbetalning av kommunalskatt. I proposition 1971: 84 framläggs förslag till ändrade regler för utbetalningen av skattemedel till kommunerna. Ändringen har till syfte att möjliggöra större förskottsutbetalningar till kommuner med stark befolkningsökning och därmed nedbringa den eftersläpning i utbetalningarna som föreligger. Departementschefen förordar i likhet med den kommitté som utrett frågan att de nya bestämmelserna bara skall tillämpas för borgerliga kommuner och således inte avse kyrkliga kommuner. Vid remissbehandlingen har emellertid bl. a. kyrkans riktat kritik mot att man på detta sätt utesluter de kyrkliga kommunerna från omläggningen. Denna kritik är enligt min mening befogad. Det måste, som också framhållits vid remissbehandlingen, vara en fördel att ha likformiga regler för alla typer av kommuner. Det föreligger vidare i stort sett samma behov när det gäller kraven på snabb utbyggnad av församlingsverksamheten som när det gäller utbyggnaden av sådana samhällsfunktioner som handhas av de borgerliga kommunerna i de områden av landet som har stark befolkningstillväxt. Med den starka eftersläpning i fråga om utbetalningen av skattemedel som föreligger, leder detta till ekonomiska påfrestningar för församlingarna lika väl som för de borgerliga kommunerna. Det är alltså lika angeläget att ändra utbetalningsreglerna för kyrkliga kommuner som för andra kommuner. Jag föreslår därför att de i propositionen föreslagna nya reglerna om skatteutbetalning skall gälla både borgerliga primärkommuner, landsting och kyrkliga kommuner. Med hänvisning till vad som har anförts i motionen hemställer jag att vid behandlingen av Kungl. Maj:ts proposition 1971: 84 beslutar, att de i propositionen föreslagna nya reglerna beträffande utbetalning av kommunalskatt skall omfatta såväl borgerliga primärkommuner och landsting som kyrkliga kommuner; samt att vederbörande utskott får i uppdrag att utarbeta erforderlig lagtext. () i Bäckmora
mot · FU021411 · 1971-04-27 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 34 om studie- och yrkesorientering i grundskola och gymnasieskola. Maj:ts proposition 1971: 34 föreslås en gemensam organisation för syo i och gymnasieskolan. Den som närmast skall svara för syo bör normalt vara en särskilt utbildad kommunalt anställd funktionär som ägnar sig uteslutande åt syo inom skolväsendet. Den nuvarande organisationen, där arbetsmarknadsverkets yrkesvägledare i samarbete med kuratorer närmast svarar för syo inom gymnasium och fackskola och yrkesvalslärare närmast svarar för syo på , skall gradvis avvecklas. Förslaget innebär alltså genomgripande förändringar för den personal som svarar för denna del av skolans verksamhet liksom för de elever som berörs av detta. Det nuvarande yrkesvalslärarsystemet i har på viktiga punkter haft stora förtjänster som det vore värdefullt att överföra till det nya föreslagna systemet. För många elever har det varit en stor trygghet att i fråga om utbildnings- och yrkesval kunna vända sig till en lärare som de känner och har förtroende för inom skolan. Kombinationen av lärår- och syospecialisttjänst har därför i stort fungerat bra. På de nya syo-funktionärema ställs också vissa pedagogiska krav för att på rätt sätt kunna integrera syo-verksamheten med den övriga undervisningen i skolan. krävs det enligt förslaget endast 5 poäng för pedagogisk utbildning, men jag anser att det behövs betydligt längre utbildning för att det på avsett sätt skall fungera. Enligt propositionen skall som regel varje syo-specialist svara för högst 750 elever. Varje skolenhet tillförs samma expertis, men i flera fall får funktionären tjänstgöra vid mer än en skolenhet. Jag tror därför att det särskilt i glesbygder med stora avstånd mellan skolorna kan uppstå svårigheter att hinna med. Denne måste nämligen delta i en omfattande kontakt- och konferensverksamhet vid kanske två skolenheter vilket försvårar schemaläggning och planeringsarbete i övrigt. Ett genomförande av syo-förslagets schablonbelopp/antal tjänster skulle i många kommunblock betyda ett lägre antal specialisttjänster än vad man har i fråga om yrkesvalslärare. Det nya systemet får ju inte innebära en försämrad situation för grundskoleeleverna, och jag vill att man särskilt uppmärksammar detta vid den slutliga utformningen. Skoleleverna bör ges samma service oavsett var de är bosatta i landet. Med stöd av ovanstående hemställes att med bifall till proposition 1971: 34 i skrivelse till Kungl. Maj:t ger till känna vad i motionen anförts.
mot · FU021415 · 1971-04-23 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 34 om studie- och yrkesorientering i grundskola och gymnasieskola. Studie- och yrkesorienteringen inom skolan föreslås i proposition 1971: 34 bli organiserad i nya former. En s. k. syofunktionär föreslås svara för den s. k. syon inom såväl som gymnasieskolan. En detalj i detta förslag gäller terminologin. Även om denna självfallet endast är av perifer betydelse, är den dock inte alldeles oväsentlig. Begreppet syo-funktionär som yrkesbeteckning synes mig vara klart olämplig. Om yrkesvalslärarsystemet bevaras i och införes även inom gymnasieskolan bortfaller självfallet problemet. Om propositionens förslag till konstruktion av studie- och yrkesorienteringen däremot bifalles, bör ifrågavarande befattningshavare benämnas studievägledare. Detta innebär ingalunda att den del av verksamheten som närmast gäller yrkesorienteringen därmed skulle falla bort eller bli av underordnad betydelse, eftersom all studievägledning måste grunda sig på information om yrkeslivet. Med stöd av vad som ovan anförts hemställes att vid behandlingen av proposition 1971: 34 måtte besluta att beteckningen syo-funktionär ersättes med beteckningen studievägledare, om propositionens förslag till yrkes- och studieorientering bifalles.