mot · FU021615 · 1971-11-23 00:00:00 — av herrar Henmark och i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 173 om vissa reformer inom polis- och åklagarväsendet. Genom de i rubricerad proposition föreslagna åtgärderna avser man att genom minskning av antalet polisdistrikt från 119 till omkring 90 skapa möjlighet för att kontinuerlig, rörlig övervakning skall kunna ske i större utsträckning än vad som är möjligt och för att personalen skall kunna specialiseras för utredningar av i vart fall de vanligast förekommande brottstyperna. Skulle detta mål kunna uppnås till någorlunda fullkomning är emellertid den föreslagna reformen icke tillräcklig, utan antalet polisdistrikt borde då reduceras till 30. Så långt gående åtgärder är man dock icke beredd att nu föreslå. Departementschefen betonar att omorganisationen skall ske på ett sådant sätt att den polisiära servicen icke försämras i någon del av ett polisdistrikt och att därför beslutanderätten i polismyndighetsärenden bör delegeras i stor utsträckning till föreståndare för polisstyrka på ort som varit kansliort men som genom reformen upphör att vara sådan. Utredningen har påpekat att en sammanslagning av distrikt endast är en av de åtgärder som kan vidtagas för att effektivisera polisverksamheten. Funktionsförändringar såväl inom polisdistrikt som mellan lokal-, regional- och riksorganisation kan rätta till vissa brister inom polisväsendet. Remissinstanserna är icke helt ense med utredningen vare sig däri att de av utredningen påtalade bristerna genomgående har fäste i verkligheten eller däri att eventuella sådana kan avhjälpas genom att skapa stora distrikt. Man har icke redovisat de fördelar som de mindre distrikten kan uppvisa. i anser att det finns på erfarenheter väl grundade skäl för uppfattningen att en mindre organisation också har fördelar och att någon generell förbättring av polisverksamheten icke kan garanteras i små distrikt som införlivas med ett stort. För läns del innebär den föreslagna reformen att upphör att vara kansliort. ligger inom den del av länet som brukar benämnas . Denna tillhör länets vackraste område men har genom indragning av kommunikationer, bristande tillgång på utbildningsmöjligheter samt jordbrukets omstrukturering m. m. kommit att bli en avfolkningsbygd med därav följande stora problem. Om sådana områden säger departementschefen att de speciella problemen i sådana områden måste enligt min mening tillmätas stor betydelse vid de bedömningar som i varje särskilt fall skall föregå ett ställningstagande till frågan om en indelningsändring bör göras. Departementschefens eget uttalande stöder sålunda att polisdistrikt bör bibehållas. Till detta kommer att, därest distriktet skall upphöra, det i första hand skall ingå i Ystads polisdistrikt i , alltså ett överskridande av länsgränsen, vilket enligt departementschefen förutsätter att mycket starka skäl måste föreligga för att en avvikelse skall ske från länsindelningen. Skall som ett andra alternativ anslutas till , blir avståndet från de längst bort belägna delarna omkring , vilket måste inverka menligt på servicen. Beträffande kravet på att en försämring av den polisiära servicen icke får uppstå genom reformen bör påpekas att från befolkningens sida sett det icke endast är de rent polisiära åtgärderna man åsyftar utan kanske framför allt den trygghet invånarna känner vid medvetandet om att ha polis boende och stationerad inom en ort eller ett område. Många människor oroas på grund av den koncentration av polis som redan skett inom polisdistrikten, och varje ny utglesning av polisfunktionerna upplevs som en serviceförsämring. Departementschefen anser att medborgarinflytandet är ett viktigt led i strävandena att behålla och fördjupa det samband som av ålder har funnits mellan kommunerna och polisen. Detta inflytande blir givetvis uttunnat i samma mån som polisdistrikten blir större. I sådana distrikt där kommun icke ens blir representerad i polisstyrelsen kan man knappast påräkna den kännedom om lokala förhållanden från medborgarrepresentanternas sida som departementschefen anger som en styrka för organisationen vid avgörande av vissa ärenden. För distrikt av natur, som enligt förslaget hänges på ett annat distrikt utom eller inom länet, torde möjligheten att få inflytande i polisstyrelsen vara mycket begränsad. Det bör tilläggas att kontinuerlig rörlig övervakning är betryggande inom distriktet utom mellan 3.00-8.00, då beredskap i hemmet är ordnad. Utredningsverksamheten visar också bättre resultat än angränsande större polisdistrikt i vad gäller såväl uppklaringsprocent som antalet avklarade mål i förhållande till antalet anhängiggjorda. Likvärdiga synpunkter rörande indelning i åklagardistrikt kan också anföras. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att måtte besluta att polisdistrikt och åklagardistrikt kvarstår oförändrade med kansliort i .