mot · FU021081 · 1971-01-27 00:00:00 — av i m. Q. om ökat stöd till små och medelstora företag. har moderata samlingspartiet i motioner påtalat den mindre och medelstora företagsamhetens särskilda problem och begärt utredning härom. biföll våra yrkanden, vilket ledde till att industriministern tillkallade delegationen för de mindre och medelstora företagen. Delegationen skall arbeta kontinuerligt. Enligt direktiven skall dess uppgift vara »att verka för en samordning av de utredningar som huvudsakligen berör den mindre och medelstora företagsamheten och bedöma behovet av och föreslå kompletterande utredningar. Delegationen bör vidare lämna synpunkter och avge förslag i frågor rörande de mindre och medelstora företagen.» De små och medelstora företagen - dvs. i regel sådana som har mindre än 50 anställda - har träffats synnerligen hårt av kreditpolitiken. De stora exportföretagen redovisar också inskränkningar i investeringsverksamheten på grund av kreditpolitiken men inte på långt när i samma oroväckande omfattning som de små och medelstora företagen. redovisade ett delresultat av en undersökning om kreditrestriktionernas verkningar hos 800 företag. Härav framgick att företag med mindre än 200 anställda hållit tillbaka planerade investeringar motsvarande av investeringsvärde. Vid sidan av de börsnoterade industriföretagen hade således investeringsuppgången praktiskt taget helt uteblivit. Även lönsamma och snabbt växande företag började under trycket av kreditrestriktioner känna hotet av likviditetssvårigheter. drastiska beslut om schablonmässiga nedskärningar av checkräkningskreditema innebar för dessa företag ett mycket hårt slag. Många drabbades av akuta svårigheter. De senaste två årens konkursstatistik, där antalet företagskonkurser torde utgöra , talar sitt tydliga språk. Enligt köpmannaföreningarnas månadsstatistik uppgick konkurserna till: ökning (%) (42,2) (3 728) (34,2) (Siffror inom parentes är preliminära.) Antalet årliga konkurser har stigit , dvs. mer än fördubblats. 1970 uppvisar den för 1 O-årsperioden överlägset största stegringen, , trots att konjunkturförhållandena var goda. Allvaret i situationen understryks inte minst av att antalet företagsnedläggelser är avsevärt större än vad konkursstatistiken visar, då många företagare , trots att deras företag inte varit konkurshotade, valt att nedlägga verksamheten. Varsel om personalinskränkningar åren 1969 och 1970 a = antal arbetsställen som varslat om personalinskränkningar b = antal av varsel berörda arbetstagare ökning (%)' R företag om personalinskränkningar, vilka berörde sammanlagt 10 921 arbetstagare. Motsvarande siffror för utgör 683 företag och 21 028 arbetstagare, vilket innebär ökningar respektive . av de varslade inskränkningarna avser totalnedläggningar. Att den av AMS redovisade arbetslöshetsstatistiken, trots varselstatistiken, inte förefaller så uppseendeväckande förklaras av att de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna absorberar allt fler arbetslösa. Den totala arbetslösheten, vilken inkluderar omskolning, arkivarbete och beredskapsarbete, stiger sålunda . Nedanstående sammanfattande statistik för åren 1961 t. o. m. 1970 visar tydligt utvecklingen. Utvecklingen av totalarbetslösheten och dess komponenter uttryckt i årsmedeltal åren 1961-1970 A = antalet sysselsatta i beredskapsarbete B = antalet sysselsatta i arkivarbete och genom musikerhjälp C = antalet personer under arbetsmarknadsutbildning D = absorberad arbetslöshet, dvs. A+B+C E = vid arbetsförmedlingarna anmälda arbetslösa F = totalt arbetslösa, dvs. 1961 1962 1963 1964 1965 1966 1967 1968 1969 1970 A 3580 5656 10461 9553 9824 9189 13712 20300 15592 14580 B 1590 1791 2077 2392 2718 3068 3617 4922 6629 8323 C 8127 10111 12460 13706 15922 18846 23549 29593 32277 40596 D 13297 17564 24998 25651 28534 31103 40878 54815 54498 63499 E 20948 23244 24777 21155 19967 26677 35851 40136 35999 36510 F 34245 40808 49775 46806 48501 57780 76729 94951 90497 100009 % -11,1 +19,2 +22,0-6,0 +3,6 +19,1 +32,8 +23,8-4,7 +10,5 (Beräkningarna grundas på uppgifter från AMS.) Den absorberade arbetslösheten har ökat , den vid arbetsförmedling anmälda arbetslösheten och den totala arbetslösheten . Den utveckling som här har statistiskt belysts visar vådan av att tillåta en obalans i samhällsekonomin. Denna utveckling är i viss mening irreversibel. De företag som slagits ut återuppstår inte den dag balansen i ekonomin på ett eller annat sätt återställts. Varje industribransch brottas med sina speciella problem. Gemensamt för praktiskt taget samtliga är dock att de genom det höga kostnadsläget i landet har att kämpa mot en kraftigt ökande lågprisimport. Detta gäller i hög grad TEKO-industriema samt den manuellt arbetande glasindustrin. Värdet av konfektionsindustrins produktion, som uppgick till , hade sjunkit till . steg importen från till . 1970 torde importvärdet närma sig . Lågprisländernas andel av importen utgör värdemässigt . Relationen mellan tillförseln och importen har utvecklats på följande sätt: importandel i % av tillförseln 60 (3kv) * Uppskattade siffror. Helt naturligt har den starka importökningen påverkat antalet arbetsställen i negativ riktning. Detta framgår av nedanstående uppställning: därav herr-, dam- och bamkonfektionsfabriker Antalet arbetare inom konfektionsindustrin utgjorde 40 330 och 27 473, en minskning . har 146 arbetsställen varslat om nedläggning, berörande ca 5 400 arbetstagare. Arbetslösheten har ökat från till . Beträffande importen av textilvaror uppvisar denna samma utveckling som importen av konfektionsvaror. Internationellt sett intar här en ledande ställning. Detta framgår klart av diagrammet i bilaga I. Liknande förhållanden återfinner man även inom t. ex. skoindustrin. Inom denna bransch utgjorde importen av produktionen. Motsvarande tal var . utgjorde importen inte av produktionen, vilket betyder att det importeras mer än dubbelt så många par läderskor som det produceras i landet. Antalet företag och antalet anställda inom skofabrikationen har på motsvarande sätt minskat från ca 160 fabriker (exkl. tillverkare av gummiskodon) med 8 700 anställda 1963 till ca 135 fabriker med omkring 6 200 anställda 1968. Även genomsnittliga antalet anställda per företag har som framgår gått ned beroende huvudsakligen på att av de tre största företagen har ett lagt ned rörelsen och de två andra mycket starkt inskränkt sin produktion. Den utveckling som redogjorts för ovan inger stark oro inte bara beträffande sysselsättningsläget utan även beträffande försörjningsberedskapen. I händelse av avspärrning skall nämligen t. ex. de s. k. K-industrierna förse inte bara de civila utan även försvaret med ett tillräckligt antal persedlar. Inom många sektorer torde emellertid produktionsmöjligheterna nu vara så låga att tillräcklig beredskap inte kan upprätthållas. Det är enligt vår mening nödvändigt att sådana åtgärder vidtages att dels sysselsättningsläget inte ytterligare förvärras, dels tillräcklig ekonomisk försvarberedskap kan upprätthållas. Detta skulle kunna åstadkommas genom ett långsiktigt upphandlingssamarbete mellan staten och de berörda industrierna, vilket lämpligen skulle kunna ordnas via vederbörande branschorganisationer. Detta skulle inte bara gagna sysselsättningsläget utan även innebära bättre kvaliteter och på litet sikt även bättre priser. Samarbetet skulle även omfattas av forskningsfrågor. utfärdade som ett led i den av statsmakterna eftersträvade kreditåtstramningen nya riktlinjer för bankernas utlåningspolitik. Dessa innebar i huvudsak att löpande kreditkontrakt reducerades med , att avgiften höjdes med 1/och att räntan på det disponerade beloppet skulle höjas med likaledes 1/. De nya villkoren skulle i första hand gälla intill . I den händelse kredithavaren inte accepterade denna ändring kunde någon förlängning av kontraktstiden vid denna utgång inte utlovas. Kommersiella krediter understigande berördes inte av reduktionen men väl av ränte- och avgiftshöjningen. De mindre och medelstora företagen är långt mer beroende av kredit för sin rörelse än de större företagen. Framför allt kan de inte som de stora börsnoterade företagen skaffa medel från kapitalmarknaden genom aktie- och obligationsemissioner. Kreditrestriktionerna slår därmed alltid speciellt hårt på de mindre företagen. Härigenom blir inte bara investeringsverksamheten utan även den löpande produktionen allvarligt lidande. Med anledning härav anser vi det vara utomordent ligt angeläget att reduktionen av de kommersiella krediterna som vidtogs häves. En av den sittande kapitalmarknadsutredningens huvuduppgifter är att överväga vilken inriktning som skall ges AP-fondens framtida utlåningsverksamhet. En ökad kanalisering genom affärsbankerna är enligt vår mening önskvärd med tanke på de mindre och medelstora företagens kreditförsörjning. En åtgärd som bör kunna vidtagas och som skulle vara av stort värde för de mindre företagen är en revision av reglerna för återlån från AP-fonden. intar i enlighet med föreskrifter återlån en oprioriterad ställning och ingår sålunda bland »övrig utlåning» från affärsbankerna. Med hänsyn till de av begärda kreditrestriktionerna är bankerna alltså förhindrade att bevilja och förmedla krediter till företagen enligt deras återlånerätt. Detta kan inte anses rimligt och strider mot de av pensionskommittén uttalade intentionerna: »En rätt för avgiftsbetalarna att återlåna hela eller en del av avgiften har motiverats som ett naturligt sätt att decentralisera och automatisera fondens utlåning och leda krediter till de företag, som genom avgiftsbetalningar och bortfallet av möjligheten att göra avsättningar till pensionsstiftelser fått försämrade finansieringsmöjligheter. kan avgiftsbetalningar av den storleksordning förslaget anger medföra svårigheter för företagen i vissa lägen där avgifterna icke assimilerats i prissystemet, som kreditmarknaden kännetecknades av sparandebrist och kreditransonering, eller pensionsfondens utlåningsorganisation icke utbildat former för en tillfredsställande kreditförmedling till näringslivet. I sitt förslag till pensionsfondens utlåningsformer under den övergångsperiod som förut omnämnts har kommittén därför funnit sig böra rekommendera en betingad återlånerätt, svarande mot en viss del av de förfallande avgifterna till pensionssystemet.» Det efterföljande lagförslaget kom att väsentligen följa pensionskommitténs åsikter. I departementschefens allmänna synpunkter i samband med lagtextens framläggande betonades vikten av att en betydande del av fondmedlen i form av återlån går tillbaka till den som erlagt pensionsavgifterna. En viss utvidgning av återlånemöjligheterna jämfört med vad som föreslagits i kommittéförslaget kom också till stånd. Av skilda remissinstansers yttranden över kommitténs förslag om en begränsad villkorlig återlånerätt framgår också att denna förutsattes gälla oberoende av särskilda restriktioner på kreditmarknaden. Det vore emellertid inte tillräckligt för de små och medelstora före tagen att låta återlånen inta en prioriterad och av kreditrestriktioner opåverkad ställning. Återlånens ytterst ringa andel av tredje fondstyrelsens placeringar är ett uttryck för att de mindre företagen i endast obetydlig utsträckning över huvud taget kunnat utnyttja återlånemöjligheterna. Således krävs en betydlig ökning av återlåneunderlaget genom förlängd ackumulationstid. Dessutom måste en större andel av det inbetalda avgiftsbeloppet få återlånas. Därtill kommer att ackumulationstiden bör förlängas. De förändringar som i första hand bör komma i fråga är följande: 1) Vidgning av möjligheterna till återlån av avgiftsbeloppet. 2) Utsträckning av rätten att räkna låneunderlag till att vid varje beräkning gälla de fem närmast föregående kalenderårens ackumulerade 3) Förlängning av amorteringstiden för återlånen till . Med stöd av vad ovan anförts hemställes dels att hos Kungl. Maj:t måtte hemställa om snabb utredning och förslag till innevarande vårriksdag avseende revidering av reglerna för återlån av ATP-avgifter då det gäller små och medelstora företag i enlighet med i motionen angivna riktlinjer, dels att hos Kungl. Maj:t måtte begära att det allvarliga försörjningsläge som föreligger för vissa för vårt land livsviktiga produkter uppmärksammas och att Kungl. Maj:t uppdrar åt att genom en noggranna inventering klarlägga det svenska försörjningsläget och vidtaga de åtgärder som kan anses erforderliga, dels ock att hos Kungl. Maj:t måtte begära att inom ramen för och licensgivningen av importen från låglöneländer tillämpas så att fortbeståndet av eljest livskraftiga svenska industrigrenar och sysselsättningen inte äventyras samt att en begränsning av importkontingenterna för dylika länder vidtages där så befinnes möjligt. () () HANS () () BO () G. REGNÉLL (m) () () () () Ucriismra; cjferhröp, rp cm?t i laWumfc ./Lux,