mot · FU021378 · 1971-04-02 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 74 angående stöd till jordbruket i norra , m. m. I proposition 1971: 74 föreslås ett utökat stöd till jordbruket i och skogslänen. Vi vill instämma i att målsättningen att upprätthålla en betydande jordbruksproduktion i ovannämnda områden är riktig och ansluter oss härtill. Att blir föremål för stödåtgärder anser vi vara självklart, då lönsamhetsbetingelserna för det värmländska jordbruket är mycket ogynnsamma. En starkt bidragande orsak härtill är länets företagsstruktur med många små brukningsenheter. De uppgifter angående jordbrukarnas inkomstförhållanden som lämnas i den utredning (SOU 1970: 72) som ligger till grund för propositionen ger ett klart besked om att snara åtgärder måste till för att höja inkomstnivån för jordbrukarna. Minskningen av antalet sysselsatta inom det värmländska jordbruket har senare del fortskridit i en snabbare takt än vad som förutsågs i Länsplanering . Nedläggningen av jordbruk inom storleksgruppen 210 ha åker har varit särskilt kraftig, och detta har i första hand drabbat norra och västra . återfinns dock (enligt uppgift från SCB:s företagsregister för ) huvuddelen av länets jordbrukare, , på brukningsenheter med 210 ha åker. Mjölkproduktionens minskning inom i förhållande till minskningen inom hela riket framgår av följande: tusen ton 3 700 125 2 800 ./. 82 ./. producenter 265 000 12 700 90 000 ./. Vidare kan konstateras att de av statsmakterna införda lokaliseringspolitiska insatserna ej kunnat ge arbete och sysselsättning åt de friställda. Svårigheter föreligger att få industri lokaliserad till de områden där rationalisering inom jord- och skogsbruk är starkast och där jordbruksnäringen gått tillbaka på grund av svag lönsamhet. Om regional balans skall kunna uppnås, behövs således andra medel än de som den nuvarande lokaliseringspolitiken erbjuder. Från den synpunkten be dömes de i proposition 1971: 74 föreslagna åtgärderna vara värdefulla, detta speciellt för de större och medelstora företagen. För de mindre företagen är stödet av begränsad betydelse, och här behövs enligt vår uppfattning ytterligare insatser detta särskilt med tanke på att de små företagens innehavare i regel är äldre och att alternativa sysselsättningsmöjligheter ej finnes. I detta sammanhang kan också framhållas att den svenska jordbruksproduktionen tidigare varit väl decentraliserad, vilket haft betydelse från beredskapssynpunkt. De senaste decenniernas mycket starka förskjutning från de områden dit evakuering skall ske i händelse av krigsfara har emellertid avsevärt försämrat livsmedelsberedskapen. Det kan också betonas att beredskapsskälet är av speciell betydelse för , eftersom länet i händelse av krig skall tjäna som evakueringsområde för en stor del av landets befolkning och då får en betydande folkökning. Pristillägget föreslås utgå till huvudsakligen samma område som erhåller extra mjölkpristillägg och skall i likhet med detta minska stegvis från norr till söder. Den geografiska gränsdragningen mellan pristilläggsområdena har utarbetats med ledning av stödbehovet från jordbruksekonomisk synpunkt. Dessutom har regionalpolitiska skäl beaktats. Om lika lönsamhet skulle eftersträvas i samtliga stödområden krävs, enligt utredningens beräkning, ett lika högt mjölkpristillägg i som i . Den lägre klassningen av motiverar utredningen med att , åtminstone i slättbygderna, har bättre möjligheter till ett gott resultat av alternativa driftformer. Vi kan instämma i att jordbruksbetingelserna för de värmländska slättbygderna är bättre än för i stort, men vi vill dock framhålla att övriga delar i princip är likartade med de norrländska. Vi är dock införstådda med de svårigheter som en gränsdragning innebär. Enligt vårt bedömande borde de nordligare delarna av tillföras område II, då såväl produktionsbetingelser som sysselsättningsläge motiverar detta. Vi är dock medvetna om att en sådan åtgärd ytterligare kommer att komplicera de avväganden som måste göras vid gränsdragningarna. Faktum är också att mjölkproduktionen i dessa områden redan nu är av så ringa omfattning att en överföring till område II knappast får någon ekonomisk effekt. För vidkommande är i stället gränsdragningen mellan område III och IV av avgörande betydelse. indelas i statistiken ofta i ca 60 s. k. naturliga jordbruksområden, vilka avses vara så likartade som möjligt i fråga om klimat, jordart m. m. består av 4 sådana naturliga jordbruksområden, nämligen: b) centrala och västra d) norra . Vi föreslår att gränsen mellan område III och IV drages så att den i stort sammanfaller med gränsen till den värmländska slättbygden. , och kommuner, och kommuner i sin helhet samt i kommun kommer därigenom att tillhöra område III. Därmed skulle man kunna medverka till att bryta den nedåtgående trenden i jordbruksproduktionen inom viktiga delar av länet, där även stor arbetslöshet råder. Vi ifrågasätter vidare om det för område IV föreslagna mjölkpristillägget är tillräckligt. Med hänsyn till de svårigheter, som de återstående delarna av (som skulle tillföras område IV) arbetar under, förefaller en höjning av mjölkpristillägget för område IV befogat. På den punkten ställer vi dock intet yrkande. Vi förutsätter dock att man vid den översyn av prisstödet som departementschefen räknar med skall ske skall beakta dessa synpunkter. Vi tolkar proposition 1971: 74 så, att investeringsstöd till jordbruksföretag med begränsade utvecklingsmöjligheter skall utgå även i . Möjligheterna till alternativa sysselsättningar är mycket små i länet. Med hänsyn till svårlösta sysselsättningsproblem för äldre arbetskraft och av sociala skäl anser vi detta rationaliseringsstöd vara mycket befogat. Med stöd av ovanstående hemställes att vid behandlingen av Kungl. Maj:ts proposition 1971: 74 beslutar att , och kommuner liksom och kommuner i sin helhet samt i kommun skall tillföras område III i vad gäller det extra mjölkpristillägget. () () i K l Btcfcnwns Tryckar!