mot · FU02498 · 1971-01-27 00:00:00 — av m. fl. har vårt land upplevt en snabbt ökande befolkningskoncentration till de stora tätortsområdena. flyttade över 1/4 miljon människor från glesbygd till tätorter. En stor del av denna befolkningsomflyttning har drabbat . Minskningen av arbetstillfällen på grund av rationalisering inom jord- och skogsbruk har trots den bedrivna lokaliseringspolitiken inte kunnat motverkas genom tillräcklig expansion inom industrin, hantverks- och servicenäringarna i och övriga skogslän. För såväl som vårt land i övrigt har denna utveckling i väsentlig grad varit olycklig. Människor tvingas genom brist på arbetsmöjligheter att bryta upp från den miljö de vant sig vid. Detta är från allmänmänsklig synpunkt olyckligt. Samhälleliga investeringar i form av järnvägar, bostäder, skolor etc. blir genom avflyttningen icke utnyttjade, som kraven på samhällsservice i storstadsområdena icke kan tillgodoses. Folkomflyttningen skapar sociala problem såväl i avfolkningsområdena som i storstäderna. Våra möjligheter att utnyttja som råvarukälla och för rekreationsbehov minskar genom fortsatt befolkningsuttunning. Den negativa utvecklingen i måste brytas genom en kraftfull och framsynt politik, som skapar bättre förutsättningar för ett livskraftigt näringsliv i denna del av landet och genom en utbyggd samhällsservice som kan garantera befolkningen en god social och kulturell miljö. Trots att man inriktat en del av lokaliseringsstödet på har utvecklingskurvan inte kunnat förbättras på ett avgörande sätt. Åtgärderna måste därför bli än mer samordnade, omfattande och snabbare. En tioårsutvecklingsplan för bör läggas upp. Stödet bör vara såväl sysselsättningspolitiskt som socialpolitiskt. De investeringar som krävs för att öka utvecklingstakten i bör ställas i relation till samhällskostnaderna vid ökad inflyttning i de regioner som redan har hög befolkningskoncentration. Målsättningen för bör vara att ge ungdomen vidgade möjligheter till högre såväl teoretisk som praktisk utbildning och produktiva arbetstillfällen. Genom att åstadkomma näringspolitiskt väl utvecklade regioner med ett industriellt klimat, som bygger på samspel mellan företag, som utvinner, förädlar och distribuerar råvaror och energiprodukter, skapas en mer differentierad och vidare arbetsmarknad och en bättre grogrund för redan befintliga företags utveckling och etablering av nya. Ett på detta sätt expansivt skulle bli ännu mer attraktivt även för ungdomen. Samhället kan genom en utbyggd regionpolitisk planering och genom ökad satsning på investeringar, som förbättrar samhällsservicen inom utbildnings-, kommunikations- och miljövårdsområdena, skapa bättre utvecklingsmöjligheter i . Det gäller att knyta fastare samman med landet i övrigt, visa denna del av landet solidaritet och skapa samma förutsättningar och konkurrensmöjligheter som i övriga delar av landet. En av de viktigaste förutsättningarna för detta är att konkurrenshämmande kommunikationskostnader nedbringas. har krav i detta avseende framförts. En sammanfattning av transportkostnadernas roll i den lokaliseringspolitiska debatt som förts i offentliga utredningar skulle kunna framställas på följande sätt. Norrlandsutredning framhåller att en utredning måste göras. presenterar konkreta förslag till taxesänkningar. utredning angående näringslivets lokalisering påpekar att utredningar inom kommunikationsområdet måste samordnas med lokaliseringsplaneringen. kommitté för näringslivets lokalisering presenterar vissa förslag till fraktlättnader. lokaliseringsutredning anför att stor uppmärksamhet måste ägnas dessa problem vid fortsatta utredningar. Trots detta har inga åtgärder av mer principiell art vidtagits för att sänka transportkostnaderna. Tvärtom har diskussionerna bara utmynnat i nya höjningar. har exempelvis sju taxehöjningar genomförts vid SJ, alla med den effekten att Norrlandsföretagens konkurrensförmåga försämrats. lokaliseringsutredning förordar nya utredningar. Därmed fortsätter den för svårbrytbara onda cirkeln utredning förslag-utredning. De berörda människorna har tröttnat på utredningar. Konkreta åtgärder måste genomföras för att skapa förutsättningar för lika villkor emellan olika regioner inom landet. Parallellt med upprepade uttalanden om transportkostnadernas betydelse för näringslivets utveckling i har alltså förhållandena successivt försämrats. Den norrländska industrins konkurrensförmåga avtrubbas enligt industrins egen utsago fortlöpande genom att transportmerkostnaderna i förhållande till konkurrenterna i Mellan- och ökar år . Nuvarande trafikpolitik frigör uppenbarligen krafter som har starkt koncentrerande och centraliserande verkan på ekonomiska verksamheters lokalisering. Det måste kraftigt understrykas att om regionalpolitik och trafikpolitik även i fortsättningen tillåts vara åtskilda av vattentäta skott, så kommer detta att innebära dels att de regionala utvecklingsproblemen inte kan lösas, dels att kostnaden för lokaliseringspolitiken blir onödigt hög. De speciella medel som statsmakterna anslår för att lösa de regionalpolitiska problemen bör sättas in där de gör den största nyttan. Detta innebär att de delvis skall användas inom trafiksektorn. Det kan rimligtvis inte finnas några vägande invändningar däremot. En praktisk konstruktion, där kostnadsmedvetandet inom trafiksektorn låter sig förena med att speciella medel ställs till förfogande, måste kunna realiseras. Lokaliseringspolitiska insatser i form av en ny taxekonstruktion skulle kunna förändra förutsättningarna för vissa av de nu olönsamma bandelarna i SJ :s trafiknät. Skulle utvecklingen med fortlöpande försämrad konkurrensförmåga på grund av de höga transportkostnaderna även i fortsättningen tillåtas, blir resultatet för stora delar av att den nuvarande industristrukturen i stor omfattning bryts ned och att antalet företag lämpliga att ligga i minskar. Frågan om trafikpolitikens utnyttjande som ett lokaliseringspolitiskt instrument genom lägre taxor kan inte längre skjutas . Behovet av minskade kostnader för såväl gods- som persontransporter synes vara så väl dokumenterat att arbetet med att utforma den praktiska tillämpningen av en trafikpolitik med regionalpolitisk! hänsynstagande måste startas . Behovet av ännu snabbare person- och godstransporter än kan erbjuda gör sig också alltmer gällande inom såväl näringsliv som turism. Mot denna bakgrund är det angeläget att undersöka möjligheterna till utbyggnad av det svenska inrikesflyget och en omprövning av dess - internationellt sett höga taxor. Ytterligare en sak som i hög grad belastar näringsliv och invånare i konkurrenshämmande syfte är de nu gällande teletaxorna. Denna fråga har uppmärksammats i . Otvetydigt är att nuvarande taxeprinciper medför en dryg belastning för invånarna och företagen i norra . I statsutskottets utlåtande nr 1970 framhålls att: Utskottet finner i likhet med motionärerna största möjliga utjämning av telefontaxorna önskvärd. Utskottet konstaterar vidare att omfattande undersökningar av teknisk och ekonomisk natur är nödvändiga och att en mer genomgripande förändring ej kan förväntas förrän utrednings- och planeringsarbete. Frågan är enligt vår mening av sådan vikt att vi anser det helt orimligt och orättvist att befolkning skall vänta på förslag om ett för dem så angeläget ärende som en enhetlig teletaxa eller reducerad dylik. Anser sig icke den inom tillsatta arbetsgruppen kunna utreda detta inom rimlig tid, bör det ankomma på Kungl. Maj:t att överväga och besluta om formerna för det fortsatta utredningsarbetet. Detta bör bedrivas så att förslag kan framläggas under innevarande år. Med stöd av vad här anförts hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj :t måtte anhålla A. att Kungl. Maj:t måtte framlägga förslag om att trafikpolitiken i ökad utsträckning samordnas med lokaliseringspolitiken, B. att en skyndsam utredning måtte genomföras i syfte att klarlägga flygets plats i svensk transportpolitik med särskilt beaktande dels av flygtrafikens regionalpolitiska betydelse för det allmänna stödområdet, dels av möjligheterna att öka inrikesflygets personoch godstransport samt att reducera dess taxor, C. att Kungl. Maj:t måtte tillsätta en arbetsgrupp som med beaktande av regionpolitiska och teletekniska synpunkter ser över nuvarande teletaxor så skyndsamt att förslag om enhetliga eller reducerade teletaxor kan framläggas under innevarande år. G. REGNÉLL (m) () i Agnäs PER () i Gäddvik