mot · FU02307 · 1971-01-26 00:00:00 — Mot 1971: 307 av herrar och om rätt till särbeskattning i vissa fall. De nya regler för beskattningen av äkta makar som trätt i kraft fr. o. m. innebär bl. a. att arbetsinkomster (A-inkomster) skall beskattas individuellt medan sidoinkomster i form av t. ex. kapitalinkomster (B-inkomster) fortfarande skall beskattas för båda makarna tillsammans. Bortsett från inkomster inom den s. k. frigränsen skall skatten på B-inkomst beräknas som om hela inkomsten tillfallit den av makarna som har den största A-inkomsten. Inkomst av kapital och annan fastighet utgör alltid B-inkomst. Däremot anses inkomst av jordbruksfastighet och rörelse som A-inkomst, om den skattskyldige själv arbetat i förvärvskällan i större omfattning. Flertalet jordbrukare och rörelseidkare kommer därigenom att beskattas enbart för A-inkomst. Arrendeinkomster samt jordbruks- och rörelseinkomster vid sidan av andra arbetsinkomster blir dock normalt beskattade som B-inkomster. Någon ändring av reglerna om vem som skall anses vara skattskyldig för inkomster från företag som två makar äger tillsammans har inte vidtagits. Även när bägge haft arbete i förvärvskällan kommer således liksom den ene av makarna (i regel mannen) att bli skattskyldig för hela inkomsten. Makarna blir därigenom i verkligheten sambeskattade för arbetsinkomster, s. k. faktisk sambeskattning. Den ökade skattebelastning som detta leder till för vissa företagarfamiljer undanröjs delvis i det nya skattesystemet genom möjligheterna att i dessa fall utnyttja den rätt till skatteavdrag med för hemmavarande make, som har införts i samband med skattereformen. Makar som har minderåriga barn åtnjuter också förvärvsavdrag. Om familjeinkomsten understiger leder den faktiska sambeskattningen därigenom inte till några negativa konsekvenser för de skattskyldiga. Familjer med faktisk sambeskattning och större inkomst får däremot vidkännas högre skatt än om inkomsten beskattas efter vars och ens arbetsinsats. Vid familjeinkomster på , och blir skatten för makar med barn faktisk sambeskattning , respektive . Högre än vid individuell beskattning om inkomsten är lika fördelad mellan makarna. Det innebär att exempelvis en familj med i årsinkomst, som äger en affärsrörelse vilken sysselsätter bägge makarna i lika omfattning, får betala högre skatt än en familj, där makarna är affärsanställda och tjänar var. Den faktiska sambeskattningen påverkar givetvis också de sociala förmåner som är bundna till inkomstens storlek. De orättvisor som den faktiska sambeskattningen leder till i vissa fall bör enligt vår uppfattning undanröjas genom att någon form av individuell beskattning införs i de fall där familjeinkomsten är ett resultat av två makars gemensamma arbetsinsatser i eget företag. En sådan ordning är desto mera befogad som olägenheterna med den faktiska sambeskattningen kan kringgås genom att företaget drivs i form av aktiebolag eller handelsbolag. Omläggningen av skattesystemet har också lett till att bolagsbildningen ytterligare ökat i en omfattning som får anses tvivelaktig ur mera allmänna synpunkter. Risk föreligger också att bara de som behärskar de tekniska problem som är förenade med bolagsbildning på detta* sätt kan dra nytta av den individuella beskattningens fördelar. Målsättningen bör i stället vara att så långt möjligt utforma skattesystemet så att det blir neutralt med avseende på företagsformen. De praktiska svårigheter som kan finnas att dela upp inkomsten efter respektive makes arbetsinsats kan överbryggas genom att uppdelningen görs efter någon schablonmetod. Regler om uppdelning av jordbruks- och rörelseinkomster bör dessutom åtminstone tills de hunnit prövas i praktiskt bruk utformas restriktivt för att förekomma missbruk och hindra att bestämmelserna utnyttjas för att kringgå sambeskattningen av kapitalinkomster. Den medhjälpande maken bör enligt vår uppfattning få möjlighet att ta upp ett belopp motsvarande exempelvis högst basbeloppet enligt lagen om allmän försäkring (f. n. ) som egen inkomst. Om den medhjälpande makens arbetsinsats varit av mindre respektive väsentligt mindre omfattning än den andres, kan den medhjälpande makens inkomst då sättas till två gånger respektive en gång basbeloppet. Respektive makes arbetsinsats bör givetvis kunna dokumenteras liksom utbetalning av lön och sociala avgifter för den medhjälpande maken. Skäligheten i den gjorda uppdelningen får i övrigt prövas av taxeringsmyndigheterna på i princip samma sätt som redan sker beträffande barns arbetsinsatser i familjeägda företag. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställer vi att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller om utredning beträffande rätt till individuell beskattning enligt i motionen angivna grunder i de fall då två äkta makar båda är verksamma i jordbruk, småindustri, hantverk, handel eller annan rörelse. () ()