ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FU02625 · 1971-01-27 00:00:00 — av i Heden m. fl. om slopande av mervärdeskatt för mjölk. För varje människa är livsmedel det mest primära och nödvändiga. Oberoende av prisstegringar måste varje människa ha en viss kvantitet härav. I synnerhet för barnfamiljer är prisstegringar på livsmedel och i särskilt hög grad på den viktiga grundvaran mjölken mycket ömtåliga, kanske de socialt ömtåligaste. Den alltmer omfattande indirekta beskattningen av varor, , medför en avsevärd fördyring av hushållskostnaden, vilket drabbar låginkomstgrupper och barnfamiljer hårdast. Ett undantag från mervärdeskatt enbart på mjölk skulle i inte ringa utsträckning minska hushållskostnaden för speciellt barnfamiljer. Detta är ingen teknisk omöjlighet att genomföra. Den s. k. Wigforsska omsättningsskatten 19411946 undantog från beskattningen viktiga livsmedel. Inom 1952 års kommitté för indirekt beskattning, vars betänkande avgavs 1957 (SOU 1957: 13), anförde ledamoten i reservation bl. a.: »För varje människa är livsmedel även i jämförelse med andra viktiga förnödenheter det mest primära och nödvändiga. Livsmedlens undantagande från beskattning skulle därför vara det lämpligaste sättet att ge de lägsta inkomsttagarna lättnad.» I remissyttrande över utredningens förslag anförde också statens jordbruksnämnd att mot bakgrunden av de ekonomiska och politiska konsekvenser som en generell varubeskattning kan medföra möjligheterna att från beskattning undanta vissa nödvändighetsvaror, i första hand livsmedelsvaror, noga borde övervägas. Skatteprocenten har höjts vid olika tillfällen. När skatten höjdes vid riksdag uttalade finansminister : »Jag är fullt medveten om att försiktighet bör iakttagas med höjning av denna skatt.» Trots detta uttalande av finansministern beslöts vid riksdag att höja skatteprocenten från till . Denna skattehöjning sammanfaller i tiden med en kraftig penningvärdeförsämring och därmed sammanhängande levnadskostnadsfördyring. Konsumtionsprisindex för livsmedel 19651970 visar en höjning från 100 1965 till 127 och är fortfarande i stigande trots prisstopp, beroende på prisstegringar på importerade varor. Det har sagts att denna beskattning drabbar alla lika. tid inte så främst med hänsyn till den för i synnerhet barnfamiljerna viktiga mjölken. Det har vidare anförts att sociala orättvisor utjämnas genom barnbidrag och pensionstillägg åt folkpensionärer. torde dock inte beloppen härför ha avvägts så att det finns anledning att ta tillbaka någonting från dessa grupper genom beskattning av en sådan nödvändighetsvara som mjölken utgör. För konsumenterna och även för mjölkproducenterna i då mjölkproduktionen måste stimuleras skulle det vara av stor betydelse om mervärdeskatten slopades på mjölk. Med stöd av vad som ovan anförts hemställes att måtte i skrivelse till Kungl. Maj:t anhålla om prövning av frågan om slopande av mervärdeskatt på mjölk. () i Heden () i Nennesholm
mot · FU02627 · 1971-01-27 00:00:00 — av herrar i Gäddvik och om förenklat deklarationsförfarande för vissa folkpensionärer. Åtskilliga folkpensionärer kan inte själva klara sin deklaration. Den äldre generationen saknar »blankettvana», och för många av dem medför tvånget att deklarera stora bekymmer. Ofta måste de anlita hjälp av utomstående såsom släktingar och anhöriga. Andra måste betala för att få deklarationen utförd. För många pensionärer utgör folkpensionen den enda inkomsten. Även med en liten sidoinkomst kommer en stor del av dagens folkpensionärer inte upp i en inkomst som är skattepliktig. För dem måste deklarationsförfarandet te sig helt meningslöst. De vet redan från början att de inte kommer att behöva betala någon skatt. Vi vill föreslå att folkpensionärer med en inkomst som icke överstiger ett visst, av riksskattenämnden fastställt, belopp befrias från deklarationsskyldighet. Det borde för dem räcka att på särskild blankett fylla i namn, adress och personnummer samt att på heder och samvete garantera att deras inkomst under beskattningsåret icke överskrider det ovannämnda beloppet. Detta belopp bör fastställas såväl för ensamstående pensionär som för gifta. Skyldighet att deklarera bör föreligga för makar av vilka endast den ene är folkpensionär. Ett sålunda förenklat förfarande skulle medföra en stor lättnad för många men också bidraga till att förenkla taxeringsnämndernas arbete. Åberopande det anförda hemställes att måtte besluta om ett förenklat deklarationsförfarande för folkpensionärer vars inkomst icke överstiger ett visst av riksskattenämnden fastställt belopp. PER () i Gäddvik
mot · FU02628 · 1971-01-27 00:00:00 — av i Gäddvik m. fl. om differentierad beskattning av flytande bränsle. Utvecklingen i stora delar av har i jämförelse med andra landsdelar gått i negativ riktning. Orsakerna härtill kan vara flera, men det är lätt att framför andra peka på två. Det är dels de långa avstånden, dels det strängare klimatet än i landet i övrigt. De långa avstånden medför att transportkostnaderna blir större för norrlänningarna än för landets övriga innevånare. Vi vill i denna motion peka på ett område där transportkostnaderna slår igenom i högre priser. På bensin och olja är priset med hänsyn till distributionskostnaderna högre särskilt i inland än i områdena kring importhamnarna. Transportavstånden medför också ett ökat behov av fordon i liksom ökat slitage, ökad bränsleåtgång och ökat personalbehov. Enligt vår mening borde staten kunna medverka till kostnadsutjämnande åtgärder genom lägre skatteuttag för det flytande bränsle som distribueras till de zonområden där högre prissättning än vid importhamnarna nu tillämpas. Vi vill vidare ifrågasätta om icke en avsevärd del av det flytande bränsle som förbrukas i skulle med lägre transportkostnader kunna importeras via och andra norska hamnar. Till dessa kan stora tankers gå med last. Fraktfart med oljetankers i och har varit föremål för mycken debatt med hänsyn till risken för oljeskador vid haverier. Som framgår av betänkandet Olja i rör (SOU 1970: 57) har utredning om rörtransport av olja och gas funnit järnvägstransport från vara ett från ekonomisk synpunkt realistiskt alternativ till nuvarande transportmetoder. Det får numera betraktas som realistiskt att anta att olja i avsevärda mängder kan utvinnas från havsbotten i . Därest då vilket är troligt kommer att förvärva stora kvantiteter från dessa fyndigheter kan en oljeledning från norsk hamn till visa sig vara ett lönsamt alternativ för oljetransporten. I vad gäller nya transportsätt för flytande bränsle till vill vi nu icke framställa några yrkanden utan nöjer oss med att påpeka att dessa kan utgöra goda alternativ till de transporter som sker . Med hänvisning till det anförda hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller om förslag om differentierad beskattning av flytande bränsle i syfte att motverka olika priser på detta i olika delar av landet. PER () ()
mot · FU02629 · 1971-01-27 00:00:00 — av m. fl. angående beskattningen av ränteavkastning från skogskonto. Gällande förordning om skogskonto medför att ränteinkomster av skogslikvider insatta å skogskonto lägges till kontobeloppet och beskattas såsom inkomst av skog vid uttag. Detta innebär att många skogsägare med små inkomster av kapital går miste om skattefrihet på kapitalinkomsten. (högst för ensamstående och för äkta makar.) Enligt vår mening bör möjlighet skapas för skogskontoinnehavare, om de så önskar, att göra uttag av skogskontots ränteavkastning, varvid uttagen skall beskattas i samma ordning som andra inkomster av kapital. En sådan möjlighet skulle främst gagna jordbrukare med små ränteinkomster av kapital. Med stöd av det anförda hemställer vi att i skrivelse till Kungl. Maj:t måtte anhålla om sådan ändring i förordningen om skogskonto att möjlighet skapas för skogskontoinnehavare som så önskar att göra uttag av ränteavkastningen och få denna beskattad som andra kapitalinkomster. () PER () () ()
mot · FU0263 · 1971-01-14 00:00:00 — av m. fl. om utökning av antalet distrikt inom yrkesinspektionen. Från såväl staten som arbetsmarknadens parter har arbetarskyddsfrågoma blivit alltmer uppmärksammade. Statens ökade satsning markeras tydligt av de ökade ekonomiska anslagen i 1970/budget. Även den för presenterade statsbudgeten för /72 präglas av en ökad satsning på nämnda område. Vi anser detta vara en naturlig satsning i med ständigt pågående rationaliseringar av produktionsprocessen. Förändringarna medför oftast tillkomsten av nya maskiner, nya material och nya arbetsmetoder, som ofta kan innebära nya hälsorisker. Behovet av ett effektivt fungerande arbetarskydd ter sig av den anledningen självklart. En av många viktiga faktorer i en ökad satsning på arbetarskydd anser vi de ökade anslagen till yrkesinspektionen utgöra. Anslagsuppräkningen i 1970/budget har otvivelaktigt medfört att yrkesinspektionen har getts ökad kapacitet för aktiva insatser på arbetsplatserna. stora distrikt såväl geografiskt som befolkningsmässigt, vilket framgår av nedanstående uppställning, medför dock att kontakterna med många arbetsplatser är mycket bristfälliga. och län samt och och och 1 125 797 893 661 602 759 614 373 572 515 400 262 490 721 Från flera arbetsplatser har uppgifter lämnats om att man ej haft besök från yrkesinspektionen under årslånga intervaller. De lokala arbetarskydden och då i första hand skyddsombuden upplever den bristfälliga kontakten med yrkesinspektionen som en nackdel i sitt arbete. En utökning av antalet distrikt torde vara nödvändigt. På så sätt kan kontakten mellan respektive arbetsplatser och yrkesinspektionen effektiviseras. distrikt torde bli effektivast om man anpassade verksamhetsområdena till länsgränserna. På så sätt bör även möjligheter skapas till en samordning med länsstyrelserna inom respektive län för nedbringande av eventuella omorganisationskostnader samt begränsning av personalökningar. Under åberopande av ovanstående hemställer vi att i skrivelse till Kungl. Maj:t begär en utredning om möjligheterna till en utökning av antalet distrikt för yrkesinspektionen från nuvarande 11 till 24 så att det inom varje län skall finnas ett distriktskontor för yrkesinspektionen. () () () ()
mot · FU02630 · 1971-01-27 00:00:00 — om tidpunkten för ansökan om frivillig särbeskattning. Möjlighet för samtaxerade makar att erhålla s. k. frivillig särbeskattning infördes från och med genom riksdagsbeslut . För dylik särbeskattning erfordas emellertid särskild ansökan härom taxeringsåret. Författningsenligt kan ansökan göras senare endast i vissa speciella fall. Erfarenheten har visat att många skattskyldiga på grund av okunnighet om gällande bestämmelser eller på grund av missförstånd i fråga om dessas innebörd antingen ingivit ansökan för sent eller helt underlåtit att ingiva ansökan om frivillig särbeskattning. Icke sällan har man den ganska rimliga uppfattningen att om man ingivit dylik ansökan denna bör gälla även . Från och med gäller nya skatteregler, bland vilkas nyheter märks individuell beskattning (=ej sambeskattning) av arbetsinkomsten. Helt visst kommer detta att i hög grad bidraga till missförståndens antal; många skattskyldiga kan inte hålla isär begreppen beskattningsår och taxeringsår och kommer följaktligen att försumma att inkomma med ansökan om frivillig särbeskattning i behörig tid eller kommer över huvud taget att ej inlämna någon ansökan. Då det givetvis inte kan vara meningen att skattskyldiga av okunnighet eller missförstånd skall bli ekonomiskt lidande, bör riskerna härför så långt det är möjligt undanröjas. Lämpligast kan detta i föreliggande fall ske genom en uppmjukning av nu gällande regler, innebärande att med avseende taxering ansökan om frivillig särbeskattning må avlämnas . Under åberopande av vad sålunda anförts får jag hemställa att måtte besluta sådan ändring i förordningen om särskild skatteberäkning i vissa fall för makar att ansökan om frivillig särbeskattning må kunna göras .
mot · FU02631 · 1971-01-27 00:00:00 — av m. fl. om sänkning av repartitionstalet vid fastighetsbeskattningen. Genom fastighetstaxeringen genomfördes betydande höjningar av fastighetsvärdena. Inte minst gäller detta villor och jordbruksfastigheter. För villaägarna har situationen blivit alltmer komplicerad och besvärlig. Genom de höga räntekostnaderna och det allmänt sett höga kostnadsläget har de fått sin boendekostnad avsevärt höjd. Från samhällets synpunkt måste det vara angeläget att denna boendeform uppmuntras och att skattelagstiftningen utformas med rimlig hänsyn därtill. För jordbruket innebar den senast genomförda fastighetstaxeringen att fastighetsvärdena steg med i på sina håll ännu mer. Jordbrukets svåra situation med låg räntabilitet och ökande inkomsteftersläpning torde vara alltför välkänd för att här behöva belysas. Det är angeläget att nu se till att denna situation inte ytterligare förvärras utan tvärtom förbättras. En rimlig åtgärd vore att genom en successiv minskning av procentsatsen för beräkningen av det kommunala garantibeloppet lindra verkningarna av den senaste fastighetstaxeringen, vars konsekvenser för många blir en ytterligare belastning genom den nominella ökningen av förmögenheten. Med stöd av ovanstående hemställes dels att måtte besluta att sänka repartitionstalet från , dels att åt vederbörande utskott uppdrages att utarbeta erforderlig lagtext. () ()
mot · FU02634 · 1971-01-27 00:00:00 — Motioner nr 634 1971 av herrar och i Ulfsbyn om undantag från allmän arbetsgivaravgift av inkomst från konstnärlig verksamhet. infördes den allmänna arbetsgivaravgiften, i syfte att kompensera staten för visst skattebortfall till följd av övergången från omsättnings- till mervärdeskatt. Avgiften utgår f. n. av skatteunderlaget, som utgör antingen summan av de löner vilka arbetsgivaren utbetalar till sina anställda eller inkomsten av bedriven rörelse eller jordbruksfastighet (egenavgift). I proposition 1968: 77 talas om egenföretagamas inkomst av sina företag. Vidare sägs i samband med »egenavgiftema» att för »bestämmande av vad som avses med rörelse eller jordbruksfastighet skall de skatterättsliga begreppen rörelse och jordbruksfastighet vara vägledande». Enligt 27 § kommunalskattelagen hänförs till rörelse bl. »yrkesmässigt bedriven vetenskaplig, litterär, konstnärlig eller därmed jämförlig verksamhet». Detta har haft till följd att de lokala skattemyndigheterna föregående år beträffande ett antal konstnärer och författare beräknat allmän arbetsgivaravgift, som påförts dem i debetsedlarna på slutlig skatt. Det skattebortfall som skulle kompenseras genom arbetsgivaravgiften hänförde sig till industrins investeringar, dvs. tanken måste ha varit att kompensationen skulle utgå från de grupper som genom skatteomläggningen befriades från vissa med investeringarna förknippade utskylder. Genom författningens utformning har emellertid också konstnärliga och litterära yrkesutövare kommit att innefattas bland dem som på angivet sätt skulle kompensera statskassan. Den tidigare nämnda formuleringen i proposition 1968: 77 »egenföretagarnas inkomst av sina företag» tyder på att konsekvenserna för de konstnärliga yrkesutövarna knappast kan ha varit avsedda. Varken bildkonstnärer, författare eller kompositörer bedriver ju sin verksamhet under företagsmässiga former. Det bör beaktas att arbetsgivaravgiften numera används som ett allmänt finanspolitiskt instrument och sålunda kan få större verkan för de skattskyldiga. 1 Utövarna av de berörda konstnärliga och litterära yrkena har med några få undantag oregelbundna och osäkra inkomster, och de tillhör samhällets mest markerade låginkomsttagare. minst sagt obilligt att på detta sätt ytterligare belasta dessa ekonomiskt hårt pressade yrkesgrupper. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att måtte besluta att inkomster från av enskild driven litterär, konstnärlig och därmed jämförlig verksamhet undantages vid bestämmande av allmän arbetsgivaravgift, samt att erforderliga föreskrifter utfärdas för restitution av för angivna grupper påförda avgifter. P. O. () () i Ulfsbyn
mot · FU02636 · 1971-01-27 00:00:00 — av herrar och Komstedt om höjt avdrag vid beskattningen för resor till och från arbetet med egen bil. Vid flera tidigare riksdagar har krav på höjning av avdraget för användande av egen bil vid färd till och från arbetet framförts. Detta avdrag har också i olika etapper höjts. Ännu återstår dock en skillnad mellan det högsta avdrag som får göras, nämligen . per mil, och den statliga ersättningen för användande av mindre bil, nämligen 4: . Bilen kostar lika mycket för den ene som för den andre. Vem som är arbetsgivare eller vilket yrke man har kan rimligen inte påverka bilkostnaderna. Det vore då riktigt att höja avdraget för användande av egen bil vid resa till och från arbete så att det motsvarar den statliga reseersättningen vid användande av egen bil. Denna ersättning är skattefri. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att måtte besluta att avdraget för användande av egen bil vid resa till och från arbetet måtte höjas till att motsvara den statliga bilersättningen vid användande av egen bil, att måtte få i uppdrag att utarbeta erforderliga tillämpningsföreskrifter.
mot · FU02638 · 1971-01-27 00:00:00 — om utbyggnad av sjöpolisverksamheten. För övervakning av ordning och säkerhet i våra kust- och sjöområden har sjöpolisverksamheten, jämsides med och lotsväsendets personal, fått alltmer ökade uppgifter. Denna polisverksamhet har blivit uppskattad av den stora allmänheten och i all synnerhet av den bofasta befolkningen. I sjöpolisens arbetsuppgifter ingår spaning efter brottslingar, rymlingar och försvunna personer, övervakning av efterlevnaden av föreskrifter beträffande naturvård, jakt och fiske samt sjötrafikövervakning. Ingripanden och utredningar i anledning av oljeutsläpp samt gräns- och skyddsområdesövervakning är väsentliga uppgifter. I sjöpolisens uppgifter ingår dessutom deltagande i sjöräddningstjänsten. Med det förhållandet att lotsorganisationen , med indragning av de mindre lotsplatserna och centralisering till ett färre antal större lotsplatser har bevakning och uppsikt över stora områden blivit försämrade. Fritidsbebyggelsen i våra kust- och sjöområden ökar, liksom fritidsbåtarnas antal starkt är i ökning. För att med den starkt ökade trafiken till sjöss kunna upprätthålla tillfredsställande ordning och säkerhet är en utökning av sjöpolisverksamheten enligt vår mening nödvändig. Nedskräpningen av våra skärgårdsområden är ett faktum vilket påtalats av representanter för dessa kommuner, varvid krav rests om insatser från samhällets sida i form av polispersonal för övervakning. Den sjöpolisverksamhet som förekommer är i hög grad koncentrerad till Stockholms- och Göteborgsregionerna med de flesta polisbåtarna (jämte ett antal i vissa andra områden). Ett faktum är dock att det är mycket stora områden som saknar denna verksamhet. Att de omständigheter är för handen som här har redovisats som skäl för en utbyggd polisverksamhet i våra kust- och sjöområden framgår av polisledningens uppfattning i dessa områden. Som exempel kan anföras vad polismästaren i anför i sin anslagsframställning för /72. Det konstateras därvid att folkmängden i Gryts och skärgårdar och på normalt mer än fördubblas . Behovet av övervakning av nöjestrafiken till sjöss samt jakt- och fiskekontroll bedöms vara stort. förfogar polisen inte ens över båt utan måste hyra sådan av skärgårdsbefolkningen när någonting inträffar. Det är enligt vår mening angeläget att sjöpolisverksamheten utbygges i de områden där denna verksamhet saknas. Med stöd av vad ovan anförts hemställes att måtte i skrivelse till Kungl. Maj:t anhålla om skyndsam utredning och förslag till utbyggnad av sjöpolisverksamheten i våra kust -och sjöområden. () () () ()
mot · FU0264 · 1971-01-15 00:00:00 — av herrar i och i Bäckmora om befrielse för handikappade från TV- och radiolicens, m. m. Innehav av radio och TV anses numera ingå i genomsnittsstandarden i våra hem. Kostnaderna måste betraktas som överkomliga för de allra flesta människorna. Allmänt anser vi väl oss inte kunna undvara dessa nyhets- och underhållningsmedia. Det finns emellertid en relativt stor grupp människor för vilka både radio och TV betyder mer än nyhetsförmedlande organ. Det gäller handikappade människor som tvingas leva isolerade från arbetsliv och gemenskap med andra människor. Trots reformer och i och för sig lovvärda ansträngningar på olika områden för att bryta denna isolering kan åtgärderna ändå inte bli tillräckliga. För dessa människor betyder innehav av radio och TV en nära nog oumbärlig tillgång för kontakt med yttervärlden. I regel är det emellertid just dessa handikappade som lever under mycket knappa ekonomiska betingelser, vilket gör att kostnaderna för inköp och innehav av radio och TV kan bli mycket betungande. Den i statsverkspropositionen aviserade höjningen av TV-licensavgiftema aktualiserar enligt vår mening ytterligare kravet på att samhället underlättar möjligheterna för handikappgrupper med knappa ekonomiska resurser att inneha dessa media. När det gäller inköp av radio- och TV-apparater föreligger möjligheter för de handikappade att genom socialvården eller handikapporganisationer få ett ekonomiskt bidrag. I vissa fall finns också möjligheter att använda donationsmedel för ändamålet. Radio- och TV-licensema fastställs emellertid genom riksdagsbeslut. Den enda form av befrielse som finns omfattar ljudradioavgifter för blinda med små inkomster. Omsorgslagen ålägger kommunerna ansvaret för att alla inom respektive kommun ges möjligheter att leva under så drägliga levnadsbetingelser som möjligt. Vi anser dock att kommunikationsmedel som radio/TV hör till de tillgångar för de handikappade som staten borde påta sig ett större ansvar för, i form av antingen avgiftsbefrielse eller reducerad licensavgift. Självfallet bör i varje särskilt fall en viss prövning ske, men med kännedom om att stora handikappgrupper lever under mycket knappa omständigheter är det enligt vår mening ett rättvisekrav att möjligheter till dessa förmåner bereds. Vi är medvetna om att den statliga handikapputredningen har att överse olika områden då det gäller de handikappades situation, men oss veterligen har dessa frågor inte givits det utrymme i utredningens arbete som vi finner önskvärt. Med stöd av vad vi ovan anfört hemställer vi att i skrivelse till Kungl. Maj:t måtte begära en utredning med uppgift att utarbeta riktlinjer för befrielse eller reduktion i fråga om licensavgifter för radio/TV för handikappgrupper enligt motionens syfte samt att också undersöka möjligheterna till avsevärda lättnader vid inköp av TV. () ()