mot · FU02335 · 1971-01-24 00:00:00 — 1971: 334-335 8 saknar trafikförsäkring samt de ekonomiska konsekvenserna därav, b) en översyn av bestämmelserna vid tecknandet av trafikförsäkring. () () av om viss ändring i jordabalken. I lagberedningens förslag till jordabalk (s. 1027, del B 2 av prop. 1970: 20) var i 1 kap. 4 § intagen en bestämmelse om hur gräns skulle bestämmas om den tillkommit genom arealöverlåtelse. En motsvarande bestämmelse fanns också med i det till lagrådet remitterade departementsförslaget (a 104, del A av prop. 1970: 20). Lagrådet föreslog viss omarbetning av bestämmelsen så att inte innehållet i fångeshandlingen skulle få dominera över andra omständigheter som kunde tjäna som ledning för gränsens bestämmande (s. 203, del A). Departementschefen säger sig beakta vad lagrådet anfört på det sättet att dessa regler överflyttas till promulgationslagen (s. 393, del A). Detta hade visserligen inte lagrådet antytt, och lagrådsremissen om promulgationslagen i denna del var redan avgiven utan att någon regel om dessa arealfång fanns med. Frågan uppmärksammades av lagrådet, som föreslog en ny paragraf i promulgationslagen (s. 395 i prop. 1970: 145). I proposition 1970: 145 med promulgationslag är bestämmelsen intagen i 17 §. Den har därvid fått en utformning som motsvarar lagrådets uttalande vid jordabalksförslaget. Det är tillfredsställande att den regel som erfordras har fått den av lagrådet (s. 203, del A av prop. 1970: 20) föreslagna lydelsen. Däremot finns det enligt min mening ingen anledning att ta bort regeln ur jor dabalken och föra in den i promulgationslagen. Detta var inte heller lagrådets mening. I nu gällande jorddelningslag är gränsbestämningsreglema samlade i 7 kap. Där skiljs mellan i laga ordning bestämda gränser och gränser som icke är bestämda i laga ordning. I det av vårriksdagen 1970 antagna förslaget till ny fastighetsbildningslag finns inte motsvarande regler med i 14 kap., som handlar om fastighetsbestämning. Motivet var att de materiella reglerna om bestämmande av gräns hörde hemma i jordabalken. I lagberedningens förslag liksom i propositionen finns regler om i laga ordning bestämda gränser i 1 kap. 3 §. Lagberedningens förslag till 4 §, som innehöll reglerna om gränser som icke bestämts i laga ordning, har i propositionen blivit beskuret till att avse endast gränser som tillkommit genom expropriation eller liknande tvångsförvärv. Sådana gränser är ytterst sällan föremål för bestämning. Däremot har motsvarande regler om många tiotusentals avsöndringar och liknande arealfång förts till promulgationslagen. Det förefaller som om orsaken skulle vara att sådan fastighetsbildning numera inte är tillåten och att därför regler om sådana gränser endast skulle ha historisk betydelse. Men samma är förhållandet i fråga om gränser som före jordabalkens ikraftträdande bestämts enligt tidigare, högst skiftande regler. Tredje lagutskottet, som i sitt utlåtande nr 80 vid föregående års riksdag behandlade jordabalken, anförde (s. 192 f.) att jordabalksförslaget bygger »på de redaktionella principer att bestämmelser som endast tar sikte på förhållanden som inträffat före balkens ikraftträdande inte skall ingå i balken utan placeras i promulgationslagen». Även om jordabalkspropositionen försökt att leva upp till den angivna principen så finns det flera avsteg därifrån. Detta torde framgå av lagrådets uttalande i jordabalkspropositionen (del A s. 202): »Emellertid har beträffande vissa andra bestämmelser, vilka också uteslutande har tillämpning på äldre förhållanden, valts metoden att införa dem i balken.» Jordabalken borde vara avsedd att ge regler för vad som verkligen sker inom de olika rättsområden som balken behandlar. Fastighetsbestämning av genom överlåtelse av jord före balkens ikraftträdande tillkomna gränser är nu och torde även för framtiden bli den vanligaste anledningen till sådana förrättningar som behandlas i 14 kap. »Fastighetsbestämning» i fastighetsbildningslagen. Därför bör 17 § i jordabalkens promulgationslag återföras till 1 kap. i jordabalken, förslagsvis genom omarbetning av 4 § däri. Det var lagrådets uttalade mening att övervägande skäl talade för att reglerna om gränshävd borde upptagas i jordabalken och inte placeras i promulgationslagen som åstadkom att ändringar i det ursprungliga departementsförslaget gjordes i fråga om de icke i laga ordning bestämda gränserna. Därför kan det vara anledning att ompröva även placeringen av 18 § i promulgationslagen, som handlar om gränshävd. gränshävdsreglema fanns intagna i 1 kap. jordabalken i lagberedningens förslag och var där inordnade i 5 §. Ett starkt skäl för att införa reglerna om gränshävd i jordabalken är att de behandlar ett helt nytt rättsinstitut, som kan räknas bli tillämpat . Med stöd av det anförda får jag hemställa att måtte besluta göra sådan ändring i den av riksdag antagna jordabalken att i första hand 17 § promulgationslagen överföres till 1 kap. jordabalken, att i andra hand även 18 § promulgationslagen överföres till 1 kap. jordabalken, att, med hänsyn till det invecklade lagkomplex som berörs av motionen, lagutskottet utarbetar erforderlig lagtext för de föreslagna ändringarna. av m. fl. om en konvention mot ekocid. Vårt syfte med denna motion är att ställa kravet att tar initiativet till en internationell konvention som förbjuder ekocid. Med ekocid menar vi en förstörelse av ekologiska system och därmed en förstörelse eller allvarlig rubbning av de framtida betingelserna för växtliv, djurliv och mänskligt liv. En sådan konvention har föreslagits av , professor i biologi vid , med instämmande av J. B. Neilands, professor i biokemi vid Kalifornienuniversitetet i , i dennes kapitel »Ecocide in », i boken (Vintage Books 1970). En konvention som gjorde ekocid till ett brott enligt folkrätten skulle få en omedelbar tillämpning på och . I har flygvapen besprutat miljoner hektar med herbicider (växtbekämpningsmedel), en form av kemisk krigföring som allt