mot · FU02945 · 1971-01-27 00:00:00 — angående indrivningen av obetald parkeringsbot. Enligt lagstiftning kan parkeringsbot uttagas vid överträdelse av lokal trafikföreskrift med förbud mot parkering eller stannande av fordon. Sedan det visat sig att det blivit alltmer vanligt att parkeringsboten i fråga om anmälda förseelser och med anledning härav utfärdade förelägganden helt enkelt ej betalades, genomfördes en ändring av lagstiftning (proposition nr 1969). Ändringen gick ut på att komma till rätta med den utveckling som innebar att parkeringsärenden i allt större utsträckning måst avskrivas därför att det inte kunnat ledas i bevis vem som fört fordonet. Enligt uppgifter i ovannämnda proposition visade procenttalet icke betalda parkeringsböter efter avdrag för återkallade förelägganden för hela riket följande situation: För 1 :a kvartalet 1969 = För enbart var motsvarande siffror följande: För 1 :a kvartalet 1969 = Genom ändringen av lagstiftningen infördes den bestämmelsen att straffansvaret för parkeringsförseelser överfördes till fordonsägaren när det inte är utrett vem som begått förseelsen. De ändrade bestämmelserna genomfördes i enlighet med ett delförslag i parkeringskommitténs betänkande, och man hade allmänt den förhoppningen att inbetalningen av utfärdade förelägganden starkt skulle förbättras. Tyvärr har det visat sig att verkligheten inte motsvarade förväntningarna. För att anknyta till förhållandena i så framgår det av statsrådet anförande i ett interpellationssvar till i första kammaren , att betalningsfrekvensen sjunkit till en så skrämmande låg nivå som . 3 sami Nr 945-952 - alltså efter den gjorda lagändringen - steg betalningsfrekvensen visserligen till , för att sjunka till . I interpellationsdebatt sade sig statsrådet helt instämma i här återgivet stycke ur interpellation, vilket statsrådet efter uppläsning sade väl ger en sammanfattning av problemet sett ur samhällets synpunkt: Utvecklingen tyder på att det finns risk för ett ökande antal felparkeringar kombinerat med en allt lägre betalningsbenägenhet när det gäller parkeringsbot. Det synes mycket olyckligt om denna nonchalans och uppluckring av det allmänna rättsmedvetandet får fortsätta. Dessutom är det som påpekats inledningsvis inte minst ur miljösynpunkt väsentligt och angeläget att gällande parkeringsbestämmelser är effektiva. I den ovan åberopade interpellationsdebatten framkom också att i beräknade antalet parkeringsbotsärenden , som vilade i avvaktan på utredning, utgöra ca 75 000. I samma skrivelse angavs likaså att betjänades av 2 inspektörer, 6 polismän och 20 kontorister. Alla dessa uppgifter belyser klart det otillfredsställande förhållande som råder. Det måste vara angeläget att på något sätt åstadkomma en effektivare efterlevnad av gällande lagbestämmelser, allra helst som dessa syftar till att få en smidigare framkomlighet i trafiken och bättre miljöförhållanden. Att en så stor del av parkeringsböterna aldrig inbetalas utan måste avskrivas måste också verka utmanande för alla de bilister, som lojalt betalar sina parkeringsböter. I den omnämnda interpellationsdebatten gjorde kommunikationsministern ett uttalande, som jag tagit fasta på: Varje försök, både att förbättra rutinerna och angripa frågan på annat sätt, tycker jag är värt ett erkännande. Jag är medveten om att det kan vara mycket svårt att finna effektiva lösningar på här ifrågavarande problem. Det kan inte uteslutas att fel kan begås av de vakter som åsätter bilen anmaning att inbetala parkeringsbot. Fel på parkeringsautomat kan förekomma osv. Men det kan inte vara riktigt att samhället skall använda sina resurser inom polisväsendets och rättsvårdens områden på det sätt som är förhållandet för att få till stånd en efterlevnad av gällande bestämmelser. Det har också talats om ändrade lagbestämmelser, som skulle ge myndigheterna rätt att taga bil i beslag för att inbetalning av parkeringsbot skall ske effektivare. Jag har genom denna motion velat ge ett uppslag till frågans lösning på ett som jag menar enklare sätt. Det går i sak ut på att sådan parkeringsbot som inte inom inbetalats helt enkelt anmäles till bilskattekontoret vid den länsstyrelse där ifrågavarande bil är registrerad och att sådan parkeringsbot där påföres bilens ägare. Då bilskatten vid nästföljande uppbördstermin påföres bilägaren, påföres också sådan ej erlagd parkeringsbot. I avin om bilskatten lämnas uppgift om beloppet för ej erlagda belopp för parkeringsbot. Nytt skattekvitto skulle ej kunna erhållas med mindre än att också obetalda belopp för parkeringsbot eller betalats. Jag är medveten om att tvister kan uppstå om huruvida parkeringsbot skäligen bort påföras eller ej, men sådana fall är helt säkert av så ringa omfattning att samhällets utredningsapparat utan alltför stor belastning skall kunna behandla sådana fall för att ge rättstrygghet åt de bilägare som på oskäligt sätt påförts parkeringsbot, t. ex. vid parkeringsförseelser i samband med bilstölder. Genom den alltmer genomförda databehandlingen bör också det administrativa förfarandet kunna åstadkommas utan alltför stora påfrestningar och jämlikhet inför lagens tillämpning kunna tillförsäkras. Under åberopande av vad jag här ovan anfört anhåller jag att måtte besluta att genom skrivelse till Kungl. Maj:t begära sådan ändring av sättet för indrivning av inom viss av Kungl. Maj :t närmare fastställd tid ej inbetalad parkeringsbot att sådant belopp må kunna påföras bilens ägare vid bilskattekontoret inom den länsstyrelse där bilen är registrerad och att bilskattekvitto vid nästkommande bilskattetermin ej skall kunna erhållas med mindre, förutom bilskattebeloppet, bilens ägare rättmätigt påförd men ej betalad parkeringsbot eller erlagts.