mot · FU02501 · 1971-01-27 00:00:00 — om en omprövning av trafikpolitiken. De trafikpolitiska frågorna ägnas allt större uppmärksamhet såväl i den allmänpolitiska debatten som i den regionalpolitiska planeringen. Och detta med all rätt. Trafikpolitiken har stor betydelse inte blott för näringslivets utveckling utan även för den enskilde medborgaren, som är beroende av trafikservice, goda vägar och trafiksäkerhet. Trafiksektorn är oerhört viktig, och det är därför helt naturligt att de trafikpolitiska besluten tilldrar sig ett mycket stort intresse även från allmänhetens sida. Alla är också berörda av de trafikpolitiska besluten. De påverkar vår ekonomi och är av avgörande betydelse för samhällets funktion och utveckling. Vid planeringen av trafikpolitiken är det därför angeläget att ta hänsyn till alla de faktorer som påverkas av de trafikpolitiska besluten. Trafikpolitiken gäller också en viktig jämlikhetsfråga. Om man uraktlåter att fullfölja den del av trafikbeslut som innebar att målet skulle vara att för landets olika delar trygga en tillfredsställande transportförsörjning och i stället lägger ner järnvägsförbindelser och busslinjer, vilket sker i betydande utsträckning, skapas ett kommunikationsproletariat, som icke får tillgång till den trafikservice som de flesta medborgare anser som nödvändig och självklar. Särskilt glesbygdernas transportförsöijning kommer lätt i farozonen. Samhället har all anledning se till att den nödvändiga anpassningen av transportapparaten inte drives så långt att just transportservicens förändringar påskyndar avflyttningen från en bygd. SJ :s strävan synes gå ut på att i allt större utsträckning föra över s. k. olönsam trafik från järnväg till landsväg. Härigenom öppnas också möjligheter för SJ att kräva bidrag från kommunerna, om en busslinje skulle visa sig olönsam. SJ räknar tydligen kallt med att endast upprätthålla ett nät av stambusslinjer. Övriga linjer de olönsamma ämnar SJ trafikera endast under förutsättning att kommunerna beställer denna busstrafik och förbinder sig att till SJ Biltrafik betala ersättningar för de underskott som kan komma att redovisas. Härigenom övervältras betydande kostnader för trafikservicen från staten till kommunerna på ett sätt som inte avsågs när trafikbeslut togs. Detta drabbar särskilt de redan tidigare ekonomiskt svaga glesbygdskommunerna och de kommuner som inom sig har stora glesbygdsområden. SJ räknar inskränkt företagsekonomiskt och stöder sig därvid på det vid riksdag fattade principbeslutet att varje trafikgren skulle vara självbärande. Allt fler börjar dock inse nödvändigheten av att ompröva beslut. Trafikpolitiken måste inpassas i det stora sammanhang som samhällslivet i sin helhet och samhällsutvecklingen utgör. Och kan man inte endast se till lönsamhetskriterierna, utan då måste även t. ex. bygdernas fortsatta existens- och utvecklingsmöjligheter, miljösynpunkter, sociala synpunkter och trafiksäkerhetsfrågorna vara med vid bedömningen. Resursslöseri, miljöförstöring och olycksrisker är långt ifrån oviktiga ting vid en samlad bedömning av den trafikpolitiska sektorns vikt. Trafiksäkerhetsfrågorna måste tillmätas stor betydelse vid en överflyttning av transportarbetet från järnväg till landsväg. En stor del av vårt vägnät är inte anpassat för den alltmer ökande landsvägstrafiken, vilket bl. a. medför ökade risker för trafikolyckor olycksfallsstatistiken talar i det fallet sitt tydliga språk. I nuvarande läge borde det vara en angelägen strävan att inte onödigtvis belasta landsvägsnätet utan i stället i all möjlig utsträckning utnyttja järnvägsnätet. Med hänsyn till bl. a. trafiksäkerheten, till kommunikationernas betydelse för regionpolitiken men framför allt med hänsyn till kommunikationernas grundläggande betydelse för en bygds funktion och utveckling är det angeläget att trafikbeslut omprövas. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att i skrivelse till Kungl. Maj:t måtte anhålla om en omprövning av trafikpolitiken, varefter bör beredas tillfälle att på nytt besluta i ärendet.