bet · FU01TU6 · 1971-12-31 00:00:00 — Trafikutskottetsbetänkande nr 1971 TU 1971:6 Trafikutskottetsbetänkande i anledning av motioner rörande den statliga trafikpolitiken m. m. I motionen 1971:24 av m. fl. harhemställts att måtte i skrivelse till Kungl. Maj:t anhålla om att enparlamentarisk kommitté får i uppdrag att företa en översyn av trafikpolitikenoch framlägga härav föranledda förslag i enlighet med i motionen angivna riktlinjer. I motionen 1971: 398 av m. fl. harhemställts att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller attvägkostnadsutredningens arbete forceras och att utredningen får en tidsplan förfullföljande av sina uppgifter och erforderliga personella resurser för sittarbete, att en parlamentarisk kommitté får i uppdrag att företa en översyn avtrafikpolitiken och framlägga härav föranledda förslag i enlighet med i motionenangivna riktlinjer samt att Kungl. Maj:t efter utredning framlägger förslag ombildande av ett forsknings- och utvecklingsbolag för kollektiv-trafikteknik ägtgemensamt av staten, intresserade kommuner och landsting samt industrier. I motionen 1971: 36 av i Falköpingm. har hemställts att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller omen omprövning av trafikpolitiken med syfte att skapa trafikpolitiskaförutsättningar för en positiv utveckling i alla delar av landet. I motionen 1971: 947 av m. fl. harhemställts att beslutar att genom särskild skrivelse ge Kungl. Maj:ttill känna vad i motionen uttalats om den fortsatta trafikpolitiken. I motionen 1971: 944 av m. fl. harhemställts att i skrivelse till Kungl. Maj:t uttalar att entotalbedömning görs av trafikpolitiken varvid även trafiksäkerhet, miljövårdoch människans hälsa på grund av stressen i trafiken tas med i kalkylen samtatt vad i övrigt i motionen anförts beaktas vid bedömningen av trafikpolitiken. I motionen 1971: 73 av i Stockholmm. har föreslagits att uttalar sig för ett upphävande av 1963års trafikbeslut och i skrivelse till regeringen hemställer om att en skyndsamutredning företas och förslag utarbetas om sådana riktlinjer som beaktarsociala, närings- och lokaliscringspolitiska behov och som kan bli ett verksamtbidrag till genomförandet av en regionpolitik, ägnad' att mot- . verka avfolkningen av betydande landsdelar och somsamtidigt främjar strävandena att åstadkomma en prisbillig trafikservice,vilken även beaktar vitala miljövårdsintressen. I motionen 1971: 501 av herrWestberg i har hemställts att i skrivelse tiU Kungl. Maj:tanhåller om en omprövning av trafikpolitiken, varefter bör beredastillfälle att på nytt besluta i ärendet. I motionen 1971: 949 av har yrkats, såvitt nu är i fråga, att beslutar att iskrivelse till Kungl. Maj:t hemställa att vägkostnadsutredningen påskyndas,att, intill dess vägkostnads-utredningen och bussbidragsutredningen framlagtsina betänkanden och beslut fattats med anledning av dessa, stor restriktivitetiakttages vid nedläggning av järnvägar och busslinjer, attplaneringsråden/länsstyrelserna alltid skall höras och ges tillfälle att yttrasig om nedläggningsfrågor samt att man vid trafikplaneringen i övrigt beaktarvad i motionen anförts. I motionen 1971: 410 av herrSöderström har hemställts att vid behandlingen avkommunikationsdepartementets huvudtitel måtte beakta vad i motionen anförts. I motionen 1971:205 av . har föreslagits att beslutar att genom särskild skrivelse geKungl. Maj:t till känna vad i motionen anförts om bl. a. vägtrafikenskostnadsansvar. I motionen 1971: 973 av herrZachrisson m. fl. har hemställts att i skrivelse till Kungl. Maj:tger till känna att inom nuvarande anslagsramar för tätorternastrafikinvesteringar provisoriskt och i avvaktan på utredningsresultat enprioritering av anslagen och långivningen till kollektivtrafiken bör kunna ske. I motionen 1971:935 av herrar och i har hemställts att i skrivelsetill Kungl. Maj:t anhåller att utredningen avseende kollektivtrafiken itätorter i sitt arbete aktualiserar det bilfria innerstadsalternativet mednoll-taxa och avgasfri kollektivtrafikförsörjning för de större tätorterna isyfte att främja en miljövänlig trafikförsörjning i enlighet med vad somanförts i motionen. I motionen 1971:927 av herrGustavsson i m. fl. har hemställts att i skrivelse till Kungl.Maj:t anhåller att den kollektiva trafiken prioriteras i syfte att bl. a.överföra de tunga transporterna från landsväg till järnväg, att övervägandengörs att kraftigt nedskriva i SJ nedlagt kapital samt att Kungl. Maj:t förövrigt genom reglerande åtgärder tillser att den kollektiva trafikensförutsättningar att fullfölja sina sociala och allmänna samhällsuppgifterfrämjas. I motionen 1971: 932 av m. fl. harhemställts att i skrivelse till Kungl. Maj:t begär utredning omutveckling av transportsystem i enlighet med vad i motionen anförts. I motionen 1971: 967 av m. fl. harhemställts att i skrivelse till Kungl. Maj:t uppdrar åt glesbygdsutredningenatt verkställa försöksverksamhet med samordnad kollektiv trafikförsörjning inomett eller flera avgränsade glesbygdsområden. I motionen 1971:1194 av m. fl. harhemställts att beslutar att bemyndiga Kungl. Maj:t att vidtaga åtgärderför en sådan samordning mellan statens järnvägars zontaxa samt järnvägens ochpostverkets busstaxor som avses i motionen. bör övervägas samordningmed enskilda trafikföretag i samma syfte. I motionen 1971: 407 av m. fl. harhemställts att i skrivelse till Kungl. Maj;t uttalar, attbiljettaxorna vid samtrafik buss-tåg utformas så, att sådan resa inte blirdyrare än om resan i sin helhet kunnat genomföras med tåg. I motionen 1971: 922 av m. fl. harhemställts att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller att statensjärnvägar får i uppdrag att bedriva försöksverksamhet med taxenedsättningar påi motionen anförda grunder. I motionen 1971:261 av m. fl. harhemställts att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller att SJ måttefå i uppdrag att, på i motionen anförda grunder, ordna försöksverksamhet medsänkta taxor och ökad turtäthet m. m. på några lämpliga bandelar. I motionen 1971: 937 av har, såvitt nuär i fråga, hemställts att i skrivelse till Kungl. anhåller omatt upptar försöksverksamhet med taxenedsättningar inomtåg-och busstrafiken på i motionen anförda grunder. I motionen 1971: 207 av i m.fl. har, såvitt nu är i fråga, yrkats att hos Kungl. Maj:t hemställerom att ett större och mer samlat försök görs när det gäller rabatterad personbefordranoch att får utgöra försöksomåde. I motionen 1971: 942 av m. fl. harhemställts att i skrivelse till Kungl. Maj:t uttalar attpersontrafiken på järnvägslinjen NässjöNybro och i avvaktan påde närmaste årens transportutvéckling icke blir föremål för nedläggning. I motionen 1971: 913 av herrar i Nybrooch har hemställts att i skrivelse till Kungl. Maj;t begäratt persontrafiken på bandelarna NässjöNybro samt VäxjöHultsfred bibe-hållesi nuvarande omfattning. I motionen 1971: 139 av m. fl. harföreslagits att beslutar alt i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställaatt frågan om överförande av trafiknämndernas uppgifter och verksamhet till deav polisutredningen föreslagna polisstyrelserna blir föremål för utredning ochbeaktande i anslutning till beredningen av den proposition som kan föranledasav betänkandet »Polisen i samhället». 1963års trafikpolitiska beslut m.jn. Som en allmän bakgrund till sin behandling avförevarande motioner vill utskottet erinra om innebörden av beslut omden statliga trafikpolitiken (prop. 191, S3LU 1, rskr. Beslutet innebaren nyorientering i syfte att skapa ett mer konkurrensbefrämjande system påtransportmarknaden. De konkurrenshämmande regleringarna på området skulle imöjligaste mån avvecklas. Varje trafikgren skulle i princip svara för sinakostnader och även i övrigt skulle förutsättningar skapas för en konkurrens pålika villkor, vilket bedömdes vara av betydelse för att nå ensamhällsekonomiskt riktig uppdelning av trafiken mellan de olikatrafikgrenarna. Föratt få en mjuk övergång till den nya trafikpolitiken beslöts attreformåtgärderna skulle samordnas i tre etapper av vilka den första inleddesden . På järnvägssidan har enligt förutsättningarna för beslutetnedläggningen av trafiksvaga bandelar fortsatt. SJ har tillerkänts fullkostnadstäckning för förpliktelsen att trafikera sådana trafiksvagajärnvägslinjer som företaget inte finner företagsekonomiskt motiverade attdriva men som av olika skäl ansetts böra bibehållas. För innevarande bugetårutgår sådan ersättning med 231,2 milj. kr. Enligt beslut (prop. 172, 3LU 35, rskr. 456) inleddes den andra reformetappen den 1 juli1966. Etappen innebar bl. a. en ytterligare liberalisering avtillståndsgivningen för den yrkesmässiga lastbilstrafiken samt borttagandehelt av behovsprövningen för fordon om högst maximiläst ochspecialfordon. Som riktpunkt för den tredje etappens påbörjande angavs den 1juli 1968, då bl. a. för landsvägssidans dels lastbils- och traktortågtrafikenskulle helt befrias från behovsprövning. Något förslag från Kungl. Maj:ts sidarörande den tredje etappens genomförande har såsom av det följande framgårännu inte lagts fram. Ienlighet med förut nämnda riksdagsbeslut har vidare den s. k. trafikpolitiskadelegationen tillsatts med uppgift att som rådgivande organ inomkommunikationsdepartementet följa upp genomförandet av det av statsmakternabeslutade reformprogrammet. Delegationen har utökats medytterligare två parlamentariska representanter. För sina erfarenheter underprogrammets första år har de- legationenlämnat en redogörelse som återgavs i prop. 1965: 172 och inte föranledde någraerinringar från departementschefens eller sida. Delegationenhar härefter fortsatt sin uppföljning av programmet. Liksom under den förstaetappen har den haft kontakter och överläggningar på skilda orter ute i landetför att ge läns- och lokalintressen möjlighet att direkt komma till talsrörande reformprogrammets verkningar. Delegationen har lagt fram en den 17december 1967 daterad redogörelse för sina erfarenheter härav. I dennakonstateras att genom de åtgärder som vidtagits i de båda första etapperna SJfått förbättrade möjligheter att inom stora delar av transportmarknadeneffektivt konkurrera med lastbilsföretagen. Järnvägsföretaget är sålunda intelängre skyldigt att offentiighålla fraktavtal och har rätt att fördela sinavagnar till kunderna efter företagsekonomiska bedömningar. Transportplikten påaffärsbanenätet har upphävts och företaget får som förut nämnts särskildersättning för driften av de olönsamma järnvägslinjer som upprätthålls avandra än företagsekonomiska skäl. Den yrkesmässiga lastbilstrafiken har ilikhet med järnvägstrafiken fått möjlighet att utvecklas mera fritt på den delav transportmarknaden där den har de bästa förutsättningarna. Delegationensmajoritet konstaterar vidare, att erfarenheterna av reformprogrammets bådaförsta etapper är övervägande positiva och att det inte framkommit några sådananegativa effekter som skulle motivera att genomförandet av programmet inteskulle fortsättas. Den har därför förordat att den tredje etappen skullepåbörjas i enlighet med de tidigare riktlinjerna. Övervägande skäl ansågs emellertid vid prövninginom Kungl. tala för att vänta med genomförandet av nämnda etapptiUs frågorna rörande beskattning av de tunga lastbilarna och vissa frågorrörande SJ:s kostnader säkrare kunde bedömas. Detta förmenades vara av värdeför strävandena att åstadkomma en konkurrens på likartade villkor mellan deolika trafikmedlen och därmed för en samhällsekonomiskt bättre fördelning avtransporterna. Delegationen har slutligen avgivit en den 4 maj1970 dagtecknad promemoria rörande verkningarna av de redan genomfördadelarna av det trafikpolitiska reformprogrammet samt skrivelse medförslag om vissa ändringar i förordningen angående yrkesmässig automobiltrafikm. m. i fråga om taxor i yrkesmässig biltrafik. I statsutskottets av godkända utlåtande1969: 167 över väckta motioner i ämnet framhölls att flera för bedömningen' avhithörande frågor viktiga utredningar alltjämt pågick. Av dessa nämndessärskillt vägkostnads-, vägplane-, bilskatte- och bussbidragsutred-ningarna samt utredningen om företagsstrukturen inom den yrkes- I avvaktan på bl. a. utredningsarbetets slutförande samt enytterligare analys av erfarenheterna från genomförandet av de båda förstaetapperna i det trafikpolitiska reformprogrammet ansågs det inte möjligt attmed någon större säkerhet överblicka utvecklingen i berörda hänseenden. Motionsyrkandenaom en översyn och omprövning av trafikbeslut avstyrktes därför. Ianslutning härtill deklarerade utskottet sitt fasthållande vid de grundläggandeprinciperna beslut. Utskottet ansåg det emellertid varasynnerligen angeläget att utredningarnas bedömningar och förslag snarastmöjligt blir tillgängliga. Vidare utgick utskottet från att Kungl. Maj:tsuccessivt följer upp och samordnar utredningsarbetet samt låter verkställa dekompletterande analyser som erfordras för att efter hand förbättra underlagetför det trafikpolitiska handlandet. Utskottetframhöll också att trafikpolitiken självfallet inte får ses som en isoleradfråga samt att tillämpningen och uppföljningen av principerna måste anpassastill utvecklingen på olika områden och till samhällsplaneringen i övrigt. Detvore således angeläget att en fortlöpande uppföljning och effektiv samordning avde trafikpolitiska åtgärderna sker med hänsyn till olika landsdelars behov ochintressen. Vid den integrerade trafikplanering som därvid erfordras borde hänsyntagas till inte blott de skilda trafikgrenarnas lönsamhet och kostnadsansvarvar för sig utan även deras inbördes beroende av varandra samt den totalasamhällsekonomiska effekten vid olika transportalternativ. Målet skulle varaatt i överensstämmelse med beslut för landets olika delar trygga entillfredsställande transportförsörjning till från samhällsekonomisk synpunktlägsta möjliga kostnader. Hänsyn borde därvid, såsom också förutsatts isamband med nämnda beslut, tagas till sociala, näringspolitiska ochlokaliseringspolitiska förhållanden. Även inverkan från trafiksäkerhets-,arbetarskydds-och miljösynpunkter liksom de följdkostnader härav som samhällethar att bestrida i annan ordning borde beaktas. Vad utskottet sålunda anfört gav som sinmening Kungl. Maj:t till känna. har sedermera lagt fram sittbetänkande Väg-plan 1970 (SOU 1969: 56 och 57). har lagtfram betänkandet Fordonsbeskattningen (SOU 1969: 45), som föranlett beslut vidfjolårets riksdag, samt betänkandet Kilometerbeskattning (SOU 1970:36). Deövriga utredningarna har ännu ej avgivit några slutbe-tänkanden. Vid riksdag fattades beslut omtransportstöd som regional-Dolitiskt medel (prop. 84, SU 105, rskr. 271) samtom riktlinjer för lots-och fyrväsendets organisation och för statliga sjöfartsavgifter (prop. 119, SU143, rskr. Föratt skapa bättre betingelser för en övergripande trafikplanering på detregionala planet har vidare inom tillsatts ensärskild arbetsgrupp (trafikplaneringsutredningen). Arbetsgruppen skall i enförsta etapp utarbeta preliminära riktlinjer för en regional planering. I enandra etapp skall dessa riktlinjer läggas till grund för en modell- ochförsöksplanering inom ett par län. En tredje etapp avses bli att på grundval aven utvärdering av erfarenheterna härifrån utarbeta en mera definitiv modell förregional trafikplanering som kan underlätta planeringsarbetet på regionalnivå. Trafikutskottetvill i detta sammanhang också erinra om den av Kungl. Maj:t framlagdapropositionen om nedskrivning av statens järnvägars statskapital, som utskottettillstyrkt i sitt betänkande nr 5 denna dag. Slutligen må nämnas att med stödav Kungl. Maj:ts beslut innevarande år särskilda sakkunniga tillsattsför utredning om kollektivtrafiken i tätorter. Av väsentlig betydelse för bedömningen avutvecklingen på det trafikpolitiska fältet samt för en riktig avvägning averforderliga åtgärder torde vara de förslag som kan bli följden avvägkostnadsutredningens arbete. Denna utredning tillsattes och harenligt vad utskottet erfarit nära samarbetat med bilskatteutredningen och verksamtbidragit vid framläggandet av nämnda utrednings förslag. Arbetet inomutredningen med avseende å dess egna arbetsuppgifter har vidare intensifierats.Det oaktat förväntas dess uppdrag med hänsyn främst till de kompliceradefrågor utredningen enligt direktiven har att ta ställning till inte kunnaslutföras ännu . Enligt vad utskottet erfarit har utredningen docknu till sitt förfogande en rad experter som arbetar inom olika delområden.Åtskilligt material har redan färdigställts inom utredningen och en del harpublicerats belysande bl. a. frågan om trafikolyckorna. Ett arbete berörandeträngselproblemen och avgiftssättning på tätortstrafiken är under tryckning.Ytterligare material förväntas bli framlagt . I motionen 1971: 398 har yrkats att iskrivelse till Kungl. Maj:t anhåller att utredningens arbete forceras och attutredningen får en tidsplan för fullföljandet av sina uppgifter ocherforderliga personella resurser för sitt arbete. Vidare har i motionen 1971:949 yrkats att i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställer attvägkostnadsutredningen påskyndas samt i motionen 1971: 205 att be- slutaratt genom särskild skrivelse ge Kungl. Maj:t till känna vad i motionen anförtsom bl. a. vägtrafikens kostnadsansvar. Utskottetfinner för sin del, i överensstämmelse med tidigare uttalanden,angeläget att såväl denna utrednings som övriga utredningars arbete på områdetpåskyndas. Då utskottet förutsätter att så också sker synes med hänsyn jämvältill det anförda någon särskild framställning i ämnet till Kungl. Maj: t ianledning av motionerna 1971: 398 och 1971: 949 ej påkaUad. Avsamma skäl och med beaktande av innehållet i direktiven för nämnda utredningsynes ej heller någon särskild framställning till Kungl. Maj:t erforderlig ianledning av yrkandet i motionen 1971:205. Trafikpolitikensfortsatta utformning och inriktning I motionerna 1971: 24 och 1971: 398 har hemställtsatt hos Kungl. anhåller om att en parlamentarisk kommitté får iuppdrag att företa en översyn av trafikpolitiken och framlägga härav föranleddaförslag. Enligt motionärerna har nämligen den målsättning som angivits i detrafikpolitiska riktlinjerna och skilda uttalanden från sida intekunnat förverkligas. För att det skall vara möjligt att få en väl fungerandetrafikapparat i hela landet krävs sålunda en effektivare planering med en meramedveten samordning mellan olika trafikgrenar. Den kollektiva trafiken måsteenligt motionärerna givetvis bygga på kommersiell grund, men företagsekonomiskabedömningar får inte vara avgörande för om sådan trafik skall förekomma ellerej. Målsättningen skaU vara att tillgodose näringslivets behov av transporteroch de enskilda människornas behov av resmöjligheter. Den konkurrens som ärmöjlig inom ramen för en trafikpolitik med ökade inslag av planering skallnaturligtvis stimuleras, och det anses vidare självklart atttrafikförsörjningen skall ske till lägsta möjliga kostnad. Imotionen 1971: 947 har yrkats att genom särskild skrivelse gerKungl. Maj:t till känna vad i motionen uttalats om den fortsattatrafikpolitiken. Vidare har i motionen 1971:944 yrkats att iskrivelse till Kungl. Maj:t uttalar att en totalbedömning görs avtrafikpolitiken varvid även trafiksäkerhet, miljövård och människans hälsa pågrund av stressen i trafiken tas med i kalkylen samt att vad i övrigt imotionen anförts beaktas vid bedömningen av trafikpolitiken. Inom trafikutskottet har vid behandlingen avmotionerna en ingående prövning skett av de sålunda framförda yrkandena.Utskottet har därvid funnit sig i allt väsentligt kunna ansluta sig till de för1963 års trafikbeslut grundläggande principerna. Dessa bör sålunda inte frångås.Beträffande tillämpningen och uppföljandet av principerna vill utskottetanföra följande. Syftet med de trafikpolitiska riktlinjerna måste, ienlighet med tidigare nämnda uttalanden, vara att för landets olikadelar trygga en tillfredsställande transportförsörjning i former som äventillgodoser kraven på effektivitet och kostnadsansvar hos trafikföretagen.Planeringen av åtgärderna härför bör ske i nära kontakt med samhällsplaneringeni stort och samordnas med lokaliserings- och regionalpolitiken. Härvid måsteockså arbetsmarknadspolitiska och allmänt näringspolitiska målsättningarbeaktas. Hänsyn måste vidare tas till hälso-och olycksfallsrisker samt riskerför miljöskador. Genomförandet av den eftersträvade trafikpolitiskaordningen kräver som också förutsattes vid antagandet av de trafikpolitiskariktlinjerna ett omfattande utrednings- och utvecklingsarbete. Betydandeutredningsinsatser har redan gjorts och även resulterat i ställningstagandenfrån statsmakternas sida på vägtrafikens, luftfartens och sjöfartens område.Ytterligare utrednings- och utvecklingsinsatser krävs emellertid, och somförut nämnts är flera utredningar sysselsatta med olika problem avtrafikpolitisk betydelse. Detta arbete bör enligt utskottets uppfattningintensifieras och även åtgärder i övrigt vidtas i syfte att skapa ett fastareunderlag för det trafikpolitiska handlandet. Med hänsyn till det anförda anser utskottet, attdet skulle vara av värde om möjligheter skapades att genom ett lämpligt trafikpolitisktorgan utvärdera och följa upp de trafikpolitiska åtgärderna samt aktivtmedverka i en samordning av utredningsarbetet. Utskottet har funnit att denexisterande trafikpolitiska delegationen i huvudsak har en sammansättning somlämpar sig för en sådan uppgift. En förutsättning är dock att en utvidgningsker av delegationens mandat, som f. n. är begränsat till en uppföljning av dettrafikpolitiska reformprogrammet. Utskottet anser sålunda att delegationen, med ettutvidgat mandat och även med viss komplettering i fråga om sammansättningen,kan bli det organ som behövs för angivna uppgifter. Mot bakgrund bl. a. avinformation, som i delegationen lämnas i fråga om trafikutvecklingen i stortoch inom de olika trafikgrenarna, skulle således inom delegationen övervägasbehovet av ytterligare åtgärder samt utrednings- och utvecklingsinsatser somkan vara motiverade för att åstadkomma en regionalpolitiskt ochsamhällsekonomiskt riktig anpassning och utveckling av transportapparaten pådet sätt som förutsatts vid antagandet av de trafikpolitiska riktlinjerna medde av 1969 gjorda preciseringarna. Delegationen som förutsätts bliett kontinuerligt arbetande och rådgivande organ skall till Kungl. Maj:t avgede förslag, vartill dess verksamhet föranleder. I sitt fortsatta arbete bör delegationen bl. a.följa upp trafikpolitiken med hänsyn till behovet av en effektiv samordning avdensamma med lokaliserings-och regionalpolitiken i syfte att skapa det nödvändiga underlaget förtrafikpolitiken. Trafikförsörjningensomfattning och inriktning bör därvid syfta till en positiv befolknings- ochnäringslivsutveckling för landets olika delar, vilket i sin tur kräver en välfungerande trafikapparat. Ianslutning härtill vill utskottet erinra om att den kraftiga koncentration avbefolkningen till storstadsregionerna som ägt rum har inneburit att stora kravkommit att ställas på investeringar i väg- och gatunät inom dessa områden.Även om dessa krav i rimlig utsträckning måste tillgodoses får detta emellertidinte medföra att vägupprustning-en i andra delar av landet eftersattes. Enförutsättning vid planeringen måste också vara att försörjningen med kollektivtrafik hålles på en tillfredsställande nivå. Stor försiktighet måste därför,som tidigare understrukit, iakttagas beträffandejärnvägsnedläggelser. Därest nedläggning av viss handel ändå anses böra kommatill stånd skall såvitt möjligt sådan ersättningstrafik ordnas att kravet påen god trafikförsörjning kan tillgodoses. Denviktiga frågan om ansvaret för uppehållande av sådan olönsam busstrafik somtillkommit i anledning av järnvägsnedläggelse samt kostnadstäckningen härför måste också få en tillfredsställande lösning. Slutligen bör spörsmålet omtaxepolitikens utformning kunna tas upp till övervägande, varvid även en sådanfråga som samordningen mellan statens järnvägars zontaxor och järnvägarnas ochpostverkets busslinjetaxor bör uppmärksammas.