bet · FU01TU24 · 1971-12-31 00:00:00 — I den blivande kungörelsen omlänsvägnämnder bör detta komma till uttryck genom föreskrifter att länsvägnämndskall biträda vid handläggningen av frågor angående VägL ochandra frågor av betydelse för länets vägväsende samt avge yttranden och göraframställningar i de frågor som redovisats i det föregående. Kostnaderna förnämnderna skall åvila staten. Utskottetvill i detta sammanhang erinra om att i motionen 1971: 1505 yrkas attbestämmelser om länsvägnämnds yttrande skall införas i 11, 18 och 22 §§ VägL.Genom den av utskottet förordade regleringen i kungörelsen om länsvägnämndersynes syftet med motionen, nämligen att i författning stadgas att länsvägnämndskall avge yttrande, bli i tillräcklig grad tillgodosett. Länsvägnämndernahar f. n. rätt att överklaga och beslut. Enligtdepartementschefen saknas skäl att behålla länsvägnämndernas besvärsrätt. Dennauppfattning kan utskottet dela under förutsättning att ledamöterna i nämnden,såsom departementschefen föreslår, utses av . Utskottet haremellertid i det föregående uttalat sig för att ledamöterna bör väljas avlandstinget. Med en sådan sammansättning av nämnden bör enligt utskottetsmening nämnden även i fortsättningen ha besvärsrätt. Utskottet tillstyrker yrkandenahärom i motionerna 1971: 1503 och 1971: 1506. Bestämmelse om besvärsrätt börinföras i 76 § VägL. Utskottetvill tillägga att det av praktiska skäl inte torde vara möjligt för landstingenatt välja ledamöter redan till , när den nya lagstiftningenskall träda i kraft. Detta problem bör enligt utskottets mening lösas så attKungl. Maj:t för tiden fram till utser till ledamöter ochsuppleanter i de nya länsvägnämnderna de personer som den 31 december 1971innehar motsvarande uppdrag i de nuvarande länsvägnämnderna. Som utskottet framhållit i det föregående kan ivissa fall vägbelysning komma att hänföras till väganordning. När kommun ärväghållare, har kommunen möjlighet att erhålla statsbidrag för uppsättandet avsådan vägbelysning. Genom kommunalt initiativ har belysning redan anordnats påallmän väg genom vissa samhällen. Denna belysning är dock av skiftandekvalitet. Enligt utskottets mening är det önskvärt att sådan vägbelysning, somav ej skulle kunna godkännas som väganordning enligt VägL, rustasupp till godtagbar standard. Utskottet tillstyrker därför förslaget attsärskilda statsbidrag skall kunna utgå till upprustning av vägbelysning. Motde i propositionen förordade riktlinjerna för bidragsgivningen har utskottetinget att erinra. Övrigai propositionen framlagda och i det föregående ej berörda förslag har inte gettutskottet anledning till erinran. Medhänvisning till det anförda hemställer utskottet 1. att med avslag påmotionen 1971: 1505, såvitt avser länsvägnämnds yttrande, antar 11, 18 och 22§§ i det vid propositionen 1971: 123 fogade förslaget tiU väglag, 2. att med avslag påmotionen 1971: 1504 antar 56 § andra stycket i förslaget till väglag, 3. att med avslag påmotionen 1971: 1503, såvitt avser införandet av allmänna bestämmelser omlänsvägnämnd i väglagen, antar förslaget till väglag i vad förslaget ejomfattas av utskottets hemställan under 12 samt i vad förslaget ej helleravser 76 § andra stycket samt punkten 2 i övergångsbestämmelserna, 4. att med förklaringatt Kungl. Maj:ts förslag tUl riktlinjer för omorganisation avlänsvägsnämnderna och för deras verksamhet inte kunnat i aUa delar godkännas i anledning av förslaget och motionerna 1971: 1503, 1971: 1505, båda såvitt nuär i fråga, och 1971: 1506 dels ger Kungl. Maj:t tillkänna vad utskottet anfört härom, dels för sin del antar 76 § andra stycket iförslaget till väglag med i härvid fogad bilagasom utskottets förslag betecknad 5. att riksdagenantar förslagen till a) lag om ändring i kommunalarenhållningslagen (1970: 892), b) lag om upphävande av förordningen(1960: 374) om stats- 12, rad 4 nerifrån. Står: Rättat till: nuvarande länsvägnämnderna bidragtUl väg- och gatuhållningen i vissa städer och stads-liknande samhällen, c) lag om upphävande av förordningen (1965: 138) omstats bidrag till byggande av tunnelbana och d) lag om upphävande av lagen (1907: 43 s. 1) ombredden af hjulringar å arbetsåkdon på landet, 6. att som sitt yttrandeöver förslaget till kungörelse om ändring i allmänna ordningsstadgan (1956:617) ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört, 7. att godkänner de ipropositionen förordade riktlinjerna för fördelning av statliga vägmedel tillbyggande av vägar och vissa gator, 8. att bemyndigar Kungl.Maj:t att meddela föreskrifter om statsbidrag till väg- och gatuhållning ikommuner som är väghållare samt till byggande av tunnelbana enligt av riksdagentidigare godtagna grunder med den avvikelse därifrån som framgår av vad ipropositionen anförts, samt 9. att godkänner de ipropositionen förordade grunderna för särskilt statsbidrag tiU upprustning avvägbelysningsanordningar. Närvarande:herrar (), (), (), (), (),i Heden (c). (), (), Rosqvist (s), (),i (vpk), i (s), (), ()och Clarkson (m). beträffande länsvägnämndernas organisation ochverksamhet av herrar , , , , , ,i (samtliga s) vilka anser delsatt det avsnitt av utskottets yttrande som börjar på s. 9 med orden "Genomatt" och slutar på s. 10 med orden "nuvarande länsvägnämnderna"bort ha följande lydelse: "Somframgår av vad utskottet anfört i det föregående fordrar länsvägnämndernasverksamhet att till ledamöter utses personer i länet med intresseför och insikt i väg-, trafik- och transportfrågor. Genom att haratt ta befattning med sådana frågor får kontakt med och en godkännedom om personer med dessa kvaUfikatio-ner. Enligt utskottets mening liggerdet därför närmast tUl hands att låta utse ledamöterna ilänsvägnämnden. Utskottet vill understryka att det lokala inflytandet på deregionala vägfrågorna inte kommer, såsom motionärerna synes befara, att minskatill följd av ett sådant tillsättningsförfarande. Efter den partiellalänsförvaltningsreformens genomförande har nämligen dettainflytande i stället stärkts genom att de landstingsvalda ledamöterna ilänsstyrelsen deltar i besluten i aUa viktigare frågor som rör länetsvägväsende och inte bara, såsom länsvägnämnden, har en rådgivande funktion.Utskottet tillstyrker med hänsyn till det anförda Kungl. Maj:ts förslag i dennadel och avstyrker motionsyrkandena. Länsvägnämndernahar f. n. rätt att överklaga och beslut. Enligtdepartementschefen saknas skäl att behålla denna besvärsrätt. Utskottet delardenna uppfattning. Yrkandena i motionerna 1971: 1503 och 1971: 1506 ombibehållande av besvärsrätten avstyrkes därför. framhållit i det föregående har i motionen 1971: 1505 även yrkats att11, 18 och 22 §§ VägL skaU införas bestämmelser om att länsstyrelse skallinhämta länsvägnämnds yttrande. Enligt vad utskottet erfarit avser Kungl. Maj:tatt införa bestämmelser härom i vägkungörelsen. Härigenom synes syftet medmotionsyrkandet, nämligen att i författning skall stadgas skyldighet attinhämta länsvägnämnds yttrande, bli i tUlräcklig grad tUlgodosett. Utskottetavstyrker därför motionsyrkandet." dels att utskottet underpunkten 4 bort hemställa "4. att med avslag på motionerna1971: 1503 och 1971: 1505, båda såvitt nu är i fråga, samt 1971: 1506 delsgodkänner Kungl. Maj:ts förslag till riktlinjer för omorganisation avlänsvägnämnderna och för deras verksamhet, dels antar 76 § andra stycket iförslaget till väglag." 1 Förslag till Väglag Härigenomförordnas som följer. 1 § Denna lag gäller allmän väg. är, förutom väg som anläggas enligt denna lag eller enligt lagen förändrastill allmän, sådan för allmän samfärdsel upplåten väg som av ålder ansetts somallmän eller enligt äldre bestämmelser anlagts som eller förändrats till allmänoch som vid denna lags ikraftträdande hålles av staten eller kommun. Vägupphör att vai-a allmän, när vägen dragés in. Är Icommun väghållare, upphör vägatt vara allmän, när vägen enligt byggnadslagen (1947:385) upplåtes eller skallvara upplåten till allmänt begagnande som gata. Har väg upplåtits till allmäntbegagnande som gata medan staten är väghållare, upphör vägen att vara allmän,när kommunen övertar väghållningen. Till väg hör vägbana ochövriga väganordningar. Anordning,som stadigvarande behövs för vägens bestånd, drift eller brukande och somkommit till stånd genom väghållarens försorg eller övertagits av denne, ärväganordning. Väganordning är också sådan till väg ansluten brygga eller färjamed färjläge som behövs för allmän samfärdsel eller annars kan antagas fåsynnerlig betydelse för det allmänna och som kommit till stånd genomväghållarens försorg eller övertagits av denne. Konungenkan föreskriva ytterligare villkor för att anordning, brygga elier färja skallräknas som väganordning. Vägområde utgöras av , som tagits i anspråk för väganordning. Väghållning omfattarbyggande av väg och drift av väg. Vidväghållning skall tillbörlig hänsyn tagas till enskilda intressen och tillallmänna intressen, såsom trafiksäkerhet, miljöskydd, naturvård och f ornminnesvård. Staten är väghållare i den mån ej Konungen allar,after Konungans bemyndigande, statens vägverk förordnar att kommun i ställetför staten skall vara väghållare inom sitt område ellar dal därav. Sådantförordnande får meddelas endast om det är lämpligt med hänsyn till kommunensförutsättningar. Förordnande kan jämkas allar återkallas. handhar väghållningen för statens räkning och har tillsyn övar kommunsväghållning. Väghållningsmyndighatär, då staten är väghållare, dan till hörande regionala förvaltningsom Konungen bestämmer och, då kommun är väghållare, dan kommunala nämnd somkommunfullmäktige utser därtill. Ärstaten väghållare inom områda med stadsplan, skall kommunen tillhandahålla som behövs för väg inom området. Underlåtarkommun att bygga väg, för vars byggande utgått statsbidrag, allar aftersätterkommun skyldighet i fråga om vägs drift, kan statens vägverk föreläggakommunen att vidtaga rättelsa vid äventyr att verket låter utföranödvändiga åtgärder på kommimans bekostnad. Bestämmaisarnai denna lag utgör aj hinder för kommun eller landstingskommun att lämna bidragtill byggande av väg. Tillbyggande av väg räknas anläggning av ny väg, omläggning av väg i ny sträckningsamt ombyggnad och förbättring av väg. får anläggas, om vägen behövs för allmän samfärdsel ellar annars kanantagas få synnerlig betydelse för dat allmänna. Omläggningav väg i ny sträckning samt ombyggnad och förbättring av väg får ska, när detär påkallat från allmän synpunkt. Frågaom byggande av väg prövas av statens vägverk after samråd med länsstyrelsen.Har och länsstyralsan olika uppfattning, hänskju-tes frågan tillKonungens prövning. Konungenkan förordna att fråga om byggande av väg i vissa fall skall prövas avlänsstyrelsen. Om skyldighet för staten att iordningställa ochupplåta allmän väg som gata inom sådant område mad stadsplan, för vilket statenär väghållare, finns bastämmalser i byggnadslagen (1947: 385). Vid byggande av väg skall tillses, att vägen fårsådant läge och utförande att ändamålet mad vägen vinnas med minsta intrång ocholägenhet utan oskälig kostnad. Inomområda med fastställd generalplan aller mad stadsplan aller byggnadsplan skallväg byggas i överensstämmalsa med planen. Gäller annars särskilda bestämmaisarför marks bebyggande eller användning, såsom region-plan, utomplansbestämmelsarallar naturvårdsföreskriftar, skall väg läggas så, att syftat madbestämmaisarna icke motverkas. Omsärskilda skäl föreligger, kan undantag från planen aller bestämmelsernamedges av Konungen eller myndighet som Konungen bestämmer. Även utan sådantmedgivande får mindre avvikelse från plan göras, om åtgärden är förenlig medplanens syfte. Förbyggande av väg skall upprättas arbetsplan. Arbetsplan får uppdelas iförberedande och kompletterande arbetsplan. Iarbetsplan skall anges den mark som behöver tagas i anspråk för företaget.Arbetsplan skall även innehålla för företagets genomföranda i övrigt behövligauppgifter. I förberedande arbetsplan behöver uppgifter av sistnämnt slagredovisas endast i huvuddrag. Förberedandearbetsplan skall fullständigas genom kompletterande arbetsplan så snart datkan ska. Vidutarbetande av arbetsplan skall samråd i fråga om vägens sträckning ochvägförslagets utformning i övrigt ske med berörda fastighetsägare ochmyndigheter samt andra som kan ha ett väsentligt intresse i saken. Förfarandetenligt första stycket får efter omständigheterna förenklas i fråga omarbetsplan för väg, som enligt fastställd generalplan eller enligt stadsplaneller byggnadsplan skall ingå i trafikled eller annan allmän plats, om ejavvikelse föreslås från vad som bestämts i sådan plan. Avserarbetsplan endast ombyggnad eller förbättring av väg, får förfarandet enligtförsta stycket efter omständigheterna förenklas med iakttagande av att ägaretill fastighet, av vilken mark skall tagas i anspråk, alltid skall beredastillfälle att yttra sig. Vad som sagts nu gäller i fråga om kompletterandearbetsplan även i andra fall samt äger vidare tillämpning på arbetsplan sominnefattar endast ändring av arbetsplan för ännu ej färdigställtvägbyggnadsföretag. 17 § Arbetsplan skall utställas för granskning. Arbetsplanför väg, som enligt fastställd generalplan eller enligt stadsplan eller byggnadsplanskall ingå i trafikled eller annan allmän plats, behöver icke utställas, omden ej avviker från vad som bestämts i sådan plan. Ejheller behöver arbetsplan som avser endast ombyggnad eller förbättring av vägutställas, om ej mark behöver tagas i anspråk med vägrätt eller rätt som avsesi 35 § eller om sådant ianspråktagande skriftligan medgivits av berördafastighetsägare och innehavare av nyttjanderätt eller ser\'itutsrätt. Undersamma förutsättningar kan utställelse underlåtas i fråga om kompletterandearbetsplan även i andra fall samt i fråga om arbetsplan som innefattar endaständring av arbetsplan för ännu ej färdigställt vägbyggnads-företag. Arbetsplan fastställes av statens vägverk eftersamråd med . Har och olika uppfattning,hänskjutes frågan om fastställelse av planen till Konungens prövning. Ifall då utställelse underlåtits med stöd av 17 § tredje styckat behöver fastställelseej ske. Beslutom fastställelse av arbetsplan är förfallet, om ej från utgången avdet år, under vilket beslutet vann laga kraft, vägens sträckning blivit i sinhelhet tydligt utmärkt på marken och i arbetsplanen angivet väg-bjggnadsarbetepåbörjats. Om synnerliga skäl föreligger, kan Konungen eller, efter Konungensbemyndigande, förlänga tiden, varje gång . Byggande av väg får påbörjas först sedanarbetsplan, som ej endast är förberedande, upprättats och, i fall då så behövs,blivit fastställd. Vid byggande av väg får endast oväsentlig avvikelsegöras från arbetsplanen. Göres sådan avvikelse i fråga om den mark som enligtarbetsplanen skulle tagas i anspråk för vägen, skall detta utan dröjsmål anmärkasi tillägg till planen. förändring till allmän, m. m. Enskild väg får förändras till allmän, om vägenbehövs för allmän samfärdsel eller annars är av synnerlig betydelse för detallmänna. Fråga om förändring av enskild väg till allmänprövas av statens vägverk efter samråd med . Har ochlänsstyrelsen olika uppfattning, hänskjutes frågan till Konungens prövning. Konungenkan förordna att fråga om förändring av enskild väg till allmän i vissa fallskall prövas av . Gata inom sådant områda med stadsplan, för ådiketstaten är väghållare, kan under förutsättning som anges i 21 § förklarastillika vara allmän väg. Bestämmelserna i 22 § äger motsvarande tillämpning påärende om sådan förklaring. Särskild vinterväg över mark som är täckt av snöeller is eller över vatten som är täckt av is får inrättas som allmän väg, omvägan behövs för allmän samfärdsel eller annars kan antagas få synnerligbetydelse för det allmänna. Bestämmelsernai 22 § äger motsvarande tillämpning på ärende om inrättande av särskildvinterväg. Väg får dragas in, om den efter tillkomsten av nyväg eller av annat skäl ej längre behövs för det allmänna och åtgärden medförendast ringa olägenhet för bygden. Bestämmelsernai 22 § äger motsvarande tillämpning på ärende om indragning av väg. Väg skall hållas i ett för samfärdseln tillfredsställandeskick genom underhåll, reparation och andra åtgärder. Genomrenhållning skall vägområde hållas i sådant skick att skäliga sanitära hänsynoch trevnadshänsyn blir tillgodosedda. Detsamma gäller i fråga om mark till enbredd av intill parkeringsplats eller rastplats som är väganordning, iden mån allmänheten har tillträde till marken. I fråga om område med stadsplaneller byggnadsplan äger detta stycke lill-lämpning endast på vägområde förmotorväg eller motortrafikled. Deåtgärder som behövs för ändamål som anges i första och andra styckena räknastill drift av väg. Om särskilda skäl föreligger, kan medgeinskränkning i skyldigheten att vidtaga sådana åtgärder. Länsstyrelsenmeddelar därvid de föreskrifter som behövs. Statens skyldighet att inom sådant område medstadsplan, för vilket staten är väghållare, ombesörja drift av allmän väg, somupplåtits till gata, begränsas av byggnadslagen (1947: 385). Detsamma gäller ifråga om gata, som förklarats tillika vara allmän väg. Behöver för väganordning, vars utförande ingår idrift av väg, tagas i anspråk mark utöver den som redan hör till vägen, skallupprättas arbelsplan, vari anges den mark som behöver tagas i anspråk.Bestämmelserna i 13, 14 och 1620 §§ äger motsvarande tillämpning på planen.Denna skall där-\dd såvittangår tillämpningen av 16 § tredje stycket, 17 § tredje stycket och 18 § andrastycket anses som sådan arbetsplan som avser endast ombyggnad ellerförbättring av väg. Körningenkan bestämma att avgift får tagas ut för begagnande av färja. Vägrättinnefattar befogenhet för väghållaren att, utan hinder av den rält som annan kan äga tillfastigheten, nyttja mark som behövs för väg och, i den mån inskränkning ejgjorts i arbetsplan eller i beslut om förändring av enskild väg till allmän,även i övrigt i fastighetsägarens ställe bestämma övermarkens användning vågrätten består samt tillgodogöra sig alsteroch andra tillgångar som kan utvinnas ur marken. Vägrättuppkommer genom att väghållaren tar i anspråk mark för väg med stöd avupprättad och, i fall då så behövs, fastställd arbetsplan. Vägrätt uppkommeräven genom att väghållaren övertager mark med stöd av beslut om enskild vägsförändring till allmän. Markskall anses ha tagits i anspråk för väg, när vägens sträckning över fastighetenblivit tydligt utmärkt på marken och i arbetsplanen angivet vägarbetepåbörjats på fastigheten. Vägrätt upphör när vägen dragés in. Väghållaren fårföra bort vad som anbringats inom vägområdet för vägändamål, om ejlänsstyrelsen bestämmer annat med hänsyn till att fråga uppkommit om markensanvändning som enskild väg. Vadsom ej förts bort efter det att vägen dragits in tillfallerfastighetens ägare. kan förlänga tiden, om särskilda skälföreligger. I fråga om mark till väg, som enligt fastställdgeneralplan eller enligt stadsplan är avsedd till gata, annan allmän platseller särskilt trafikområde, äger 3032 §§ ej tillämpning, sedan marken tagitsi anspråk av kommunen för avsett ändamål. Tillfälligtupplåtande av mark, m. m. och av denna anlitadebiträden är berättigade att få tillträde till fastighet för att verkställamätning eller stakning, undersökning av grund eller annan förberedande åtgärdför byggande av väg. I trädgård, liknande plantering eller park får träd ejskadas eller fällas utan ägarens samtycke. Även i övrigt skall skada undvikas,om det är möjligt. Har i fastställd arbetsplan för vägbyggnadsföretagmark i närheten av det i arbetsplanen upptagna vägområdet avsatts för upplageller liknande ändamål i samband med byggandet av vägen, skall till väghållarenupplåtas nyttjanderätt till marken för den tid som angivits i planen. Kan på grund av pågående arbete eller till följd avjordras eller översvämning eller av annan orsak väg ej användas utan risk förolyckshändelse, kan på framställning av väghållningsmyndighetenföreskriva att nyttjanderätt till mark för tillfällig väg skall upplåtas förden tid sådan väg behövs till följd av hindret. kan på framställning av väghållningsmyndighetenföreskriva att nyttjanderätt till mark intill vägområde skall upplåtas för uppsättandeav snöskärm. Behöver väghållare till drift av väg taga sten,grus, sand eller jord på mark som tillhör annan än staten och kan detta skeutan avsevärd olägenhet, kan på framställning avväghållningsmyndigheten föreskriva att rätt till sådan takt skall upplåtas.Länsstyrelsen meddelar därd de föreskrifter som behövs för rättens utövande. Enskild körväg får ej anslutas till allmän väg utanlänsstyrelsens tillstånd. Ej heller får utan sådant tillstånd enskild körvägsanslutning till allmän väg ändras. Vad som sagts nu äger motsvarandetillämpning på sådan utfart från fastighet och sådan brygga som kan användasför körtrafik. Vidbehandling av fråga om tillstånd enligt första stycket skall länsstyrelsenpröva om den tilltänkta åtgärden är lämplig med hänsyn till trafiksäkerhetenoch framkomligheten på den allmänna vägen. I samband med tillstånd kanlänsstyrelsen meddela föreskrift om väganslutningens läge och utförande iövrigt. Om det är nödvändigt med hänsyn tilltrafiksäkerheten eller framkomligheten på allmän väg, kan länsstyrelsenförordna att enskild vägs anslutning till den allmänna vägen skall spärras aveller ändras genom väghållningsmyndighetens försorg. Vad som sagts nu ägermotsvarande tillämpning på utfart från fastighet och på brygga. I samband med tillstånd enligt 39 § eller i ställetför förordnande enligt 40 § eller i samband med förordnande enligt 40 § omändring av anslutning kan i fråga om enskild väg meddelatrafikföreskrift varigenom trafik med motordrivet fordon på vägan eller deldärav förbjudes eller in-skränkes. Om särskilda skäl föreligger, kan länsstyrelsenför visst ändamål medge undantag från sådan trafikföreskrift. Bestämmelserna i 3941 §§ gäller ej i fråga omenskild väg som är upptagen i fastställd generalplan ellar i stadsplan ellerbyggnadsplan. Inom vägområde får ej utan tillståndvidtagas åtgärd eller förekomma anordning, som kan vara till olägenhet förvägens bestånd, drift eller brukande. I samband med tillstånd meddelarlänsstyrelsen de föreskrifter som behövs. Tillstånd kan när som helståterkallas. Förstastycket gäller ej åtgärd eller anordning, som är nödvändig för vägarbete somutföres genom väghållningsmyndighetens försorg eller för ar- betesom avses i 44 §. Första stycket gäller ej heller sådan grind eller bom, sombehövs vid korsning mellan väg och järnväg, spårväg eller vattenväg eller förgränsbevakningen ellar försvaret. Elektrisk ledning, vattenledning eller annanledning får ej dragas inom vägområde, om ej väghållningsmyndigheten medgivitdet eller, när tillstånd enligt lag eller annan författning lämnats i annanordning, anmälan om arbetet gjorts hos väghållningsmyndigheten.Väghållningsmyndigheten meddelar de föreskrifter om arbetets bedrivande och omrätt till upplag eller annan anordning som, utöver vad som är särskiltföreskrivet, behövs med hänsyn till vägens bestånd, drift eller brukande. Förstastycket äger motsvarande tillämpning i fråga om arbete på redan dragen ledning.Påkallas på grund av inträffad skada skyndsam reparation av ledning som dragitsinom vägområde och skulle dröjsmål med arbetets igångsättande vålla avsevärdolägenhet, får arbetet påbörjas utan att tillstånd meddelats avväghållningsmyndigheten eller anmälan om arbetet gjorts hos denna enligt förstastycket. Ledningens ägare skall dock underrätta väghållningsmyndighetenom arbetet. Ljusanordning, som kan menligt påverkaljusförhållandena för trafiken på väg, får ej utan tillståndfinnas anbringad intill vägområdet. I samband mad tillstånd meddelarlänsstyrelsen de föreskrifter som behövs med hänsyn till trafiksäkerheten. Förstastycket gäller ej ljusanordning inom område med stadsplan eller byggnadsplan. Tavla, skylt, inskrift eller därmed jämförliganordning för reklam, propaganda eller liknande ändamål får ej utanlänsstyrelsens tillstånd finnas anbringad utomhus intill vägområde på mindreavstånd än från vägområdet.