bet · FU01UU15 · 1971-12-31 00:00:00 — utrikesutskottetsbetänkande nr 1971 UU 1971:15 Utrikesutskottetsbetänkande i anledning av Kungl. Maj:ts proposition angående svenska bidragtill Internationella utvecklingsfonden () jämte motion. Maj;t har i propositionen 1971: 128,dagtecknad , under åberopande av statsrådsprotokoll överutrikesdepartementsärenden föreslagit att bemyndiga Kungl. Maj:t atttill Internationella utvecklingsfonden inbetala ett belopp motsvarnade under vart och ett av budgetåren 1971/721973/74 utan hinder av att denöverenskommelse, inom vars ram inbetalningen skulle ske, ännu ej trätt i kraft. ,som bildades , är för sin kapitalförsörjning beroende av direkta bidragfrån de industrialiserade medlemsländerna, de s. k. två tillfällen tillförts nya resurser. Ar 1970 avslutadesförhandlingarna om en tredje påfyllnad av IDA:s resurser avseende perioden1971/721973/74. Part I-ländema överenskom sålunda öka bidragen till ca 800milj. dollar , vilket innebär en fördubbling jämfört med föregåendeperiod. har godkänt (UU 1971: 2, rskr 1971: 73) anslutningtill överenskommelsen med ett sammanlagt belopp motsvarande 102 milj. dollaratt fördelas lika . Överenskommelsen träder i kraft först när dengodkänts av minst tolv Part I-länder, vilkas bidrag uppgår till minst 1 900milj. dollar av bidragsvolymen. svarar för 40 "/o av bidragen, vilketinnebär att villkoret om lägsta bidragsvolym inte kan uppnås utan detta landsgodkännande. Genom försening av ratifikation har överenskommelsen ännuej kommit att gälla. Det är osäkert när kan förväntasratificera densamma. Dröjsmåletmed inbetalningarna skulle innebära en uppbromsning av organisationenskreditgivning. Uppbromsningen skulle drabba länder som svårligen kan kompenseraett kreditbortfall genom resursöverföringar från annat håll. Behov på områdensom är centrala för utveckling skulle komma att eftersättas. Defattiga ländernas oro inför denna eventualitet uttrycktes klart vidVärldsbankens/IDA:s.årsmöte . Önskemål framfördes om att USAsnarast skulle godkänna den senaste påfyllnadsöverenskom-melsen. Erbjudandenfrån: andra industrialiserade medlemsländer att inbetala utfästa bidrag oaktatöverenskommelsen ännu ej trätt i kraft välkomnades allmänt i u-landskretsar. 1 1971.9 saml. Efter en vädjan från lDA:s ledning till PartI-länderna har flera av dessa , , , , ,, , och inbetalat det förstabidraget inom ramen för den tredje påfyllnaden eller förklarat sig beredda attgöra detta trots att påfyllnadsöverenskommelsen inte trätt ikraft. Dessa förhandsinbetalningar torde, tillsammans med övriga disponiblamedel, säkerställa att IDA:s verksamhet kan fortsätta i normal omfattning ivarje fall till utgång. Medhänsyn till att en frivillig förhandsinbetalning av bidrag skullekunna medverka till att förhindra en temporär begränsning av IDA:s verksamhet under förutsättning att godkänner överenskommelsen och eftersomen sådan åtgärd kan påverka andra ställningstaganden föreslås ipropositionen att de svenska bidragen skall utbetalas i enlighet medöverenskommelsen, trots att denna ännu ej satts i kraft. gav Kungl.Maj;t ett motsvarande bemyndigande , när befann sig i enliknande situation på grund av försening med ratifikation. Propositionensförslag innebär att det svenska IDA-bidraget för /72, uppgåendetill 34 milj. dollar, kan inbetalas utan att andra ländersställningstaganden avvaktas. Med anledning av den osäkerhet om IDA:s framtidaverksamhet som råder är det naturligt att Kungl. Maj:t inte redan nu bindersig för att inbetala bidragen för budgetåren 1972/731973/74. I motionen 1971: 1519 av iStockholm m. fl. (vpk) hemställes att måtte avslå förslaget ipropositionen 1971 om att Kungl. Maj:t skall bemyndigas inbetala bidragtill samt att av regeringen begär utredning och granskning av denverksamhet som bedrivs av , och . Imotionen görs gällande att Världsbanksgruppen är underordnad imperialistiskamålsättningar och att den i främsta rummet stött mycket reaktionära regimer. Ett av bankens huvudsakliga syften var att bidra tillåteruppbyggnaden av efter , genom att beviljaeller garantera lån för produktiva återuppbyggnads- och utvecklingsprojekt. 1950-talets början inriktade sig alltmera på . Bankensverksamhet finanseras huvudsakligen genom medel som uppbringats genomförsäljning av obligationer på kapitalmarknaden såväl till centralbanker ochkreditinstitutioner som till privata investerare. Bankenlånar ut kapital till lägre ränta än den som låntagarna själva skulle kunna fådirekt på marknaden. Banken beviljar lån till regeringar i medlemsstaternaeller till offentliga eller privata institutioner under förutsättning att enmedlemsregering ger sin garanti. Bankens vinst fonderas eller överföres tillIDA. Någon utdelning på det av medlemsländerna satsade kapitalet lämnas inte.Under perioden 19641970 har drygt hälften av bankens vinst, eller , slussats över till . Det årliga genomsnittet för bankens utlåningunder 19661970 var 1 128 milj. dollar. Under /71 uppgickden totala utlåningen till 1 900 milj. dollar. Bankens ledning förutser attkreditgiv-ningen skall kunna öka till 2 100 milj. dollar . Internationellautvecklingsfonden () grundades i syfte att främja u-ländernasutveckling genom kapitalöverföring på mjukare villkor än bankens lån. är räntefria och har en löptid . En förvaltningsavgift på 3/4"/o debiteras för att täcka IDA:s administrativa kostnader. är att främja en högre levnadsstandard samt ekonomiska och socialaframsteg i utvecklingsländerna. ;s verksamhet baseras på frivilliga bidragfrån de rika länderna. Dessutom tillföres , som ovan nämnts, vinstmedel frånbanken. beviljar krediter till fattiga länder i allmänhet länder med enper capita-inkomst som inte överstiger . kan enligt sinstadga ge krediter till regeringar och statliga organ eller privata företag menhar i praktiken endast beviljat krediter till regeringar. Utlåningen /70 uppgick till 606 milj. dollar. Svenska biståndsmedelkanaliseras uteslutande genom . Internationellafinansieringsbolaget (IFC) upprättades för att främja ekonomisk utvecklinggenom stöd till privata företag i medlemsländerna, främst u-länderna.Verksamheten omfattar såväl kreditgivning som aktieteckning. Även kooperativaföretag och sådana i vilka det finns ett statiigt minoritetsintresse har fåttbistånd. IFC stöder dessutom egna institut förutvecklingsfinansiering. IFC:s åtagande uppgick till . IFC:s eget kapital uppgår till 107 milj. dollar, vartillkommer drygt 60 milj. dollar i fonderade räntemedel. Den svenskakapitalinsatsen, drygt 1 milj. dollar, har utbetalats under budgetåret1956/57. IFC har även erhållit lån från . I övrigt finansierasverksamheten genom överlåtande av krediter och försäljning av aktieinnehav. Världsbanksgrappen svarade under verksamhetsåret1970/71 för en utiåning av sammanlagt . Grappen är därmedden största källan för obunden internationell kreditgivning till . Medlemskapeti Världsbanksgruppen är öppet för alla länder, som är beredda att ställakapital till förfogande. En föratsättning är att länderna också är medlemmar iValutafonden. Bland dem återfinnes alla stormakter utomSovjetunionen. Så gott som samtliga som är medlemmar i ingår även iVärldsbanken och . En rad av bankens medlemmar för en politik avsociaUstisk prägel, t. ex. , , , . Endastett fåtal stater står sålunda utanför gruppen. , ochJugoslavien tillhörde för övrigt första medlemsländer. Cubaanslöt sig 1945. och utträdde sedermera ur banken. Tjeckoslovakienuteslöts på grund av obetalda avgifter. Att vissa socialistiska länder inte ärmedlemmar i torde bl. a. sammanhänga med att de inte ansersig kunna acceptera Valutafondens regler om internationellt finansielltsamarbete och om insyn i medlemsstaternas ekonomiska politik. Ytterligare enbidragande orsak torde vara deras ogillande av Världsbanksgruppensröstningregler. Världsbanksgrappen har dels en stämma (Board ofGovernors), bestående av en "guvernör" från varje medlemsland, delsen styrelse (), som består av 21 s. k.exekutivdirektörer. Stämman skall avhålla ett årligt möte. Styrelsen, som ärständigt samlad, ansvarar för den allmänna verksamheten. I styrelsen utser förnärvarande , , ,, och egna medlemmar. Övriga 15 medlemmar utses av olikaländergrapper. De 5 nordiska länderna utgör en sådan grupp. Bankens chef utsesav styrelsen och leder under densamma den löpande verksamheten. Enligtstadgarna skall bankens ledning och tjänstemän visa lojalitet uteslutande motbanken. Varje medlemsland skall respektera denna lojalitet och avstå frånförsök att influera tjänstemännen i deras tjänsteutövning. Personalen skall rekryteraspå så vid geografisk bas som möjligt. Förslagentill kreditprojekt framlägges av bankledningen på grundval av riktlinjerfastställda av styrelsen. Styrelsen granskar varje enskilt projekt och uttalarsig för eller emot dess godkännande. Viktigare principiella frågor föreläggesvid behov guvernörerna för omröstning. Röstfördelningeninom och baseras på det insatta kapitalet. De större ländernaerhåller därigenom ett dominerande inflytande. har ensamt avde totala rösterna inom . Inget enskilt land kan dock förhindra attbeslut fattas av styrelsen. Bankens och innehåller en allmänbestämmelse om att banken och dess tjänstemän ej skall inblanda sig i någotmedlemslands politiska angelägenheter. Ej heller skall de i sina beslutpåverkas av ifrågavarande medlemslands eller medlemsländers politiska karaktär.Endast ekonomiska överväganden skall ligga till grand för deras beslut, ochdessa överväganden skall göras opartiskt för att uppnå verksamhetens syften. I vissa fall kan Världsbanksgruppens allmännautlåningspraxis leda till att länder som för en aktiv nationallseringspolitikmissgynnas. Banken förutsätter nämligen att en låntagande regering, när nationaliseringav utländsk egendom skett, skall visa en rimlig strävan att förhandla omersättning. Iövrigt följer av stadgarna, på samma sätt som beträffande övriga multilateralabiståndsprogram, att stöd kan utgå till alla medlemsländer i enlighet medstadgarna. Destörsta låntagarna i banken har varit , , , ochColombia. Banken har kritiserats för att lån bl. a. utgått till ,och . Lånen ligger långt tillbaka i tiden. är intemedlem av banken. Emellertid har lån utgått till projekt i , innandetta område unilateralt förklarade sig självständigt under namnet"". Lånet utgick och garanterades av Storbritannien.De senaste lånen till och gavs 1966. AvIDA:s krediter har den största delen gått till , huvudsakligen tillIndien och . andel av IDA:s insatser har emellertid ökat.Latinamerika har fått en mindre del. I har endast fåttIDA-krediter. Engranskning av Världsbanksgrappens länderval visar att en geografisk breddningav insatserna har skett. När det gäller motverkas den geografiskaspridningen av att utlåningen i princip är begränsad till de fattigasteländerna. , och , som tillhör världensbefolkningsmässigt största länder, har fått nära två tredjedelar avlDA:s bidrag. Med har inte ingåtts några nya kreditavtal sedanoroligheter i östpakistan utbrutit. Enligt gällande direktiv och praxis ställerVärldsbanksgrappen i vissa fall villkor beträffande projektens utformning ochgenomförande. En av bankgruppens viktigaste uppgifter är att vid förberedelsenav kreditprojekt lämna låntagaren råd och anvisningar som garanterar teknisktväl genomarbetade projekt samt att bidra till att projekten på lämpligt sättinfogas i det låntagande landets utvecklingsplan. Denna verksamhet torde i vissmening kunna betraktas som tekniskt bistånd. Emellertid finns det exempel somvisar att villkor i samband med utformningen av bank- eller IDA-finansieradeprojekt har kommit i konflikt med den nationella politiken i det låntagandelandet. Framför allt är det bankgrappens räntabilitetsinriktade avgifts- ochprispolitik, syn på arbetskraftens behov etc, som kommit att brytasig emot centrala fördelningspolitiska prioriteringar i låntagarlandet. Vidsidan av de projektanknutna villkoren ställer bankgruppen mer eller mindrelångtgående krav på den allmänna ekonomiska politiken i mottagarlandet. Devillkor som ställs avser åtgärder som på syftar till att garanteralåntagarens solvens och kreditvärdighet. Sådanavillkor motiveras av Världsbanksgruppens mål, vilket är att ge hjälp tillsjälvhjälp, så att medlemsländerna småningom skall uppnå nationellt oberoendeoch en självgenererande tillväxt. Emellertidhar denna typ av villkor ibland uppfattats som påtryckningar. I vissa fallsynes dessutom bankens långivning i praktiken ha styrts av andra kriterier ände ovan angivna. Det bör understrykas att banken och delvisspelar olika roller i enlighet med dessa organs stadgar. Bankens stadgar nämnersålunda i sin uppräkning av verksamhetens syften bl. a. omsorgen om det allmännainvesteringsklimatet, främjandet av privata utländska investeringar samtekonomisk tillväxt. Detta förhållande liksom bankens beroende av kontinuerligtillgång till de internationella kapitalmarknaderna gör att banken vid sinlångivning fäster vikt vid allmänna kreditvärdig-hetsvillkor ochräntabilitetskrav. IDAskiljer sig från banken genom att stadgan särskilt framhäver utveckling ochhöjd levnadsstandard som verksamhetens mål. Stadgan ger ej någon särställningåt privata kapitalflöden. Huvuddelen av ;s medel utgöres av frivilligabidrag från de rika länderna. ställer också belopp till ;sförfogande. Dessutom tillföres , som nämnts, vinstmedel från . har det räntabilitetstänkande som präglatVärldsbanksgruppens utlåning ibland lett till en koncentration av lånen tillländer och sektorer, där utvecklingseffekten, sedd som omedelbara förbättringarför det stora flertalet människor, varit mycket begränsad. Denutpräglat bankmässiga synen på verksamheten inom haremellertid börjat brytas. Detta gäller framför allt . Dennuvarande världsbankschefen har i ett antal anföranden, senast inför FN:sekonomiska och sociala råd , starkt betonat att ekonomisk tillväxt inte ärtillräcklig. En bredare utvecklingssyn som spänner över familjeplanering,sysselsättning, bättre inkomstfördelning, näringstillförsel och spridning avutbildning måste utgöra grundval för utvecklingsarbetet. Världsbankschefen harockså hänvisat till den enorma förlust av potentiellt produktiva resurser somligger i arbetslöshet. Det stora gapet i levnadsstandard mellanstad och land motiverar vidare en utvecklingspolitik som medvetet syftar tillatt skapa sysselsättning och att fördela inkomsterna mer rättvist. Dennya politiken börjar långsamt avspegla sig i förändringar i bankgruppensutlåning. Nya områden görs till föremål för finansiering. Inom traditionellasektorer är man nu villig ge krediter till projekt t. ex. vuxenutbildning ochutbildningsforskning som inte ansetts räntabla. Ivissa avseenden företräder Världsbanksgruppen fortfarande en traditionellutvecklingssyn. Den förändring av gruppens politik som ägt rumunder senare år har emellertid inneburit att riktlinjerna för verksamheten framför allt inom och principerna för svensk biståndspolitik allt bättreöverensstämmer med varandra. deltar aktivt i utformningen avVärldsbanksgruppens politik. I bankstyrelsen samarbetar nära med bl.a. representanter. har framför allt sökt stödja u-ländernassträvan att bredda IDA:s insatser. Från svensk sida har i linje härmed framförtsförslag syftande till att ytterligare anpassa IDA:s politik till FN-strateginsmålsättningar. Den svenska inställningen har bl. a. framförts iårsmötesanförandena och har offentligt redovisats i propositioner tillriksdagen. Samarbetepå fältet förekommer mellan och Världsbanksgruppen genomsamfinansiering av en rad insatser. har och sålundagemensamt bidragit till finansieringen av projekt i mottagarländerna till ettvärde av cirka 2 750 milj. kr. Därvid har den svenska insatsen varit drygt 420milj. och IDA:s bidrag 570 milj. kr. Återstoden har finansierats avvederbörande mottagarländer. Genom samfinansieringarna har volymen av ;sverksamhet i de länder med vilka särskilt samarbetar kunnat vidgas. Detnära samarbete som äger rum på projektplanet innebär vidare att SIDA;s teknikeroch konsulter får del av IDA:s samlade erfarenheter och resurser, vilket är avstort värde för det direkta svenska utvecklingssamarbetet. Det innebär ocksåatt det svenska synsättet på biståndets mål och uppgifter får möjlighet att påett tidigare stadium och mera påtagligt influera IDA:s arbete än som kan skeenbart inom lDA:s styrelse. Sverigessyn på Världsbanksgruppens politik kom senast till uttryck i det svenskaanförandet vid bankens årsmöte . Däri framhölls bl. a. attVärldsbanksgruppen genom sin storlek, sin erfarenhet och sin effektivitet ärden viktigaste internationella organisationen för förmedling av finansielltbistånd till . Härav följer en förpliktelse att särskilt ge akt påde sociala problemen i utvecklingen. De mycket mjuka villkor som gäller förIDA:s krediter gör att detta organ är speciellt lämpat för att stödja projektsom medför sociala fördelar. Planeringen inom denna sektor bör enligt svenskuppfattning stärkas. bör också sträva efter att planera sin verksamhet påsådant sätt att den ligger ännu mer i linje med FN:sutvecklingsstrategis betoning av sociala förändringar och strakturellareformer. På svensk sida uppskattas världsbankschefens uttalande att bankenavser att fortsätta på vägen mot en bredare utvecklingssyn. En större satsningpå områden som jordbrukskrediter, utbildning och familjeplanering uppmuntras.I det svenska anförandet välkomnades bankledningens planer på att ägna störreuppmärksamhet åt projekt som ökar sysselsättningen och bidrar till en jämnareinkomstfördelning. Utskottet tillstyrker förslaget i propositionen1971: 128 att Kungl. Maj:t bör bemyndigas att till inbetala de svenskabidragen enligt påfyllnadsöverenskommelsen för perioden /721973/74, trotsatt denna ännu ej trätt i kraft. Inga formella hinder finns mot ett sådantförfaringssätt. Genom den föreslagna inbetalningen till kommer attmedverka till att förhindra en uppbromsning av IDA:3 kreditgivning, som skullemedföra att behov på områden som är centrala för utveckling skullekomma att eftersättas. U-ländema har, som framgår av propositionen, utryckt oroför en sådan utveckling. Enligt vad utskottet erfarit, har den s. k.77-grappen, vari så gott som samtliga ingår, vid ett ministermöte iLima sedan antagit en resolution, i vilken i-länderna uppmanas attbl. a. öka sina bidrag till och att genomföra den tredje påfyllnaden av IDAutan dröjsmål. Förövrigt kan konstateras att vid upprepade tillfällen krävt väsentligtökade resurser till . I olika sammanhang har gjort gemensammauttalanden om det multilaterala utvecklingssamarbetet. Dessa ger en annan bildän den framställning av Världsbanksgrappens verksamhet som motionen 1519innehåller. Motionen1519 bygger, som ovanstående redogörelse visar, på ett flertal uppgifter sominte överensstämmer med verkligheten. Motionen avstyrkes därför. De citat somåterges i motionen är för övrigt lösryckta ur sina sammanhang och därförmissvisande. 1. att med bifall tillpropositionen 1971: 128 och med avslag på motionen 1971: 1519 bemyndigar Kungl.Maj:t att till Internationella utvecklingsfonden inbetala ett belopp motsvarande34 milj. dollar under vart och ett av budgetåren 1971/721973/74 utan hinder avatt den överenskommelse inom vars ram inbetalningen skulle ske ännu ej trätt ikraft; 2. att avslår motionen1971: 1519, i vad avser utredning och granskning av den verksamhet som bedrivsav , och . Närvarande:herr (), (), herrar i (c),i (s), (). (), (), (), fröken (), herrar Virgin (m). (), Wirmark (fp),() och i (s).