bet · FU01JoU17 · 1971-12-31 00:00:00 — Jordbruksutskottetsbetänkande nr 1971 JoU1971:17 Jordbruksutskottetsbetänkande i anledning av motioner angående kostnadsfördelningen inommiljövården. Till jordbruksutskottet har hänvisats följande avutskottet till behandling i ett sammanhang upptagna motioner delsmotionen 1971:414 av m.fl. vari hemställts att beslutaratt i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställa om tilläggsdirektiv för densittande vattenlagsutredningen om en skyndsam utredning av kostnadsansvaretvid skötsel och vård av vattendrag, delsmotionen 1971:1007 av m.fl. vari hemställts att iskrivelse till Kungl. Maj:t anhåller om att en parlamentarisk utredning snarasttillsättes med uppgift att framlägga förslag till fördelning avkostnadsansvaret för miljövårdande åtgärder, delsmotionen 1971: 1026 av i m.fl. vari hemställts attriksdagen i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställer att principerna förkostnadsfördelningen inom miljövården blir föremål för utredning. För att eliminera skadeverkningarna avden miljöförstöring som i alltför hög grad fått fortgå och för att sålångt möjligt förebygga sådana skadeverkningar krävs snabba ocheffektiva åtgärder av olika slag. Samhället har här ett betydande ansvar.Kungl. Maj:t och riksdag har också under betydande enighet under senare årtillskapat olika instrument i syfte att möjliggöra effektiva insatser påområdet. Bland de mera framträdande initiativen i sammanhanget må nämnastillskapandet av samt de till länsstyrelserna knutnanaturvårdssektionerna. Lagstiftningen har gjorts mera effektiv genominförandet av den nya miljöskyddslagen. har en översyn påbörjats avnaturvårdslagen. Statliga ekonomiska stödåtgärder har beslutats i syfte attstimulera kommuner och industrier att vidta alltmer långtgåendereningsåtgärder. Vidare har forskningen på förevarande område byggts ut. Otvivelaktigtbör genomförda reformer och åtgärder ha bidragit till att skapa enbättre grund för de fortsatta miljövårdsinsatserna. För att de genomfördareformerna skall ge en verklig stimulans åt kommuner, industrier och andrainblandade parter att vidtaga effektiva åtgärder härvidlag krävs dock att deekonomiska konsekvenserna kan i 1 1971.16 saml. nöjaktiggrad klarläggas, och likaså bör kostnadsansvaret givetvis fördelas sårättvisande som möjligt mellan olika intressenter. I de motioner som behandlasi detta betänkande tar man upp detta problem. Motionärerna påpekar denbetydande oklarhet som råder i dessa frågor och i en modon,1971; 414, som närmast tar sikte på kostnadsansvaret vid skötsel och vård avvattendrag, framhålls att vissa bestämmelser i vattenlagen får anses direktägnade att motverka strävandena till aktiva miljövårdsinsatser. Motionärernasyftar därvid på den gamla regeln att frågan om skötseln och underhållet avvattendragen helt är en angelägenhet för ägarna till den mark som kan beräknasha torrläggningsbåtnad av företagna åtgärder. Denna begränsning framstårenligt motionärerna som helt orimlig, då den ekonomiska nyttan av en åtgärd urtorrläggningssynpunkt är av helt underordnad betydelse jämfört medvattendragens värde ur allmän synpunkt såsom recipient för spillvattenutsläpp,som vattenförsörjningsunderlag, som rekreationsobjekt eller över huvud taget urallmän naturvårdssynpunkt. Motionärerna anser att vattenlagsutredningen bör fådirektiv att skyndsamt utreda möjligheterna till att skapa tidsenligare regleri fråga om kostnadsansvaret vid skötsel och vård av vattendrag. Utskottetkan i allt väsendigt instämma i de synpunkter som anförts av motionärerna ochanser att snabba åtgärder bör vidtas i syfte att ersätta vattenlagens nuvarandebestämmelser beträffande båtnadsbegreppet med regler, bättre avpassade förnuvarande förhållanden. Utskottet vill erinra om att vattenlagen under decirka som lagen varit i kraft vid ett flertal tillfällen ändrats ochkompletterats. har lagen ändrats i syfte attbereda ökat skydd dels för vissa allmänna intressen såsom naturskyddsintressetoch fisket, dels för vattenförsörjningen. Vidare har bl. a. reglerna omavloppsvatten, bygdekraft och regleringsavgifter reviderats. En revidering avvattenlagens båtnadsregler framstår som ett naturligt komplement till dessaförnyelsesträvanden. Den tillsatta vattenlagsutredningen, som har attse över vattenlagen, skall i första hand behandla frågor som hänger samman medde organisatoriska formerna för tillståndsgivningen i vattenmål. Behovet avändrade lagregler härvidlag har bl. a. mot bakgrund av behovet av enöversiktlig planering vid utbyggnaden av vattenkraft framstått som särskiltangeläget. Utredningen är emellertid oförhindrad att behandla även andrafrågor som lämpligen kan prövas i sammanhanget. Enligt utskottets uppfattningfaller den i motionen 1971: 414 väckta frågan naturligt inom ramen förvattenlagsutredningens uppdrag. Med understrykande av vikten att det nuaktualiserade spörsmålet bringas till en snar lösning föreslår utskottet attriksdagen hos Kungl. Maj:t anhåller att motionen 1971: 414 överlämnas tillvattenlagsutredningen för övervägande. Utredningen bör vara oförhindrad att,om så befinns möjligt och lämpligt, avge delbetänkande i ämnet. I de båda motionerna 1971: 1007 och 1971: 1026 tasfrågan om kostnadsfördelningen inom miljövården upp ur något vidare aspekter.I dessa motioner betonas sålunda behovet av utredning rörande fördelningen avkostnaderna mellan det allmänna och det enskilda då det gäller åtgärder imiljöbevarande eller miljöförbättrande syfte. Även om motionärerna synes enigaom att huvudprincipen bör vara att den som orsakat miljöskador även skall svaraför kostnaderna i samband med skadornas avhjälpande finner de det i åtskilligafall, särskilt när det gäller redan befindiga miljöskador som uppkommit tillföljd av otillräcklig kunskap på området vara omöjligt att tillämpa angivnaprincip fullt ut. Den svenska industrins konkurrensförmåga kan vidare enligtmotionärernas mening allvarligt komma att minskas vid alltför rigorösa krav påmiljöskyddande åtgärder, vilket talar för att staten påtar sig en väsentligdel av kostnadsansvaret. Motionärerna pekar i sammanhanget på att riksdagengenom det införda bidraget till vatten- och luftvårdande åtgärder inomindustrin även accepterat en sådan delaktighet i kostnadsansvaret från detallmännas sida. En närmare penetrering av hithörande frågor än vad somhittills skett är enligt motionärernas uppfattning angelägen. En annan frågasom bör undersökas i sammanhanget anges i motionen 1971: 1026 vara denspeciella skada och indirekta kostnadsbelastning som kan drabba enskilda i formav mistade utkomstmöjligheter till följd av samhällets krav imiljövårdshänseende eller därför att de måste upphöra med verksamheten på grundav produktionens särskilda miljöfarlighet. Utskottetvill erinra om att motsvarande motionsyrkanden tidigare varit föremål förriksdagens prövning, senast . Av de remissinstanser som vidsistnämnda tillfälle yttrade sig över då ifrågavarande motioner ställde sigSveriges industriförbund och styrelsen för tveksammatill om i vart fall då en utredning skulle påfordras rörande kostnadsfördelningenmellan det allmänna och det enskilda på miljövårdsområdet. var dock meningarna delade och en betydande minoritetansåg att styrelsen bort tillstyrka den av motionärerna föreslagna utredningen.Naturvårdsverket erinrade för sin del om att verket tidigare föreslagit enutredning rörande kommunernas uppgifter och befogenheter enligt naturvårdslagen.Enligt verkets mening skulle en undersökning av principerna för fördelning avkostnader mellan det allmänna och industrin lämpligen kunna tas upp som enandra etapp inom en sålunda föreslagen utredning. fann för sin del en utredning av kostnadsfördelningen inom miljövårdenmotiverad, närmast mot bakgrund av att lantbruket enligt förbundets mening äri ett sämre läge än industrin i förevarande avseende. Utskottetfår vidare erinra om att utskottet i anslutning till behandlingen av vissamotioner till riksdag betonade att med ökade insatserfrån samhällets sida på miljövårdens område följer ökade krav på noggrannplanering och en väl genomförd samordning av olika åtgärder. Utskottetframhöll att det därvid var av vikt att kostnadsutvecklingen noggrant följsoch att fördelningen mellan stat och kommun av samhällets kostnader förmiljövården avvägs på ett ändamålsenligt sätt. Motsvarande synpunkter gör siggivetvis gällande även beträffande frågan om fördelning av ansvar ochkostnader för miljövården mellan det allmänna och enskilda intressen.Kostnadsansvaret för de åtgärder som måste vidtagas för att rätta tillbefintliga brister är emellertid som framhållits i det föregående ingalundaklart. Som motionärerna anfört torde det nu vara hög tid att bl. a. närmareklarlägga frågan om hur kostnadsfördelningen mellan allmänna och enskildaintressen i olika situationer skall ske. Utskottet finner för sin delangeläget att en parlamentarisk utredning får i uppdrag att utredahithörande spörsmål. Under åberopande av det anförda hemställerutskottet att 1. anhåller att Kungl. Maj:töverlämnar motionen 1971: 414 till vattenlagsutredningen för att tagas underövervägande i enlighet med vad utskottet i det föregående anfört, 2. i anledning av motionerna 1971:1007 och 1971: 1026 anhåller om utredning och förslag till kostnadsfördelningmellan det allmänna och enskilda i fråga om åtgärder i miljöbevarande ochmiljöförbättrande syfte. Stockholmden På jordbruksutskottets vägnar . Viddetta ärendes slutbehandling har närvarit: herrar i Skegrie (c),Mossberger (s), i (s), i (s), (),i (s), (). Krönmark (m), fruLindberg (s), herrar i (c), (vpk), (), herrJohansson i Holmgården (c) och (). avherrar Mossberger, i , i , iGrebbestad, , och (samtliga s) som anseratt delsden del av utskottets yttrande som börjar på s. 3 med "Utskottetvill" och som slutar på s. 4 med "hithörande spörsmål" bort haföljande lydelse: "Utskottet vill----- (lika med utskottet)---- påmiljövårds området. erinrade för sin del om att verket tidigare föreslagit en utredning rörande kommunernas uppgifter och befogen heter enligt naturvårdslagen. Enligt verkets mening skulle en under sökning av principerna för fördelning av kostnader mellan det allmän na och industrin lämpligen kimna tas upp som en andra etapp inom en sålunda föreslagen utredning. fann dock en utredning av kostnadsfördelningen inom miljövården motive rad, närmast mot bakgrund av att lantbruket enligt förbundets mening var i ett sämre läge än industrin i förevarande avseende. Bland de skäl som anfördes mot att ta upp förevarande kostnadsfördelningsspörsmål till prövning kan nämnas svårigheterna att dra upp generella riktlinjer för en ansvarsfördelning i samband med återställningsåtgärder av olika slag, t. ex. restaurering av förorenade vattendrag. Det framhölls sålunda att orsakskedjan ofta kan vara vitt förgrenad och oklar. a. ansåg det härvid ligga i sakens natur att man för handlingsvägen måste söka åstadkomma någon form av ansvarsfördel ning mellan sannolika skadevållare, eventuella enskilda intressenter och samhället. Vad beträffar det ekonomiska ansvaret för skador som på gående och framtida utsläpp kan förorsaka framhöll att den nya miljöskyddslagen innehöll en uttömmande reglering av er sättningsfrågorna. Rent allmänt erinrades också i remissyttrandena om att såväl miljöskyddslagen som bestämmelserna om statsbidrag till in dustrin för vissa vatten- och luftvårdande åtgärder endast varit i till- lämpning och att det därför ännu var svårt att på grundval av erfarenheterna av dessa bestämmelser dra några säkra slutsatser för det framtida handlandet. Vid behandlingen av nämnda motioner beto nade jordbruksutskottet att med ökade insatser från samhällets sida på miljövårdens område följer ökade krav på en noggrann planering och en väl genomförd samordning av olika åtgärder. Utskottet har också framhållit att det därvid är av vikt att kostnadsutvecklingen noggrant följs och att fördelningen mellan stat och kommun av samhällets kost nader för miljövården avvägs på ett ändamålsenligt sätt. Motsvarande synpunkter gjorde sig enligt utskottet givetvis gällande även beträffande frågan om fördelning av ansvar och kostnader för miljövården mellan det allmänna och enskilda intressen. Utskottet ansåg emellertid i likhet med och någon särskild utred ning av kostnadsansvaret på förevarande område knappast fylla någon uppgift. delade utskottets uppfattning och lämnade motioner na utan åtgärd. Utskottet,som utgår från att Kungl. Maj:t och berörda myndigheter och organ meduppmärksamhet följer dessa frågor och vidtar de åtgärder som kan befinnaserforderliga, anser att det inte heller nu finns anledning att från riksdagenssida begära en särskild utredning i äm- Utskottet föreslår därför att motionerna 1971: 1007 och 1971: 1026 lämnasutan åtgärd." dels att utskottets hemställan under 2. bort ha följandelydelse: "2. lämnar motionerna 1971: 1007 och 1971: 1026 utanåtgärd."