bet · FU01TU24 · 1971-12-31 00:00:00 — Vad som sagts nu gäller ej anordning, somär anbringad på byggnad och som tjänar till upplysning om på stället bedrivenaffärsrörelse eller annan verksamhet, och aj heller anslagstavla förmeddelanden rörande kommunala angelägenheter, föreningssammanträden, auktionereller dylikt. I samband med tillstånd meddelar de föreskriftersom behövs med hänsyn till trafiksäkerheten. Ifråga om område med stadsplan eller byggnadsplan äger första styckettillämpning endast på anordning intill vägområde för motorväg eller motortrafikled. Inom ett avstånd av från vägområde fårutan tillstånd ej uppföras byggnad och ej heller förekomma annananordning, som kan inverka menligt på trafiksäkerheten. Om det är nödvändigt avhänsyn till trafiksäkerheten, kan föreskriva ökning av avståndet,dock högst . Vid korsning i samma plan mellan allmänna vägar, mellanallmän väg och enskild allmänneligen befaren väg eller mellan allmän väg ochjärnväg eller spårväg får ej utan tillstånd byggnad uppföraseller annan för trafiksäkerheten menlig anordning förekomma in- tillvägområde innanför räta linjer mellan punkter, som är belägna i de korsandevägarnas mittlinjer från korsningen. Stängsel,som kan förorsaka snösamling på väg, får ej förekomma intill vägområde utanlänsstyrelsens tillstånd. Isamband med tillstånd enligt första eller andra stycket meddelar länsstyrelsende föreskrifter som behövs med hänsyn till trafiksäkerheten. Från det beslut om fastställande av arbetsplanvunnit laga kraft till dess vägföretaget slutförts, får inom det i arbetsplanenupptagna vägområdet ej utan tillstånd uppföras byggnad ellervidtagas åtgärd, som kan väsentligt försvåra områdets användning för vägändamål. Förtid som anges i första stycket äger bestämmelserna i 47 § första stycket omförbud att utan tillstånd uppföra byggnad motsvarandetillämpning. Förbudenligt första eller andra stycket upphör att gälla, när beslut om fastställandeav arbetsplan upphäves eller förfaller. 1samband med tillstånd enligt första eller andra stycket meddelar länsstyrelsende föreskrifter som behövs. Sedan fråga väckts om byggande av väg, kanlänsstyrelsen meddela förbud att utan tillstånd uppföra byggnadpå mark som kan antagas komma att ingå i vägområdet eller ligga i dessomedelbara närhet. Sådant förbud får ej meddelas än . Omsynnerliga skäl föreUgger, kan förlänga tiden, varje gång medhögst . Förbudenligt första stycket upphör att gälla, när beslut om fastställande avarbetsplan för vägbyggnadsföretaget vinner laga kraft. Isamband med tillstånd enligt första stycket meddelar deföreskrifter som behövs. Utan hinder av 4749 §§ får byggnad uppföras,anordning förekomma eller åtgärd vidtagas inom område med fastställdgeneralplan eller med stadsplan eller byggnadsplan. Förbud enligt 4549 §§ gäller ej i fråga om byggnadeller annan anordning inom det förbudsbelagda området som lagligen påbörjatsinnan förbudet blev tillämpligt där. Är lagligen påbörjad anordning belägen inom områdedär förbud enligt 4547 §§ är tillämpligt och medför den på grund av ändradeförhållanden eller i annat fall sådan olägenhet att begäran om tillstånd enUgt4547 §§ skulle ha avslagits, kan meddela föreläggande omavlägsnande, ändring eller utbyte av anordningen eller om vidtagande av annanåtgärd. Vad som sagts nu gäller i fråga om byggnad endast, om byggnaden kanflyttas utan svårighet eller är av ringa värde. Ibeslut om föreläggande enligt denna paragraf kan utsätta vite. Är det nödvändigt för vinnande av fri sikt eller ärdet annars påkallat av hänsyn till trafiksäkerheten, kan beslutaatt träd eller buske intill vägområde får avlägsnas eller kvistas genomväghållningsmyndighetens försorg. Ärsådan anordning intill väg som ej utgöres av byggnad till hinder för vägensdrift, kan besluta att anordningen får avlägsnas genomväghållningsmyndighetens försorg. Isamband med beslut enligt första eller andra stycket meddelar deföreskrifter som behövs. Intill vägområde får ej upptagas grop eller gravsom kan medföra fara för vägens bestånd. Har väghållare erhållit vägrätt, är fastighetensägare berättigad att av väghållaren få intrångsersättning och ersättning förannan skada till följd av vägens byggande eller begagnande, om det ej avtalatseller uppenbarligen förutsatts att ersättning ej skall lämnas. Samma rätt tillersättning har innehavare av sådan nyttjanderätt eller annan särskild rätt tillfastigheten som upplåtits innan marken togs i anspråk. Vidersättningens bestämmande gäller 7, 8, 10 och 11 §§ lagen (1917: 189) omexpropriation i tillämpliga delar. Påersättningen utgår årlig ränta från den dag då marken togs ianspråk. Uppstår till följd av att väg dragés fram överfastighet synnerligt men för fastigheten eller del därav, skall väghållarenlösa det område som lider sådant men, om ägaren begär det. Väghållarenär berättigad att lösa område som avses i första stycket, om därav skulleföranledas endast ringa förhöjning av fastighetsägaren tillkommande ersättningoch fastighetsägaren ej har ett beaktansvärt intresse av att behålla området.Vid bedömande av frågan om rätt till inlösen föreligger skall kostnad föråtgärd som anges i 7 § andra stycket lagen (1917: 189) om expropriationinräknas i ersättningen för intrång. Har mark till väg enligt fastställd generalplaneller enligt stadsplan tagits i anspråk av kommunen för gata, annan allmänplats eller särskilt trafikområde, skall väghållaren fullgöra dessförinnanuppkommen ersättnings-och inlösningsskyldighet enligt 55 och 56 §§, oavsett attvågrätten upphört till följd av 33 §. Har tillstånd som avses i 39 § vägrats eller harföreskrift eller förordnande meddelats med stöd av 3941 § och uppkommer tillföljd härav för fastighet som haft utfart till allmän väg avsevärd ökning avannars erforderlig kostnad för nyanläggning eller ändring av utfart till sådanväg, avsevärd ökning av annan väghållningskostnad eller annat avsevärt men, ärfastighetens ägare berättigad till ersättning av väghållaren. Sammarätt till ersättning som enligt första stycket tillkommer fastighetens ägarehar innehavare av sådan nyttjanderätt eller annan särskild rätt tillfastigheten, som upplåtits innan tillstånd som avses i 39 § vägrats ellerförordnande eller föreskrift meddelats med stöd av 40 eller 41 §. Medför vägran av tillstånd som avses i 39 § ellerföreskrift eller förordnande som meddelats med stöd av 3941 § att synnerligolägenhet av den art som avses i 58 § uppkommer för fastighet ellerfastighetsdel som haft utfart till allmän väg, skall väghållaren lösa områdesom lider sådan olägenhet, om ägaren begär det. För att minska de olägenheter, som genom vägran avtillstånd som avses i 39 § eller genom föreskrift eller förordnande sommeddelats med stöd av 3941 § uppkommer för fastighet som haft utfart tillallmän väg, får väghållaren själv bygga nödvändig utfartsväg för fastigheten.Väghållaren får därvid, i den mån det behövs för företagets genomförande, göragällande den rätt att påkalla förrättning enligt lagen (1939: 608) om enskildavägar för ianspråktagande av annan fastighet tillhörig mark och att föra talanvid förrättningen, som tillkommer ägaren av fastighet, vars behov avutfarts-väg skall tillgodoses. Medför vägran av tillstånd som avses i 47 § förstastycket att fastighet eller del därav kan nyttjas endast på sätt som står iuppenbart missförhållande till det värde marken hade innan förbud som avses inämnda stycke blev gällande, är ägaren berättigad till ersättning avväghållaren för den skada han härigenom lider. Samma rätt till ersättning harinnehavare av sådan nyttjanderätt eller annan särskild rätt till fastigheten,som upplåtits innan förbudet blev gällande. Förstastycket äger motsvarande tillämpning, om tillstånd som avses i 48 § förstaeller andra stycket eller 49 § första stycket vägrats och förbud som avses inämnda paragrafer varit gällande än i följd. I fall som avses i 61 § första stycket skallväghållaren lösa fastigheten eller fastighetsdelen, om ägaren begär det. Väghållaren skall ersätta skada till följd av atthan förvärvat rätt att inrätta särskild vinterväg, rätt att nyttja mark inärheten av vägområde för upplag eller liknande ändamål i samband med byggandeav väg, rätt att anordnatillfällig väg, rätt att intill vägområde uppsätta snöskärm eller rätt tilltakt för drift av väg. Han skall också ersätta skada till följd av åtgärd somavses i 34 eller 53 §. För skada till följd av åtgärd som avses i 53 § förstastycket utgår ersättning dock endast om skadan är avsevärd. Vad som sagts nugäller ej, om det avtalats eller uppenbarligen förutsatts att ersättning ickeskall lämnas. Skada till följd av föreläggande som meddelats medstöd av 52 § skall ersättas av väghållaren. Vad som avtalats eller uppenbarligen förutsattsskola gälla mellan väghållaren och fastighetens ägare eller annan sakägare ifråga om ersättning enligt 55, 58, 61, 63 eller 64 § gäller även mot den somefter det rätten till ersättning uppkom förvärvat sakägarens rätt tillfastigheten eller anordningen. Haröverenskommelse ej träffats om ersättning enligt 55, 58, 61, 63 eller 64 § eller om inlösenenligt 56, 59 eller 62 §, skall den som vill göra anspråk på ersättning eller fordra inlösen väcka talan vid den fastighetsdomstol inom vars område fastigheten eller anordningen är belägen. Även väghål lare kan på sätt som sagts påkalla prövning av ersättning som tillkom mer fastighetsägare eller annan sakägare. Ersättning enligt 55, 58 eller 61 §, som ej avserpersonlig skada, jämte ränta skall nedsättas hos , om fastighetengenom den omständighet som föranlett rätt till ersättning så minskat i värde,att den kan antagas ej utgöra full säkerhet för fordran för vilken fastighetensvarade, när rätten till ersättning uppkom. Nedsattbelopp skall av genast insättas i bank mot ränta. Om fördelningoch utbetalning av nedsatt belopp jämte ränta samt om verkan därav gäller itillämpliga delar vad som är föreskrivet för det fall att nyttjanderätt ellerservitutsrätt upplåtes genom expropriation. Om innehavare av fordran som avses i 67 § förstastycket lider förlust till följd av att nedsättning ej skett, är han berättigadatt av väghållaren få gott-görelse för förlusten mot avskrivning påfordringshandlingen. Detsamma gäller, om fordringshavaren lider förlustdärigenom, att ersättning enligt 55, 58 eller 61 § blivit för lågt beräknad ochersättningen till följd av överenskommelse mellan väghållaren och fastighetensägare eller av annan anledning ej blivit prövad av domstol. I fråga omgottgörelse som sagts äger 65 § motsvarandetillämpning på förhållandet mellan väghållaren och ford ringshavaren. Harmark till väg enligt fastställd generalplan eller enligt stadsplan tagits ianspråk av kommunen för gata, annan allmän plats eller särskilt trafikområde,skall väghållaren fullgöra uppkommen skyldighet enligt förstastycket, oavsett att vågrätten upphört till följd av 33 §. Talan om gottgörelseväckes vid fastighetsdomstol som anges i 66 §. I mål om ersättning enligt 55, 58 eller 61 § ellerom gottgörelse enligt 68 § gäller i tillämpliga delar bestämmelserna omrättegång i expropriationsmål och om expropriationskostnad, om ej annat ärsärskilt föreskrivet. Imål om inlösen enligt 56, 59 eller 62 § gäller i tillämpliga delar de allmännabestämmelserna i lagen (1917: 189) om expropriation, om ej annat är särskiltföreskrivet. Ogillas yrkande om inlösen enligt 59 eller 62 §, till-lämpas dockallmänna regler om rättegångskostnad. Har kommun enligt 7 § tillhandahållit staten markför väg, är kommunen berättigad att av staten erhålla ersättning för skäligakostnader efter avdrag för förvaltningskostnad. Framställningom ersättning göres hos statens vägverk. Kan överenslvom-melse ej träffas,väckes talan om ersättning vid fastighetsdomstol som anges i 66 §. Ansvar,handräckning och besvär m. m. Till böter eller fängelse dömesden som uppsålligen eller av oaktsamhet bryter mot förbud i 39, 4348 eller 54§ eller mot föreskrift eller förbud som meddelats med stöd av 39 eller 4349§. Tillböter dömes den som bryter mot trafikföreskrift som meddelats med stöd av 41 §. Uppföres byggnad eller utföres ledningsarbete istrid mot 43, 44, 47 eller 48 § eller mot föreskrift eller förbud som meddelatsmed stöd av 43, 44 eller 4749 §, kan överexekutor meddela handräckning för attåstadkomma rättelse. I fråga om sådan handräckning gäller samma regler som förhandräckning enligt 191 § utsökningslagen (1877: 31 s. 1). Bryternågon mot förbud i 43, 4548 eller 54 § eller mot föreskrift eller förbud sommeddelats med stöd av 43 eller 4548 § och är det ej fråga om byggnadsuppförande, kan utmätningsmannen föranstalta om rättelse. Efterkommesej föreläggande enligt 52 §, skall utmätningsmannen på anmodan avlänsstyrelsen ombesörja att åtgärd vidtages. Polismyndighetskall lämna den handräckning som behövs för vidtagande av åtgärd som avses i34, 40 och 53 §§. Talan mot väghållningsmyndighets beslut enligtdenna lag föres hos genom besvär. Talan mot länsstyrelses beslut enligt 37, 38, 4547§, 48 § andra stycket, 52 eller 53 § föres hos kammarrätten genom besvär. Talanmot annat beslut av länsstyrelse enligt denna lag än som avses i första stycketföres hos Konungen genom besvär. Talan mot statens vägverks beslut enligt denna lagföres hos Konungen genom besvär. Kungl.Maj:ts förslag Utskottets förslag får föratalan mot får föra talan mot beslutenligt denna lag. beslut enligt denna lag Statens naturvårdsverkfår föra ta- och läns- lan mot sådant vägverketseller läns- vägnämnd får föra talan mot sådant styrelses beslut enligtdenna lag, som eller länsstyrelses beslut enligt denna lag, som berör dess Beslut i fråga om tillstånd enligt 39, 43 eller4549 § och statens vägverks beslut i fråga om fastställelse av arbetsplan förväg, förändring av enskild väg till allmän, förklaring att gata tillika skallvara allmän väg eller indragning av väg blir gällande när beslutet vinner lagakraft. I beslut om tillstånd kan dock förordnas att beslutet skall lända tillefterrättelse . Annatbeslut enligt denna lag än som avses i första stycket länder tillefterrättelse, om ej annat förordnas i beslutet. Denna lag träder i kraft den 1januari 1972. Genom den nya lagen upphävslagen (1943:431) om allmänna vägar samt lagen (1943: 436) om vägnämnder ochlänsvägnämnder. Anordning, brygga eller färjasom före den nya lagens ikraftträdande kommit till stånd genom väghållarensförsorg eller övertagits av denne är väganordning, om den är av beskaffenhetsom anges i 2 § andra stycket. som tagits i anspråk för sådan anordning ärvägområde. Är vid den nya lagensikraftträdande kommun väghållare inom sitt område eller del därav, skallkommunen fortfarande vara väghållare intill dess annat förordnas av Konungeneller, efter Konungens bemyndigande, statens vägverk. Bestämmelserna i 30, 32 och 33§§ gäller även vägrätt som uppkommit före . Harvägrätt uppkommit före och skulle upplåtelsen, om den skettden enligt de nya bestämmelserna, ha medfört rätt till avsevärthögre ersättning än en verkställd upplåtelse enligt äldrebestämmelser, är fastighetens ägare berättigad till ersättning av väghållarenför skillnaden. Samma rätt till ersättning har innehavare av sådannyttjanderätt eller annan särskild rätt till fastigheten, som upplåtits föreden . Påersättning enligt andra stycket utgår årlig ränta från den 1januari 1972. Bestämmelserna i 65, 67 och 68 §§ äger motsvarande till-lämpningpå sådan ersättning. Har ej överenskommelse träffats om ersättningenligt andra stycket, äger bestämmelserna i 66 och 69 §§ motsvarandetillämpning. Den som vill göra anspråk på ersättning skall dock väcka talan vidfastighetsdomstolen före , vid påföljd att han annarsförlorar rätten till ersättning. Förordnande enligt 31 a § lagen(1943:431) om allmänna vägar att enskild väg ej får anslutas till allmän vägsamt beslut enligt 41, 42 eller 44 § nämnda lag upphör att gälla vid utgångenav . Bestämmelserna i 58 och 59 §§äger motsvarande tillämpning på fastighet, som ej haft utfart till allmän vägmen som uppenbarligen förutsatts skola erhålla utfart till sådan väg, underförutsättning att fastigheten tillkommit före eller, i falldå fastigheten bildats genom legalisering av privat jorddelning, denna delningskett före . Förbud som meddelats med stödav 33 § första stycket eller 34 § lagen (1943: 431) om allmänna vägar skallanses vara meddelat med stöd av motsvarande bestämmelse i den nya lagen. Den i61 § andra stycket angivna tiden av räknas dock från den 1 januari1972. I fråga om bestämmande aversättning för upplåtelse av vägrätt och för inlösen, varom talan väckes efterden nya lagens ikraftträdande, tillämpas den nya lagen även om det förhållandevarpå ersättningsanspråket grundas inträffat före ikraftträdandet. Målsom vid den nya lagens ikraftträdande är anhängigt hos ägodel- ningsrätt eller expropriationsdomstol prövas av fastighetsdomstol som anges i 66 §, om huvudförhandling ej påbörjats . Mål om ersättning enligt 50 eller 53 § lagen (1943: 431) om allmänna vägar, vilket d nämnda tidpunkt är anhängigt hos allmän domstol, handlägges enligt äldre bestäm melser. Efterden nya lagens ikraftträdande skall talan om ersättning eller inlösen enligtäldre bestämmelser väckas vid fastighetsdomstol som anges i 66 §. Målsom skall prövas av fastighetsdomstol handlägges i den ordning som anges i 69§. Äldrebestämmelser gäller fortfaranda i fråga om talan mot beslut som meddelats före . Äldrebestämmelser gäller även i övrigt i fråga om ärende som vid den nya lagensikraftträdande är anhängigt hos vägsynenämnd eller som rör beslut av sådannämnd. I fråga om tjänstgöring av ledamöter och suppleanter i vägsynenämndefter den nya lagens ikraftträdande förordnar Konungen. Förekommeri lag eller annan författning hänvisning till bestämmelse som ersatts genom bestämmelse i den nya lagen, skall i stället den nya bestämmelsen tillämpas. Lagom ändring i kommunala renhållningslagen (1970: 892) Härigenomförordnas, att 1 § kommunala renhållningslagen (1970:892) skall ha nedanangivna lydelse. Kommun skall inom område med stadsplan fullgöra den skyldighet som föreskrives i 3 § allmänna ord-ningsstadgan (1956:617) att hålla ren gata, torg, park och annan sådan allmän plats samt allmän väg ävensom att där röja snö, skaffa undan snö och is samt sanda eller vidtaga annan åtgärd för att motverka halka. Inom område med byggnadsplan skall kommun fullgöra motsvarande skyldighet i fråga om allmän väg. Skyldighet att vidtaga åtgärd som sagts nu gäller dock ej i den mån åtgärden skall vidtagas av staten som väghållare. Kommunskall inom område med stadsplan fullgöra den skyldighet som föreskrives i 3 §allmänna ordningsstadgan (1956:617) att hålla ren gata, torg, park och annansådan allmän plats samt allmän väg ävensom att där röja snö, skaffa undan snöoch is, sanda eller vidtaga annan åtgärd för att motverka halka, föra bort sandoch annat som påförts till motverkande av halka samt rensa och tina upprännstensbrunn och ledning som förbinder sådan brunn med allmän avloppsledning.Inom område med byggnadsplan skall kommun fullgöra motsvarande skyldighet ifråga om allmän väg. Skyldighet att vidtaga åtgärd som sagts nu gäller dock eji den mån åtgärden skall vidtagas av staten som väghållare, första stycket. Dennalag träder i kraft . Lagom upphävande av förordningen (1960: 374) om statsbidrag till väg-ochgatuhållning i vissa städer och stadsliknande samhällen Härigenom förordnas, att förordningen (1960:374) omstatsbidrag till väg- och gatuhållning i vissa städer och stadsliknandesamhällen skall upphöra att gälla vid utgången av . Lagom upphävande av förordningen (1965:138) om statsbidrag till byggande avtunnelbana Härigenom förordnas, att förordningen (1965: 138)om statsbidrag till byggande av tunnelbana skall upphöra att gälla Add utgångenav . Lagom upphävande av lagen (1907: 43 s. 1) om bredden af hjulringar å arbetsåkdonpå landet Härigenom förordnas, att lagen (1907: 43 s. 1) ombredden af hjulringar å arbetsåkdon på landet skall upphöra att gälla vidutgången av . Kungörelseom ändring i allmänna ordningsstadgan (1956: 617) Härigenomförordnas, att 3 § allmänna ordningsstadgan (1956: 617) skall ha nedan angivnalydelse. Allmän plats inom stadsplanelagt område och allmänväg inom bygg-nadsplanelagt område skall genom tjänliga renhållningsåtgärder,genom snöröjning jämte undanskaffande av snö och is ävensom genom sändningeller annan åtgärd till motverkande av halka hållas i sådant skick, som medhänsyn till ortsförhållandena, platsens belägenhet inom samhället ochomständigheterna i övrigt tillgodoser skäliga anspråk. Till renhållning hänföres sopning, bortförande avorenlighet och nedskräpande föremål ävensom av sand som påförts tillmotverkande av halka, rensning och upptining av rännstensbrunn och ledningsom förbinder sådan brunn med allmän avloppsledning, borttagande av ogrässamt annan med de nu nämnda jämförlig åtgärd. Allmän plats inom stadsplanelagt område och allmänväg inom bygg-nadsplanelagt område skall genom tjänliga renhållningsåtgärder,genom snöröjning jämte undanskaffande av snö och is, genom sändning eller annanåtgärd till motverkande av halka, genom bortförande av sand och annat sompåförts till motverkande au halka samt genom rensning och upptining avrännstensbrunn och ledning som förbinder sådan brunn med allmän avloppsledninghållas i sådant skick, som med hänsyn till ortsförhållandena, platsens belägenhetinom samhället och omständigheterna i övrigt tillgodoser skäliga ansprål<. Tillrenhållning hänföres sopning, bortförande av orenlighet och nedskräpandeföremål, borttagande av ogräs samt annan med de nu nämnda jämförlig åtgärd. Dennakungörelse träder i kraft . > Senaste lydelse 1970: 895. 1971 7 [ 004 I