bet · FU01JoU26 · 1971-12-31 00:00:00 — Jordbruksutskottetsbetänkande nr 1971 JoU1971:26 Jordbruksutskottetsbetänkande med anledning av motion omtryggande av möjligheterna till uppodling av nedlagd . I motionen 1971: 270 av herrar i Agnas ochPetersson i Gädd-vik (båda m) vari hemställts att i skrivelse tillKimgl. Maj:t anhåller att Kungl. Maj:t vidtar åtgärder i syfte att i ettavspärrnings-eller annat krisläge trygga möjligheterna till snabb uppodling avtidigare . Utskottet har inhämtat yttranden över motionen frånlantbmkssty-relsen och . Se bilaga till detta utiåtande. I motionen påtalas de risker för vårtlands försörjning i händelse av avspärrning eller annat krisläge som ärförknippade med den fortgående nedläggningen av . Sedan den gamla åkerarealenväxt igen med buskar och ris tar det att ånyo göra marken produktiv.Genom att hålla en viss del av jorden öppen och fri kunde enligt motionärernasmening en jordreserv skapas, färdig för snabb uppodling och tillgänglig förspaniunåls- och höavkastning. Fråganom åkerreserv eller jordbank togs upp i ett par motioner vid riksdag.I anslutning härtill erinrade jordbruksutskottet (JoU 1969: 22) om att fråganvarit föremål för övervägande jord-braksutredning. Något förslag omatt införa ett jordbankssystem framfördes emellertid inte. Det program för jordbruketsproduktionsanpassning som på grandval av jordbraksutredningens förslag antogsav innefattade således inte något dylikt system. Lantbruksstyrelsenanförde i remissutiåtande över ifrågavarande motioner att en åkerreserveringmåste förknippas med en prövning som blir både administrativt krävande ochkostsam. Enligt styrelsens mening borde verkningarna av gällandeproduktionspolitiska program i fråga om produktionsanpassning prövas under ennågot innan en eventuell ändring vidtogs. Det lantbraksregister,som var under uppbyggnad, borde kunna ge ökad information om bl. a.takten i ned-' läggningen av jordbruksmark och de faktorer som inverkade härpå.Vad särskilt gällde frågan om återförande av markresurserna till jordbraketvid en ändrad marknadssituation fann lantbruksstyrelsen dåvarandeutvecklingstrender visa att risk ej förelåg för att produktionen inomöverskådlig tid skulle underskrida den av angivna lägstanivån för landets självförsörjning. a. mot bakgrand av JoU 1971: 26 2 detanförda fann utskottet ej tillräckliga skäl att överväga någon ändring avriktiinjema för den pågående produktionsanpassningen inom jordbraket. Utskottetavstyrkte därför motionsyrkandet. beslutade i enlighet härmed. Iremissyttrande över nu väckt motion i frågan framhåller lantbruksstyrelsen attuppgifter från det nya lantbruksregistret synes utvisa att nedläggningen avåkerjord försiggår i en långsammare takt än som tidigare förmodats. Enligtstyrelsens bedömning förefaller det sålunda niunera mest troligt att den år1980 kvarstående åkerarealen kommer att uppgå till 2,52,7 milj. ha i ställetför ca 2,0 milj. ha som ännu ansågs troligt. Isammanhanget nämner styrelsen också de förslag till stödåtgärder beträffandejordbmket i norra som förelagts (prop. 1971: 74),vilka förslag enligt styrelsens uppfattning torde vara ägnade att åtminstonedämpa den nedåtgående trenden i produktionsutvecklingen inom det norrländskajordbraket. Styrelsen erinrar även om den utredning om landskapsvård iodlingsbygder som framlagts av en arbetsgrupp inom naturvårdsverketoch som f. n. är föremål för remissbehandling. Ifrågavarande utredning harberäknat att 120(X)0 ha av de arealer som väntas inte längre varautnjtjade för jordbrak är av sådant värde från landskapsvårdssynpunkt att debör bibehållas öppna. Med hänvisning till det anförda anser lantbruksstyrelsenbehov inte föreligga av de i motionen begärda åtgärderna. Motbakgrand av vad i ärendet utretts finner utskottet inte tillräckliga skäl att i anledning av motionen 1971: 270 föreslå någon särskild åt gärd från sida i hithörande fråga. Utskottet vill emellertid i detta sammanhang erinra om jordbraksutskottets av tidigare biträdda uttalanden rörande motioner i närliggande ämne, där utskottet framhöll att bl. a. från jprdbraksekonomisk synpunkt god åkerjord i goda lägen givetvis såvitt möjligt borde bibehållas för fortsatt jordbrukspro duktion. Utskottet anförde därvid att. det sålunda framstod som täm ligen självklart att man inte borde ta högvärdig jordbruksrnark i anspråk för tätbebyggelseändamål, om en från samhällsbyggandets synpunkter likvärdig lösning kunde åstadkommas på annan för jordbmket mindre värdefull mark (JoU 1969: 21). Under åberopande av det anförda hemställerutskottet att lämnar motipnen 1971: 270 utan åtgärd. Vid detta ärendes slutbehandling har närvarit: herrarHansson i Skegrie (c), Mossberger (s), i (s)*, Antby (fp),i (s), ()*, i (s). Krönmark (m)*, (), herrar i (c)*, Johanssoni Holmgården (c), Bemdtsson i (fp), i (s)* och fruTheorin (s). * Ej närvarande vid justeringen. Bilaga Yttranden över motionen1971: 270 Lantbmksstyrelsen framhåller ianledning av motionen att liknande tankegångar framfördes i motioner (1:241 och11:268) till riksdag (JoU 1969: 22). I sitt yttrande i anledning avdessa motioner anförde lantbmksstyrelsen bl. a. följande om överförande avmark till s. k. åkerreserv: Den samlade effekten i fråga omproduktionsbegränsning genom införandet av en åkerreserv torde för svenskaförhållanden vara osäker. Effekten torde bli starkt beroende av systemetsutformning och omfattning. Av speciell vikt är att en eventuell reserv intebör omfatta mark som kan användas för förstärkning av utvecklingsbara enheter.Jordbmksjord som även utan ett system med åkerreserv skulle perma: nentnedläggas bör inte heller ingå. En riksomfattande avgränsning av den åker, somlämpligen bör ingå i en eventuell reserv, måste te sig svår. Att göra en objektivoch rättvis bedömning i ärenden av detta slag torde likaså bli svårt. En åkerreserv som innehåller stora arealer bättrejordbruksjord leder visserligen snabbt till minskad produktionsvolym men ocksåtill ett ur samhällets synpunkt felaktigt resursutnyttjande. Enligt styrelsensmening bör därför en eventuell reserv inte innehålla högproduktiva ochvälbelägna arealer utan främst jordar av marginell karaktär. En sådan reservmåste dock ges stor areell omfattning för att leda till nämnvärtproduktionsbortfall. En dylik reservering måste vidare förknippas med ennoggrann prövning i varje enskilt fall och således bli administrativtarbetskrävande och kostsam. Att genomföra en reservering av detta slag måstebli ett arbete söm sträcker sig . Lantbmksstyrelsen anser att verkningarna av 1967 årsjordbrukspöli tiska program i fråga om produktionsanpassning först bör prövasunder en något innan en eventuell ändring vidtas. Under dennaperiod bör data från det nyinrättade lantbruksregistret ge ökad information ombl. a. takten i nedläggningen av jordbmksmark och faktorer som inverkar härpå. JoU 1971: 26 4 Återförandet av markresurserna tilljordbruksproduktion vid en ändrad marknadssitiiation Enligt vid lantbmksstyrelsen gjorda bedömningar med en länsvis inventering av på bdlingsvärd åker kan åkerarealenkomma att rhinska från f. n. ca 3 milj. till ca 2 milj. ha 1980. Andraprognoser på grundval av trendberäkningar har givit något större kvarståendeareal. Den förväntade nedläggningen kommer främst att omfatta lågproduktivaarealer och områden, som redan nu brukas exten-sivt. Det sålunda förväntadeproduktionsbortfallet kan till stor del kompenseras av den produktionsökning påkvarstående arealer, som den produktionstekniska utvecklingen möjliggör.Nuvarande utvecklingstrender visar enligt lantbmksstyrelsens metiing att inomöverskådlig tid risk ej föreligger för att produktionen skall underskrida deni jordbrukspolitiska program antydda lägsta nivån för landetssjälvförsörjning. Angåendefrågan om behovet av ökning av den svenska jordbraksproduktionen urglobalt perspektiv hänvisar styrelsen till departementschefens uttalande iprop. 1967: 95. Lantbruksstyrelsen vill i detta sammanhang ävenhänvisa till en av jordbrakskommitté upprättad promemoria om för- ochnackdelar med olika former av jordbank och slaktpremier. Typexempel har därkonstraerats som belyser de problem, som är förknippade med införandet avdessa. Exemplen syftar i första hand till att belysa effekterna vid enminskning av mjölkproduktionen motsvarande .nuvarande exportöverskott utanökning av spannmålsöverskotten. Med hänvisning till bl. a. det anförda ansåglantbraksstyrelsen att behov av den i den ifrågavarande motionen begärdautredningen om inrättande av en s. k. åkerreserv inte förelåg. Lantbraksstyrelsenframhåller vidare att sedan förenämnda yttrande avgavs har av det nyalantbraksregistret framkommit att nedläggningen synes försiggå i enlångsammare takt än som tidigare förmodats. Det synes sålunda numera mesttroligt att den kvarstående åkerarealen konuner att uppgå till 2,52,7milj. ha i stället för ca 2,0 milj. ha som ännu ansågstroligt. Styrelsenomnämner i detta sammanhang den avlämnade utredningen om stöd tilljordbruket i norra . De där gjorda förslagen till stödåtgärder tordevara ägnade att åtminstone dämpa den nedåtgående trenden i produktionsutvecklingeni det norrländska jord-braket. Proposition i ämnet lär vara att vänta inomkort. Slutligenerinrar styrelsen om den utredning om landskapsvård i odlingsbygder som ärföremål för remissbehandling. Utredningen uppskattar att 120 000 ha av dearealer som 1980 inte längre väntas vara nyttjade för jordbruk är av sådantvärde lu- landskapsvårdssynpunkt JoU 1971: 26 5 attde bör bibehållas öppna och föreslår åtgärder för att så skall kunna Medhänvisning till det anförda anser lantbruksstyrelsen att behov av de i motionenbegärda åtgärderna inte föreligger. , som finner det ligga utom sittkompetensområde att uttala sig om behovet av en »jordbank», anför: Skulle man av försörjningspolitiska och andra skälbestämma sig för en sådan måste viss anpassning ske till demarkanvändningsregler som statsmakterna godtagit genom utformningen avskogsvårdslagen och den bidragspolitik som bedrivs för skogsplantering påoanvänd jordbruksmark. Enligtskogsvårdslagen (2 §) är som bekant i princip all mark som ligger helt eller ihuvudsak outnyttjad att anse som skogsmark i lagens mening, om den är lämpligför skogsproduktion. Det är enligt skogsvårdsstyrelsernas undersökningarendast en ganska liten del av den nedlagda jordbruksjorden som inte är lämpadför skogsproduktion, främst vissa myrodlingar på djup torv eller mark medmycket bristfällig dränering. Från lagens huvudprincip görs dock det undantagetatt ifrågavarande mark inte skall betraktas som skogsmark om den är mera ägnadatt användas annorledes än till skogsbörd eller på grand av särskildaförhållanden ej bör tagas i anspråk för skogsproduktion. Detsenare av undantagen avser hänsyn till sociala eller ideella intressen t. ex.landskapsvård, rekreation, turism o. d. Genom markanvändningsplanering serskogsvårdsstyrelserna till att sådana marker, som enligtnaturvårdsmyndigheterna bedöms viktiga ur här anförda synpunkter, inte tas medi styrelsernas av statsmakterna ålagda verksamhet för att beskoga outnyttjadmark. Genom kontakt med lantbruksnämnderna kontrolleras också att sådannedlagd åker som kan behövas för att bygga upp bärkraftiga jordbruk i trakteninte blir föremål för skogsodling. Omman inte vill ändra skogsvårdslagens grundregel, torde man alltså om manbiträder motionärernas synpunkter få göra något uttalande om att mark sombokförs såsom tillhörande en »jordbank» inte skall räknas som outnyttjad, ävenom hävden på marken kanske kommer att vara utomordentligt låg t. ex.buskslåtter eller vad som kan komma att föreskrivas. Skogsstyrelsenvill i detta sammanhang peka på ett allvarligt problem som följer med att storaarealer jordbruksmark får ligga obrukade. Därigenom skapas nämligen enutomordentligt gynnsam miljö för uppförökning av sorkpopulationer, som blirsvåra skadegörare på olika växter. Sådan skadegörelse drabbar inte barajordbraksgrödor utan också i mycket allvarlig omfattning skogsplanteringar. Detmåste dessutom beaktas att man inte som »jordbank» godkänner spriddaåkerskiften inom områden där övriga markägare vill i större eller mindreomfattning definitivt lägga ner jordbraket och skogsplan-tera. För att å enasidan »jordbanken» skall få något värde och å andra sidan de skogsplanteradeåkerområdena skall kunna bilda användbara skogliga produktionsenheter:. områdesvis avgränsnmg ske. JoU 1971: 26 6 Dettakan komma att betyda en längre gående styrning av markanvändningen än vadnuvarande lagregler fömtsätter. Skogsvårdsorganisationentorde behöva konsulteras för att utarbeta förslag till lösning av de härantydda problemen om motionärernas hemställan skulle konuna att leda tillutredning av eller annat positivt beslut i den väckta frågan. K l Btekmiia TryctHlirAi.