bet · FU01SoU28 · 1971-12-31 00:00:00 — Socialutskottetsbetänkande nr 1971 SoU 1971:28 betänkande i anledning av motioner angåendevissa växtbekämpningsmede), 1,1 motionen 1971:18 av herrMåbrink m. fl, (vpk) har hemstäUts att fattar beslut om attväxtbekämpningsmedel av typ 2, 4-D och 2,4,5-T totalförbjuds tills det ärklarlagt att de icke kan våUa skador på födda och ofödda människor samt pådjurlivet. 2,1 motionen 1971:424 av i Agnas m, fl. (m)har hemställts att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller om förbudmot spridning av gift i växtbekämpande syfte vid vägarna. Enligtbekämpningsmedelsförordningen (1962:703) får bekämpningsmedel - varmed förståsämnen och beredningar som är avsedda att användas tiU skydd mot egendomsskada,sanitär olägenhet eller dylikt, förorsakad av växter, djur, bakterier ellervirus inte saluhållas, överlåtas eUer användas utan att ha godkänts vid ensärskUd registreringsprocedur hos registreringsmyndigheten. Bekämpningsmedel får inte registreras om medlet är sågiftigt eller eljest bedöms kunna medföra så skadlig verkan på människor,husdjur, vilt, nyttoinsekter eller nyttoväxter, att det inte lämpligen böranvändas i bekämpningssyfte. Vid registreringen skall medlet placeras i en avtre oUka faroklasser alltefter dess giftighet. Genom denna åtgärd styrs defarligaste medlen via mer kvalificerade handelsvägar till sådana personer, sompå grund av speciell utbildning och erfarenhet erhålUt tillstånd att användadem. får föreskriva särskilda säkerhetsföreskrifter vidregistreringen. Sådana föreskrifter kan ändras när skäl därtill föreligger.Registreringen kan också återkaUas, t, ex, om medlet vid användning visar sigvara förenat med väsentligt större risker än som förutsattes vidregistreringen. I beslut eller föreskrift som meddelas med stöd av förordningenfår åtgärd inte föreskrivas, som är mera betungande än som är skäligt medhänsyn till det med åtgärden avsedda syftet. Vissa uppgifter om herbiciderna De viktigaste bekämpningsmedlenbmkar hänföras till någon av följande grupper, nämligen insekticider(insektsbekämpningsmedel), fungicider (svampbekämpningsmedel), herbicider(gräs- och buskbekämpnings-medel) och rodenticider (gnagarbekämpningsmedel). Herbiciderna används inom jordbruket i vissa grödor,huvudsakligen stråsäd, men även mot ogräs och buskar i diken, pä betesmarkeretc. bespmtas i större delen avsträsädesarealen eller ca 1 med herbicider. Totalt i världenuppskattar man att ca 1/3 av sträsädesarealen herbicidbehandlas. Inom skogsbruket används herbicider för att hjälpabarrträdsplantorna i konkurrensen från lövträd och buskar, vilka annars kanförsvåra skogsträdens föryngring. Under senare är har herbicider även haft enrelativt omfattande användning för att bekämpa vegetationen längs vägarna, iförsta hand för att genom förbättrade siktförhåUanden öka trafiksäkerheten.Bekämpning av vegetation i kraftledningsgator samt ogräs i planteringar ochgräsmattor är ytterligare exempel på dessa medels användning, Fenoxisyrorna intar en helt dominerande ställningbland herbiciderna, en ställning som de har haft alltsedan slutet på1940-talet, Användningen är världsomfattande. Några säkra uppgifter angåendeden totala årliga världsförbrukningen finns ej tUlgängliga, men på basen avbefintUg information torde förbmkningen ligga omkring aktivsubstans, 1 har förbrukningen beräknats tiU omkring 1 600ton, dvs, av världsförbrukningen. Totala mängden herbicidersom används i beräknas vara ca (verksamsubstans). av de i ärligen använda herbiciderna utgörsalltså av fenoxisyror. Det i-Sverige dominerande fenoxisyrapreparatet är MCPA somanvänds i jordbruket vid ogräsbekämpning i stråsäd, ärter, potatis ochgräsmarker. Av den totala fenoxisyraförbrukningen (/är) utgörs drygt av MCPA. 2,4-D (2,4-diklorfenoxiättiksyra) och 2,4,5-T(2,4,5-triklorfenoxiättik-syra) har även stor användning i . 2,4-Danvänds bl. a. i höstsäd och gräsmarker. Framför allt vissa estrar av 2,4-D och2,4,5-T används mot buskar och annan svårbekämpad vegetation. Dessa preparatdominerar i bekämpningen av ogräs och buskage i kraftledningsgator, längsvägkanter, i parkområden etc. har 2,4-D och 2,4,5-Tfått stor användning i svenskt skogsbruk. Den väsentligaste användningen är härför bekämpning av lövträdsvegetation. Är 1970 beräknas ca 100 000 hektarskogsmark ha behandlats med ca herbicider (aktiv substans)huvudsakligen 2,4-D och 2,4,5-T, Årsförbrukningen i av 2,4-D varca och av 2,4,5-T ca . Ett av de mest kända av fenoxisyrapreparaten är Hormoslyr,som i den aUmänna debatten ofta kommit att bU en gruppbeteckning för dessatyper av medel. Totalt ingår fenoxisyror eller derivat av dem som verksambeståndsdel, ensamma eller i blandning med andra substanser, i ca 120 avgiftnämndens registrerade bekämpningsmedel. Det omedelbara ekonomiska utbytet avfenoxisyraanvändningen är stort. Den totala vinsten i genomanvändningen av herbicider inom jordbruket, varvid fenoxisyrorna dominerar,uppskattas till ca 200 mUjoner kronor. Den direkta vinsten inom skogsbrukettack vare dessa preparat torde ligga . I samband med det ökade intressetför miljövård och delvis som följd av olika typer av herbiciders användning förmilitärt ändamål i samt vissa laboratorieundersökningar, har fråganrörande herbicidernas och främst fenoxisyrornas menliga effekter pä människoroch naturliga ekosystem blivit föremål för en intensifierad debatt. I sambandhärmed har i massmedia orsakssamband uppgivits föreligga mellan vissa typer aveffekter på människor och djur samt exponering för fenoxisyrapreparat. Slutligen bör i detta sammanhang nämnas att under senareår har det visat sig att i samband med tillverkningen av 2,4,5-T kan bildas s,k, dioxiner. Vissa av dessa är höggiftiga substanser. riksdag m, m, 1 motioner till riksdagyrkades mot bakgrund av att uppgifter från oUka häll visade att fenoxisyrornakunde ha skadeverkningar för människor och djur och under framhåUande av attskadeverkningarna skyndsamt borde utredas att giftnämnden borde fä i uppdragatt, intill dess full vetskap om verkningarna erhäUits, utfärda sädana förbudeller restriktioner kring medlens användande som kunde anses påkallade.Motionerna remitterades tUl andra lagutskottet, som inhämtade yttranden överdessa frän giftnämnden och , 1 yttrande anförde giftnämnden bl. a. atten särskild expertgrupp tillkallats för att granska förefintligt materialrörande fenoxisyror och att registreringsfrågan för berörda preparat, sedanarbetet slutförts, därefter skulle tas upp på nytt av nämnden. Den 3 november1970 beslöt giftnämnden att spridning av bekämpningsmedelfrån luften endast fick utföras med medel som var särskilt godkända förändamålet. Beslutet innebar att all bekämpning från flygplan med bl. 2,4-Doch 2,4,5-T inte kunde ske utan uttryckligt medgivande från giftnämnden. skulle frågan om dessa medel över huvud taget skulle fä iinvändas ilandet avgöras av nämnden årsbekämpningssäsong. I sitt av godkända utlåtande anförde andralagutskottet (2LU 1970:80) bl. a. följande. Utskottet vill erinra om attanvändande av bekämpningsmedel nästan undantagslöst grundar sig på medlensgiftiga egenskaper. Trots risker för förgiftning och andra skadeverkningar vidmedlens användning har de ansetts oumbärliga till skydd mot egendomsskada ochsanitär olägenhet. Genom föreskrifter om registreringstvång för allabekämpningsmedel samt ingående bestämmelser om tillverkning, handel ochhantering av sådana medel har lagstiftaren sökt att i möjligaste mån elimineradessa risker. Bl, a, föreskrives att registrering inte får ske om medlet är sågiftigt eller annars bedöms kunna medföra så skadlig verkan på människor,husdjur, vilt, nyttoinsekter eller nyttoväxter att det inte lämpligen böranvändas i bekämpningssyfte. Utskottet förutsätter att registreringsmyndighetentillämpar denna föreskrift restriktivt och i fall då brist på dokumentation,tveksamhet eller delade meningar bland experter föreligger vägrar registreringintill dess vetenskapligt dokumenterad klarhet vunnits om medletsskadeverkningar. Vad nu sagts gäller också medel som redan registrerats eller tiUhandahålls utanregistrering med stöd av övergångsbestämmelserna tillbekämpningsmedelsförordningen. Vidare uttalade utskottet attfrågan om fenoxisyrornas fortsatta användning som bekämpningsmedelaktualiserats i olika sammanhang . Utskottet hänvisade till attundersökningar i olika avseenden igångsatts av statens veterinärmedicinskaanstalt, , ochgiftnämnden. Slutligen hänvisade utskottet tiU att giftnämnden tagit uppregistreringsfrågan tUl omprövning, att nämnden beslutat begränsa rätten tillspridning av bekämpningsmedel, att frågan om den fortsatta användningen avfenoxisyror i bekämpningssyfte skulle tas upp årsbekämpningssäsong och att en särskUd expertgrupp tillkallats för att granskaförefintligt materiel rörande fenoxisyror. Utskottet ansåg att genom deåtgärder som giftnämnden sålunda vidtagit i frågan fick motionernas syfte ansesi huvudsak tillgodosett och att det med hänsyn härtill inte var nödvändigt mednågot initiativ från sida. Här må slutligen nämnas att chefen för socialdepartementetden i andra kammaren besvarade interpeUationer och fråga angåendeanvändningen av bekämpningsmedel, m, m,, och att en omfattande debatt ägde rumi anslutning tUl svaret. Den tidigare nämnda expertgruppentillkallades av giftnämnden . Ledamöter i expertgruppenhar varit professorn i ver-tebratekologi (vetenskapen om ryggradsdjurenslivsbetingelser med hänsyn till miljön) , skogshögskolan,professorn i strålningsbiologi , Wallenbergslaboratoriet,professorn och avdelningsföreståndaren för kem. avd. vid statensveterinärmedicinska anstalt , professorn i genetik ,, docenten i teratologi (läran om missbildningar) SuneLarsson, , docenten i hygien , och professorn i toxikologi , Uppsalauniversitet. Den väsentligaste arbetsuppgiften för expertgruppen varatt granska förefintligt material rörande fenoxisyror, i första hand 2,4,5-Toch 2,4-D, Granskningen skulle innefatta en bedömning av huruvida utförda undersökningar,förmodade faU av förgiftning m, m. var ägnade att ingå i ett beslutsunderlagvid en förnyad prövning av registreringsfrägan för berörda preparat. Sedermerahar uppdraget utvidgats till att omfatta jämväl en bedömning av dioxinfrägansamt redovisning av synpunkter på det framtida handhavandet av de aktuellapreparaten. Expertgruppen har redovisat sitt uppdrag i den 20 febmari1971 dagtecknade rapport. Rapporten, som är omfattande, innehåller till stordel yttranden som enskilda representanter i gruppen utarbetat beträffandevissa avgränsade frågeställningar. Vidare redovisades bl, a, synpunkter somframkommit vid gruppens sammanträden. Underrubriken och förslag redovisas för gruppens ledamöter gemensamma åsikter, I detta avsnitt anförexpertgruppen med mindre redaktionella jämkningar - följande. Det moderna samhället utsättermänniskor och djur för en exponering för och påverkan av ett stort antalkemiska substanser. Endast för ett fåtal av dessa har en någorlunda fullständigutredning rörande de medicinska effekterna samt eventuella följdeffekterredovisats, I avsaknad av tillräckUg vetenskaplig information i dessaavseenden anser gruppen att man i största möjliga utsträckning skall begränsaspridningen av främmande kemiska substanser. Av det i rapporten redovisade materialet framgår, atttoxiska (giftföranledda) förändringar påvisats hos djur vid tUlförsel av fenoxisyrorförst vid doseringar som väsentligt överstiger dem som kan tänkas vara aktuellavid en normal användning av preparaten. Dokumentationen rörande medicinskaeffekter är dock i några väsentliga avseenden ofuUständig. Beträffande teratogena (missbildande) effekter och andrareproduktionsstörningar hos människor och djur synes riskerna vid normalanvändning av fenoxisyrapreparat med låg eller obefintlig halt av toxiskadioxiner ej vara större än för andra i dessa avseenden okända omgivningsämnen.Anledning synes icke föreligga att i några uppmärksammade fall av fosterskadori som sammankopplats med användningen av fenoxisyrapreparat bedömamödrarnas exposition för de aktuella preparaten som troUg orsak tiU barnensskador. Beträffande mutagena och andra genetiska effekter avfenoxisyror härrör data i övervägande grad frän försök med växter, som harutförts med helt andra syften än en riskvärdering för människans vidkommande.På grund av likheten mellan alla levande varelser beträffande arvsmassansstruktur och funktion gäller att en substans som är mutagen hos växter ellerbakterier också är det hos högre djur inkl, människan, ehum på grund avoUkheter i resorption, distribution, utsöndring osv,, det är mycket svårt attbedöma storleken av den risk människan löper. Till detta kommer att växterna iföreliggande fall utgör ett maximalt olämpligt material för bestämning avmutagen aktivitet, eftersom en störning av genmaterialet genom någon okändföljd av fenoxisyrornas "hormonella" verkan ingalunda är utesluten.Till dess vi förfogar över data från andra testsystem måste påvisandet av attfenoxisyrorna kan förorsaka en till avkomman överförd störning av genmaterialetemellertid tolkas som att en mutationsrisk påvisats eller i varje fall icke kanuteslutas. Redan hos växterna är denna effekt av fenoxisyrorna Uten, ochslutsatsen är därför berättigad att fenoxisyrornas eventuella mutagenaaktivitet icke är stark, jämfört med andra mutagena agentier i människansmiljö. Beträffande karcinogena (cancerframkallande) effekter harförsök med säväl 2,4,5-T som 2,4-D icke kunnat påvisa en signifikant ökad tumörfrekvens.Undersökningarna är dock baserade på ett litet djurmaterial. Risken för dioxinbetingade skador i samband med användningav fenoxisyrapreparat har minskat i betydelse genom att halterna av dioxin i demarknadsförda preparaten sänkts. Tillgängliga data pekar icke pä attfosterskador eller andra reproduktionsskador skulle ha förorsakats av dioxinerannat än i experiment pä laboratoriedjur. Några av dessa ämnen har dock visatsig vara synnerligen högpotenta gifter, varför ytterligare information om derasuppkomst, egenskaper och förekomst i naturen synes nödvändig för en meraslutgUtig bedömning. Från ekologisk (ekologi = växternas och djurens beroendeav omvärlden) synpunkt är det otillfredsställande att användningen avherbicider tillåtits fä sä stor omfattning utan att tillräckliga kunskaperom de ekologiska effekterna funnits. De flesta påvisade ellermisstänkta effekterna är icke önskvärda, men deras styrka och omfattning berori hög grad pä hur preparaten används. Flera av de negativa effekterna kantänkas bli helt obetydliga om användningen utformas med hänsyn till dessa effekter. Det är angeläget framhäUa att vad som i denna rapportdiskuterats gäUer preparatens huvudkomponenter, fenoxisyrorna, samt en förorening,tetraklordioxinen, som pä grund av påvisad toxicitet ägnats ganska ingående studier.Det bidrager till ofullständigheten i tillgänglig information att tUlföriitUgaanalyser av andra, möjligen toxiska föroreningar ej föreligger. Ej heller harbärarvätskans sammansättning och kat-joner i oUka formuleringar redovisats ochdiskuterats med avseende på möjlig toxicitet (i vissa preparat används somkat-jon sådana aminer som med nitrit kan ge starkt karcinogena och mutagenanitrosaminer). En fuUständig toxikologisk bedömning borde ta hänsyn tiUsamtliga komponenter i preparaten, ävensom till i naturen bUdade nedbrytnings-och omsättningsprodukter. En sådan bedömning borde dessutom omfatta möjligasyner-gistiska effekter inom den totala exponeringssituationen tiU andra"miljögifter". Med beaktande av den stora osäkerhet som finns i informationenom speciellt mutagena och karcinogena effekter samt svårigheterna att värderarisker för människan på basen av försök med djur, växter och mikroorganismer,anser expertgruppen, utifrån de synpunkter gruppen företräder, det välmotiverat att utspridande av fenoxisyror begränsas i största möjligautsträckning samt att i de fall de används, detta sker så att de mUjöskadligaeffekterna blir så små som möjligt. Förutom en restriktiv användning börmöjliga alternativ beaktas. Halterna av toxiska dioxiner i de användapreparaten bör vara låga, och lämpliga kontrollåtgärder bör säkerställa att såär fallet. Normer för högsta tillåtna dioxinhalt bör utarbetas. Användningen avfenoxisyror bör vara föremal för noggrann kontroU och översyn. En relativtdetaljerad och lättillgänglig statistik över användningen av fenoxisyror ochandra i naturen i stora mängder spridda ämnen synes nödvändig. Skäl finns attkräva att såväl jordbruk som skogsbruk och andra förbrukare noga prövarmöjligheterna för en minskning av dosering och behandUngsareal. Ingen av ledamöterna i expertgruppen anser att det päbasen av hitintiUs föreliggande information finns tiUräckligt starka skäl attförorda ett genereUt förbud mot användning av bekämpningsmedel innehållandefenoxisyror, 1 de yttranden av enskUda ledamöteri expertgruppen, som finns i gruppens rapport, krävs i flertalet fall mer ellermindre starkt att ytterligare restriktioner införs beträffande fenoxisyrornaoch då framför allt beträffande 2,4,5-T och 2,4-D. 1 detta hänseende kan anförasföljande som bygger på av giftnämnden gjord sammanställning. Professor anför bl. a.att nödvändigheten av ett totalförbud mot användningen av herbicidtyperna2,4,5-T och 2,4-D f. n. icke synes vara klart ådagalagd. Däremot borde giftnämndenenligt hans mening utöva en noggrann kontroll av dessa och andraherbicidpreparat mea ingående tillståndsprövning som följd och med möjlighetatt snabbt ingripa med totalförbud, om viktiga nya data om skador ochgiftighet skulle tillkomma. Professor anser att det från ekologisk synpunkt ärhögst otillfredsställande att användningen av herbiciderna tillåtits få såstor omfattning utan att tUlräckUga kunskaper om de ekologiskaeffekterna funnits. En fortsatt användning av fenoxisyrorna bör enUgt Åhlénförutsätta en intensifierad forskning rörande de viktigaste tänkbara negativaverkningarna samt en bättre kontroll över medlens användning. Professor uppehåller sig i sitt utförUga yttrandekring riskerna såväl för genetisk skada som cancerogenicitet ochteratogenicitet samt sekundär bildning av toxiska produkter. Han har därvidspeciellt studerat ämnet 2,4,5-T, men det framgår bl, a, att fenoxisyror iallmänhet enUgt vissa försök givit kromosomstörningar i somatisk vävnad (dvs,annan vävnad än könsceller) av högre växter. Efter försök med 2,4-D hade i enundersökning även erhälUts abnormiteter i påföljande generation. Mot dettakontrasterar hos WeibuUs växtförädlingsanstalt utförda undersökningar med bl,a, 2,4-D och MCPA där inga ärftliga förändringar kunde påvisas.Sammanfattningsvis uttalar på denna punkt att "fenoxisyror(eller komponenten i preparaten, eller nedbrytningsprodukter) sannolikt har enviss, men icke stark, mutagen aktivitet". Professor , som behandlar herbicida fenoxisyrorseffekter på människor och djur och därvid redovisar en rad data om akuttoxicitet, kronisk toxicitet, effekter på reproduktion m, m,, restförekomstetc, menar att sädana ämnens regelrätta användning för vegetationsbekämp-. ninginom svenskt jordbruk och skogsbruk kan bedömas i aUmänhet medföra ringa riskför direkt eUer indirekt giftverkan på människor och djur, säger vidare:"Inom vissa av medlens användningsområden synes skaderiskerna för djurmera svårbedömbara, t, ex, vegetationsbekämpning i vattendrag och längs vägaroch diken. Att fenoxisyramedels användning i större skala (liksom andraomfattande vegetationsbekäm-pande åtgärder) skulle kunna inverka menligt påvUtfaunan via miljöförändringar synes icke uteslutet. Våra kunskaper om de ibl, a, fenoxisyrapreparat påvisade mycket giftiga dioxinföroreningar ochförutsättningarna för deras anrikning i naturen är ofuUständiga, Här framfördasynpunkter synes tala för restriktiv användning av fenoxisyraherbicider ochbeaktande av möjliga alternativ." Professor uppehåller sig i sitt yttrande framförallt vid 2,4,5-T och dioxinerna och säger rent aUmänt bl, a, att tiU dess vivet mer om 2,4,5-T och framför allt om ingående föroreningar synes det honomklokt att vara restriktiv med användningen av 2,4,5-T speciellt med hänsyn tillriskerna för uppträdandet av dioxiner i människoföda. Docent , som diskuterar möjlig mänskUg exponeringför fenoxiättiksyror, menar att det mot bakgrunden av grovt beräknade doserhärför i förhällande till den information som föreligger beträffandegiftigheten hos substanserna i olika typer av djurförsök uromgivnings-hygienisk synpunkt är motiverat att exponeringen förfenoxiättiksyror begränsas. Docent sammanfattar sitt yttrande så att han motbakgrunden av den utförda granskningen bedömer riskerna för fosterskador hosmänniska och andra reproduktionsskador hos vilt orsakade av fenoxisyror ejstörre än för andra okända omgivningsämnen. Det bör också enligt Larssonunderstrykas, att man från laboratorieförsök inte kan dra direkta slutsatsertill människa eller andra djurarter. ställningstagande , m, m. Sedan expertgruppens rapportframlagts och sänts ut till ett stort antal myndigheter, organisationer ochenskUda forskare kaUades företrädare från lantbruksstyrelsen, ,domänverket, , och statens vägverk till ettsammanträde med företrädare för giftnämnden. Vid sammanträdetdryftades problem som är förknippade med fenoxisyraanvändningen. Vid plenumsamma dag behandlade giftnämnden expertgruppens rapport. beslöt vid nämnda plenum, att fenoxisyror ejskaU få användas för bekämpning av vattenväxter i sjöar och vattendrag, attsprutning med fenoxisyror i strandlinjen ej skall vara tillåten,samt att bekämpningsmedel innehållande fenoxisyror ej skall fä utspädas medmineraloljor. fattade vidare följande beslut beträffandeanvändningen av fenoxisyrorna, vUket beslut skall gälla tills vidare under år1971: Användning av fenoxisyror motbuskar och sly i skogen, längs vägarna osv, skall inte vara tillåten, 1 frågaom ogräsbekämpning med fenoxisyror tiUäts.detta i jordbruksgrödor inklusivegräsfröodlingar på hittiUs varande vUlkor. Förbud skall inte gälla i privataträdgårdar men i offentliga parker och liknande. Punktbekämpning av enstakaträd genom fickning omfattas inte av förbudet. Mot beslutet, som fattades med sjuröster mot fyra, reserverade sig fyra av giftnämndens ledamöter. Reservanterna,av vilka två avgav gemensam reservation, ansåg restriktionerna vara delvis förlångtgående. beslut innebar således bl. a. att bekämpningmed fenoxisyror i princip tilläts i jordbruksgrödor och gräsfröodlingar meninte i skogen och längs vägarna. Spridnin| från luften kan inte heller ske;ansökningar hos giftnämnden om rätt att trots principförbudet den 3 november1970 sprida fenoxisyror från luften har nämligen avsett endast bekämpning iskogen och sådan bekämpning har genom beslutet över huvud tagetinte blivit aktuell 1971. Vid sitt beslut har giftnämnden, enligt vad som anförs ien kommuniké frän nämnden, fäst stort avseende vid att fortsatt användning avfenoxisyrorna inte sker pä sådant sätt att människor ovetande kan bli utsattaför dem. Detta var enligt nämnden grunden till att det temporära förbudet beröranvändning utmed vägar, i skogen osv. men inte på åkrar o. dyl. Av giftnämndens protokoll framgår att de redovisadeställningstagandena var att betrakta som principbeslut och att erforderligabeslut i det enskilda fallet skulle fattas på sätt som gäller för "Kansliärenden". Över giftnämndens beslut anfördes besvär av tre aktiebolagvar för sig samt domänverket, och Skogsindustriernassamarbetsut-skott. , och skogsindustriernassamarbetsutskott anförde i besvären bl. a., att nämnden syntes utgå ifrån atterforderlig information till allmänheten skulle vara svårare att meddela vidbesprut-ning i skogsmark än vid besprutning av åkrar och trädgårdar. Saklägetär det omvända, anförs i besvärsskrivelsen. Besprutningsobjekten inom skogsbruketutgörs nämligen av stora enhetliga områden, vilka är lätta att identifiera pägrund av olikhet i ålder och utvecklingsfas i förhållande till omkringliggandeskogsbestånd. Risken för att människor ovetande, direkt