bet · FU01TU14 · 1971-12-31 00:00:00 — Av naturliga skäl måste alla tidsvinster till marknadens tyngdpunkthälsas med tillfredsställelse av företag och mänriiskor i rikets periferadelar. Principiellt fann därför motionernasgrundtema att nedbringa transporttiderna vara väl förenligt medkonstruktiva regionalpolitiska strävanden. Däremot var inte beredd att i detalj taställning till sättet varpå dessa tidsvinster lämpUgen kunde erhållas.Motionernas allmänt hållna ordalydelse gav inte heller underlag för en sådansakdiskussion. Länsstyrelsenville därför sammanfattningsvis framhålla betydelsen av att varje möjlighet att pressa gods- ochpersontransporttider från övre tillvaratages. Då uppfattning bedrivit detta arbete i en mycketprogressiv anda syntes det lämpligt att frågan övervägdes inomdetta verk. Grundsynen i de nu aktuella motionerna är Ukartad den somi många andra sammanhang framförts nämligen "att får sådana kommunikationer,som närmar landsdelen till övriga landet" (citat mot. 1971:930).Länsstyrelsen vill som tidigare kraftigt understryka betydelsen av att dennamålsättning realiseras så långt det tekniskt och ekonomiskt är möjligt. I dettaavseende har också hävdat att kostnadernaför att lösa och kanske speciellt övre transportproblemdelvis kan ses som alternativ tiU andra kostnader som samhället under allaförhåUanden eljest måste räkna med för att uppnå en rimUg jämlikhet och balansregioner och människor emellan. har därvid framhållit attåtgärder inom transportsektorn kan visa sig vara samhällsekonomiskt välmotiverade genom att effekterna i förhållande tiU insatsen är högre än de som erhåUs med hjälp av andra regional- och arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Länsstyrelsenansluter sig följaktligen till motionemas grundtanke. När det sedan gäller det konkreta förslaget om hur deförbättrade gods- och persontransporterna skall uppnås är det naturligt attlänsstyrelsen i betraktar förslaget från de synpunkter som tersig mest ändamålsenUga för länets del. Ifrån denna begränsade regionalautgångspunkt framstår förslaget om en förlängning av ostkustbanan mellanHärnösand och som tveksamt. Tveksamheten grundar sig framför allt på att detpreciserade förslaget inte ställs i relation tiU kostnader och effekter av enombyggnad av nuvarande stambanan. Inte heller diskuteras vad en sådan ombyggnadjämte förbättrad isbrytarservice och/eUer i kombination med utbyggdaflygtransporter skulle innebära ur regionalpolitisk synpunkt. Länsstyrelsenanser det vara självklart att varje förändring av nuvarandetransportmöjligheter skall föra utveckUngen närmare en optimal lösning avlandsdelens trafikproblem. Det kan därvid enUgt uppfattningfinnas alternativ till den föreslagna utbyggnaden som gynnar övre ihögre utsträckning. I den regionalpolitiska debatten har från hela Norrlandssida hävdats att statsmakterna mer konsekvent måste beakta de alternativakostnader som uppkommer om en åtgärd med regionalekonomiska effekter vidtageseller ej. Därför måste de norrländska intressena vara betjänta av att ettresonemang om alternativa kostnader och effekter förs även i detta fall. Det ärnämligen enligt uppfattning inte sysselsättningstillfällenaunder utbyggnadstiden som är primärt intressanta utan effekterna för näringslivets utveckling . Med dennautgångspunkt finner exempelvis att de somutbyggnaden skulle betinga enligt motionen skulle räcka till fyra modernarhindre isbrytare ä eUer och för del ändåintressantare två moderna havsisbrytare med kapacitet att klara Bottenhavs-och Bottenviksisar. Därjämte skulle kunna anslås tillombyggnad av en sträcka av stambanan (total längd20 mil). Återstoden eller skulle kunna användas tUl andratransportförbättrande åtgärder. Här rör man sig följaktligen med frågor och belopp av denstorleksordning att noggranna överväganden verkligen är befogade. Det tordeUgga i hela intresse att möjligheten till en total belysning av dennaviktiga problemställning inte förfuskas. I detta sammanhang finnerlänsstyrelsen det vara något ologiskt att argumentationen för en utbyggnad avostkustbanan drivits sä långt att den tillåtits bygga på hamnnedläggningar iNorrland. Det bör i detta sammanhang också påpekas att full utbyggnad avfjärrblockering (CTC) av stambanan redan är beslutad och dessutom genomförd ifull utsträckning inom och att den kommer att innebära enkapacitetshöjning av betydande omfattning samt att effektema av en utökadisbrytarservice utreds av Norrlandsfonden. Mot denna bakgrund vill utifrån i motionen930 redovisat material och med tanke på de osäkra effekter som kan förväntasför del framhålla som sin uppfattning att hela frågan om enförbättrad transportstruktur för del ges en översiktlig och totalbelysning innan beslut om en förlängning av ostkustbanan fattas. Särskiltangeläget är det att frågan om sjöfart året om bl. a. för ländefinitivt klariägges. vill därför med utgångspunkt från deintressen den har att bevaka ansluta sig tiU den grundsyn som motionerna 930och 971 bygger på. avstyrker dock motion 930 då deninte tar hänsyn till att det kan finnas andra trafikpolitiska lösningar av övreNorrlands transportproblem som skulle innebära större positiva regionalpolitiskaeffekter för landsändan. Motion 971 beaktar möjligheterna av att en ombyggnadav norra stambanan och ostkustbanan i linjesträckningar som ej uppfyllerdagens krav kan vara ett alternativ till en utbyggnad av ostkustbanan. I såmåtto kan tillstyrka denna motion under förutsättning av att eneventuell undersökning tar vederbörUg hänsyn tiU vad en förlängdvintersjöfart skuUe innebära för norrländskt näringsliv. Näringslivets Trafikdelegation () I ifrågavarande motioner framhålles önskvärdheten av attjärnvägslin- jerna i förbättras i fråga om standard samtutbygges. Förbättrade järnvägsförbindelser mellan och övriga delar avlandet skulle avsevärt kunna påverka förutsättningarna för fortsatt utbyggnadav det norrländska näringslivet och bidraga till väsentlig ökning av antaletarbetstillfällen. Inte minst en utbyggnad av ostkustbanan norr om , enligt motionärernas uppfattning, vara betydelsefull ursamhällsekonomisk synpunkt. Näringslivets Trafikdelegation delar motionärernasuppfattning att en uppmstning av det norrländska järnvägsnätet skulle kunnamedföra åtskiUiga positiva effekter för näringslivet i landets fyra nordligastelän. Avgörande för näringslivet är dock i första hand, om järnvägen kanofferera med andra transportalternativ konkurrenskraftiga taxor förgodstransporterna. SkuUe de höga investeringskostnaderna för en utbyggnad avostkustbanan leda tiU en kostnadsanpassad taxesättning för denna bandel, ärdet tveksamt om kostnaderna för järnvägsfrakt skulle kunna understigakostnaderna för alternativa transportsätt i varje fall icke utan stöd avstatUga bidrag såsom nu utgår för trafiksvaga bandelar. Med nuvarandetrafikpolitiska principer om full kostnadstäckning synes en utbyggnad av detnorrländska järnvägsnätet endast kunna ske, om man därvid kan hänvisa till attdet här rör sig om en ur samhällets synpunkt så angelägen trafik att särskilddriftersättning med statUga medel bör utgå. Storleken av denna ersättning ärdock okänd och måste klart redovisas, innan beslut fattas om eventuell järnvägsutbyggnad. I avsaknad av närmare underlag beträffande de ifrågasattajärnvägsin-vesteringamas lönsamhet har Trafikdelegationen inte möjlighet attslutgUtigt ta ställning tiU frågan om utbyggnaden av det norrländskajärnvägsnätet. Enligt delegationens mening anföres sådana skäl imotionerna, att en klargörande utredning av frågan om en förlängning avostkustbanan eUer andra åtgärder beträffande järnvägslinjerna i tersig motiverad. Delegationen vill därför tUlstyrka, att dessa frågor bUr föremålför skyndsam prövning, så att större kännedom vinnes beträffande de ekonomiskaverkningarna.