bet · FU01FiU21 · 1971-12-31 00:00:00 — finansutskottetsbetänkande nr 1971 FiU1971: 21 Finansutskottetsbetänkande i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1971: 71 med förslag tiUlag om ändring i likviditets- och kassakvots-lagen (1962: 256), m. m., jämtemotioner om kreditpolitiken. Maj:t har i propositionen 1971: 71 imderåberopande av utdrag av StatsrådsprotokoUet över finansärenden för den 5 mars1971 föreslagit att antaga vid propositionen fogade förslag till 1. lag om ändring i likviditets- och kassakvotslagen(1962: 256), 2. lag om ändring i placeringskvotslagen (1962: 257), 3. lag om ändring i ränteregleringslagen (1962: 258).Propositionen innebär att den kreditpolitiska t>eredskapslagstiftningen erhåUer fortsatt gUtighettUl utgången av . Dessutom föreslås vissa ändringar av huvudsakligenredaktionell natur. Lagförslagen återfiims i propositionen på s. 28. I detta sammanhang har utskottet behandlat den ianledning av propositionen väckta motionen 1971: 1374 av iBorås m. fl. (m) vari hemställts att måtte besluta 1. att avslå förslaget om en förlängning avränteregleringslagen (1962: 258), 2. att i skrivelse tUI Kungl. Maj:t hemställa om enskyndsam utredning i syfte att ersätta lilcviditets- och kassakvotslagen samtplaceringskvotslagen i enlighet med vad i motionen anförts, samt 3. att i avvaktan på utredningens resultat förlängagiltigheten av likviditets- och kassakvotslagen samt placeringskvotslagen tilloch med utgången av . Vidare har utskottet behandlat följande vidriksdagens början väckta motioner, nämligen delsmotionen 1971:231 av i m.fl. (c) vari hemstäUts attriksdagen måtte i skrivelse till Kungl. Maj:t uttala att garantUånen vadbeträffar jordförvärvs- och rationaliseringslånen skall gå utanför den kvot somriksbanken beslutat och alltså vara oberoende av den ökade inlåningen, FiU 1971: 21 2 dels motionen 1971: 417 av m. fl. (m)vari hemställts att i skrivelse till Kungl. Maj:t måtte hemstäUa attKungl. Maj:t måtte vidta åtgärder i syfte att åstadkomma kreditlättnader förjordbruket, i första hand så att gällande kreditramar och utfärdade kreditgarantierkan utnyttjas, delsmotionen 1971: 569 av m. fl. (c) vari hemställts att riksdagenmåtte uttala, att de enligt överenskommelse mellan riksbankenoch affärsbankerna genomförda kreditlättnaderna för industriinvesteringar må påmotsvarande sätt gälla även jordbruks-investeringar. Den kreditpolitiska lagstiftningen, som behandlas ipropositionen, går tillbaka på den beredskapslagstiftning på området, somriksdagen antog 1937. Den fick sin nuvarande utformning genom beslut vid 1962års riksdag. Förordnanden gällande affärsbankerna har med stöd avlagstiftningen meddelats vid tre tUlfällen. Sålunda sattes kassakvotslagen ikraft /68. Vidare meddelades den 4 mars1969 förordnande beträffande likviditetskvoter och förordnandebeträffande kassakvoter för affärsbankerna. Dessa förordnanden gäller alltjämt. Iskrivelse hemställde fullmäktige i attgiltighetstiden för likviditets- och kassakvotslagen, placeringskvotslagen ochränteregleringslagen skulle förlängas till utgången av samt att vissaredaktionella ändringar i lagarna skulle genomföras. Fullmäktige framhöll attde med sina erfarenheter från den senaste åtstramningsperioden inte kändenågon tvekan om att tvingande behov kan komma att föreligga även under denärmaste åren att utnyttja de befogenheter som de tre fullmaktslagarna ger.Flertalet remissinstanser delade denna uppfattning och även departementschefenanslöt sig här-tiU. Imotionen 1971: 1374 liksom i Svenska bankföreningens remissyttrande överriksbanksfullmäktiges framställning framförs en avvikande mening.Motionärerna hävdar att likviditets- och kassakvotslagen har två syften: delstjänar den som ett penning- och konjunkturpolitiskt styrinstrument, delsmöjliggör den en prioritering av den långfristiga kreditgivningen till statenoch bostadsbyggandet. Det synes dem emellertid som om det konjunkturpolitiskasyftet och prioriteringssyftet på ett olyckligt sätt kommit att sammanblandasgenom den nuvarande utformningen av kassa- och likviditetskvoter.Likviditetslcvotema har inte kuimat fungera som ett smidigt konjunkturpolitisktstyrinstrument utan har i stället måst förstärkas med bestämmelser omutlå- FiU 1971: 21 3 ningstak.De anser att man ur konjunkturpolitisk synpunkt i princip borde inskränka sigtUl en lagstiftning som koncentrerade sig på kreditinstitutens kassalikviditeti vidsträckt bemärkelse, medan placerings-kvoterna borde konstrueras så attmyndigheterna hade möjlighet att ändra dem från tid till annan allteftersom densamhällsekonomiska utvecklingen ställer nya krav beträffande prioriteringen.Motionärerna föreslår därför att en utredning tillsätts med uppgift attskyndsamt behandla här berörda problem. 1 avvaktan på utredningens resultathemställer de att giltigheten av likviditets- och kassakvotslagen samt placeringskvotslagenförlängs tUl och med utgången av . Ränteregleringslagen bör enligtmotionäremas mening kunna slopas. Det räcker med frivUIiga överenskommelsermeUan och kreditinstituten på detta område. Utskottetdelar inte motionärernas uppfattning. Så som utskottet ser saken utgör denkreditpolitiska beredskapslagstiftningen den grund som gjort det möjligt förriksbanken att träffa sina överenskommelser med kreditinstituten och få sinakreditpolitiska rekommendationer beaktade. Utan beredskapslagstiftningen skulleriksbankens penningpolitiska handlingskraft ha försvagats. Därtill kommer somredan framhållits att förordnande om kassa- och likviditetskvoter föraffärsbankerna gällt ända . Då behov av en restriktiv kreditpolitikkan väntas föreligga även vore det enligtutskottets uppfattning oklokt att avhända sig de möjligheter att utnyttja depenningpolitiska medel som beredskapslagstiftningen erbjuder. UtskottettUlstyrker därför att giltighetstiden för likviditets- och kassakvotslagen,placeringskvotslagen och ränteregleringslagen förlängs tUl utgången av juni1974. Mot de av departementschefen föreslagna, hu-vudsakUgen redaktionellaändringarna i lagförslagen har utskottet intet att invända. UtskottetvUI erinra om att departementschefen delvis i anslutning till kritik av beredskapslagarnas konstruktion och dess förslag skyndsam utredning härom sagt sig vara beredd att i annat sammanhangöverväga frågan om en eventueU översyn av dessa lagars konstruktion.Placeringskvotslagen liksom kapitalmarknadens struktur och funktionssätt överhuvud är dessutom föremål för översyn inom 1968 års kapitalmarknadsutredning.Under dessa omständigheter anser utskottet att behov ej föreligger av den imotion 1971: 1374 begärda utredningen. Imotionema 1971:231, 1971:417 och 1971:569 understryks hur kapitalkrävandejordbmkets investeringar är. Enligt principbeslut omjordbrukspolitiken skulle denna inriktas på att främja en snabbrationalisering. I det sammanhanget är det viktigt att jordbrukarna tUl fullokan utnyttja de ramar för statliga kreditgarantier som fastställts. Så har ickeskett , vilket enligt motionärerna FiU 1971: 21 4 sammanhängermed de mycket hårda kreditrestriktionerna. I motionerna 231 och 417 yrkar mandärför på att kreditlättnader genomförs för jordbruksinvesteringar såatt de statliga kreditgarantierna kan utnyttjas i ökad omfattning och imotionen 569 hemställs att de kreditlättnader som genomfördesför industrimvesteringar skall omfatta även jordbruksinvesteringar. UtskottetvUl här erinra om att bankoutskottet vid sin behandling av liknande motionskravi fjol (BaU 1970: 16) underströk att de förhållanden som motionärernakritiserat stod helt i överensstämmelse med de principer för prioritering påkreditmarknaden som godkänt då den antog de kreditpolitiskaberedskapslagarna. Motionsyrkandena avslogs av . , somdelar bankoutskottets inställning i denna fråga, vill ytterligare peka på atten icke oväsentlig lättnad inträtt i kreditpolitiken sedan de tre nu behandlademotionerna väcktes. Sålunda har diskontot som bekant sänkts från 7 tiU 6procent och detta har lett tUl en sänkning av kreditinstitutens räntor. Dettidigare utlåningstaket för "Övrig utlåning" slopades och Ulcviditeten inom banksystemet har tillåtits öka under förstakvartalet vilket bör ha medfört en viss vidgning även av utlåningsmöjligheternatill jordbruket. Under hänvisning tUl det nu sagda avstyrker utskottetmotionärernas krav på specieUa kreditlättnader för jordbruket. A. med bifall tUl Kungl. Maj:ts förslag och medavslag å motionen 1971: 1374, såvitt nu är i fråga, antar de vid propositionen 1971: 71 fogade förslagen till 1) lag om ändring i likviditets- och kassakvotslagen (1962: 256), 2) lag om ändring i placeringskvotslagen (1962: 257), 3) lag om ändring i ränteregleringslagen (1962: 258), B. avslår motionen1971: 1374 i vad avser utredning, C. avslår motionerna1971: 231, 1971: 417 och 1971: 569. Närvarande:herrar (), (), i (s), (),(), i (s), i (c),(), i (s), i (s), Fågelsbo(c) och MöUer i (fp). FiU 1971: 21 Beträffande den kreditpolitiskaberedskapslagstiftningen av herrar (). () och Mölleri (fp) som anser att delsden del av utskottets yttrande på s. 3 som börjar med "Utskottetdelar" och slutar med "begärda utredningen" bort ha följandelydelse: "Utskottetanser att en kreditpolitisk beredskapslagstiftning behövs. Den nuvarandelagstiftningen har dock brister. Därför erfordras en översyn utan onödigtidsutdräkt. Utskottet anser det icke nödvändigt att nu ta ställning till de olikamotiveringar, som motionärerna anför för ändringar i nuvarande lagkomplex påområdet. Detta får anstå tUls erforderlig utredning företagits. För att enberedskapslagstiftning skaU fungera väl som ett smidigt styrinstrument krävsemeUertid t. ex. att de konjunkturpolitiska syftena hålls isär från andrasträvanden. Departementschefenuttalar i propositionen om förlängning av nu gällande beredskapslagstiftning:"Frågan om en eventueU översyn av lagamas konstruktion är jag beredd attöverväga i annat sammanhang." Utskottet noterar att departementschefenalltså är medveten om att de olika lagarna lider av vissa svagheter. EiUigt vadutskottet inhämtat har kapitalmarknadsutredning ännu inte upptagitdenna fråga till övervägande. Utskottet anser därför, att i skrivelsetUl Kungl. Maj:t bör anhålla om påskyndande av utredning i lämplig form beträffandemodernisering av här ifrågavarande lagstiftning. Denna utredning bör ävenomfatta ränteregleringslagen, varför utskottet inte kan tillstyrka att dennaför närvarande awecldas. Beträffande utsträckning av nuvarande lagstiftningsgiltighetstid anser utskottet att denna bör bestämmas till utgången av juni1973. Mot de av departementschefen föreslagna, huvudsakligen redaktionellaändringarna i lagarna har utskottet under hänvisning till sina ovanståendeställningstaganden ingen tnvändiung." dels utskottets hemställan under A och B bort haföljande lydelse: "A. i aiUedning av Kungl. Maj:ts förslag och motionen1971: 1374, såvitt nu är i fråga, antar de vid propositionen 1971: 71 fogadeförslagen till 1) lag om ändring i likviditets- och kassakvotslagen (1962: 256), 2) lag om ändring i placeringskvotslagen (1962: 257), 3) lag om ändring i ränteregleringslagen (1962: 258), med följande såsom utskottetsförslag betecknade ändringar beträffande lagamas ingresser: FiU 1971: 21 Lagom ändring i likviditets- och kassakvotslagen (1962: 256) Härigenom förordnas i fråga om likviditets- och kassakvotslagen(1962: 256), som enUgt lag (1968: 261) gäller tUl utgången av , delsatt lagen skall äga fortsatt giltighet tiU utgången av , delsatt 2, 4, 5, 7, 8 och 10 §§ skall ha nedan angivna lydelse. Lagom ändring i likviditets- och kassakvotslagen (1962: 256) Härigenom förordnas i fråga om likviditets- ochkassakvotslagen (1962: 256), som enligt lag (1968; 261) gäUer tiU utgången avjuni 1971, delsatt lagen skall äga fortsatt giltighet till utgången av , delsatt 2, 4, 5, 7, 8 och 10 §§ skaU ha nedan angivna lydelse. Lag om ändring iplaceringskvotslagen (1962: 257) Härigenom förordnas i fråga om placermgskvotslagen(1962:257), som enligt lag (1968: 262) gäller till utgången av , delsatt lagen skall äga fortsatt giltighet till utgången av , delsatt 2, 4 och 8 §§ skaU ha nedan angivna lydelse. Lag om ändruig iplaceringskvotslagen (1962:257) Härigenom förordnas i fråga om placeringskvotslagen(1962:257), som enligt lag (1968: 262) gäller till utgången av , delsatt lagen skall äga fortsatt giltighet till utgången av , delsatt 2, 4 och 8 §§ skall ha nedan angivna lydelse. Lag om ändring iränteregleringslagen (1962: 258) Härigenom förordnas i fråga om ränteregleringslagen(1962:258), som enligt lag (1968: 263) gäUer tiU utgången av , delsatt lagen skall äga fortsatt gUtighet utgången av , delsatt 4 § skall ha nedan angivna lydelse. Lag om ändruig iräntereglerings-lagen (1962: 258) Härigenom förordnas i fråga om ränteregleringslagen(1962:258), som enUgt lag (1968: 263) gäller tiU utgången av , delsatt lagen skall äga fortsatt giltighet till utgången av , delsatt 4 § skall ha nedan angivna lydelse. B. i anledning av motionen 1971: 1374 underåberopande av vad utskottet anfört hos Kimgl. Maj:t aiUiåller om påskyndande avutredning i lämplig form om modernisering av den beredskaps-lagstiftning somomfattas av likviditets- och kassakvots-, placeringskvots- ochränteregleringslagarna," FIU 1971: 21 7 2. beträffande kreditlättnader för jordbruket avherrar (), (), i (c), Fågelsbo(c) och i (fp) som anser att delsdet stycke i utskottets yttrande på s. 4 som börjar med "UtskottetvUI" och slutar med "för jordbruket" bort ha följande lydelse: "Utskottetanser liksom motionärerna, att det är angeläget att ökat kreditutrymme skapasför jordbrukets investeringar. Olikaformer av kreditgivning med statlig kreditgaranti spelar i detta sammanhang encentral roll. Syftet med ett sådant system motverkas emellertid så längekreditrestriktionerna utformas på det sätt som hittUls skett. Även den somerhållit utfästelse om statlig kreditgaranti riskerar nämligen att inte fåtillgång till erforderligt lån. Detär därför eiUigt utskottets mening angeläget, att en bättre samordning mellankreditpolitiken och jordbrukspolitiken koimner till stånd. För attstatsmakternas jordbrukspolitiska intentioner skaU kunna förverkligas, är detnödvändigt att utfästelser om garantilån som lämnats också kan uppfyUas. Idagens situation är det också angeläget att jordbruket stimuleras tiU ökadeinvesteringar genom kreditlättnader i samma utsträckning som redan genomförtsbeträffande industriinvesteringar." dels utskottets hemställanunder C bort ha följande lydelse: "C. att rUcsdagen med bifall tiU motionerna1971:231, 1971:417 och 1971: 569 i skrivelse till Kungl. Maj:t uttalar, attåtgärder vidtas i syfte att underlätta kreditgivningen till jordbruket i enlighetmed vad utskottet anfört."