bet · FU01JoU24 · 1971-12-31 00:00:00 — Jordbruksutskottetsbetänkande nr 1971 JoU1971:24 Jordbruksutskottetsbetänkande i anledning av motioner angående jordbrukets rationalisering. Till jordbraksutskottet har hänvisats följande avutskottet till behandling i ett sammanhang upptagna motioner delsmotionen 1971:212 av m.fl. vari, såvitt nu är i fråga, hemställtsatt rationaliseringskungörelsen modifieras för att tillgodose i motionenframförda synpunkter, delsmotionen 1971:269 av i m.fl. vari hemställts attriksdagen i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller om förslag till sådan ändringi bestämmelserna om kreditgarantierna till jordbrukare att ävendeltidsjordbrukare kan komma i åtnjutande av dessa garantier, delsmotionen 1971:994 av » m.fl. vari hemställts att iskrivelse till Kungl. Maj;t anhåller om att lantbruksstyrelsen får i uppdragatt tillsammans med experter från lantbruksnärrm-deraa och jordbruketsorganisationer företaga en översyn av rationaliseringsförordningen i syfte attåstadkomma en uppmjukning av gällande bestämmelser angående företagsstorleksamt möjligheter till rationaliseringsstöd för deltidsjordbrukare, delsmotionen 1971: 1011 av m.fl. vari, såvitt ml är i fråga,hemställts »2.att i skrivelse till Kungl. Maj:t begär sådana ändringar ibestämmelserna rörande statligt stöd till jordbrukets rationalisering att a. deltidsjordbrukerhåller möjlighet till ratiotialiseringsinsatser i lik het med vad som förekommer för övriga jordbruk, b. ettsuccessivt uppbyggande av bärkraftiga familjejordbruk i första hand grundas på åtgärder för förstärkning av de mindre bmknings- enheterna, c. ävenskogsdelen vid kombinerade brukningsenheter tas i betraktan-' de vid bedömningen av rationaliseringsåtgärderna, d. möjhgheteröppnas för enskilda personer att få statligt stöd för förvärv av rena familjeskogsbruk, 4.att beslutar att med hänsyn till miljövårdsaspektema stödgivning tillden utanför det egentliga jordbruket förekommande s. k. 'fabriksmässiga'produktionen av jordbruksvaror skall upphöra.», delsmotionen 1971: 1017 av m.fl. vari hemställts att medgeratt statlig kreditgaranti i fråga om stöd till jordbra- JöU 1971: 24 2 ketsrationalisering får ges innehavare av deltidsjordbruk, även om företaget integer denne hans huvudsakliga sysselsättning, delsmotionen 1971: 1019 av i Arrie m. fl. vari hemställts attriksdagen i skrivelse till Kungl. Maj:t uttalar att det fortsatta arbetet förjordbrukets rationalisering i främsta rummet bör iru-iktas på åstadkommande avbärkraftiga och effektiva familjejordbruk i enlighet med vad som i motionenanförts, delsmotionen 1971:1031 av i Nennesholm m.fl. vari hemställts attriksdagen hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning i syfte att åstadkomma enöversyn av bestämmelserna för stadig lånegaranti vid förvärv avjordbruksfastighet med bostad, även om jordbruket inte är att betrakta sombärkraftigt jordbruk, och för statliga bostadslån om den tänkta bostaden liggerutanför planlagt område. Vidare torde få anmälas, att tilljordbruksutskottet i förevarande sammanhang inkommit en skrift frånnäringsfrihetsombudsmannen den 31.3.1971. I ett antal motioner till årets riksdaghar framlagts flera förslag syftande till ändringar i olika avseenden avgällande bestämmelser i fråga om stödet till jordbrukets rationalisering.Förslagen överensstänmier i allt väsentUgt med motionsyrkanden som tidigarebehandlats av såväl , när riktlinjerna för den nuvarandejordbrakspolitiken fastställdes, som vid ett flertal senare tillfällen. Enligt1967 års riksdagsbeslut angående jordbrukspolitiken skall en fortsatt, snabbrationalisering av jordbraket främjas. Det iimebär bl. a. att statens insatserpå detta område skall medverka till att göra jordbruksföretagen så effektivasom möjligt. Uppbyggnaden av effektiva jordbruksföretag bör i princip ske utanbegränsning till någon särskild företagsform. Vidare börrationaliseringsarbetet, med hänsyn till de ef-fektiviseringsvinster som därvidkan åstadkommas, särskilt främja specialisering och övergång till drift istörre skåla inom jordbmksproduk-tionen. Statligt ekonomiskt stöd bör utgåendast till jordbraksföretag som äger eller kan förutses inom nära framtid fåföratsättningar för rationell jordbmksdrift. imotionen 1971: 1019, vari erinras om att brukningsenheterna inom det svenskajordbruket till består av gårdar med mindre än 20 ha åker,framhålls att det primära målet för rationaliseringsverksamheten måste varaatt göra sådana enheter bärkraftiga. Enligt motionärerna ger erfarenheterna avden hittillsvarande tillämpningen av jordbrakspolitiken vid handen att störreenheter ofta ges företräde vid beviljande av kreditgarantier, medan mindre ochibland även förhållandevis stora familjejordbriik kan förvägras stöd. Erdigtmotionärernas mening ger detta anledning för att uttala att detfortsatta ar- JoU 1971: 24 3 betetför jordbrukets rationalisering i främsta rummet bör imiktas på åstadkommandeav bärkraftiga och effektiva familjejordbrak. Även i motionen 1971: 1011framförs ett motsvarande yrkande. Motionsyrkandenav samma innebörd som de nu föreliggande har behandlats av varje årsedan 1967 utan att föranleda någon åtgärd. Det har därvid bl. a.framhållits att kreditgarantiramarna för jordbrukets rationalisering varit såstora i förhållande till behovet av garantier för större företag, attfamiljejordbuken inte kunde väntas bli tillbakasatta utan tvärtom fickmöjlighet till ökat kreditstöd. Utvecklingenkan enligt utskottets mening alltjämt inte anses ge belägg för de i motionernauttryckta farhågorna för att familjejordbruket kommer i efterhand irationaliseringsverksamheten. Enfamiljsjord-braken dominerar tvärtom starktbland de företag som erhållit statligt stöd. Stödet har därvid istor utsträckning inriktats på en successiv yttre rationalisering av företagen.I detta sammanhang kan nämnas att under /70 kreditgarantiramarnäför jordbrukets rationalisering endast utnyttjades till . Någonanledning för att frångå sin tidigare intagna ståndpunkt iförevarande fråga synes under angivna förhållanden inte föreligga. 1967års riksdag beslöt att tillkomsten och fortvaron av deltidsjordbruk, varsinnehavare har sin huvudsakliga sysselsättning utanför jord-ochskogsbraksnäringen, inte längre skulle främjas genom ekonomiskt stöd. Flertaletav de i detta utlåtande behandlade motionerna innehåller yrkanden om attdeltidsjordbrukare åter skall kunna få sådant stöd. Sålunda hemställs imotionerna 1971: 269 och 1971: 1017 att deltidsjordbrukare skall kunna erhållastöd i form av kreditgaranti. Även i motionerna 1971:212, 1971:994 och 1971:1011 görs uttalanden till förmån för införande av rationaliseringsstöd tilldeltidsjordbruk. a. med att kombinationen av arbete i jordbruk och inom annanverksamhet är värdefull för samhället och därför bör tas tiU vara i denutsträckning som är praktiskt och ekonomiskt möjlig. Enligt motionärernasmening innebär ett upprätthållande av deltidsjordbruket bl. a. att trycket påbostadsmarknaden avlastas och att möjligheterna att hålla landskapet öppetökas, varigenom landsbygdens rekreations- och trivselvärden bättre kantillvaratas. Ävenmotionsyrkanden av nu ifrågavarande innebörd har ett flertal gånger prövats avriksdagen, senast föregående år, utan att föranleda någon åtgärd.Det har bl. a. uttalats att bärande, skäl talar för att de statliga resurser,som ställs till förfogande för jordbrukets rationalisering, alltjämt börinriktas på uppbyggnad av enheter av sådan storlek, att de har möjligheter attpå sikt bedriva en effektiv och konkurrenskraftig produktion. Dessa företag ärnämligen ofta mycket kapitalkrävande, varför behovet av finansieringsstöd tilldem är stort. Utskottet kan inte finna att i de nu väckta motionerna anförtsnågra skäl som motiverar att ändrar inställning till frågan om stöd JoU 1971: 24 4 Ifrågavarande motionsyrkanden avstyrks således av utskottet.I överensstämmelse med det anförda avstyrks även övriga i motionerna 1971: 212,1971: 994 och 1971: 1031 framförda förslag om stöd till mindre och ejbärkraftiga jordbruk m. m. Imotionen 1971: 212 föreslås vidare att rationaliseringsstöd skall utgå äventill kombinerat jord- och skogsbruksföretag. Stödgivning till dylika företagbehandlas även i motionen 1971: 1011, vari framhålls angelägenheten av attuppspjälkningen av lantbruksföretaget i en skogsdel och en jordbruksdel vidbeslut om statligt rationaliseringsstöd upphör. Utskottet får härvidlag erimaom att som villkor för statligt ekonomiskt stöd till kombinerade jord- ochskogsbrak gäller att jordbmksdelen har sådan omfattning och effektivitet attinvesteringarna i den delen blir lönsamma. I anledning av motionsyrkanden av ihuvudsak samma innehåll som de nu behandlade uttalade jordbmksutskottet år1967 att lönsamhetskravet innebär att i jordbruksdelen insatt arbete ochkapital skall ge full timersättning resp. normal förräntning. Eventuelltbristande lönsamhet i jordbruksdelen bör inte anses kunna kompenseras genomförekommande överskott från skogshruksdelen. Detta skulle givetvis inte hindraatt den som saknar full sysselsättning i jordbruksdelen kan komplettera medarbete i egen skog, varigenom företaget i dess helhet kan komma att uppvisafull bärkraft. Nämnda motioner vid riksdag föranledde i övrigt intenågon åtgärd. Avdet sagda framgår att rationaliseringsstöd till kombinerade jord-och skogsbrukkan utgå om bl. a. nyssnämnda lönsamhetskrav är uppfyllt. Vidare kan, såsomframhölls i jordbruksutskottets utlåtande : 7 över motioner i hithörandeämne, statligt stöd under vissa föratsättningar utgå vid yttre rationaliseringi form av tillskottsförvärv av skogsmark till brukningsenhet, antingen dennabestår av enbart jord-braksmark, enbart skogsmark eller en kombination av båda.Utskottet finner för sin del inte skäl att föreslå någon ändring av angivnariktlinjer för stöd till kombinerade jord- och skogsbrok, varför utskottet anseratt föreliggande motionsyrkanden bör lämnas utan åtgärd. Debåda sist behandlade motionerna innehåller även förslag om att statligt stödtill animalieproduktion utanför jordbruket, dvs. utan samband med växtodling,inte längre skall utgå. Enligt motionärernas mening innebär tillkomsten avytterligare sådan produktion antingen att en från avsättningssynpimkt ogynnsamökning av animalieproduktionen åstadkommes eller att jordbrukare med växtodlingmåste upphöra med animalieproduktionen, varigenom jordbruksföretagensmöjligheter till full och jämn sysselsättning försämras. I motionen 1971: 1011uttalas även tveksamhet om lämpligheten av statligt stöd för stordrift inomanimalieproduktionen med hänsyn till företageris föroreningseffekt ochmiljöförstörande konsekvenser. mening är det alltjämt angeläget att statligt stöd kan utgå tilluppbyggnad av rationella jordbraksföretag utan begränsning JoU 1971: 24 5 tillnågon särskild företagsform samt att specialisering och drift i större skalasärskilt främjas. En återgång till tidigare system med generella begränsningarvid stödgivning i fråga om företagsstorlek m. m. vill utskottet därför inteförorda. Som tidigare anförts av jordbruksutskottet (1970: 13) vid behandlingenav hithörande frågor bör givetvis frågan om stöd till uppbyggnad avanimalieproducerande företag av stor omfattning noggrant prövas med hänsyntill bl. a. de sanitära förhållandena och till marknadssituationen. mening har de av lantbruksstyrelsen utfärdadetillämpningsföreskrifterna utformats på ett sätt som torde garantera att nuangivna förhållanden tillfredsställande beaktas vid lantbruksnämndernasprövning av de olika förekommande fallen. Utskottet finner därför attföreliggande motionsförslag inte bör föranleda någon åtgärd från riksdagenssida. I anledning av ett imotionen 1971: 1011 framlagt förslag om att öppna möjligheter för enskildapersoner att få stadigt stöd för förvärv av rena familjeskogsbruk villutskottet erinra om att på utskottets förslag (JoU 1971: 14)beslutat lämna ett motsvarande yrkande utan åtgärd i avvaktan på skogspolitiskautredningens kommande betänkande. Utskottet föreslår att nu ifrågavarandeyrkande på enahanda sätt lämnas utan åtgärd av . Under hänvisning tilldet anförda hemställer utskottet att lämnar utan åtgärd motionerna1971: 269, 1971:994, 1971: 1017, 1971: 1019 och 1971: 1031 ävensom motionen1971: 212, såvitt avser modifieringar i kungörelsen (1967: 453) om statligtstöd till jordbrukets rationalisering m. m., samt motionen 1971: 1011,såvitt avser punkterna 2. ad och 4 i motionsyrkandet. Viddetta ärendes slutbeharuiling har närvarit: herrar i Skegrie (c),Mossberger (s), Antby (fp), i (s), (), (),i (s). Krönmark (m)*, (),(vpk), fra (), herrar i Holmgården (c).Berndtsson i (fp) och (), dock att vid behandlingen avmotionerna 269 och 1017 () deltagit i stället för herrKrönmark (m). *Ej närvarande vid justeringen. avherrar i Skegrie (c), Antby (fp), (), (),' JoU 1971: 24 6 Krönmark(m), i Holmgården (c) och () som anser att dels andra stycket iutskottets yttrande bort ha följande lydelse: »Enligt1967 års riksdagsbeslut skall en fortsatt, snabb rationalisering av jordbruketfrämjas. Det innebär bl. a. att statens insatser på detta område skaU medverkatill att göra jordbruksföretagen så effektiva som möjligt. somrationaliseringsarbetet särskilt skall främja specialisering och övergång tilljordbraksdrift i större skala, skall möjligheterna till ett successivtuppbyggande av jordbruksföretagen mot allt effektivare enheter tillvaratas. Ianslutning till dessa uttalanden konstaterade att till följd avföreliggande struktur inom jordbruket rationaliseringsverksamheten underöverskådlig tid väntades komma att domineras av arbetet med att bygga uppbärkraftiga familjejordbrak.» delsdet avsnitt av utskottets yttrande på s. 3 som börjar med »Motionsyrkanden av»och slutar med »inte föreligga» bort ha följande lydelse: »uppfattning kan det inte bestridas att den hittillsvarandetillämpningen av riktlinjer synes innebära att förhållandevis storaenheter ges företräde vid beviljandet av kreditgarantier för jordbruketsrationalisering, medan mindre och medelstora familjejordbruk vägras sådantstöd. Det finns därför enligt utskottets mening skäl för att närmareän som skedde förtydliga sin ståndpunkt och uttala sig för att detfortsatta arbetet med jordbrukets rationalisering även bör inriktas på att avmindre och medelstora enheter successivt åstadkomma bärkraftiga och effektivafamiljejordbruk. Möjligheter bör även finnas att i vissa fall lämnarationaliseringsstöd till enheter som inte bedöms kunna utvecklas till heltfullständiga företag. Det kan exempelvis vara motiverat att avarbetsmarknadsskäl stödja vissa temporära förbättringar avproduktionsbetingelserna. Sådant stöd bör anpassas till de speciellaförhållanden som råder i olika regioner.» dels det stycke i utskottets yttrande som på s. 3börjar med »Även motionsyrkanden» och som på s. 4 slutar med »bärkraftigajordbruk» bort ha följande lydelse: »Enligt riksdagsbeslut om riktlinjer förjordbrukspolitiken bör statligt kreditstöd lämnas endast till jordbruksföretagvars jordbraksdrift är eller inom nära framtid kan göras effektiv ochrationell. Frånsett denna utgångspunkt finns det enligt utskottets meningstarka skäl för att stöd ges även till deltidsjordbruk, vid vilken företagsformdriften med hjälp av modern teknik lika väl som vid andra jordbrak kan göraseffektiv. Det är även, såsom framhållits i motionerna, från flera synpunkter avvärde att på landsbygden ha kvar nu ifrågavarande bebyggelse och befolkning.Bl. a. lättar detta trycket på bostadsmark- Genom förbättrade kommunikationsmöjligheter spelar avståndetmellan exempelvis bostad och arbetsplats allt mindre roll. Genom kombinationenmed jordbruk kan det vidare bli möjligt för hantverkare och andra yrkesutövareatt få en god försörjning. Även från landskapsvårdssynpunkt är det värdefulltatt deltidsjordbruk bevaras. Dessa jordbruks fortbestånd torde nämligen oftavara en förutsättning för att bygden skall kutma hållas levande. Utskottetfinner det således angeläget, att statlig kreditgaranti till de ändamål somanges i kungörelsen (1967: 453) om statligt stöd till jordbrukets rationaliseringm.m. kan ges innehavare av deltidsjordbruk, även om företaget inte ger dennehans huvudsakliga sysselsättning. En ändring av bestämmelserna i angivnariktning bör därför vidtagas.» delsdet stycke i utskottets yttrande på s. 4 som börjar med »Av det» och slutar med»utan åtgärd» bort ha följande lydelse: »Deangivna principerna medger att stöd till rationalisering av kombinerade jord-och skogsbruksföretag kan utgå, dock endast i vissa fall. Sådana kombineradeföretag utgör emellertid i stora delar av vårt land den mest rationellaföretagstypen. Vid lönsamhetsprövningen av en rationaliseringsåtgärd bör enligtutskottets mening i fortsättningen inte göras en uppspjälkning i en jordbruks-och en skogsdel, utan företaget bör betraktas som en enhet och totaleffektenför hela företaget av rationahseringsåtgärden bör läggas till grund förbedömningen.» delsdet stycke i utskottets yttrande som på s. 4 börjar med »Enligt utskottets» ochsom på s. 5 slutar med »sida» bort ha följande lydelse: »riksdagsbeslut innebär att statligtrationaliseringsstöd kan ges åt speciaUserad animalieproduktion utan anknytningtill växtodling. Vid prövning om en investering är önskvärd från allmänsynpunkt skall dock beaktas bl. a. marknadssituationen inom landet för denprodukt investeringen avser. Såsom framhålls i förevarande motioner kan uppbyggandetav animadeproduktion i stordrift utan samband med växtodling medförabesvärande överproduktion och avsättningssvårigheter för ifrågavarande produkt,varav kan följa ökade anpassningssvårigheter för många egentliga jordbruk.Stordrift inom animalieproduktionen medför även i många fall betydandesanitära olägenheter. Mot denna bakgmnd vill utskottet uttala att storåterhållsamhet bör iakttagas vid lämnandet av statligt stöd till nuifrågavarande specialiserade animalieproduktion. Prövningen med avseende påmiljöeffekterna bör i vart fall vara mycket noggrann. Vidare bör synnerlighänsyn tas till marknadssituationen för den aktuella produkten.» delsutskottets hemställan bort ha följande lydelse: »att i anledning av motionerna 1971:269,1971:994, 1971: 1017, 1971: 1019 och 1971: 1031 ävensom motionen 1971: 212, såvitt avser modifieringar i kungörelsen (1967:453) om JoU 1971: 24 statligtstöd till jordbrukets rationalisering m. m., samt motionen 1971: 1011, såvittavser punkterna 2. ad och 4 i motionsyrkandet, som sin mening ger Kungl.Maj:t till känna vad utskottet anfört beträffande den fortsatta tillämpningenav jordbrukspolitiken i vad avser stödet till jordbrukets rationalisering.» K L Beckm ans TrycktriarAB-