bet · FU01JoU54 · 1971-12-31 00:00:00 — Jordbruksutskottetsbetänkande nr 1971 JoU 1971:54 betänkande i anledning av motioner angående biologisk kontroll, m. m. Till jordbruksutskottet harhänvisats följande av utskottet till behandling i ett sammanhang upptagnamotioner: dels 1971:23 av m. fl. (fp), vari hemställtsatt i skrivelse till Kungl. Maj:t begär förslag till organisation aven utvidgad insektpatologisk forskning samt forskning på biologisk kontroll påsvensk eller nordisk bas, dels 1971:214 av m. fl. (s), vari yrkats attriksdagen i skrivelse täl Kungl. Maj:t hemställer om skyndsamma åtgärder medsyfte att effektivisera kampen mot skadeinsekterna i våra skogar, dels 1971:1002 av m, fl, (c), varihemställts att beslutar att i skrivelse till Kungl, Maj:l hemställaom utredning av det moderna skogsbrukets konsekvenser från miljösynpunkt, dels 1971:1037 av i m, fl, (c),vari yrkats att beslutar att i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställaatt ett organ för samordning av forskningsinsatser i syfte att åstadkomma engiftfri odling inrättas. Utskottet har inhämtat yttrandenöver motionerna 1971:23 och 1971:1037 från , statensnaturvårdsverk, statens växtskyddsanstalt och statens råd för skogs- ochjordbmksforskning, över motionen 1971:214 från domänverket, ,skogshögskolan, ochSkogsindustriernas samarbetsutskott, samt över motionen 1971:1002 fråndomänverket, , , och Skogsindustriernas samarbetsutskott. Sebäagor 13 till detta betänkande. I föreUggande betänkande behandlarutskottet ett antal motioner, som i olika hänseenden syftar till åtgärder föratt motverka miljömässiga olägenheter inom det moderna jord- och skogsbruket, I motionen 1971:23 påtalas sålunda de miljö- ochhälsorisker som är förbundna med den alltmer ökade användningen av framför alltkemiska bekämpningsmedel i syfte att nedbringa skador på skog ochgrödor genom angrepp av insekter och andra djur. Enligt motionärerna finns allaskäl att söka avveckla skadhg kemisk bekämpning. Detta innebär, om produktionenskall behållas oförändrad, att alternativa metoder för bekämpning måsteutvecklas och användas, bl, a, genom biologisk kontroll, där man i principutnyttjar naturens egna medel för att återställa balansen i ett rubbatekosystem med för stor anhopning av en viss djur-eller växtart. Enligtmotionärerna måste därvid forskningen på insektpatologins område utökas,samordnas och centraliseras. En utredning bör vidare enligt motionärernasmening göras för att undersöka förutsättningarna och formerna för en utvidgad svenskeller nordisk forskning på biologisk kontroll. Ett närliggande yrkande framförsi motionen 1971:1037, vari hemställs om inrättande av ett organ för samordningav forskningsinsatserna i vårt land i syfte att åstadkomma en s, k, giftfriodling. Med sistnämnda uttryck bör, som bl, a, statens råd för skogs- ochjordbruksforskning framhållit i sitt yttrande över motionen, förstås insatser isyfte att minska behovet av kemiska bekämpningsmedel inom dagens växtodling e,d. Att fortsatta undersökningar rörande möjligheterna attutveckla alternativa metoder till kemisk bekämpning är önskvärda vitsordas avde i ärendet hörda remissinstanserna, och så gott som samtliga framhållerbehovet att ökade medel härvidlag ställs till forskningens förfogande.Naturvårdsverket har dock med hänsyn till den omfattande forskningsverksamhetsom bedrivs i utlandet på förevarande forskningsområden inte funnit sig börasärskät prioritera nu aktualiserade problem i sin planering avforskningsinsatserna. Vad gäller frågan om ett samrådsorgan av det slag somföreslås i motionen 1971:1037 är meningarna mera delade. Såväl naturvårdsverketsom statens råd för skogs- och jordbruksforskning anser sålunda att de olikainstitutioner och företag som arbetar med hithörande frågor i vårt land pådet hela taget redan synes ha goda inbördes kommunikationer. Lantbrukshögskolantillstyrker dock förslaget att inrätta ett organ för samordning av hithörandeforskning medan statens växtskyddsanstalt anser att ställningstagande i fråganom eventuell etablering av ett samordningsorgan av mera permanent natur böranstå tills resultatet av visst utredningsarbete framlagts av en av anstaltenföreslagen arbetsgrupp för ändamålet. Utskottet vill i anslutning härtill för sin del framhållaatt man inom det moderna jord- och skogsbruket och trädgårdsodlingen påforskningens nuvarande ståndpunkt synes nödsakad att använda kemiska bekämpningsmedeli ej obetydlig utsträckning. Detta motiveras också av den härda konkurrens,vari ifrågavarande produktion bedrivs. Så länge ej andra, fråneffektivitetssynpunkt jämförbara bekämpningsmöjligheter ellerproduktionsresurser står till förfogande skulle sannolikt en minsk- ning av nuvarande insatser på området leda täl såvälminskad avkastning som höjda produktpriser. Det är under angivna förhållandengivetvis i hög grad önskvärt att de kemiska bekämpningsmedlen handhas så attskadliga biverkningar i fråga om vår miljö och hälsa undviks. De icke önskade bieffekterna av användningen av kemiskabekämpningsmedel av olika slag inom växtodlingen utgör emellertid enligtutskottets mening ett starkt motiv för att forsknings- och försöksverksamhetenpå förevarande område intensifieras, bl. a, beträffande medlens negativa verkningar.Viktigt är också i sammanhanget att möjligheterna till en alternativ användningav biologiska hjälpmedel blir närmare klarlagda. Den resistensbiologiskaforskningen synes även erbjuda goda möjligheter i dessa strävanden. Forskningav nu berört slag bedrivs som framgår av remissyttrandena framför allt vidlantbrukshögskolan, statens växtskyddsanstalt, skogshögskolan och vissauniversitetsinstitutioner samt vid och Weibullsholmsväxtförädlingsanstalt. Det bör i sammanhanget nämnas att statens råd förskogs- och jordbruksforskning inom ramen för tillgängliga anslagsmedel lämnatinte oväsentliga bidrag till olika grenar inom miljövårdsforskningen. Medel harsålunda anvisats till studier i anslutning till gödselbehandling. Vidare harmedel anvisats för utveckhngsarbeten med syfte att minska användningen avpesticider. Dessa arbeten har gällt såväl resistensförädling som biologiskbekämpning. Rådet framhåller i sin anslagsframställning för nästkommandebudgetår att en vidgad forskning avseende biologisk bekämpning synes varamyckel påkaUad, Utskottet vill mot bakgmnd av det anförda understrykaangelägenheten av att erforderUga medel ställs till förfogande för denfortsatta forskningen på förevarande område. Enligt utskottets mening bör detvara till fyllest att i detta ärende som sin mening ger Kungl. Maj:ttill känna vad utskottet sålunda anfört i anledning av de båda nu behandlademotionerna, I motionen 1971:214 påtalas att skadeinsekterna i våraskogar på ett oroväckande sätt ökat i antal . Angreppen itallbestånd av barkborrar och märgborrar har nått en omfattning som enligtmotionärerna inger de allvarligaste farhågor. Enligt motionen bör hosKungl, Maj:t hemställa om skyndsamma åtgärder med syfte att effektiviserakampen mot skadeinsekterna i våra skogar, I remissyttrandena över motionen bekräftas att den undersenare årtionden alltmer genomgripande mekaniseringen av det svenska skogsbrukethar som följdverkan fått bl. a, vissa mycket svårbemästrade insektsproblem.Enligt skogshögskolan är det utan tvekan allvarligaste av dessa denkraftigt ökade stammen av märgborrar i våra tallskogar. Orsakerna härtUI ärden alltmer omfattande lagringen av obarkad massaved i skogarna, övergången från flottning till landtransport och röjningar som utförts under olärnpUg årstid. De skador sommärgborrama orsakar är dels virkesskador i samband med skalbaggelarvernasutveckling i det obarkade virket, dels skador på växande skog av de utflugnainsekterna. Storleken av de förluster som dessa insektsangrepp förorsakar ärenligt bl. a. svår att exakt uppskatta men vissa undersökningarpekar enUgt styrelsen mot att det vid kraftiga engångsangrepp av märgborre iett tallbestånd bhr tillväxtförluster av ,PreUminära bedömningar på grundval av uppgifter års riksskogstaxeringvisar på en tälväxtförlust för landet av totalt närmare 1 miljon m'' sk . Motionen berör som framgår av det föregående en försvenskt skogsbruk synnerUgen allvarlig fråga som enhgt utskottets mening förtjänaratt följas med stor uppmärksamhet. Som redovisas i remissyttrandena övermotionen anordnade , i syfte alt finna en början täl en bredarelösning av nu ifrågavarande problem, i samarbete med skogshögskolan ochStiftelsen skogsarbeten en större skogsskyddskonfe-rens förrepresentanter för skogsbruk, skogsindustri och forskning. Mötet resulterade iett antal rekommendationer som bl. a. gick ut på att skogsbmket ochskogsindustrin skulle försöka åstadkomma en bättre samordning mellanavverkning, transport och industri för att i görligaste mån undvika alltförstor lagring av obarkat sortiment i skogen under vissa kritiska perioder. Dencentrala konferensen har sedan följts upp av ett antal regionalaöverläggningar, och på några håll har länsvisa skogsskyddskommittéer badats. Utskottet anser i likhet med bl. a. skogsindustriernassamarbetsutskott att det förslag till aktivt handlingsprogram varom man ienlighet med det föregående enat sig i allt väsentligt torde tillmötesgåmotionärernas önskemål. Då de framlagda rekommendationema även synes vara på godväg att omsättas i praktiken förehgger enligt jordbruksutskottets mening inteanledning att i nu förevarande sammanhang påkalla någon särskild åtgärd frånriksdagens sida. Utskottet vill erinra om att vid förenämndaskogsskyddskonferens förutsatts att en ny konferens skall anordnas inom tre årför genomgång av hur skyddet mot insekterna utvecklats och för överläggning omde vidare åtgärder som kan komma att erfordras. Skogsbruket har undergått storaförändringar. Till följd av vikande lönsamhet har en kraftig rationalisering avskogsdriften satts in bl. a. innefattande en ökad mekanisering. Användningen avmodern maskinutrustning har i sin tur fört med sig att kalhuggning av storasammanhängande markarealer alltmer kommit till användning, I motionen 1971:1002framhålls de negativa verkmngar som kalhyggestek-niken kan få för såvällandskapsbilden som klimatet. De ökade riskerna av skadedjursangrepp påtalasäven. Enligt motionärernas mening är det angeläget att frågan om vilkakonsekvenser ett modernt skogsbruk har för naturen med det snaraste blir föremål för utredning.Användandet av olika skadebekämpningsmetoder bör därvid särskilt beaktas. Utskottet vill till en början understryka vad tredjelagutskottet föregående år i samband med behandlingen av motioner i närliggandeämne anförde rörande betydelsen för den svenska ekonomin av att vi inom landethar ett högrationellt och effektivt skogsbruk (3LU 1970:70). 1 remissyttrandeöver nu föreliggande motion framhåller domänverket att skogsbruket är i densituationen att de ekonomiska marginalerna är knappa och handlingsfrihetenbegränsad när det gäller valet av arbetsmetoder. Från den skogliga expertisenframhålls i remissyttrandena att hyggesupptagning inte är någon nyhet inomskogsbruket som följd av de senaste årens mekanisering av avverkningarna utantvärtom varit det dominerande skogsbrukssättet. Uppenbart ärdock att den ökade awerkningsintensiteten i kombination med den pågående mekaniseringengör att skogsbrukets åtgärder är iögonenfallande på ett helt annat sätt äntidigare. Kvar står också, som bl, a. () påpekar, det faktum att ändrade metoder inom skogsbruket ärmiljöpåverkande, t. ex. användande av större föryng-ringsytor, färre ochhårdare gallringsingrepp, skogsgödsling, insekts-, busk- och ogräsbekämpning m.m. Givetvis bör skogsbrukets negativa konsekvenser frånmiljösynpunkt i möjUg mån begränsas. Som tredje lagutskottet inyssberörda sammanhang anförde erbjuder redan gällande lag härvid vissamöjligheter att ingripa. Då dessa möjligheter, såvitt lagutskottet hade sigbekant, tillämpats i mycket ringa utsträckning, ansåg utskottet det bordenärmare utredas om nuvarande regler var ändamålsenhga och om så inte var fallethur skyddet för landskapsbäden vid skogsavverkning kunde göras effektivare. Iutlåtande erinrades om att Kungl, Maj;t emellertid redan uppmärksammat frågan.I direktiven 1970 för översyn av naturvårdslagen tälkalladesakkunniga angavs sålunda att de sakkunniga borde pröva om nuvarandeskyddsformer var ändamålsenhga för att tillgodose behovet av en allsidiglandskapsvård med hänsyn till den snabba omvandling som landskapet genomgår ochatt de därvid bl, a, borde beakta den förändring som sker av landskapet genomjordbrukets och skogsbrukets rationaUsering. Utskottet framhöll i sammanhangetatt de sakkunniga enligt direktiven härvid borde undersöka om förordnande omskydd för landskapsbilden borde kompletteras med möjlighet att utfärdaskötsel-föreskrifter. ifrågasatte vidare om inteskogsvårdsstyrelserna kunde tilldelas en mera akriv roll vid landskapsvården.Också denna fråga syntes emellertid komma att övervägas vid översynen avnaturvårdslagen. ansluter sig till nu angivna synpunkter, I förevarande sammanhang bör vidare nämnas att statensnaturvårdsverk nyUgen tillsatt en arbetsgrupp med representanter även fördomän- verket, , skogshögskolan och för att söka klariägga de speciellanaturvårdsfrågor som är förknippade med det moderna skogsbruket. Avsikten äratt verket skall kunna offentliggöra faktamaterial som ger underlagför en bedömning av följderna från naturvårdssynpunkt av den förväntadeutveckhngen inom skogsbruket. Ett av syftena med arbetet är enligtnaturvårdsverket att belysa det behov av ytterligare utredningar i ämnet somkan förehgga. 1 flertalet yttranden över motionen 1971:1002 understryksangelägenheten av att forskningen på förevarande område ges erforderUgaresurser. a, framhåller att ökade forskningsinsatser ärpåkallade framför allt kring de kUmatolojjjska och hydrologiska konsekvensernaav större hyggesytor. Som anfördes i samband med behandlingen av vissa motionertill riksdag rörande de ekologiska verkningarna av stora hyggen (JoU1971,'41) har forskning i betydande omfattning pågått rörandeförevarande problemkomplex vid skogshögskolan och på andra håll. Detta gällerbl, a, de kemiska och mikrobiologiska markförändringarna i samband medkalhuggning. Särskilda ansträngningar har enligt uppgift nedlagts på attklarlägga de klimatiska förändringarna. Utskottet vill i förevarandesammanhang erinra om att för nu löpande budgetår anvisat ett beloppav , till skoglig forskning vilket utgör en ökning från föregåendeår med . Det ankommer på statens råd för skogs-och jordbruksforskning att närmare fastställa hur de ökade resurserna påförevarande forskningsområde skall närmare fördelas på olika angelägnaforskningsändamål. Med hänsyn till det anförda finner utskottet att syftetmed motionsyrkandet får anses vara tillgodosett utan någon särskild åtgärd iärendet från sida. Under åberopande av vad i del föregående anförtshemställer utskottet att 1. som sin meningger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört i anledning av motionerna1971:23 och 1971:1037, 2. anser motionen1971:214 besvarad med vad utskottet i det föregående anfört angående skyddetmot skadeinsekter i skogarna, 3. anser motionen1971:1002 besvarad med vad utskottet anfört angående det moderna skogsbruketskonsekvenser från miljösynpunkt. Vid detta ärendes slutbehandling har närvarit: herrarHansson i Skegrie (c), Mossberger (s), i (s), Antby (fp),i (s). (), Krönmark (m), (), herrarLarsson i (c). (vpk), i Holmgården (c)*, (),Leuchovius (m), () och (); dock att vid behandhngen avmotionerna 1971:214 och 1971:1002 herrar i (s)* och () deltagit i stället för herrar i (s) och Antby (fp), * Ej närvarande vid justeringen. Bilaga 1 Yttranden över motionerna 1971:23 och 1971:1037 (25,3,197 1) Vad beträffar motionen 1971:23 ombiologisk kontroll m.m. tillstyrker rektorsämbetet att den föreslagnautredningen kommer till stånd och att den får omfatta hela problemkomplexetalternativ till miljöfarlig bekämpning. Därutöver anför rektorsämbetet. Det behov av mUjövänliga alternativtUl den kemiska bekämpningen av skadedjur och växtsjukdomar som påtalas avmotionärerna kan å det livligaste bestyrkas. Det är emellertid nödvändigt att påpeka riskerna med enalltför ensidig satsning på utnyttjandet av patologiska fenomen hos respektiveskadedjur. Utan att ifrågasätta betydelsen av biologisk kontroll i striktbemärkelse, d. v. s. utnyttjande i bekämpningssyfte av en organism mot en annanorganism, som är för människans intressen mindre önskvärd, måste emellertidnämnas att alternativ till miljöfarlig bekämpning står att finna, även i en radandra metoder. Bland dessa kan nämnas: Riktade förändringar av ekologiskanyckelfaktorer, utnyttjande av cystkläcknings-utlösande substanser hospotatiscystnematod, frisläppande av sterUise-rade hanar, utnyttjande av olikatyper av luktsubstanser, genetisk kontroll m, fl. Dessa metoder har var för sigminst lika stora möjligheter att lyckas som den strikta biologiska bekämpningenoch den praktiska tillämpningen är i många fall ett löst problem. Det som krävsär en helhjärtad satsning. Om man sålunda avser att skapa ett internordiskt institutmed uppgift att finna alternativ till miljöfarliga bekämpningsåtgärder måste enmer förutsättningslös programförklaring utformas än den som föreslagits för attchanserna till framgång skall optimeras. Att bedriva verksamheten påinterskandinavisk basis innebär flera fördelar, såsom att satsningen på varjeproblem kan bli mer kraftfull och insatserna i de olika länderna kan bättresamordnas för att ge en bättre total effekt av en viss form av bekämpning. Enstörre forskningsenhet ger dessutom större stimulans. Den satsning som sker på den tillämpadeentomologiens område är överhuvud taget mycket blygsam. Så finns t. ex. vidlantbrukshögskolan endast en enda fast tjänst knuten till studiet av samtundervisningen om skadedjur. Detta rimmar illa både med den miljövårdsdebattsom förs och den utredning om biologiens ställning iundervisningen som framlades där man hävdade attförstärkning borde ske vid jordbrukets högskolor. Utbyggnaden av forskningenpå detta område bör ske kring med växtskyddsanstalten kring dessa problem bör komma tUl stånd ochkan enkelt organiseras om den föreslagna lokaliseringen av denna till Uppsalagenomförs. Då det gäller motionen 1971:1037 ominrättande av ett organ för samordning av forskning angående giftfri odlinganför rektorsämbetet följande. I motionens rubrik Uksom iargumentationen används uttrycket giftfri odling. Detta måste bedömas varamindre väl valt, dels på grund av svårigheterna att precisera vad som skaUräknas som gift, dels därför att uttrycket på ett olyckUgt sätt indirektmisstänkliggör nuvarande odlingsteknik. Med hänsyn till den förstainvändningen kan frågas: Skall exempelvis nitralhaltiga gödselmedel betraktassom oacceptabla i odUngs-sammanhang då en del nitralhaltiga föreningar somsådana även i måttliga mängder har giftverkan? Benämningen "giftfri"ger också lätt frågan en biodynamisk inriktning, vilket vi förmodar ej varitmotionärernas avsikt. En mer adekvat benämning och målsättning för strävandenabör vara att genom samordnade forskningsinsatser reducera behovet av kemiska bekämpningsmedeli växtodhngen. Helt i Unje med en sådan målsättning ligger ett stort antalforskningsuppgifter som bearbetas vid ohka institutioner vidlantbrukshögskolan dels rutinmässigt, dels mer eller mindre tälfälUgt beroendepå möjhgheterna att erhålla forskningsanslag. Här skall bara som exempel nämnasde omfattande och betydelsefulla forskningsarbeten som understöds av Statensråd för skogs- och jordbruksforskning och som avser att ge ökade kunskaper omdels ogräsens biologi, dels förekomsten av eventuella restsubstanser. Ökadekunskaper inom dessa båda områden är nödvändiga för att man skall kunna geförslag till effektivare ogräsbekämpning med starkt reducerad eller utananvändning av kemiska bekämpningsmedel. Att har stort intresseför hithörande frågor och satsar betydande resurser på detta område ärsjälvklart men synes angeläget att framhålla, eftersom motionärerna ej funnitskäl nämna bland institutioner som arbetar med väsentUgafrågor rörande såväl möjligheterna att reducera användningen av kemiskabekämpningsmedel som riskerna i samband med bekämpningsmedlens användning.Sedan tre år tälbaka sker vid exempelvis en prövning avogräsmedel i syfte att få fram mer miljövänUga sådana. Av ovanstående liksom av vad motionärerna anfört framgåratt det bedrivs en livlig verksamhet inom landet i syfte att onödiggöra eller ivarje fall reducera användningen av kemiska bekämpningsmedel. Aktiviteternafinansieras på olika sätt, vilket gör att en fuUständig samordning avverksamheten ej varit möjlig. Sannolikt har detta inte inneburit någraallvarligare nackdelar men kan självfaUet bli betänkligare medhänsyn till resursutnyttjandet, då aktiviteterna inom ifrågavarande områdesäkerligen kommer att öka. Det finns därför anledning att tillstyrkamotionärernas hemställan och tälstyrka det förslag tillsammansättning av det samrådsorgan som framlagts, dock med följande påpekanden,och ägs numera av W , varför det kanifrågasättas om företaget behöver särskilt representeras i samrådsorganet.Däremot synes det befogat, att någon representant för biodynamikerna kan fåingå i samrådsorganet för alt organet även skall ha kännedom om och möjlighetatt bedöma insatserna från detta håll. Detta kan ha värde även ur densynpunkten att det ger -möjlighet att överbrygga eventuella motsättningarmellan olika intressen inom arbetsområdet på ett tidigt stadium. Den föreslagna breda rekryteringen till samrådsorganet kanbedömas ha stort värde för samordningen med andra närliggande aktiviteter isamhället, för auktoriseringen av krav på ökade resurser tUl forskningen inomorganets arbetsområde och för rilltron i olika instanser och situationer tillde resultat som framkommer av de aktiviteter som samrådsorganet auktoriserat.Med hänsyn till att lantbmkshögskolan normalt har vittomfattande aktiviteterinom det föreslagna samråds-organets intresseområde, förutsattes att lantbmkshögskolan blir för- 1 * 1971. hållandevis starkt representerad i samrådsorganet om dettakommer till stånd. (24,3,1971) anför i ettgemensamt yttrande över de båda motionerna. har tidigarei liknande sammanhang hävdat åsikten att de svenska insatserna påmiljöforskningens område av bl, a. effektivitetsskäl måste göras medprioritering av ett fåtal forskningsområden. En princip vid denna prioriteringmåste vara att i första hand välja sådana områden där utländska erfarenheterbedöms otUlräckliga, betraktar den s, k. "biologiskakontrollen" och "giftfria odlingen" som väsentliga problem. Denomfattande forskningsverksamhet som - vilket även påpekas i motionen - bedrivspå flera håll i utlandet på dessa områden, har emellertid inneburit attnaturvårdsverket i enlighet med ovan anförda principer inte prioriterat dem isin planering av forskningsinsatserna. Verket ger i det följande några exempel på den utländskaforskningen på området och visar på några av de vägar utländskaforskningsresultat tillgodogörs i , En särskilt kraftig satsning har gjorts och görs över helavärlden på forskning kring tillämpad insektsbekämpning med mikroorganismer avohka slag t. ex, i , , , , ,, och utanför i , , , , och , Kommersiella bakteriepreparat finns bl, a, i ,, och , Virusbekämpning tillämpas i t, ex, ,och , men har även förekommit i , Svamppreparat användsockså i denna typ av "biologisk kontroU", Av speciellt intresse ur svensk synpunkt är naturligtvisden sovjetiska och kanadensiska forskningen, där klimat- och andraproduktionsbetingelser till stor del överensstämmer med nordiska förhållanden. Grundforskning bedrivs i bl, a, på ekologiskastationen i Skogsby, där metoder utprövas att med hjälp av"doftämnen" reducera insektspopulationer. Svenska forskare i hargoda kontakter med insektspatologiska institutet och med cytopatologiska forskningsinstituteti Saint-Christolles-Alés, där betydande insatser görs inom området"biologisk kontroll".