bet · FU01LU9 · 1971-12-31 00:00:00 — Beträffande innehålleti ny ekonomisk plan gäller samma regler som för den ursprungliga planen. Nyplan skall alltså avse föreningens hela verksamhet och uppta också sådanauppgifter av betydelse som inte har ändrats. I motionen 1971:1215 av och frökenLjungberg påpekas att den ekonomiska planen enligt propositionen getts ettbetydligt mer översiktligt innehåll än vad nu gällande bostadsrättslagföreskriver. Vidare hänvisas till de av departementschefen anförda, ovanredovisade skälen härtill. Motionärernaanför därefter att den ekonomiska planens uppgifter enligt deras mening varitvärdefulla för bedömning av en förenings ekonomiska förutsättningar vidupplåtelse av bostadsrätt. De tendenser mot byggande av större enheter, som nuförekommer, gör inte angelägenheten av en utförlig teknisk-ekonomisk redovisningav byggnadsobjekten mindre. Motionärerna anser snarare motsatsen vara fallet.De framhåller även att en uttunning av innehållet i planen försvårar enbedömning om oskäliga avgiftshöjningar kan ha förekommit. Vidare påpekas att enrelativt detaljerad ekonomisk plan givetvis kan medföra behov av ändring avdessa uppgifter och innebära att ny plan är erforderlig oftare än om planenär mindre innehållsrik. Kostnaderna för upprättande av en ny plan kan enligtmotionärerna dock särskilt vid en jämförelse med de värden varmed enbostadsrättsförening arbetar icke bli så höga att de utgör bärande skäl fören uttunning av innehållet i den ekonomiska planen. Motionärerna hänvisarockså till bestämmelserna att planen skall av styrelsen hållas tillgänglig förenvar som önskar ta del av den. Denna bestämmelse bör enligt motionärernasmening bli av större praktisk betydelse om planen innehåller utförligauppgifter. Inte minst kan detta antas komma att gälla för den, som övervägeratt förvärva bostadsrätt från tidigare innehavare och därför vill skaffa sigingående kännedom om föreningens verksanihet. Avslutningsvishävdar motionärerna att de i likhet med bostadsrättskommittén anser att skältill annan ändring av de nuvarande bestämmelserna om ekonomisk plan ickeföreligger än att begreppet andelsvärde utbytes mot jämförelsetal. Ersättningvid överlåtelse av bostadsrätt Kommittén föreslog inte några särskildabestämmelser om beräkning av ersättning för bostadsrätt vid överlåtelse. Detansågs inte möjligt att ange några närmare regler för hur en bostadsrätts värdei det enskilda fallet skulle beräknas. Värdet kan fastställas med hänsyn tillföreningens ekonomiska ställning, värdet på nyttjanderätten till lägenheteneller andra faktorer. Vanligen kommer värdet enligt kommittén till uttryck idet pris som erhålls vid en försäljning. I sin skrivelse till Kungl. Maj:t den 11 april 1969redogjorde inledningsvis för de skäl som åberopades förbeslutet att slopa bestämmelserna i kontrollagen om offentlig priskontroll avöverlåtelsevärdena. Sålunda angavs att det stora flertaletbostadsrättslägenheter finns i hus tillhörande föreningar, vilka i sina stadgarhar sådana normer för bestämmande av bostadsrättens överlåtelsevärde som intemedger att knapphetsbetingade ersättningar tas ut. Svårigheterna att ange enriktig norm för bestämmandet av en bostadsrätts värde bedömdes också bli stora.Vidare ansågs att en viss höjning av ersättningarna borde godtas i föreningarsom tillåter fria överlåtelsevärden. Höjningarna bedömdes bli ganskabegränsade bl. a. med hänsyn till att den som har att betala ett kapitalbelopptorde vara mera känslig för beloppets storlek än den som har att erlägga ettmotsvarande belopp i form av förhöjd hyra under en följd av år. Slutligenåberopades att överlåtelsekontrollen för statligt finansierade egnahem hadeupphört. om att kontrollagens bestämmelser var LU 1971: 9 21 Om köpare av bostadsrätt betalat högreersättning än som redovisats i det avtal som underställts hyresnämnden hadehan alltid legal möjlighet att återfå "överskjutande" belopp. Sedan kontrollagen upphävts skallbostadsrättsföreningarnas stadgar, bostadsrättslagen och allmännarättsgrundsatser tillämpas vid bedömandet av frågan om högsta ersättning vidöverlåtelse av bostadsrätt. Möjligheterna att på gmndval härav komma till rättamed påtagliga överpriser torde enligt vara begränsade. Ettflertal föreningar saknar f. ö. stadgebestämmelser som reglerar bostadsrättensvärde vid överlåtelse. Om bostadsrättslägenhet skall gå i byte mot lägenhetsom tillhandahålls av bostadsförmedling finns dock möjlighet att vägraanvisning i den mån överlåtelsepriset ger anledning till detta. Enligt förbundets mening syntes de bestämmelser omöverlåtelse av bostadsrätt som kommittén föreslog inte erbjuda någon lösning avde problem som sammanhänger med överpriser på bostadsrätter. Förbundet ansåg det angeläget att åtgärder vidtasi syfte att komma till rätta med de risker som föreligger för en osundutveckling på bostadsmarknaden, särskilt i orter där den allmänna bostadssituationenfortfarande företer en bristande balans. Det borde övervägas att i en ellerannan form återinföra kontrollen av bostadsrättsöverlåtelser. Eftersomhyresregleringslagen fått förlängd giltighet till utgången av , bordedet övervägas att låta kontrollbestämmelserna omfatta alla eller vissa av deorter för vilka hyresregleringslagen gäller. Remissyttrandena över skrivelse. framställningavstyrktes av nästan alla remissinstanser. , SABOoch TCO ansåg emellertid att frågan om särskild prövning avöverlåtelsersättningen borde utredas närmare. I flera yttranden framhölls attprisutvecklingen borde följas med uppmärksamhet och att en framtida höjning avprisnivån kunde motivera att frågan om särskilda åtgärder övervägdes på nytt. Beträffande en mer detaljerad redovisning avremissyttrandena hänvisar utskottet till propositionen s. 59 ff. Enligt gällande rätt ärbostadsrättshavare i princip oförhindrad att vid överlåtelse av bostadsrätt taut det pris han önskar. Det är emellertid f. n. inte ovanligt att föreningarnai sina stadgar har särskilda bestämmelser om hur överlåtelseersättningen skallberäknas. kontroll lagen gällde var överlåtelse av bostadsrätt motvederlag giltig bara om hyresnämnden godkände överlåtelsen. Detta fick inte skeom ersättning skulle utgå med högre belopp än som svarade motbostadsrättshavarens andel i föreningens behållna tillgångar. Kontrollen gälldeinte förvärv på exekutiv auktion. LU 1971: 9 22 Kommittén föreslår inte några generellabestämmelser i lag om vilken ersättning bostadsrättshavare skall få ta ut vidöverlåtelse av bostadsrätt. Förening skall emellertid i stadgarna kunna ange särskildagrunder för ersättningens beräkning. I likhet med flertalet remissinstanseranser jag att föreningarna bör få full frihet att bestämma om reglering avöverlåtelsevärdena, och jag anser inte att det finns behov av lagbestämmelsersom begränsar deras befogenhet i detta hänseende. Av hänsyn till de enskildamedlemmarnas intressen måste emellertid krävas att grunderna för ersättningensberäknande klart framgår av föreningens stadgar. Densom har betalat högre överlåtelseersättning än stadgarna medger bör enligtkommittén i regel kunna vägras medlemskap i föreningen. Jag instämmer i vadkommittén sålunda har anfört, vilket med något undantag har lämnats utanerinran av remissinstanserna. Inträde bör dock få vägras bara om det i stadgarnahar ställts upp som särskilt villkor för medlemskap att normerna för beräkningav överlåtelseersättning inte får ha åsidosatts. bör föreskrifter i stadgarna om begränsning av överlåtelsersättningkunna åberopas också vid exekutiv försäljning. Detta har kritiserats underremissbehandlingen. Som grund för kritiken har hänvisats till både gäldenärensoch borgenärernas intressen. Det har också framhållits att kommittéförslagetskulle kunna medföra svårigheter i fråga om det exekutiva förfarandet. Jaganser kritiken mot förslaget i denna del värd beaktande. Det förhållandet attpriset vid en exekutiv försäljning har överstigit vad som enligt stadgarnaskulle ha fått tas ut vid frivillig överlåtelse bör sålunda enligt min meninginte få tas till intäkt för att vägra förvärvaren inträde i föreningen. Jaggår härefter över till att behandla frågan om offentlig kontroll av överlåtelseav bostadsrätt. har i sin tidigare redovisade framställninguttalat sig för att någon form av sådan kontroll åter-införs i de orter därhyresregleringen f. n. gäller. Som skäl härför anför förbundet att det ärangeläget att komma till rätta med de risker för en osund utveckling påbostadsmarknaden som föranleds av överpriser på bostadsrätter. Förbundetsframställning har avstyrkts av nästan alla remissinstanser. Föregen del vill jag till en början framhålla att ett återinförande av denprisreglering på bostadsrätter som gällde till utgången av år 1968otvivelaktigt skulle vara förenat med åtskilliga problem. Härtill kommer attdet är mycket svårt att kontrollera att en sådan reglering verkligenrespekteras. Vid remissbehandlingen har från ett par håll ifrågasatts attinföra ett system med prövning i efterhand av överenskomna ersättningar eftermönster av hyreslagstiftningens regler om prövning av förstagångshyra. Även motett sådant system kan emellertid enligt min mening allvarliga invändningarriktas. En nedsättning i efterhand av den redan erlagda ersättningen medskyldighet för överlåtaren att åter- LU 1971: 9 23 bära överskjutande belopp skulle ofta försätta denne i enavsevärt mera bekymmersam situation än den som en hyresvärd råkar i om han nödgasfinna sig i en lägre hyra än den ursprungligen kalkylerade. Någon samlad statistik över prisutvecklingen inom helabostadsrättsområdet för tiden efter kontrollens slopande föreligger inte. Inomsåväl HSB som , vilka tillsammans svarar för omkring två tredjedelarav bostadsrättslägenheterna, sker emellertid en fortlöpande uppföljning av debelopp som betalas vid överlåtelse av bostadsrätter. Båda organisationerna harefter det att överlåtelsekontrollen slopades antagit särskilda rekommendationerangående överlåtelsepris för bostadsrätt. Rekommendationerna innebär attersättningen i princip skall motsvara grundavgift, amorteringar påfastighetslånen och ett skäligt tillägg för eventuella förbättringar avlägenheten. Dessutom kan beträffande kapitaltillskotten beaktas bostadsstyrelsensvärderingsindex eller, för lägenheter byggda ,byggnadskostnadsindex. HSB har för tiden 1 april31 redovisatsammanlagt 15 531 överlåtelser för hela landet. Av dessa har 82 o/o skett tillpris som motsvarat HSB:s rekommendation. 8 »/o av lägenheterna har betingatett högre och 10 "/o ett lägre pris. redovisas istatistiken 10 737 överlåtelser. Därav har 78 »/o skett till rekommenderatbelopp medan 13 »/o skett till högre och 9 "/o till lägre pris. FörStorstockholms och del utvisar statistiken att omkring22 resp. 26 "/o av de överlåtna bostadsrätterna betingat högre pris än detrekommenderade medan motsvarande tal för utgjort 6 o/o. I statistiken harmed rekommenderat belopp likställts belopp som med högst . avvikitfrån det rekommenderade. När det gäller omfattar statistiken för tiden 1januari sammanlagt 7 232 överlåtelser. Av dessa har 19"/o skett till högre och 11 "/o till lägre pris än harrekommenderat. För tiden redovisas 4 912överlåtelser. Därav har omkring 18 o/o skett till högre och 20 o/o till lägrepris än det rekommenderade. Av 195 överlåtelser i under sistnämndaperiod har i det närmaste hälften betingat överpris. I och varav 659 resp. 538 överlåtelser motsvarande andel 10 resp. 20 o/o. Även iRiksbyggens statistik har med rekommenderat pris i regel likställts pris somavvikit från det rekommenderade med högst . I en analys avöverlåtelsepriserna som harverkställts inom anförs sammanfattningsvis, att stora regionalaolikheter förekommer, att cirka en femtedel av överlåtelserna sker tillöverpris, att lika stor andel sker till underpris, att tendensen mot flerunderpris är aningen starkare än tendensen till fler överpris samt attprisutvecklingen är eller smått avtagande. Slopandet av den offentliga kontrollen av överlåtelsevärdenapå bostadsrätter har otvivelaktigt i vissa fall medfört att bostadsrättshavare LU 1971: 9 24 tagitut priser som inte obetydligt överstigit vad som var tillåtet enligtkontrollagen. Det torde då i regel ha varit fråga om centralt belägna,attraktiva äldre lägenheter i storstadsområdena, framför allt i . Avde uppgifter HSB och har ställt till förfogande framgår emellertidinte att överlåtelsepriserna på bostadsrätter i föreningar som bildats inomdessa organisationer i någon mera betydande omfattning kommit att överstiga debelopp organisationerna har rekommenderat medlemmarna att ta ut. Dettaframstår som särskilt betydelsefullt med hänsyn till den dominerande ochnormgivande roll HSB och spelar på bostadsrättsmarknaden. Även omstatistiken kan vara behäftad med vissa felaktigheter, torde man kunna räknamed att den i huvudsak rätt återspeglar prisutvecklingen på bostadsrätter.Enligt vad jag har inhämtat har varken inom HSB eller inom någonnämnvärd ökning av det totala antalet överlåtelser kunnat iakttas efterkontrollagens upphävande. Det finns alltså inte grund för att anta attspekulationer i bostadsrätter förekommer i någon betydande omfattning. Motbakgrund av det nu anförda anser jag inte att den hittillsvarande utvecklingeninger sådana farhågor att det finns anledning att nu vidta särskilda åtgärderför att återinföra offentlig kontroll av de ersättningar som tas ut vidöverlåtelse av bostadsrätt. Utvecklingen bör emellertid också i fortsättningenföljas med uppmärksamhet. Skulle någon mera markant höjning av prislägetinträffa bör frågan tas upp till förnyat övervägande. I motionen 1971:1212 av m. fl.framhålls, såvitt nu är i fråga, att förslaget till ny bostadsrättslaginnehåller väsentliga förbättringar jämfört med gällande lag men att en storsvaghet kvarstår nämligen att bostadsrättslägenhet fortfarande kan utnyttjassom försäljningsobjekt och att ingen offentlig kontroll skall ske av på vilkaekonomiska grunder bostadsrätt överlåtits. Motionärernaanser att rätten att utnyttja bostadsrättslägenhet som handelsvara grundläggs i10 §, i vilken paragraf gällande lagbestämmelse om rätt att utbjudabostadsrätt, som övertagits av dödsbo, på offentlig auktion bibehålles. Devanliga argumenten att man inte kan kontrollera uppgörelser under bordetligger till grund för att regeringen avfärdar frågan om offentlig kontroll.Svårigheterna att kontrollera överlåtelsesumma får enligt motionärernas meningdock inte utgöra motiv för att man skall avstå från offentlig kontroll. Bostadsrättslagenbör enligt motionärerna vara en anvisning för att pressa ned hyror och insatseroch ett medel för en alltigenom socialt inriktad bostadspolitik. Genom attslopa bestämmelsen att bostadsrättslägenhet får utbjudas på offentlig auktionskulle lagen ge en klar an- LU 1971: 9 25 visningom att bostadsrättslägenhet inte får betraktas som handelsvara. Rätten, att efteri 10 § stipulerad tid överta bostadsrätten, bör överföras på föreningen, varvidgrunden för ersättning bör vara bostadsrättens faktiska värde. Motsvarande bör gälla även12 §. Motionärernaanser därför att försäljning av bostadsrätt på auktion bör förbjudas samt attoffentlig kontroll vid överlåtelse av bostadsrätt bör återinföras. Höjningav avgifterna för bostadsrätt I den allmänna motiveringen (s. 82 ff) anfördepartementschefen bl. a. följande. Deföreslagna bestämmelserna om ekonomisk plan avser att skapa garantier för attföreningen vilar på betryggande ekonomiska grunder. Även om så är fallet närbostadssökande knyts till föreningen kan det därefter inträffa omständighetersom föranleder en betydande höjning av avgifterna. En sådan höjning kaninnebära hård ekonomisk belastning för den enskilde bostadsrättshavaren ochmedföra att värdet av den till tiden obegränsade nyttjanderätten förringas. Enligt38 § bostadsrättslagen har bostadsrättshavaren rätt att efter uppsägning frånträdabostadsrätten, om föreningen går ifrån den ekonomiska planen och beslutaråtgärd som medför väsentlig avgiftshöjning. Sådan rätt föreligger däremotinte, om de ökade avgifterna beror på att beräkningarna i planen inte harhållit streck. Beträffande avgiftshöjningar som drabbar förhandstecknaresaknas särskilda lagbestämmelser. Gällande rätt torde emellertid innebära attförhandstecknaren inte är bunden att teckna bostadsrätt under allaförhållanden. Erbjuds han inte bostadsrätt på rimliga villkor torde han sålundakunna göra sig fri från det ingångna avtalet (prop. 1945: 371 s. 32). Vidaretorde förhandstecknaren i allmänhet kunna frånträda förhandsavtalet om detbeträffande förhållande, som har angetts i den ekonomiska planen, har inträffatförändring som i märklig mån inverkat på föreningens ekonomiska ställningeller förskottsgivarens ekonomiska förpliktelser (prop. 1968: 161 s. 52). Kommittéförslagetinnebär att grundavgift inte får tas ut med högre belopp än som har angetts iden ekonomiska planen vid upplåtelse av bostadsrätt efter förhandsavtal. Vidsådan upplåtelse får den i planen angivna årsavgiften inte höjas med mer än 10o/o på grund av andra förhållanden än sådana som enligt vad föreningen visarstår utanför dess kontroll. För att förhandsavtal skall få träffas krävs attett i särskild ordning auktoriserat s. k. utfästelseföretag har garanteratförhands- LU 1971: 9 26 tecknarnaatt föreningen kommer att fullgöra sina förpliktelser enligt förhandsavtalen.Företaget skall också ansvara för att de slutliga anskaffningskostnaderna ochfinansieringsvillkoren för föreningens hus inte är oskäliga. Kommitténs förslagär inte enhälligt. Tre ledamöter har i vissa avseenden reserverat sig mot detoch förordar lösningar som i huvudsak ansluter till nu gällande bestämmelser. Ifråga om bostadsrättshavares rätt att frånträda sin bostadsrätt innehållerkommittéförslaget en regel med i huvudsak samma innehåll som 38 §bostadsrättslagen. föreslår beträffande förening som ingår förhandsavtalmotiveras bl. a. med att förhandstecknare binds till föreningen utan att hansom medlem i denna får något inflytande i fråga om dess förvaltning. I enlighetmed detta betraktelsesätt ges något motsvarande skydd inte för den till vilkenbostadsrätt upplåts direkt. Detta gäller även om föreningens hus inte harfärdigställts vid upplåtelsen. Enligt vad jag föreslår skall bostadsrätt närdet gäller bostadslägenheter alltid upplåtas direkt till medlem i föreningenutan föregående förhandsavtal. Detta medför att den som åtar sig förpliktelsermot föreningen i princip också kan delta i handhavandet av föreningens angelägenheter.Som jag har påpekat behöver emellertid det förhållandet att de bostadssökandeomedelbart antas till medlemmar i föreningen inte utesluta att de som harbildat föreningen i vissa avseenden behåller ett avgörande inflytande överföreningens angelägenheter även efter bostadsrättsupplåtelserna. Det kansåledes också med den ordning jag förordar inträffa att den som har knutitstill föreningen i vissa frågor saknar reell möjlighet att påverka beslut avbetydelse för avgifternas storlek. Det kan vidare inte uteslutas att det sedanhuset har blivit färdigställt visar sig att beräkningarna i den ekonomiskaplanen inte har hållit streck. Även med mitt förslag aktualiseras därför fråganom behovet av särskilda skyddsregler ehuru behovet därav blir mindre. Kommittémajoritetensförslag har mött åtskillig kritik under remissbehandlingen. Beträffande denföreslagna begränsningen av rätten att höja avgifterna framhålls bl. a. attreglerna lätt kan kringgås. Bestämmelserna om garanti från särskiltutfästelseföretag anses av några remissinstanser innebära ett omotiveratdjupgående ingrepp i föreningarnas verksamhet. Jagkan i väsentliga stycken ansluta mig till den kritik som har förts fram avremissinstanserna. Ett genomförande av kommitténs förslag skulle innebära attproduktionen av bostadsrättslägenheter underkastas en reglering som till stordel saknar motsvarighet på bostadsmarknaden i övrigt. Till detta kommer attden föreslagna ordningen skulle ställa höga krav på den ekonomiska garanti somskulle åvila utfästelseföretagen. Kostnaderna för denna garanti skulle i sistahand komma att drabba bostadsrättshavarna i form av höjda avgifter. LU 1971: 9 27 inteuteslutas att systemet med särskilt auktoriserade företag skulle medföra riskför minskning av produktionen av bostadsrättslägenheter och begränsning avkonkurrensen inom bostadsrättsområdet. Med hänsyn till vad jag nu har sagtanser jag mig inte kunna godta kommitténs förslag. Jag förordar i stället attden enskilde bostadsrättshavarens intresse av att inte drabbas av väsentligtskärpta ekonomiska förpliktelser tillgodoses genom bestämmelser om rätt förhonom att frånträda bostadsrätten, om avgifterna för denna har undergåttväsentlig höjning. En sådan lösning ansluter nära till vad som gäller f. n. lagen närmare ange när en höjning skall anses väsentlig synes mig inte varamöjligt, utan denna fråga får avgöras med hänsyn till omständigheterna i detenskilda fallet. Anledningentill att föreningen tvingas höja avgifterna kan variera. Ofta är höjningen endirekt följd av att föreningen har beslutat vidta någon åtgärd t. ex.beträffande föreningshuset. Som kommittén framhåller torde emellertid höjdaavgifter inte sällan orsakas av förhållanden som kan sägas stå utanförföreningens kontroll. Härmed åsyftas i första hand händelser som i allmänhetdrabbar alla på bostadsmarknaden, t. ex. förändringar av penningvärde,ränteläge eller gällande författningar. Hit bör vidare i regel räknasförändringar på lånemarknaden. Beror avgiftshöjningen på händelse av nuangivet slag framstår det oftast som obilligt mot föreningen och dess övrigamedlemmar att bostadsrättshavare skall få lämna föreningen. Ocksåi andra fall bör bostadsrättshavaren få finna sig i att stanna kvar iföreningen avgifterna har undergått en väsentlig höjning. Har hanbiträtt eller kan han anses ha godkänt den åtgärd av föreningen som harföranlett avgiftshöjningen, bör han sålunda i regel inte få undandra sig deekonomiska konsekvenserna av åtgärden. Vidare bör ökade avgifter till följd aven normal upprustning av föreningens hus i regel inte medföra rätt tilluppsägning. Motbakgrund av det nu anförda föreslår jag att rätt till uppsägning på grund avväsentlig avgiftshöjning inte skall föreligga, om det av särskild anledningframstår som obilligt mot föreningen eller dess medlemmar att bostadsrättenfrånträds. Medhänsyn till föreningens intresse av att utan tidsutdräkt få kännedom omverkningarna av beslutad avgiftshöjning bör det föreskrivas viss kortare tidinom vilken bostadsrättshavare som vill utnyttja sin rätt till uppsägning skallgöra detta. Tiden kan lämpligen bestämmas från detbostadsrättshavaren fick kännedom om höjningen. Sker uppsägning, bör föreningenvara skyldig att utge ersättning för bostadsrätten. Om bostadsrättshavaren hartillträtt lägenheten, bör han ha rätt att bo kvar i denna som hyresgäst underskälig tid. LU 1971: 9 28 I motionen 1971:1214 av herrar ochNordberg framhålls att departementschefens uttalande i den allmännamotiveringen på en punkt syns leda till onödiga tolkningstvister, nämligen detkursiverade uttalandet i sista meningen i andra stycket på s. 27 ovan. Vaddepartementschefen där uttalat bör enligt motionärernas mening inte gälla. Motionärernasynes närmast avse att ordet "oftast" inte tillräckligt klartavspeglar att det, om avgiftshöjningar beror på omständigheter som står utanförföreningens kontroll, i regel skall framstå som obilligt mot föreningen attbostadsrättshavaren skall få lämna föreningen. Det må anmärkas att och i sinaskrivelser till utskottet hemställt om klargörande uttalande av utskottet pådenna punkt. Förverkandeav nyttjanderätt till bostadsrättslägenhet I specialmotiveringen till 33 § ipropositionsförslaget anför departementschefen följande. Departementsförslagetinnebär vissa ändringar av gällande rätt och kommitténs förslag. Paragrafen hardisponerats med 12 kap. 42 § jordabalken som förebild.