bet · FU01JoU53 · 1971-12-31 00:00:00 — I den månkompletterande föreskrifter erfordras, erhålles dessa genom Institutet, som itveksamma frågor tillfrågas och som därvid inhämtar upplysningar frånSprängämnesinspeklionen resp. . Inspektions-och kontrollverksamhet i fråga om cisterner, speciellt sådana som användes förförvaring av eldningsoljor för villa- och fastighetsuppvärmning, sker avpraktiska skäl normalt . Härjämte måste beaktas att denya bestämmelserna, som bl. a. berör omkring en miljon villa- ochfastighetsägare, nödvändiggjort ett omfattande informations- ochupplysningsarbete. Med hänsyn till den betydelse petroleumindustrien tillmäteransträngningarna att i möjligaste mån begränsa riskerna för oljeläckage, harInstitutet i samarbete med medlemsföretag och fristående företag med verksamhetinnefattande cisternrengöring och kontroll varitengagerat i att bekantgöra de nya bestämmelsernas innebörd. Näm.nas kan idetta sammanhang att Institutet utarbetat en informationsbroschyr, som genommedlemsföretagens försorg distribuerats i en upplaga av i runt tal JoU1971: 53 18 enmiljon exemplar till villa- och fastighetsägare. Härjämte har Inslitu-let låtitgöra en instruktionsfilm om de nya bestämmelserna för att underlättautbildning av berörd personal hos medlemsföretag såväl som fristående företagmed intresse härför. Petroleumindustrien har på så sätt aktivt medverkat tillatt göra de nya bestämmelserna kända och förstådda av landets villa- ochfastighetsägare. Resultatet har också enligt vad Institutet har sig bekantblivit, att sommarmånaderna 1971 kännetecknats av en mycket omfattandeverksamhet i fråga om cisternrengöring och -kontroll. Härutöver må nämnas attSPI på uppdrag av oljeföretagen förbereder en stort upplagd kampanj för altutbyta och helt rekonditionera de s. k. gårdscislerner, som inrymmer lager avpetroleumprodukter ål jordbruk, åkerier, entreprenadföretag m. fl. Ett dotterföretagtill Institutet, AB Gårdscisterner, är under bildande och beräknas påbörjaverksamhet . Menäven om Institutet sålunda inle kan dela uppfattningen, att det vid tiden förmotionernas avlämnande fanns tillräckligt underlag för bedömning av de nyabestämmelsernas efterlevnad, vill Institutet inte motsätta sig en utredning,som tar sikte på att erforderlig inspektions-och kontrollverksamhet skall görasså tillförlitlig som möjligt. Med hänsyn till kontrollverksamhetens avnaturliga skäl relativt säsongmässiga karaktär torde en särskild statligkonlrollorganisation komma att bli både tungrodd och kostsam, speciellt omdenna verksamhet inte kan förenas med andra uppgifter. Ur denna synpunkt bordeinkoppling av skorslens-fejarorganisationen kunna medföra avsevärda fördelar.Institutet är också av den uppfattningen, att del kan övervägas, om inte någonform av auktorisationsförfarande för de företag och enskilda, som skall ombesörjainspektions- och kontrollverksamhet av cisterner enligt kungörelse 1/1970 kanvara på sin plats. Den lokala tillsynen bör liksom åvilabyggnadsnämnderna, som enligt Institutels erfarenheter normalt inrymmererforderlig sakkunskap. Vad slutligen beträffar förslaget att anmodalänsstyrelserna alt tillsammans med kommunerna förbereda motlagningsplatser föroljeförorenade jordmassor och annat fast oljeavfall, vill Institutettillstyrka detta. Vattenvämet () Vattenvärnet anför. Redan när Vattenvämet bildades påtaladeföreningen oljecisternproblemet. Den broschyr som utarbetades av föreningen1964 och trycktes i en sammanlagd upplaga på ca 80 000 ex. var länge den endainformation som fanns tillgänglig för allmänheten angående de 1961 infördabestämmelserna rörande underjordisk förvaring av brandfarlig vätska. Isyfte att samordna och intensifiera information och propaganda kringoljeskyddet till lands och på inre vattendrag tog Vattenvärnet 1968 initiativettill Samarbetsgmppen för oljeskyddspropaganda (SOP). I den sitterrepresentanter för , , , , , , m. fl. Ordförande är redaktörBo Rosén, Vattenvämet. Självfallet har SOP i mycket hög grad uppmärksammatoljecisternfrågan. Detär alldeles uppenbart alt det råder en allvarlig disharmoni mellan, å enasidan, de gällande bestämmelserna för lagring av olja m. m. i JoU1971: 53 19 cisternoch, ä andra sidan, de möjligheter som kommunernas byggnadsnämnder nu har attefterfölja dem. Motionärerna ger också övertygande belägg för delta.Valtenvärnets erfarenheter understryker att skildringen inle på något visöverdriver den rådande situationen. Mankan emellertid inte begära att byggnadsnämnderna med de otillräckliga resursersom de har i fråga om teknik, personal och kunskap på ett tillfredsställandesätt skall kunna svara för kontroll m. m. av cisternerna. Men delta betyderingalunda, alt bestämmelserna gjorts för rigorösa. Tvärtom, de betecknarsnarast ett minimum beträffande de krav som man bör ställa på cisterner,cisternägare, kontroll osv. Detsynes också svårt att helt allmänt nu fordra att kommunerna skaffar sigerforderliga resurser. Det är möjligt att detta kunde gå i några få storakommuner, men definitivt inte på landsbygden. Uppgiften att enligtbestämmelserna rätt övervaka anläggning och löpande kontroll av oljecisternerkräver en omfattande kompetens vilket också med styrka framhålles i motion nr1054. Området påkallar därtill alltjämt mycken forskning ochförsöksverksamhet. Vattenvärnetfinner det därför utomordentligt angeläget att en rationell besiktningsorganisationupprättas. En utredning som prövar den i motion nr 1054 föreslagnaorganisationen, och även andra alternativ, bör därför komma till stånd. Vattenvämetvill också biträda yrkandet i motion nr 421 om inrättande avmottagningscentraler för oljeförorenade jordmassor och annat fast oljeavfall.Såsom däri framhålles drar saneringsaktionerna vid oljeutsläppkostnader som måste anses orimligt stora. En anmärkningsvärt stor del avutgifterna belastar transport och mottagning av oljeavfall. Dessvärre är detinte alls säkert alt de platser där oljeavfallet läggs är lämpade för detta.Annan miljöförorening kan bli följden av olämpligt platsval, främstvaltenförstöring. Det måste ingå i kommunernas skyldigheter att varaförberedda på all anvisa lämpliga platser och att där ha en åtgärdsplan klarså alt ingen ny miljöförstöring uppkommer. () (21.9.1971) tillstyrker att kontrollenav i mark förlagda oljecisterner effektiviseras och alt frågan om hur dennakontroll och övervakning skall ske utredes. Därvid bör enligt SBF:s meningbeaktas att frågan om vidareutveckling av metoder för skydd mot cisternkorrosionfår en tillfredsställande lösning inom ramen för befintliga centrala inslitutioneroch organisationer. SBF föreslår att i direktiven för utredningen anges att iförsta hand bör undersökas vilka möjligheter som finns att med hjälp avbefintliga resurser inom de kommunala organen och inom sotningsväsendet utförade erforderliga rutinmässiga kontrolluppgifterna. SBF avråder från att fördetta ändamål skapas en särskild övervaknings- och besiktningsorganisation.Vidare tillstyrker SBF utredning av frågan om hur mottagning av oljespill ocholjeinfekterade jordmassor ska kunna tas tiU vara på ett bättre sätt änhittills inom kommunerna. I anslutning härtill anförBrandförsvarsföreningen följande. hari sin målsättning att verka för ett betryggande brandförsvar och därmedförenlig verksamhet. Skydd mot skador av utrinnande olja har sedan åtskilligaår varit en viktig arbetsuppgift inom föreningen och har även tagit sig uttrycki omfattande utbildnings- och pubUkalionsverksamhet avseende förebyggande avatt olja kommer lös och att undanröja skador som uppstår av olja som runnit ut.För kännedom bifogas två av våra skrifter, i Frågan om att motverka skador på oljecisterner förlagda ijord är som påpekas av motionärerna av stor vikt och vi håller med motionärernaom dels att byggnadsnämnderna inle hunnit med alt genomföra effektivtillsyn, dels att frågan om hur en bättre kontroll av oljecisterner skall skebör utredas. En oljecistern är emellertid endast en del av det totala uppvärmningssystemsom cisternen tillhör. Tillsynen över oljeeldningsanläggningar är enligtbrandlagstiftningen en primärkommunal angelägenhet som underbyggnadsnämndernas och brandmyndigheternas ledning anförtrotls åtsotningsväsendet. Frågor avseende tillsyn av oljecisterner har också enligtkommerskollegii tillämpningsbestämmelser till förordningen om brandfarligavaror ålagts byggnadsnämnderna och brandmyndigheterna. Avsikten med den föreskrivna eldstadstillsynen eldstadsbesiktning och sotning torde vara att motverka skador genomgasförgiftning, soteld och brand som uppstår på grund av bristfälligauppvärmningsanordningar, speciellt eldstäder och skorstenar. Avsikten medkontroll av oljecisternerna är alt undvika skador även av vattenförorening, Isammanhanget kan påpekas att antalet skador av nämnda orsaker givelvispåverkas av bränsleslaget. Den mer vidsträckta användningen av flytande bränsleoch gas istället för som tidigare fast bränsle i form av ved, kol och koks harmedfört att sotningsväsendet kontinuerligt måste anpassa sin verksamhet till deförändrade skaderiskerna genom uppvärmningsanläggningarna, Sotningsväsendetsledare och deras personal har därför måst ägna mycken tid åtstudium av nya risker och åt omskolning och vidareutbildning av sin personal.Alt i detta skede, innan vare sig kommuner eller kontrollorgan hunnit genomföraerforderlig utbildning av sin personal och omläggning av sina rutiner för altla hand om de nya uppgifter som ålagts dem, underkänna deras möjligheter ochkompetens att på rimligt sätt lösa uppgifterna i fråga vilket antydes avmotionärerna synes oss icke vara adekvat. När nu frågan om en effektivare kontroll av oljecisterneraktualiserats, ligger del nära till hands att diskutera utnyttjande avsotningsväsendets personal för de uppgifter som kan bli aktuella. Det förhållandetatt sotningsväsendets personal redan på gmnd av nu gällande lagstiftningregelbundet besöker samtliga eldstadsanläggningar inom landet måste innebäraatt man vid en utökning av arbetsuppgifterna når mycket väsentligakostnadsbesparingar i förhållande till det alternativ som motionärerna väckt.Deras förslag innebär bl. a. att man skulle etablera ett särskilt företag förcisternkontroll. Som ett motiv härför anföres den framgång som AB SvenskBilprovning rönt. Vi kan inle finna annat än alt denna jämförelse hallar,eftersom vid provföremålen, bilarna, utan kostnad förprovningsföietaget transportefas till provningsstationerna, medan denna förupprälthållan- > Här ej bilagda. JoU 1971: 53 21 detav låga kostnader grundläggande förutsättning inte föreligger vidcisternkontroll enligt motionärernas förslag. Viär alltså i motsats till motionärerna av den bestämda uppfattningen att förkontrollen inte bör upprättas ett nytt organ med bl. a. särskildakontrollanter. Vidutredning av frågan om kontroll av oljecisterner bör man enligt vår uppfattningundersöka möjligheterna att i första hand appellera på befintliga resurser hosde kommunala instanserna resp. inom sotningsväsendet. För effektivt bedrivandeav övervakning i stor skala av i mark nedgrävda oljecisterner måste givetvisförenklade tillsynsrutiner utformas. För kontrollen kunde, när det gällerunderjordscisterner, utnyttjas personal från gatukontoren i de fall uppgrävningav cisterner blir aktuell, Sotningsväsendets personal kan utnyttjas förbesiktning av cisterner ovan och under jord anslutna tilluppvärmningsanordningar. Att en sådan lösning måste bli väsentligt billigaresåväl för anläggningsägarna som för samhället än vad skapandet av en särskildövervak-ningsorganisalion skulle föranleda är enligt vår uppfattning en självklarhet. Viär överens med motionärerna om behovet av vidareutveckling av skydd motkorrosion av oljecisterner och att, för framtagning och vidareutveckling avlämpliga kontrollmetoder, fordras samverkan mellan olika institutioner samlviss forskning. Vi har emellertid åsikten att de många komplicerade frågor ochdet mångsidiga kunnande som motionärerna anser måste föreligga förverksamhetens bedrivande icke behöver spridas utanför en inom expertorgansamlad relativt snäv personkrets. Den på forskning och vidareutvecklinginriktade verksamhet som fordras kan bedrivas inom ramen av sådanainstitutioner som i samverkan med Statens brandinspektionoch saml med andra organisationer inom näringslivetsom sysslar med hithörande frågor såsom Svenska ochSvenska . Vi utgår också från att kompletteringsutbildning(grundutbildning) av personal kan meddelas inom ramen för den normalautbildningsorganisationen för sotningsväsendet i första hand Statensbrandskola samt eventuellt och Industri men attfortbildningskurser för den mera kvalificerade ledande personalen också kananordnas i samverkan med andra organisationer, t. ex. ,, m. fl. Tillsist vill vi meddela att vi håller med om att frågan om alt skapa ökademöjligheter för mottagning av oljespill inom kommunerna bör utredas. Länsstyrelseni (4.10.1971) För handläggning av ärenden enligt förordningen ombrandfarliga varor krävs, vilket även framhållits av motionärerna, omfattandekunskaper inom olika områden. I den övervägande delen av ärenden vänder sigcisterninnehavaren till vederbörande myndighet med begäran om råd ochanvisningar rörande val av cisterntyp, tekniskt utförande av olikaskyddsmetoder m. m. Till den befattningshavare på , som har attbistå byggnadsnämnderna beträffande vattenvårdsfrågor vid handläggning avärenden rörande brandfarliga va- JoU1971: 53 22 ror,inkommer från byggnadsnämnderna förfrågningar även om andra problem än de somdirekt berör vattenvården. Förnärvarande sker besiktning och kontroll av cisterner av ett flertal olikafirmor. Då för en noggrann besiktning erfordras härför lämplig utbildning ochen relativt omfattande utrustning är det önskvärt att en auktorisation krävsför detta arbete. De auktoriserade företagen kan härvid även ha till uppgiftatt lämna råd och anvisning rörande tekniska anordningar samt åtgärder vidinträffade oljeskador. Enligt mening bör dock handläggningen avtillståndsärenden samt ansvaret för tillsyn fortfarande åvila nuvarandemyndigheter enligt §§ 1417 förordningen om brEindfarliga varor. Utövervad i motionerna framhållits synes enligt även en auktorisationböra komma till stånd för cisterntillverkning samt installation av cisternersåväl ovan mark som under jord. Beträffandei motion 1971: 421 upptagna förslag om omhändertagande av oljeindränktajordmassor och annat oljeavfall har frågan upptagits av isamband med upprättande av provisorisk plan för bekämpande av löskommen olja,bilaga 5. Inom pågår i enlighet med planen rekognosering av lämpligaplatser för omhändertagande av olja och oljeindränkta jordmassor. Fleraplatser är redan iordningställda härför. Bilaga 5 i förenämnda plan för bekämpande avlöskommen olja och oljeskador i är av följande lydelse. Från beredskapssynpunkt är det av vikt, att destörre permanenta "riskerna" kartlägges. Sådan risk kan t. ex.utgöras av större cistern för olja och belägen i närheten av vattendrag. Pålämplig plats(er) kan landfästen i form av pålar o. dyl. anbringas redan nu.Halmlänsor (halm och hönsnät) som utlägges mellan sådana fästen uppfångareffektivt olja som kommit lös, och den oljebemängda halmen kan sedan brännas.Tillgången på bl. a. halm och nät i de kommuner där vattendrag förekommer börsåledes säkras, och vidare bör efterhand personalen orienteras och övas. Medavseende på följdåtgärderna bör lämpliga platser utses till vilka upptagenlöskommen olja och oljeindränkta jordmassor kan transporteras. Vid val avplats bör särskilt beaktas grundvattenskyddet. Länsstyrelseni (10,9.1971) Gemensamt för de båda motionerna är förslaget riksomfattande besiktningsorganisation med avseende på oljecisterner. Somskäl härför anförs att byggnadsnämnderna rimligtvis inte kan besitta all densakkunskap som erfordras för tillämpningen av de bestämmelser som utfärdats avkommerskollegium med avseende på såväl kontrollen i samband med nyanläggningarav oljecisterner som bedömningen av äldre cisterners kondition. Till sin hjälpi det senare fallet har byggnadsnämnderna givetvis företag som specialiseratsig på denna verksamhet i samband med att cisterner rengörs. Kunnandet hosdessa företag måste naturligt variera i samma mån som sakkunskapen hos byggnadsnämnderna beroende på företagens storlek respektive kommu- JoU1971: 53 23 nernasstorlek och möjlighet att anställa specialutbildad personal. Tjänsteman vidlänsstyrelsen som utsetts att vara sakkunnig i vatlen-och avloppsfrågor fårförutom förfrågningar i samrådsärenden enligt 55 § även en mängd förfrågningarbeträffande praktiskt taget allt som regleras i förordningen om brandfarligavaror med tillhörande tillämpningsbestämmelser. Att osäkerheten är stor hosbyggnadsnämnderna i hithörande frågor är uppenbar. Av undersökning som utförtsbeträffande antalet samrådsärenden framgår alt dessa varierar inom vidagränser och finns det kommuner där endast enstaka samråd ägt rum under senareår. Det torde ej vara orealistiskt att draga den slutsatsen alt nämndernasbefattning med oljelagringsärenden varierar i samma mån. Länsstyrelsenfår därför tillstyrka att den av motionärerna föreslagnabesiktningsorganisationen tillskapas. Dock vill framhålla attmyndighetsfunktionerna enligt förordningens §§ 1417 bibehålls och att tilltillslåndsmyndighetens tjänst tillskapas föreslagen "AB Svenskcisternbesiktning". Härigenom skulle tillståndsmyndigheten,, få tillgång till verklig expertis för allt fältarbetesamtidigt som önskvärd samordning av tillstånds- och byggnadslovgiv-ningenbibehålls. Beträffandeförslaget att "AB Svensk cisternbesiktning" jämväl skulle fungera somövervakningsorganisation och kunna ingripa vid saneringsarbete efter ettoljeläckage tillstyrks detta jämväl men med samma förbehåll att kommunenfungerar som huvudman, vilket föreslagits av räddningstjänslutredningen. Vadslutligen angår förslaget i motion nr 421 angående länsstyrelsernas engagemangtillsammans m.ed kommunerna att förbereda motlagningsplatser föroljeförorenade jordmassor och annat fast oljeavfall kan nämnas attlänsstyrelsen och tillställde samtliga kommuner i länetcirkulär beträffande bl. a. sådana mottagningsplatser. Gensvaret frånkommunerna har blivit synnerligen ringa. Osäkerheten beträffande hur sådanamassor skall omhändertagas är emellertid alltjämt stor. Så sent som diskuterades inför dessa frågor med represlentanter förSAKAB och INTERKAB samt länsavdelningen av , varvidskilda uppfattningar framfördes. Vidare har i skrivelsetill hemställt om synpunkter på hithörande problem menhar svar härpå ej erhållits. Såvitt bekant pågår vissa försök inaturvårdsverkels regi tillsammans med IVL. Det är därför önskvärt altriktUnjer för hur platser för emottagande av dylikt avfall bör vara anordnadesnarast utformas.