bet · FU01SoU37 · 1971-12-31 00:00:00 — Socialutskottetsbetänkande nr 1971 SoU1971:37 Socialutskottetsbetänkande i anledning av motioner om patien ternas ställning inomvårdområdet, m. m. 1) Imotionen 1971: 98 av m. fl. (fp) yrkas attriksdagen i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller att försöksverksamhet medsamrådsgrupper och kliniknämnder anordnas vid de statliga vårdanstalterna,samt Maj:t söker stimulera landstingen och primärkommunerna tillförsöksverksamhet med samrådsgrupper och klinLknämnder vid vårdanstalterna. 2) I motionen 1971:355 av m.fl. (fp) yrkas såvitt nu är i fråga att i skrivelse till Kungl. Maj:t begär attSPRI (sjukvårdens och socialvårdens planerings- och rationaliseringsinstitut)uppmanas stimulera huvudmännen till försöksverksamhet med regionalavårdombudsmän. 3) I motionen 1971:737 av i Falköpingm.fl. (c) yrkas att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller om en snarprövning av möjligheterna att inleda en försöksverksamhet med en av statenanställd patientombudsman vid något av våra större sjukhus. 4) I modonen 1971: 742 av i (s)och () yrkas att i skrivelse till Kungl. Maj:t måtteföreslå, att en utredning tillsätts om patientens ställning inom sjukvården medsärskilt sikte pä A. en förändring avmedicinalväsendets ansvarsnämnd, B. uppbyggnadav kontaktmöjligheter mellan patient och för sjuk vården ansvariga och inom sjukvården arbetande, och C. en allmän förbättringav sjukvärdens inre miljö. 5) Imodonen 1971: 1187 av m.fl. (vpk) yrkas att i skrivelse till regeringen begär förslag delsom möjligheten att utöka medicinalväsendets ansvarsnämnd så att ett reelltpatientinflytande erhålles, delsom inrättande av en neutral instans inom varje landstmgsområde för att ökapatienternas rättsskydd. SoU 1971: 37 2 Motionerna 1971: 98, 1971: 355 såvitt här är ifråga, 1971: 737 och 1971: 1187 utmynnar i yrkanden om vissa anordningar m. m.inom sjukvården, medan motionen 1971:742 utmynnar i ett yrkande om en utredningom patientens stäUning inom sjukvården, dock med rekommendation att vissafrågor särskilt beaktas. I särskilda avsnitt avbetänkandet behandlas yrkandena om patient-och personalinflytande inomvårdområdet, om patientombudsmän och vårdombudsmän samt om medicinalväsendetsansvarsnämnd m. m. I närmast följande avsnitt kommer att behandlas frågor ominformation till patienten, möjlighet för patienten att ta del av uppgifter omhonom och medgivande till behandling. Dessa frågor har i motionen 1971: 742angivUs bland frågor som bör utredas vid den i motionen yrkade utredningen ompatientens ställning inom sjukvården. Vissafrågor om patientens ställning inom sjukvården Informations- och kontaktfrågor I motioner till riksdag om inrättande aven vårdombudsman-nainsdtution vilka motioner jämte däröver avgivetutskottsutlåtande, m. m. berörs även i andra avsnitt av förevarande betänkande togs upp frågor om brist på information tiU patienter och om brister i denmänskliga kontakten mellan patienter och personal inom sjukvården. Socialstyrelsenanförde i yttrande över motionerna att styrelsen tagit initiativet till ochgenomfört kurser i teammetodik för rehabiliteringspersonal och avsåg attfortsätta därmed. Styrelsen anförde att det emellertid enligt styrelsens meningvar framför allt nödvändigt att de berörda frågorna ingående behandlades vidförberedande kurser i den obligatoriska utbildningen för all sjukvårdspersonaloch alltså även för läkare. Redan ingick ämnena psykologi och mentalhygien iläroplanerna för vårdpersonal av olika kategorier, och dessa ämnen beaktades iallt högre grad i de planer som var under utarbetande. Styrelsen anförde attöverläggningar inom styrelsen pågätt i de berörda frågorna och att styrelsenavsåg att tillsammans med sjukvårdshuvudmännen söka lämpliga vägar attpraktiskt angripa problemen. anförde i yttrande över motionerna att en fortlöpandeteoretisk och praktisk utbildning i arbets- och personalledning samtsamarbetsteknik kommit till stånd såsom led i utvecklingen mot en bättrevärdmiljö. Utbildningen omfattade all personal inom sjukvården med direktpatientkontakt. anförde vidare att det uppmärksammatbristerna beträffande möjligheten för utbyte av information mellan personal ochpatienter. anförde i sitt av godkända SoU 1971: 37 3 utlåtandeABU 1970: 60 att utskottet funnit det tillfredsställande att olika vägar föratt öka möjligheterna till information beaktades. Sekretessregler beträffande handlingar inomsjukvården och socialvården finns i 14 § lagen (1937: 249) om inskränkningar irätten att utbekomma allmänna handlingar. Utlämning till patient av handlingsom angår intagning, vård eUer behandling på sjukhus eller hos läkare kanvägras om det finns grundad anledning anta att genom utlämnande av handlingenändamålet med vården eller behandlingen skulle motverkas eller någonspersonliga säkerhet sättas i fara. Frågorom handlingssekretess är föremål för utredning genom den enligtKungl. Maj:ts bemyndigande tillsatta offentlighets- ochsekretesslagstiftningskommittén (. Iförenämnda motioner till riksdag berördes även handlingssekretesseninom sjukvården. Socialstyrelsenuttalade i remissyttrande, att styrelsens erfarenhet gav vid handen attgällande bestämmelser om partsekretess är så vagt utformade att de kan inbjudatiU att sjukvårdshandlingar i onödan blir sekretessbelagda. Från enskildas sidaanfördes i avsevärd utsträckning besvär eller klagomål under hand över beslutvarigenom de vägrats ta del av sjukjournaler och läkarudåtanden. Erfarenheternapä området gjorde det enligt styrelsens mening angeläget att en översyn avbestämmelserna rörande partsekretess inom sjukvärden och socialvården snarastföretogs. Styrelsen föreslog att skulle hemställa hos Kungl. Maj:tatt angivna sekretessfrågor finge tas upp med förtur av offentlighets- ochsekretesslagsdftningskommittén för att behandlas i delförslag innan kommitténsomfattande uppdrag i sin helhet slutförts. (1970:60) hänvisade till att offentlighets- ochsekretesslagstiftningskommittén tillsatts och tUl att denna kommitté kundeväntas ta upp det av motionärerna aktualiserade problemet. MedgivandetiU behandling m. m. Inställelse hos läkare eller på sjukhus kangenomdrivas med tvång när vederbörande föreskrifter i lagen (1966: 293) omberedande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall och smittskyddslagen (1968:231) är tilllämpliga. 1 normalfall kan patient inte mot sin vilja underkastasbehandling och han kan lämna läkaren och sjukhuset när han vill. tion där det erfordras tiU skydd för patienten elleromgivningen kan undantagsvis tvång brukas om inte andra medel står tiU buds. När det gäUer operation som t.ex. kan behöva företas pä en patient som förts tiU sjukhus i medvetslösttiUstånd är rättsläget enligt abortkommitté följande (SOU 1971:58 s.111112). Enligt 3 kap. 5 § brottsbalkenstraffas för misshandel den som tillfogar annan person kroppsskada, sjukdomeller smärta, eller försätter honom i vanmakt eller annat sådant tillstånd.Lagrummet gäller också läkare som utför en operation. För att han skall undgåstraffansvar fordras först och främst, att patienten samtycker till attutsättas för ingreppet. Om patientens liv står på spel eUer om en allvarligfara för hans hälsa föreligger som är så överhängande, att läkaren måsteingripa , får denne operera även om patientens samtycke inte kaninhämtas. Att läkaren i sistnämnda fall går fri från ansvar följer av regeln i24 kap. 4 § om straffrihet för den som handlar i en nödsituation. Att patienten samtycker till attbli opererad är emeUertid inte alldd tillräckligt för att operation skall vararättsenlig, dvs. Inte heller en uttrycklig begäran frän patienten attbli opererad har denna verkan. Ett ytterlighetsexempel härpå ärbarmhärtighetsdödande. En operation i syfte att avliva skulle inte fritaläkaren från ansvar för dödande, även om den utfördes på patientens begäran ochför att bespara denne lidande. Görs en operation t. ex. för att dölja ettbrott, kan straffansvar inträda enligt 17 kap. 11 § . Syftet medoperationen är också av avgörande betydelse för frågan om den är tillåten. Attbota, lindra eller förebygga en kroppslig eller själslig sjukdom hos patientenär ett syfte, som gör operation tillåten. En operativ åtgärd som sker med patientenssamtycke, torde i övrigt anses rättsenlig, så länge som ändamålet med åtgärdenär att bota eller att undanröja risker för patientens egen hälsa på fackspråkkaUas syftet terapeutiskt. För vilka andra ändamål än det terapeutiska somoperation får utföras är oklart. Är en operation förenad med risk förpatientens liv eller hälsa och skall den fylla ett annat ändamål än detterapeutiska, torde man kunna utgå från att den enskilde läkaren stäUer anspråkpå att statsmakterna genom särskild lagstiftning tar ansvaret för att ändamåletär legitimt. Det är inte enbart mot denstraffrättsliga bakgrund som har angetts nu att läkaren har personligt ansvarför att operation var nödvändig av hänsyn dU patientens egen hälsa somsamhället följer principen, att läkaren själv avgör om operadon skall utföraseller ej. Enligt aUmän läkarinstruktion (1963: 341) är varje läkare skyldig atti överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet ge patienten de rådoch den behandling som dennes tUlstånd fordrar (3 §). Åsidosätter läkare den skyldigheten,straffas han enligt 10 § instruktionen med böter eller fängelse i högst sexmånader. Läkare i allmän tjänst, som handlar i strid mot vetenskap och beprövaderfarenhet är även underkastad ansvar för tjänstefel enligt bestämmelserna i 20kap. Enligt lagen (1960: 408) om behörighet att utövaläkaryrket kan åter-kaUa läkares legitimation bl. a. om dennehar dömts tUl fängelse för brott, som han har begått under utövningen av sittyrke, och därigenom SoU 1971: 37 5 visatsig olämplig för yrket, eller om han i övrigt har visat sig vara uppenbartolämplig som läkare (3 och 4 §§). Vadsom utgör vetenskap och beprövad erfarenhet är inte ämne för lagstiftning, utanutformas ytterst av medicinalväsendets ansvarsnämnd. meddelarockså råd och anvisningar i frågor som kan behöva förtydligas. Ompatient- och personalinflytande inom vårdområdet I motionen 1971: 98 hänvisas beträffande motiveringför yrkandena till motionen 1971: 86. I denna motion påpekas, såvitt nu är ifråga, att inom vårdinrättningar av olika slag råder stora klyftormellan de vårdade och värdpersonalen samt mellan personalkategorier av olikaslag. Föratt minska klyftorna i det första avseendet bör enligt motionärerna någon typav samrådsorgan, där även vårdtagama är representerade, prövas. Motionärernaomnämner att vid ålderdomshem i har samrådsgrupper inrättats, sombehandlar interna miljöfrågor av olika slag. Ivad gäller klyftor mellan personalkategorier av olika slag vid vårdinrättningarsyns enligt motionärerna ett närmare samarbete i det dagliga vårdarbetet varaden närmast till hands liggande vägen att minska klyftorna. Det kan, sägermotionärerna, ske genom att kroppsläkare, psykiatriker, terapeut, kurator,sjuksköterskor, sjukvårdsbiträden och i förekommande fall även sjukhusprästbildar ett vårdlag, som sammanträffar så ofta som möjligt för att diskuteravårdtagarnas tillstånd, reaktioner och uttalanden, vilket bl. a. skulle ledatill bättre samordnade vårdåtgärder. På högre nivå bör vidare enligtmotionärerna finnas en för hela kliniken (eller motsvarande) gemensam nämnd medbeslutanderätt i vissa organisatoriska frågor. bör också ha rättatt yttra sig i de frågor rörande patientvård som inte är av rent medicinskkaraktär. bör sammansättas av representanter för de olikapersonalkategorierna med klinikchefen som ordförande. Imotionen 1971:742 påpekas att information från patienterna till sjukvårdensyrkeskår, sjukvårdens huvudmän, förtroendevalda och administration har ingagivna kanaler. Hur patienterna uppfattar sin egen situation och vilka frågor deönskar ställa kommer inte fram. Rent lokalt bör kontaktmöjligheter byggas uppsägs det vidare. Allmäntom utredningsarbetet på det företagsdemokratiska området På det företagsdemokratiska området pågår sedannågra år tillbaka en tämligen omfattande försöks- och forskningsverksamhet.Parterna på arbetsmarknadenhar i huvudsak själva organiserat och svarat för detta arbete. Staten harmedverkat på de områden där staten är arbetsgivare. Enuppgift för de företagsnämnder som finns ute på arbetsplatserna är attupprätthålla fortlöpande samverkan mellan arbetsgivaren (myndigheten) och deanstäUda. Ianslutning till de fr. o. m. gällande företagsnämndsavtalenmellan SAF och LO samt mellan SAF och TCO har inrättats församarbetsfrågor. Detta organ har till uppgift bl. a. att verka föreffektivisering av samarbetet i företagen, att bistå företag ocharbetsmarknadsorganisationer med utbildning, information och rådgivnmg m. m. isamarbetsfrågor, att främja vetenskaplig forskning kring sådana frågor och attfrämja företagsnämndemas verksamhet. En permanent arbetsgrupp för forskninghar tillsatts. faställde rådet riktlinjer förförsöksverksamhet med fördjupad företagsdemokrati. Arbetet på att utformaförsöksverksamheten har inletts vid ett antal företag. Motsvarighetertill för samarbetsfrågor har inrättats inom andra sektorer avarbetsmarknaden än den för SAF, LO och TCO gemensamma. Inom den offentligasektorn finns statsförvaltningens centrala samarbetsråd för personalfrågor samtde centrala råden för samarbetsfrågor på de primärkommunala ochlandstingskommunala arbetsområdena. Statsförvaltningenscentrala samarbetsråd för personalfrågor inrättades (prop. 1969: 1 bU.2 s. 2728) och består av 18 ledamöter, varav nio utsedda av Kungl. Maj:t ochnio utsedda av de statsanställdas fyra huvudorganisationer. Rådet har tilluppgift att följa utvecklingen på samarbetsområdet inom statsförvaltningen ochverka för ett effektivare samarbete mellan myndigheterna och de statsanställda.Principiellt betydelsefulla personalfrågor skall behandlas i rådet. a. ta initiativ för att utveckla samarbetet meUan statligamyndigheter och de statsanställda och främja utbildningen i samarbetsfrågor. för samarbetsfrågor på det primärkommunala arbetsområdet bildades år1968 och består av tolv ledamöter, varav sex företräder och sex företräder de kommunalanställdas huvudorganisationer.Rådet har tilluppgift att 1) med uppmärksamhet följa utvecklingen påsamarbetsområdet, 2) i detta syfte söka nära kontakt med motsvarande organ församarbetsfrägor på arbetsmarknaden i övrigt, 3) verka för effektivisering avsamarbetet i kommunerna samt 4) genom egen aktivitet eller genom andra organbistå kommunema med bl. a. utbildning i samarbetsfrågor samt informations-ochrådgivningsverksamhet angående utveckling av olika samarbetsformer ikommunerna och rörande utredningar av betydelse för' samarbetets utveckling. SoU 1971: 37 7 Centrala rådet för samarbetsfrågor på detlandstingskommunala arbetsområdet har också tolv ledamöter, varav sexföreträder och sex de landstingsanställdashuvudorganisationer. Rådet har uppgifter motsvarande uppgifterna för centralarådet för samarbetsfrågor på det primärkommunala arbetsområdet. Maj:ts bemyndigande har tUlkallats en delegation förförsöksverksamhet med fördjupad företagsdemokrati i de statliga aktiebolagen(riksdagsberättelse I 11). Delegationen, som består av företrädare förKungl. och de statliga aktiebolagen samt för de anställdasorganisationer, skall främst ta initiativ till sådana försöks- ochutvecklingsprojekt som kan ge vägledning för en fördjupad företagsdemokratiinom det svenska näringslivet i dess helhet. Maj:ts bemyndigande tUlkallades en delegation förförvaltningsdemokrati, DEFF (. I delegationeningår företrädare för statsförvaltningen och för statstjänstemännenshuvudorganisationer. Delegationen skall utreda frågor angåendeförsöksverksamhet med fördjupad företagsdemokrati inom statsförvaltningen. Debåda nämnda delegationerna medverkar i en tämligen omfattandeförsöksverksamhet. Riksdagsbehandlingår av frågor om företagsdemokrati har års riksdagsvårsession behandlat en rad motioner om företagsdemokrati med bl, a, yrkande omatt regeringen skall stimulera det arbetsdemokratiska reformarbetet i bl. a.statlig och verksamhet. Yttranden över motionema inhämtades bl. a.från SAF, LO, TCO, , . Remissinstanserna ställde sigi stort sett avvisande till de framställda motionsyrkandena och hänvisade tillden försöksverksamhet som pågår. som i sitt av riksdagengodkända betänkande InU 1971: 14 föreslog att motionerna inte skulle föranledanågon åtgärd uttalade beträffande motionsyrkandena om ökatstatligt engagemang i de företagsdemokratiska frågorna bl. a. följande. Vid förra årets riksdag avslogs motioner medyrkanden av i stort sett samma innebörd som den förevarande. Remissyttrandenöver årets motioner ger vid handen att parterna på arbetsmarknaden ställer sigavvisande till de framlagda förslagen. mening bör respektera arbetsmarknadsparternas inställningatt de själva bör ha huvudansvaret för den fortsatta utvecklingen på detföretagsdemokratiska området. Staten kan göra betydelsefulla insatser genom attdriva på utvecklingen på de områden där staten är arbetsgivare och genom attunderstödja forskning. Såsom ovan redovisats pågår en omfattandeförsöksverksamhet på både det statligaoch enskUda fältet med oUka grader av inflytande för de anställda.Försöksverksamheten omfattar bl, a, representantion för de anställda iföretags och myndigheters styrelser. Mot denna bakgrund och med hänsyn till attsåväl LO som TCO under innevarande år kommer att ta ställning till program förden fortsatta utvecklingen på det aktuella området bör motionerna inteföranleda någon åtgärd. Även har under 1971 årsriksdags vårsession behandlat en fråga avseende det företagsdemokratiskaområdet, nämUgen ett motionsyrkande om utredning av frågan om delegering av beslutanderätttill företagsnämnd. I sitt av godkända betänkande KU 1971:31 vari utskottet föreslog avslag på yrkandet uttalade utskottet följande. Den fråga som aktualiseras i förevarandemotionsyrkande var föremål för prövning under föregående år. Underhänvisning tiU att spörsmålet behandlades av parterna på det kommunala arbetsområdetavslog de då väckta motionerna. Utredningsarbete i saken pågår förnärvarande inom de centrala råden för samarbetsfrågor inom det primärkommunalarespektive det sekundärkommunala arbetsområdet, och . I detta läge föreUgger enUgt utskottetsmening inte tillräckliga skäl för att nu inta en annan ståndpunkt än förraåret. Behandlingenav kontaktfrågorna inom sjukvården vid riksdag I förenämnda motioner tiU riksdag ominrättande av en vård-ombudsmannainstitution framhävdes bl. a. betydelsen avbättre samarbete mellan alla personalkategorier genom regelbundnaöverläggningar samt medverkan frän långtidspatienters sida vid utarbetandet avarbetsformer och samarbetsformer som medel för att inom sjukvården skapa ensituation, där patienten känner större tillfredsställelse , ochför att undanröja åtskilliga av de konflikter, som ibland uppstår. Allmänna beredningsutskottet behandlade i sitt avriksdagen godkända utiätande 1970: 60 motionerna i denna del främst som enfråga om information mellan patienter och personal och mellan olika personalkategorier.Utskottet refererade vad och anfört iremissvaren om strävanden att förbättra informationen. Utskottet uttaladehärefter att utskottet fann det tiUfredsställande att olika vägar för att ökamöjligheterna till information beaktades. I sammanhanget borde nämnas fortsatte utskottet att det enligt utskottets meiung torde vara lättare attskapa god kontakt mellan oUka personalkategorier samt mellan personal ochpatienter på mindre sjukhus och vårdinrättningar än på stora enheter. SoU1971: 37 9 m. på det stadiga vårdområdet I direktiven för den i det föregående nämndadelegationen för förvaltningsdemokrati (DEFF) framhålls att iförsöksverksamhet med fördjupad företagsdemokrati inom statsförvaltningen börundersökas om de anställdas inflytande på verksamheten inom den egnamyndigheten och på de förhållanden som råder där kan ökas. Utrymme bör ges åtsådan medverkan från de anställdas sida att demokratiska arbetsformer främjasoch deras ställning som aktiva medarbetare inom myndighetens verksamhetsområdestärks. I försöksverksamheten bör prövas förutsättningarna för och resultatenav bl. a. viss omfördelning av beslutsbefogenheten från nuvarande organ ellernivåer till andra organ eller nivåer inom myndigheten, där de anställdaserfarenheter och synpunkter kan få göra sig gällande i högre grad än nu.Försöken bör avse varierande grader av inflytande för de anställdas intressen iskilda delar av beslutsprocessen. Sådana frågor rörande verksamhetens allmännainriktning, ekonomiska och organisatoriska förutsättningar m. m. som avgörsav myndighetens styrelse eUer motsvarande ledningsorgan bör inte principielltundandras försöksverksamhet. Delegationen skall hålla kontakt med bl. a.utvecklingsråden inom de kommunala och privata sektorerna. DEFF har framlagt en rapport. Rapporten är avsedd att vara vägledandeför myndigheter, anställda och de fackliga organisationerna i deras gemensammaarbete att åstadkomma praktiska försök med fördjupad företagsdemokrati inomstatsförvaltningen. Som exempel på lämpliga områden för praktiska försök nämnsbl. a. att de anställda bör delta i arbetsuppgiftemas, arbetsmetodernas ochmiljöns utformning och påverka arbetsledningen i vad gäller metoder,uppträdande m. m. En bred medverkan från de anställdas sida föreslås när detgäller bl. a. myndighetemas interna organisations- och rationaliseringsfrågor. Idet följande redovisas planer m. m. för konkreta försök med fördjupadföretagsdemokrati vid sjukhuset, statens vårdanstalter föralkoholmissbrukare och ungdomsvårdsskolor. Direktionenför sjukhuset tiUsatte hösten 1970.en arbetsgrupp bestående av trerepresentanter för sjukhusledningen och tre representanter för personalen meduppgift att göra en förstudie beträffande förutsättningarna i olika avseendenför att öka medinflytandet för de anstäUda (personalinflytande- ellerPl-gruppen). Denna arbetsgrupp har för en försöksverksamhet medökat personalmflytande lagt fram förslag om inrättande av kliniknämnder vid trekliniker, en om sjukhusets fortsatta utbyggande, om personaltjänsten och dess utformning samt en utbildningsnämnd. KlmiknämndskaU ha till uppgift att vara organ för samarbete, sam- 1*1971. råd och information mellan klinikchef och vid klinikenanställda i sådana former att personalen inom ramen för till klinikensförfogande ställda resurser och de befogenheter, som enligt reglemente eller bemyndigandeav direktionen tillagts klinikchefen, kan påverka arbetsbetingelserna ocharbetsmiljön samt i övrigt tillförsäkras medinflytande i alla andra frågorbeträffande verksamheten än som avser medicinska ställningstaganden, denmedicinska undervisningen och forskningen. skall även verka för att inom kliniken skapaformer för regelbunden lokalt anknuten samverkan mellan olika personalgrupper ifrågor rörande verksamheten och dess bedrivande, t. ex. avdelningskonferenser,självstyrande grupper, stormöten. Formerna för sådan samverkan bör så anordnasatt jämväl nattjänstgörande personal kan delta. I framställningar till direktionen skall klinikchef angehur vederbörande ärende behandlats i kliniknämnden samt om och i så fall påvilka punkter skiljaktiga meningar framkommit. Klinikchef skall själv eller om ledamot så begär tillsamråd i nämnden även uppta frågor beträffande den medicinska verksamhetensinriktning, organisation och bedrivande liksom bedrivandet av förekommande undervisningoch forskning samt pröva de synpunkter och förslag som därvid kan framkomma. Klinikchefen skall vara självskriven ledamot av nämndenoch tillika dess ordförande. Som ledamöter i nämnden äger depersonalorganisationer som representerar sjukhusets personal och är anslutnatill LO, TCO eller utse högst två ledamöter jämte suppleanter för varje huvudorganisation.Om antalet på sjukhusets personalstat anställda vid kliniken understiger 25,äger personalorganisationerna vardera utse endast en ledamot och suppleant fördenne. Vid val skall tillses att olika yrkeskategorier och olika grenar avklinikens verksamhet i möjligaste mån blir representerade bland ledamöterna ochsuppleanterna.