bet · FU01CU18 · 1971-12-31 00:00:00 — Ett motionens syfte torde vara att med ändrad lydelseeller tillämpning av 48 § hyreslagen hindra fastighetsägare att tillgodogörasig avkastning av oförtjänt markvärdestegring. Motionen synes utgå från attbegreppet bruksvärde avser ett penningbelopp. Bruksvärdet uttrycker emellertidlägenheternas beskaffenhet vid en objektiv bedömning: användningssätt,bostadsyta, utrustningsstandard m. m. Hyresjämförelser görs enligt huvudregelnmellan likvärdiga lägenheter, dvs. lägenheter med samma bruksvärde. Etttillgodoseende av motionärens syfte torde därför inte kunna ske genom ettbifall till hemställan i denna del. I den bakomliggande frågan om hyresnivånsanknytning till ett produktionsvärde eller liknande får utskottet hänvisa tillvad ovan anförts beträffande förslaget om en översyn av hyressättningsnormernai 48 § hyreslagen. Avveckling av hyresregleringen för hus som färdigställtsefter Maj:ts förslag att avvecklahyresregleringen beträffande hus som färdigställts under åren 19581968motiveras i huvudsak med att skillnaderna i hyror mellan hus av olika årgångari regel är av begränsad omfattning i det nyare beståndet, vilket talar för atten avveckling beträffande dessa lägenheter knappast skulle få några märkbaraeffekter på hyresnivån. I detta sammanhang erinras om de allmännyttigaföretagens kraftigt ökande andel i nyproduktionen från slutet på 1950-taletoch deras därmed prisledande ställning i en jämfö- Slutligen anförs att en årgångsvisavveckling bör bestämmas så att det blir möjligt att bilda sig en någorlundasäker uppfattning om hur hyreslagens bruksvärdesystem fungerar beträffande ettnågot äldre lägenhetsbestånd på bristorter. 1 motionerna 1971; 1461 och 1463 föreslås, med hänvisningtill risken att de höga hyrorna i nyproduktionen påverkar också äldre årgångar,att hyresregleringslagen fortfarande skall gälla hus färdigställda senast år1968. Enligt utskottets mening kan de farhågor som yppatsbeträffande en total avveckling inte ha sådan tyngd i fråga om här aktuella husatt en föreslagen avveckling bör underlåtas. En partiell avveckling för vissaårgångar ger möjlighet att få erfarenhet av tillämpningen av särregeln förbristorter om hyresrelationerna mellan lägenheter i jämförelsematerialet ochnyproducerade lägenheter. Motionerna avstyrks i här behandlade delar. Avveckling av hyresregleringen för lokaler, ni. Propositionens lagförslag innebärsom angetts även att hyresregleringslagens hyresprisprövning och direktabesittningsskydd upphör och ersätts av allmänna hyreslagens indirektabesittningsskydd i form av viss skadeståndsskyldighet. Förslag som innebär att hyresregleringen inte avvecklasseparat för lokaler förs fram i motionerna 1971: 1459, 1462 och 1463.Hemställan i motionen 1971; 1461 att besittningsskyddsreglerna fortfarandeskall gälla torde avses ha samma innebörd. Maj;ts förslag har motiverats med att någonpåtaglig brist på på lokaler inte kan sägas råda ens i storstadsområdenascentrala delar. I statsrådsprotokollet noteras att tillämpning avhyresregleringslagens besittningsskyddsregler visserligen påkallats i ettförhållandevis stort antal fall , särskilt i Stockholmoch , men att detta inte är något avgörande skäl mot en avveckling,eftersom även den allmänna hyreslagen erbjuder ett starkt besittningsskydd förlokalhyresgäster. De nämnda motionsförslagen utgår väsentiigen frånuppfattningen att lokalhyresmarknaden inte kan anses balanserad inom i vartfall de större städernas centrala delar och att hyreslagens nuvarande indirektabesittningsskydd inte utgör ett tillfredsställande korrektiv mot hyreshöjningsanspråksom i många fall därigenom kan få allvarliga sociala konsekvenser. Imotionerna 1971: 1459 och 1461 åberopas vidare bl. a. riskerna för enövervältring av hyresanspråk från hyresreglerade bostäder till lokaler medmarknadsprissättning. Vad först angår hyrespriskontrollen för lokaler harutskottet funnit skäl beakta vad i motionerna anförts om att dennahyresmarknad intei alla delar kan anses balanserad och att risker sålunda finns för enövervältring av hyresanspråk om en avveckling inte sker för bostäderoch lokaler. Dessa överväganden har lett utskottet till bedömningen att enhyrespriskontroll bör bibehållas även för lokaler. Lokalhyresmarknaden äremellertid mycket splittrad. Det är vidare med hänsyn bl. a. till farhågornaför övervältringstendenser tveksamt om det i propositionen föreslagnaförhandlingssystemet utan vidare kan göras tillämpligt på lokaler. Deskiljaktigheter som finns mellan bostadshyresmarknaden och lokalernaåterspeglas bl. a. i reglerna om hyresnämnds sammansättning. Den ej lagfarneledamoten som företräder hyresgästerna skall sålunda vara väl förtrogen medbostadshyresgästers förhållanden eller, när ärende rör lokaler, med näringsidkandehyresgästers förhållanden. Mot bakgrund därav anser utskottet att densträngare hyrespriskontrollen och förhandlingssystemet enligt 34 §§ inte böromfatta lokaler. Motionärernas syften synes i huvudsak kunna tillgodoses genomhyrespriskontroll i den form som avses i 6 § hyresregleringslagen. Denna kräverför sin tillämpning, praktiskt även om inte formellt, ett initiativ frånhyresgästen. Vid hyresnämndens prövning bedöms ett hyreskrav med hänsyn tillsamtliga omständigheter i det individuella fallet, såsom en affärsrörelsesallmänna beskaffenhet, kostnader som nedlagts på lokalen av hyresgästen m. m.Straff finns inte stadgat för att hyran bestäms över en viss gräns. Ettnedsättningsbeslut enligt 6 § 1 st. äger inte tillämpning på framtida avtal.Hyresnämnden kan dock enligt 2 st. föreskriva att lägenheten skall falla underden snävare hyresregleringen. Utskottet har mot bakgrund av det i motionernaangivna syftet förutsatt att denna möjlighet kommer att tillvaratas i de falldär skyddssynpunkterna är markerade. Vaddärefter angår besittningsskyddet för lokalhyresgäst skulle vid bifall till vadutskottet ovan förordat kunna hävdas att begreppet skälig hyra enligt 57 §allmänna hyreslagen blir liktydigt med hyra som hyresnämnd bestämt enligt 6 §hyresregleringslagen och att därför ersättningsreglerna skulle få enkraftigare verkan som korrektiv som det mest väsentliga incitamentettill uppsägning möjligheten att ta ut högsta erbjudna hyra bortföll. Deutgångspunkter ur vilka hyreslagens regler är givna är dock av en annan natur,och tiUämpnings-svårigheter skulle kunna uppstå även med en nymotivkonstruktion och eventuella ytterligare föreskrifter. Vidare tordeersättningens storlek enligt gällande regler emellertid, liksom de i mångafall viktiga intressen som anses skyddade, tala för att det redan tillämpadedirekta besittningsskyddet behålls oförändrat. Utskottet tillstyrker sålundabifall till motionerna i denna del. Motionen1971: 1459 innefattar vidare hemställan som torde avse att skallbegära ett förslag tUl ändring av hyreslagens regler om indirekt besittningsskydd för lokalhyresgäster så attdessa får ett lika starkt direkt besittningsskydd som bostadshyresgästerna. Valet av skyddsform enligt hyreslagen utgick enligtpropositionen 1968; 91 (se prop. 1967: 141, s. 122, 3LU 1968: 50, s. 8586)från att hyresförhållandet i de flesta fall utgjorde ett led i en affärsmässigtdriven verksamhet och att sociala skäl knappast kan åberopas för den ena ellerandra lösningen av besittningsskyddsfrågan. Utanför bostadssektorn kan hyrorför lägenheter, som till synes är likvärdiga, ofta variera inom mycket vidagränser. I propositionen 1968: 91 (s. 58) erinrade vidare dåvarande chefen förjustitiedepartementet om sin ståndpunkt att hyresregleringens bibehållandeskulle vara en förutsättning för det fortsatta reformarbetet påhyreslagstiftningens område och föreslog med hänsyn därtiU atthyresregleringen, inklusive det direkta besittningsskyddet, skulle bibehållasi fråga om lokaler på hyresreglerade orter. Utskottet har inte funnit anledning att gå ifrån tredjelagutskottets och tidigare bedömningar i denna fråga. En förnyadprövning bör i vart fall inte ske förrän ytterligare underlag getts genom deninom påbörjade översynen och genom ytterligare erfarenheterav tillämpningen. Enligt vad utskottet erfarit väntas den nämnda översyneninnefatta även en kartläggning av erfarenheterna av det indirektabesittningsskyddet för lokaler och en värdering av besittningsskyddetseffektivitet mot bakgrund härav. Ett initiativ är därför inte nupåkallat ens ur de synpunkter som motionärerna företräder. Avveckling i särskilda fall Utskottet har mot bakgrund bl. a.av att prispiövning inte gäller för de bostadskooperativa företagensbostadsrättsupplåtelser tagit upp frågan om hyresregleringslagen bör omfattasådant hyreshus som ägs av kooperativt bostadsföretag där hyresgästerna självaeller i förening med det allmänna har det avgörande inflytandet. Som exempelkan nämnas ek. Denna förening meddess nu närmare 4 400 bostadslägenheter och 300400 lokaler har uppgetts (SOU1969; 4, s. 94) vara det enda företag som fått särskilt tillstånd att fortsättasin verksamhet beträffande förvärvade hus. Vidare haraktualiserats fråga om undantag från hyresregleringen vid uthyrning i andrahand från studentbostadsföretag som hyr lägenheter i av allmännyttigtbostadsföretag ägt och förvaltat hus. Hyresregleringslagen ger Kungl. Maj;t fullmakt att beslutaom regional och kategorimässig avveckling av hyresregleringen. Maj:thar även att enligt 26 § 1 st. 4 bestämma om undantag från hyresregleringenför vissa hus. Enligt utskottets mening bör lagen ge möjlighet för Kungl. Maj;tatt förordna om undantag även för andra fall då all- manna intressen kan anses tryggade på ett fuUttiUfredsställande sätt. Bestämmelse härom bör tas in i 26 §hyresregleringslagen. Hyresregleringslagen delar som ovanberörts de lägenheter på vilka lagen äger tillämpning i två huvudgrupper. Förden ena gruppen gäller en snävare form av hyresreglering enligt 35 §§ och förden andra en mindre ingripande reglering enligt 6 §. Till den förstnämndagruppen hör nu dels bostadslägenheter som inte hyrs ut möblerade, dels lokalersom inte har varierande hyra. De möblerade bostadslägenheterna och lokalernamed varierande hyra bUdar sålunda nu den andra gruppen. Utskottet har ovanyttrat sig angående hyresregleringstyp för lokaler i allmänhet. Enligt propositionen skall medgivande till generellhyreshöjning som gäller vid utgången av fortsätta att gälla tillutgången av . Ytterligare generell hyreshöjning skall inte kunnamedges. De ökade kostnader för fastighetsförvaltning räntor, tomträttsavgäld,löner eller eljest får i stället kompenseras genom tillägg till bashyran påsamma sätt som förbättring m. m. Ytterligare föreslås en särskUd spärregel,enligt vUken höjning inte får ske så att hyran kommer att överstiga vad sommed hänsyn till hyresläget för jämförliga lägenheter i orten och övriga omständigheterär skäligt. I statsrådsprotokollet anförs att en övergång till en individuellbedömning i fråga om hyreshöjning på grund av ökade kostnader förfastighetsförvaltning medför fördelar främst i två hänseenden: dels kan man tastörre hänsyn till kostnadsutvecklingen för den enskUda fastigheten, dels blirdet möjligt att i större utsträckning beakta att totalhyran blir skälig medhänsyn till lägenhetens bruksvärde. Maj:ts förslag i dessa delar har ställtsförslaget i motionen 1971; 1461 om ändring av lagförslagets 3 § 1 st., sistameningen, beträffande bashyrebestämningen i de fall, där det inte finns någothyresbelopp som skall anses för bashyra. Yrkandet tordesyfta till en mer generell regel att fastställelse av bashyra för lägenheter ihus, färdigställda och där bashyra inte fastställts, inteskall kunna avse högre belopp än som skulle ha fastställts om fastigheten varitstatiigt belånad. Regeln förordas träda i kraft . Den föreslagna ändringen, med avsedd karaktär avspärregel, skulle för sådana även privatfinansierade hus innebära krav påproduktionskostnads- och avkastningsberäkningar enligt för respektivefärdigställningsår gällande statliga låneregler kombinerat med tillämpning aväldre medgivanden till generell hyreshöjning för statligt belånade hus. Utskottethar ovan förordat att hyresregleringen avvecklas för hus. Motionsyrkandet avstyrksredan på denna grund. Vidare bör noteras att den i motionen föreslagna regelntorde försvåra en framtida avveckling av hyresregleringslagen och en anknytningtill hyressättningsregler i hyreslagen. Motionens syfte att motverka en avbostadsbrist föranledd prispress på hyrorna har ansetts tillgodosett genomhyreslagens möjlighet att från jämförelseprövningar utesluta lägenheter med enhyra som inte står i godtagbar relation till hyrorna i nyproduktionen. Ytterligare förordas i motionen 1971; 1461 beträffandepropositionsförslagels 3 § 3 st. att detta förslags regler omförbättringsarbete m. m. som bekostats av hyresgäst skall uttryckas att omfattavad som bekostats av annan än hyresvärden. De tänkbara fall då en förbättring bekostats av tredje mankan inte föranleda bifall till motionsyrkandet. I de fall då arbete faktiskt bekostasav försäkringsgivare sker detta för respektive försäkringstagares räkning ochkan inte påverka bedömningen. 1 den sistnämnda motionen 1971; 1461 har vidareföreslagits att spärregeln i förslagets 3 § 4 st. knyts an inte primärt tilljämförelseprövningen utan även till en individuell kapitalkostnadsbedömning omdetta ger en lägre hyra. Detta får uttryck i att skälig högsta hyra direktanknyts till fastighetens drift- och självkostnader och till hyresläget förjämförliga lägenheter i orten, varmed avses i första hand hyror i hus med sammafärdigställningsperiod. Vad utskottet ovan noterat i fråga om fastställelse avbashyra gäller i allt väsentligt även denna spärregel, som avser höjning avbashyra. Motionen avstyrks även i denna del. Slutligen föreslås i den sistnämnda motionen 1971: 1461 ifråga om nedsättning av bashyra att regeln i förslagets 3 § 5 st. inte anknytsendast till ändrade förhållanden utan medger sänkning av eljest gällandebashyra efter jämförelse med hyresläget för jämförliga lägenheter på orten,innebärande som ovan likvärdiga lägenheter i hus med sammafärdigställningsperiod. Mot förslaget i vad det syftar till möjligheten att pånytt pröva gällande bashyra utan att någon ny omständighet påkallar detta kanresas samma invändningar som mot förslagen om spärregler vid nyfaststäl-lelse ivissa årgångar och vid hyreshöjning. Tillåten hyra utöver bashyran Det principiella innehållet i 4 §hyresregleringslagen ändras inte genom lagförslaget. Förbudet att överskridabashyran utgör alltså inte hinder mot att träffa avtal om skälig ersättning ivissa hänseenden. Sådant avtal prövas av hyresnämnd om hyresgästen begär det. 1 dennadel har ingen invändning rests mot Kungl. Förfarandet vid fastställelse och ändring av bashyra Maj;ts förslag öppnasmöjlighet att fastställa eller ändra bashyra genom överenskommelse mellanriksorganisation av hyresgäster eller lokal hyresgästförening å ena sidan ochmotsvarande fastighetsägarorganisation eller även hyresvärd å andra sidan.Även om denna ordning avses vara huvudalternativ skall nämnda frågor dock som hittillskunna avgöras genom beslut av hyresnämnd. Som vUlkor för att hyresvärd skall fåpåkalla sådan prövning föreslås i princip gälla att förhandling medhyresgästorganisation ägt rum men inte lett tUl överenskommelse. Undantag fråndetta villkor skall gälla vid förhandlingsvägran eUer hinder att förhandlainom rimlig tid, hinder som inte berott på värden eller hans organisation.Någon spärr för att hos hyresnämnd påkalla prövning av avtal och ersättningenligt hyresregleringslagens 4 § skall inte gälla. Mot principförslaget om möjlighet att fastställa ellerändra bashyra genom överenskommelse har invändningar rests i motionen 1971;1463 såvitt däri förordats att uttalar sig för av regering och riksdagfastställda huvudgrunder för bashyresberäkningen, en inskränkning avmöjligheterna tiU centrala överenskommelser, och en förbehållslös rätt attpåkalla hyresnämnds prövning. Utskottet har med hänsyn tUl de i statsrådsprotokollet (s.4345) anförda skälen för reformen i denna del inte funnit anledningtillstyrka motionsförslaget. I fråga om hyresgästorganisations förhandlingsbehörighethar i motionen 1971: 1466 föreslagits ändring i 3 a § i syfte att lämna enprövningsrätt därav till hyresnämnderna. Förslaget grundas närmast påuppfattningen att kravet på att organisationen skall vara ansluten tillriksorganisation måste anses som tämligen irrelevant. Enligt utskottets mening finns ett klart behov av attvägledande normer överenskoms centralt mellan riksorganisationerna.Möjligheterna till information och samordnat handlande underlättas genom anslutningskravetvilket även i sig ger avsevärda garantier för att lokala överenskommelserträffas inom rimlig tid. Vidare skulle en i motionen föreslagen ordning ivissa fall kunna medföra bl. a tidskrävande administrativ prövning. Motionen 1971: 1464 utmynnar i förslag om ändring som göräven enskild hyresgäst behörig att avtala om bashyra. Överflyttningen av en rätt att fastställa eller ändrabashyra från de administrativa myndigheterna till avtalsområdet förutsätter attavtalsparterna har både vUja och förmåga att även centralt träffa överenskommelseroch utbilda en fast praxis. En förhandlingsrätt om priskontroll för enskUdhyresgäst skulle omöjliggöra sådana strävanden och förutsätta en myndighetsregleringav mer detaljerad typ än den nu- varande.Alternativt skulle önskemålet faktiskt innebära en situation närmastmotsvarande att 6 § hyresregleringslagen tillämpades generellt. Enligtovan har som vUlkor för hyresvärds rätt att påkalla hyresnämnds prövning avbashyra föreslagits att förhandlingsförsök skall ha skett. I motionen 1971:1466 föreslås ett tillägg till 3 a § som anger den längsta tid för avtalspartsmedverkan till förhandlingar som bör avvaktas och efter vilken hyresnämnd ärskyldig ta upp ett prövningsyrkande. Utskottetansluter sig till vad i statsrådsprotokoUet (s. 45) anförts i denna fråga. DeskUda omständigheter som bör beaktas, bl. a. tidpunkten för avseddhyresändring, kan knappast täckas in genom att föreskriva en bestämd frist. Möjlighetenatt ta ut en höjd bashyra förutsätter att överenskommelse därom ingår i detenskilda hyresavtalet, något som endast undantagsvis är fallet. I motionerna1971: 1465 och 1466 föreslås att till lagförslaget fogas enövergångsbestämmelse som ger möjlighet att anse att förbehåll om rätt att ta utgenerella hyreshöjningar skall gälla även rätt att ta ut höjning av bashyra.Förslagen motiveras med de olägenheter som eljest skulle följa av att ettmycket stort antal hyresavtal sägs upp för att tillfogas en ny kontraktsklausulav motsvarande innebörd. Detförhållandet att ökade kostnader för fastighetsförvaltningen enligt förslagetskall utgöra grund för höjning av bashyran i stället för att beaktas genomgenerella hyreshöjningar skulle i och för sig kunna gmnda bifall tiUmotionsförslagen. Den rent faktiska skUlnad som ligger i att dessa kostnaderenligt lagförslaget kan mer individuellt beaktas talar dock mot detta. Med hänsyndärtill och då kontraktsomskrivning i det helt övervägande antalet fall tordekunna åstadkommas på frivillig väg avstyrker utskottet motionsyrkandena. Enligtvad utskottet erfarit har även övervägts möjligheterna att i samband med en sådanomskrivning kunna övergå till mer standardiserade avtalstyper. Frånsett att redaktionella ändringar bör göras ilagförslagets 2 § 1 st. och 6 § 2 st. har utskottet inte funnit anledning tillerinran mot propositionen i vad den inte behandlats ovan. 1. beträffande avveckling av hyresregleringen vid utgången av attriksdagen avslår motionen 1971: 1460, 2. beträffande ytterligare giltighetstid för lagen (1942:429) om 2 1971.19 saml. att med avslag å motionen 1971: 1463 såvitt nu är i frågaantager det genom propositionen framlagda lagförslaget i vad avser förstadelsatsen i ingressen, 3. beträffande uttalande om förlängning av hyresregleringen efter år 1974att avslår motionen 1971: 1466 såvitt nu är i fråga, 4. beträffande översyn av hyresprövningsbestämmelserna i 12 kap. 48 §jordabalken (hyreslagen) i dess fr. o. m, gällande lydelseatt avslår motionen 1971: 1461 såvitt nu är i fråga, 5. beträffande uttalande om tillämpningen av under 4 angivet lagrum attriksdagen avslår motionen 1971: 1463 såvitt nu är i fråga, 6. beträffande hyresreglering för hus eller del av hus som färdigställtsunder åren 19581968 att med avslag å motionerna 1971: 1461 och1463, nämnda motioner såvitt nu är i fråga, antager lagförslaget i vad avser 26§ första stycket 1 lagen om hyresreglering m. m., 7. beträffande hyresreglering för lokaler att med förklaringatt lagförslaget icke kunnat godtagas i anledning av motionerna 1971; 1459,1461, 1462 och 1463, de två förstnämnda och den sistnämnda såvitt nu är ifråga, för sin del beslutar att a. andra delssatseni lagförslagets ingress skall ha i bilaga härtill som utskottets förslag betecknad lydelse, b. tredjedelssatsen i lagförslagets ingress skall utgå, c. antagalagförslaget i 'ad avser 2 § lagen om hyresreglering m. m. med redaktionell ändring enligt i bilaga härtill som utskot tels förslag betecknad lydelse, d. antagalagförslaget i vad avser 6 § första stycket nämnda lag med ändring enligt i härvid fogad bilaga som utskottets förslag betecknad lydelse, 7 § nämnda lagefter redaktionell ändring skall ha i bilaga härtill som utskottets förslag betecknad lydelse, f. punkterna 6 och7 i lagförslagets övergångsbestämmelser skall utgå och att efterföljande del därav omnumreras med hänsyn därtUI, 8. beträffande översyn av reglerna om indirekt besittningsskydd förlokalhyresgäster i 12 kap. 5660 §§ jordabalken (hyreslagen) i dess fr. o. m.den 1 januari 1972 gällande lydelse att avslår motionen 1971: 1459såvitt nu är i fråga, 9. beträffande undantag från hyresregleringen i särskilda fall attriksdagen med förklaring att visst tillägg bör göras för sin del antagerlagförslaget i vad avser 26 § första stycket lagen om hyresreglering m. m.såvitt lagrummet ej behandlats under 6 med ändring enligt i bilaga härtill som utskottets förslagbetecknad lydelse, 10. beträffande fastställelseav bashyra m. m. att med av slag å motionen 1971: 1461 såvitt nu är i fråga antager lagförsla get i vad avser 3§ första stycket lagen om hyresreglering m. m., b. punkten1 i övergångsbestämmelserna, 11. beträffande höjning respektivenedsättning av bashyra, m.m., att med avslag å motionen 1971: 1461såvitt nu är i fråga antager lagförslaget i vad avser 3 § lagen om hyresregleringm. m. och det inte behandlats under 10, 12. beträffande uttalanden om grundernaför fastställelse och ändring av bashyra i vad frågan ej behandlats under 5att avslår motionen 1971: 1463 såvitt nu är i fråga, 13. beträffande hyresgästorganisationsförhandlingsbehörighet m. m. att med avslag å motionen 1971; 1466såvitt nu är i fråga antager lagförslaget i vad avser 3 a § första stycketlagen om hyresreglering m. m., 14. beträffande enskild hyresgästsbehörighet att avtala om bashyra, m. m., att avslår motionen 1971:1464, 15. beträffande hyresvärds rätt attpåkalla prövning hos hyresnämnd, m. m., att med avslag å motionen1971; 1466 såvitt nu är i fråga antager lagförslaget i vad avser 3 a § andrastycket lagen om hyresreglering m. m., 16. beträffande rätt att ta ut höjningav bashyra att avslår motionerna 1971: 1465 och 1466, den sistnämndasåvitt nu är i fråga, 17. beträffande lagförslaget i övrigt att a. antagerlagförslaget i vad avser 6 § andra stycket lagen om hyresreglering m. m. med redaktionell ändring enligt i bilaga härtill som utskottets förslag betecknad lydelse, b. antagerlagförslaget i vad det inte behandlats ovan under 116 och 17 a, 18. beträffande särskildhyreskontroll enligt räntelånekungörelsen att godkänner vad i statsrådsprotokollet anförts. På civilutskottets vägnar ERIKGREBÄCK Närvarande:herrar Grebäck (c), (). (), i (s),i (s), i (c), (). (),(), Wennerfors (m). (), (vpk), Jadestig (s), Karlssoni (c), () och (). 'Ej närvarande vid mom. 78 samt 13. ' » » » » 16, 912 samt 1418.