bet · FU01TU22 · 1971-12-31 00:00:00 — Trafikutskottetsbetänkande nr 1971 TU 1971:22 Trafikutskottetsbetänkande i anledning av motioner om motorfordons utrustning ochtrafiksäkerhet m. m. I motionen 1971:264 av herrar Wååg (s) och () har hemställts att i skrivelse tUl Kungl. Maj:t hemstäUer omskyndsam utredning av frågan om typgodkännande av avgassystem till motordrivnafordon. I motionen 1971:265 av herrar Wååg (s) ochGustavsson i (s) har hemstäUts att i skrivelse till Kungl.Maj:t hemställer om skyndsam utredning av frågan om belysningsanordningar påtraktorer och motorredskap. I motionen 1971:266 av herrar Wååg (s) ochJohansson i (s) har hemstäUts att i skrivelse tUl Kungl.Maj:t hemstäUer om att frågan om fordons och fordonskomponenters tillförUtUghetbUr föremål för närmare utredning. I motionen 1971:267 av m. fl. (s) harhemstäUts att riksdageii i skrivelse till Kungl. Maj:t hemstäUer om skyndsamutredning av frågan om förbud mot användandet av hjälpljus tUlsammans medfordonets ordinarie halvljus. I motionen 1971:402 av herrar () och () har hemstäUts att i skrivelse tUl Kungl. Maj:t måtte begära sådanförfattningsändring att nya ändamålsenUga bestämmelser för fordons konstruktionoch utrustning skall komma tiU stånd. bör möjUgheterna att åläggatillverkaren ett större ansvar beträffande fordonens konstruktion frånsäkerhetssynpunkt tUlvaratagas. I motionen 1971:915 av herr förste vice talmannenBengtson (c) har hemstäUts att måtte i skrivelse tUl Kungl. Maj:tuttala att sådana bestämmelser må utfärdas att stötfångarna på bilar ges sådankonstruktion och placering på sådant sätt att den avsedda skyddande effektenuppnås. 15 samL Nr 22 Över motionerna har yttrandeninhämtats från , rikspoUsstyrelsen och . Se bilaga till detta betänkande. Såväl rikspoUsstyrelsen som framhåUer i sina yttranden att en effektivare kontroll avfordonen från buUersynpunkt skuUe möjliggöras om krav på typgodkännande avavgassystem infördes. Även säkerhetssynpunkterna understryks i sammanhanget.Den föreslagna utredningen anses därför böra komma tiU stånd. erinrar om det omfattandeutredningsarbete som f. n. pågår genom den av Kungl. Maj :t tUlkaUadetrafikbullerutredningen och som bl. a. avser buller från motorfordon. Fråganhärom återfinns vidare i trafiksäkerhetsverkets arbetsprogram för ökad trafiksäkerhetavseende tiden 30.6.1972 där den redovisas som "nyaföreskrifter; ljuddämpning, tillåtna buUergränser" med hänvisning tillsåväl internationeUt reglemente som trafikbullemtredningen. Trafiksäkerhetsverketstuderar olika mätmetoder främst för kontroll av fordon i driftoch insamlar data men är i övrigt hänvisat till att avvakta utredningensresultat. Det är enUgt verket ännu för tidigt att bestämma vilkenutformning föreskrifterna skall ha. Ett tänkbart alternativ är att föreskriva attfordon av vissa kategorier inte får godkännas vid besiktning om de inte ärförsedda med typgodkända, för fordonen avsedda avgassystem inklusiveljuddämpare. Verket kommer att pröva detta alternativ i samband med attföreskrifter grundade på resultatet av trafikbuUerutredningen skallutformas. Om verket skulle stanna för ett sådant alternativ kommer detta attredovisas för Kungl. Maj:t inom ramen för erhållet uppdrag i detta avseende. Med hänsyn tUl sålunda redanpågående utredningsarbete på området finner utskottet någon särskild åtgärd ifrågan från sida f. n. ej erforderUg. Utskottet förutsätter dock attutredningsarbetet bedrives med skyndsamhet samt att därest så skuUe befinnaspåkallat - förslag tUl separata åtgärder i det av motionärerna angivna syftetföreläggs Kungl. Maj :t innan det mera omfattande utredningsarbetet omfordonsbuller i dess helhet slutförts. I sitt yttrande över denna motion framhåUer att det enUgt bolagets mening ej torde medföra några tekniskaproblem att utrusta samtUga traktorer och motorredskap med sådan belysning somi dag krävs vid färd i mörker på aUmän väg. Ej heller kan kostnaden för dennautrustning anses motivera ett bibehållande av nuvarande regler. Bolaget anseratt den förordade skärpningen av bestämmelserna bör kunna genomföras snabbt ochutan någon mera omfattande utredning. Enligt rikspoUsstyrelsens uppfattning fordrartrafiksäkerheten att fordon aUtid vid färd under mörker på väg, såsom dettabegrepp definieras i 1 § 1 mom. vägtrafikförordningen, är försedda medtillfredsställande belysnings- och reflexanordningar samt att även andra fordonän bU och motorcykel skall ha belysningen tänd när sikten är nedsatt på grundav dimma eller annan anledning. Styrelsen säger sig även dela motionärernasåsikt att mycket talar för att traktor- och motorredskap aUtid skaU varautrustade med de belysnings- och reflexanordningar som f. n; krävs vid färd påaUmän väg under mörker. En sådan ändring skuUe medföra väsentUgt förbättradekontrollmöjUgheter. EnUgt uppfattning borde den i motionenåsyftade ändringen i vägtrafikförordningen kunna ske utan en föregåendeutredning. Om så inte är fallet tillstyrker en skyndsamutredning i ärendet. erinrar om att frågor rörande bl. a.motorredskapens tekniska beskaffenhet och utrustning utredsgenom den av Kungl. Maj:t tUlkaUade motorredskapsutredningen. Man kan förväntaatt de förslag som utredningen kommer att framlägga omfattar även förslag omförbättrade belysningsanordningar. Verket har vidare i sitt arbetsprogram för ökadtrafiksäkerhet - 30.6.1972 i avsnitten II ÅTGÄRDER MED SIKTE PÄ FORDONET tagit upp frågan omnya föreskrifter samt översyn av gäUande föreskrifter för traktorer ochmotorredskap m. m. Arbetet skall enligt programmet grundas påmotorredskapsutredningens förslag. Vidare har frågan om reflexanordningar ochbelysning på traktorer diskuterats i verkets arbetsgrupp med representanter förlantbruksstyrelsen och jordbmkets organisationer. Gruppen har uttalat attbelysningsanordningar bör utgöra obUgatorisk utrustning på traktorer liksom påbUar. Inom ramen för arbetsprogrammet pågår dessutom förnärvarande inom trafiksäkerhetsverket en fullständig översyn av bestämmelsernaom belysningsanordningar på fordon. som största möjUga anpassningtUl internationella reglementen och rekommendationer eftersträvas kommersträngare och mera specificerade krav att ställas på belysningsanordningarnasbeskaffenhet, placering, montering etc. Verket skaU i detta syfte studera ettförslag tiU nytt reglemente som helt nyUgen färdigstäUts av den under för fordonens konstruktionlydande rapportörsgruppen för allmänna säkerhetsbestämmelser. Utskottet kan för sin del medbeaktande av vad trafiksäkerhetsverket sålunda anfört inte finna detmotiverat att från sida hos Kungl. Maj:t begära särskilda åtgärder iämnet. Utskottet förutsätter dock även i detta faU att utredningsarbetetbedrives med skyndsamhet. Vad beträffar det inom motorredskapsutredningenpågående arbetet beräknas detta, såsom utskottet i sitt utlåtande nr 21 ang.förbud mot användning av åktruck på landsväg anfört, i sin helhet kunnaavslutas . delarmotionärernas uppfattning att man med hjälpljus monterade och inställda enligtnu gäUande bestämmelser i regel ej får någon ökning av siktsträckan. Enligt bolagets mening medför korrekt instäUda hjälpljusendast obetydUga förbättringar från siktsynpunkt vid köming på halvljus. Äandra sidan kan felaktig montering och inställning av dessa belysningsanordningarfå allvarliga konsekvenser i trafiken med hänsyn tUl risken för blandning.Bolaget anser därför att frågan om förbud mot användning av hjälpljustUlsammans med halvljus allvarUgt bör övervägas och tiUstyrker därför att denav motionärerna föreslagna utredningen kommer till stånd. RikspoUsstyrelsen förklarar sig i allt väsentUgt anslutasig till vad motionärerna anfört mot användandet av hjälpljus tUlsammans medordinarie halvljus. Styrelsen anser vidare att så länge hjälpljus i nuvarandeform tiUåts försvårar dessa en effektiv kontroll av halvljusets inställning.Hjälpljusens placering och fastsättning gör att en från början rätt inställningmycket lätt rubbas. Styrelsen har mget att erinra mot en skyndsam utredning iärendet. Dock ifrågasätter styrelsen om inte, med hänsyn bl. a. till dentrafikfara som ett bländande ljus utgör, ett direkt förbud mot användande avhjälpljus tillsammans med ordinarie halvljus kunde utfärdas utan en föregåendeutredning. förklarar att det för närvarandeföretar en total översyn av bestämmelserna om belysningsanordningar på fordon.Samtidigt som därvid största möjliga anpassning till internationeUa reglementenoch rekommendationer eftersträvas kommer strängare och mera specificerade kravatt stäUas på belysningsanordningamas beskaffenhet, placering, montering etc.Av betydelse för denna översyn är det tidigare nämnda förslaget tUl nyttreglemente, som färdigställts av den under ECEs expertgrupp förfordons konstmktion lydande rapportörsgruppen för allmännasäkerhetsbestämmelser. arbetsprogram för ökadtrafiksäkerhet - 30.6.1972 omfattar även frågor rörande montering ochanvändning av extra lyktor på bilar. Verket delar motionärernasuppfattning att frågan om användande av extra lyktor tillsammans med halvljusfrån fordonens huvudstrålkastare skyndsammast måste utredas och åtgärdervidtagas för effektivt stävjande av det missbruk av extra lyktor som nuförekommer. Verket avser därför att utföra denna del av översynen för sig medförtursrätt. Redan i trafikutskottets utlåtande1971:8 - i anledning av motioner rörande trafiksäkerheten m. m. framhöUs attutskottet anser det angeläget att tiUåtUgheten av hjälpljus närmare regleras.Med hänsyn tiU att inom trafiksäkerhetsverket en särskild arbetsgrupp tUlsattsmed uppgift att noggrant studera och pröva möjligheter tiU förbättradfordonsbelysning m. m. ansågs någon särskilda åtgärd i ämnet då ejpåkallad. Utskottet är alltjämt av samma uppfattning och hänvisar därvid tUlvad trafiksäkerhetsverket anfört innebärande bl. a. att berörda översyn avsesskola företagas med förtursrätt. Motionerna 1971:266 och 1971:402 Beträffande förstnämnda motionframhåller Svensk bUprovning AB att strävan mot säkrare fordon genom skärptakrav ofta medför att tidigare använda enkla konstruktioner ej längre kan godtasutan måste ersättas med mera komplicerade och därmed ofta mindre funktionssäkrakonstruktioner. Bolaget anser att man bör tillvarata möjUghetema att medmoderna metoder bestämma fordonets tillförUtUghet. En redovisning av deväsentUga säkerhetsdetaljemas tiUförUtUghet anses ha en gynnsam effekt fråntrafiksäkerhetssynpunkt. Även från konsument-poUtisk synpunkt bör endeklaration av fordonets tUlförUtUghet bedömas som synnerligen värdefull. Enligt bolagets mening är det därför angeläget att den imotionen behandlade frågan blir föremål för närmare utredning. I anledning av motionen 1971:402 framhåller bolaget att defordonstekniska kraven bör bygga på utredningsmaterial som bl. a. belyser hurutformningen av olika fordonskomponenter påverkar fordonets trafiksäkerhet.Genom bl. a. en ingående analys av trafikolyckorna bör det vara möjligt att iökad omfattning bedöma den fordonstekniska faktorns roll i olycksförloppen ochpå grundval härav uppställa säkerhetskrav som tar sikte på att eliminera defordonsberoende olycksorsakerna. Om bestämmelserna skaU få avsedd effekt krävs att de äveninnehåller preciserade anvisningar rörande provning och kontroll. Enligtbolagets mening bör fordonstUlverkare alltid ansvara för att levererade fordoni alla avseenden överensstämmer med gäUande krav. Bolaget anser det vara avsynnerlig vikt att de av motionärerna aktuaUserade frågorna ägnas ökaduppmärksamhet och tUlräckligt beaktas i arbetet med föreskrifter påfordonsområdet. RikspoUsstyrelsen anser frågan omfordons och dess komponenters tUlföriitlighet angelägen. Den i motionen1971:266 avsedda tillförUtUg-hetstekniken anses erbjuda vissa möjUgheter att påett säkrare sätt än bedöma olika komponenters tillförUtUghet ochhållbarhet. RikspoUsstyrelsen tillstyrker därför att frågan härom närmareutreds. Styrelsen anser det vidare ej acceptabelt urtrafiksäkerhetssynpunkt att viktiga fordonsdetaljer saknas iutrustningsbestämmelsema. Styrelsen tUlstyrker därför motionen 1971:402 ochanser att en författningsändring som medför både ändamålsenUga bestämmelserför fordons konstruktion och utrustning och ett ökat ansvar för tUlverkarenkommer att bU tUl gagn för trafiksäkerheten. Det framhåUs också att ettinternationellt samarbete syftande tiU Ukartade bestämmelser som tillgodosersäkerhetskravet vore önskvärt. framhåUer att- med hänsyn till bilindustrins och bilhandelns internationeUa karaktär - de imotionen 1971:266 behandlade frågorna rörande bilars konstruktion ochbeskaffenhet inkluderande livslängd och tUlförUtUghet rätteligen bör reglerasgenom internationeUa reglementen och normer. Frågor av denna art har också vidflera tUlfäUen dryftats såväl inom ECEs expertgrupp för fordons konstruktionsom under expertgruppen lydande rapportörsgrupper. Det har emellertid inomdessa grupper bestämt hävdats att de reglementen med krav på fordonsbeskaffenhet och utmstning som det närmast är gruppemas uppgift att utarbetaoch fastställa inte skaU innehålla dimensions-, material- eller kvaUtetskrav.Sådana krav skall i stäUet säkerstäUas genom att vid konstruktion ochtiUverkning internationeUa standard och normer tUlämpas. Det internationeUaarbetet rörande dessa standard och normer handhas av ISO InternationalOrganization for Standardization med den tekniska kommittén ISO/TC 22, BUar.Den svenska medverkan inom kommittén organiseras av har representanter i flertalet svenska arbetsgrupperdeltagande i den tekniska kommitténs och underlydande sub-kommittéers arbete. Oaktat detta har i de svenska säkerhetsbestämmelserna, somåterfinns i trafiksäkerhetsverkets föreskrifter, medtagits krav som har direktatt göra med komponenters livslängd och tUlförUtUghet. En avgörande faktor idetta sammanhang är svårigheterna att finna praktiskt användbara metoder attvid besiktning av fordon eller utrustningsdetaljer för fordon kontrollera attuppstäUda krav syftande till långsiktig funktionsduglighet och tiUförlitlighetär uppfyUda. är emeUertid berett att i avvaktan påinternationeUa normer i detta avseende i det fortsatta arbetet med tekniskabestämmelser tillgodose önskemålen om krav rörande livslängd och tUlförUtUgheti den utsträckning därför erforderliga kontrollmetoder kan åstadkommas. Frågor rörande fordons ochfordonskomponenters tiUförlitlighet är även föremål för den av Kungl. I anledning av motionen 1971:402 erinras om att itrafiksäkerhetsverkets arbetsprogram för ökad trafiksäkerhet -30.6.1972 under rubriken ett stort antal projektredovisas avseende utveckling av nya säkerhetskrav i fråga om konstmktion,utrustning m. m. för nya bilar. Bland de konstruktions-och utrustningsdetaljersom sålunda skaU bU föremål för åtgärder märks ram och hjulupphängning medfjädring och stötdämpare som också omnämns i motionen. Resultatet av nämndaarbete skaU i den mån trafiksäkerhetsverket inte med stöd av gäUande författningsbetämmelsersjälv kan fastställa skärpta eller utökade krav på fordonens konstmktion ochutrustning redovisas för Kungl. Maj:t i form av förslag tillförfattningsändringar. BUamas säkerhetsbälten har redan tidigare ägnats storuppmärksamhet såväl vad avser utveckling av förbättrade konstruktioner sompropaganda för ökad användning. Maj:t har beslutat att uppdra åttrafiksäkerhetsverket att utreda och fastslå nya normer för säkerhetsbälten.Verket skall bl. a. undersöka om fördelarna med s. k. milbälten är så stora bör prioritera denna bältestyp. Maj:t har även beslutat införa krav på anordningarför rengöring av strålkastarna under färd års modeller.Närmare bestämmelser med krav på sådana anordningar skall faststäUas avtrafiksäkerhetsverket. Det ovan beskrivna utvecklingsarbetet bedrivs avtrafiksäkerhetsverket i samråd med verkets arbetsgrupp för säkerhetskrav på nyabilar samt verkets arbetsgrapp för anvisningar om trafiksäkerhetskrav vidstatlig upphandUng av bilar. De båda nu förevarande motionernaberör delvis samma frågor, varför utskottet anser det lämpligt att pröva dem iett sammanhang. I likhet med motionärerna finner utskottet därvid i ochför sig angeläget att ändamålsenUga bestämmelser för fordons konstruktion ochutrustning samt tUlföriitlighet kommer tUl stånd. MöjUghetema synes också böraundersökas att ålägga tiUverkaren ett större ansvar beträffande fordonenskonstmktion från säkerhetssynpunkt. Såsom av trafiksäkerhetsverkets yttrandeframgår bedrivs emeUertid på här ifrågavarande område ett omfattandeutrednings- och utveckUngsarbete såväl utomlands som i . I sistnämndafall hänvisas bl. a. tiU verkets eget utredningsarbete samt tiU det inomkonsumentutredningen pågående arbetet. Utskottet kan med beaktande bl. a.häravinte finna det påkallat att från sida f. n. begära ytterUgareutredning i ämnet. Ej heller finner utskottet det lämpUgt att redan nu hosKungl. Majrt föreslå de av motionärerna begärda författningsändringarna. bör nämligen enligt utskottets uppfattning ytterligareresultat av pågående utredningsarbete avvaktas. Med hänsyn inte minst tUl detrafiksäker-hetsmässiga aspekterna finner utskottet dock arbetet härmed böraeffektiviseras och påskyndas. framhålleratt de påtalade svagheterna hos dagens stötfångare även uppmärksammats i andraländer. pubUcerades i ett förslag tUl ny VehicleSafety Standard med krav på bättre stötfångare på personbilar. Man villåstadkomma en stötfångare, som dels minskar risken för skador på förare ochpassagerare vid koUisioner i hög fart, dels skyddar fordonet, i första handoUka säkerhetssystem, såsom belysning, bränsle- och avgassystem, liuvlås m. m.vid koUisioner i låg fart. En sådan åtgärd bedöms dessutom minskaförsäkringsbolagens kostnader för s. k. parkeringsskador vilka ofta är myckethöga. Stötfångarna skaU enligt förslaget förutom angivna håUfasthetskrav ha ettenhetUgt utförande och en enhetUg placering. Bestämmelserna avses träda i kraftden och har enligt uppgift redan medfört att biltillverkarnaskonstruktionsavdelningar börjat utveckla stötfångare modeUer ienlighet med förslaget. Enligt bolagets mening är det lämligt att undersöka i vadmån de amerikanska bestämmelsema kan läggas till grund för svenska föreskrifterom stötfångare. Bolaget tUlstyrker därför förslagen i motionen. RikspoUsstyrelsen säger sig i huvudsak dela motionärensåsikt att bUarnas stötfångare i vissa faU är behäftade med bristfälUgheter samtatt enhetliga bestämmelser vore önskvärda. Enhetliga bestämmelser förstötfångares konstruktion och placering medför emeUertid stora praktiskasvårigheter. InternationeUt likartade regler kunde emeUertid bidraga tilllösning av problemet. framhåller till en början attstötfångare inte är en i vägtrafikförordningen omnämnd utrustning som ärobligatorisk för bUar. Det föreligger därför inte något hinder att vidbesiktning godkänna bil som. Anledningen tiU att de flestabilar är försedda med stötfångare som standardutrustning är främst den att devid mycket lätta koUisioner skyddar bilens karosseri mot skador som kan varasvåra och dyrbara att reparera. Ur denna synpunkt skulle det onekligen varatill stor fördel om stötfångarna på aUa bilar var placerade på samma höjd. Ensådan standardisering är dock mycket svår att genomföra på grund av bilamasvarierande storlek och utförande. Arbetet därmed har pågått och pågår alltjämt,främst inom den internationella standardiseringsorganisationen, ISO. Ianslutning härtiU erinras om det förut nämnda amerikanska förslaget i bl. a.denna fråga, vars genomförande anses komma att få återverkningar även på deteuropeiska bUsäkerhetsarbetet. Slutligen erinras om att i statenstrafiksäkerhetsverks arbetsprogram för ökad trafiksäkerhet - 30.6.1972under rubriken stötfångare på bilar upptas somobjekt för ett utvecklingsarbete som syftar till framtagning av underlag förbedömning av behovet av och utarbetande ellersenare av nya föreskrifter. Verket följer därvid med uppmärksamhet det tekniskautvecklingsarbete, som bedrivs inom National Highway Traffic SafetyAdministration samt inom ECEs Inland Transport Committée och ISO:s TechnicalCommittée. Då utskottet för sin del anser sigkunna utgå från att trafiksäkerhetsverket i enlighet med det anfördauppmärksamt följer utvecklingen på området såväl utomlands som i samtockså föranstaltar om vidtagande av lämpUga åtgärder finner utskottet det f. n.inte påkallat att från sida göra en särskild framstäUning i ämnethos Kungl. Motionen avstyrks därför. Underåberopande av det anförda hemställer utskottet 1. att avslår motionen 1971:264, 2. att riksdagenavslår motionen 1971:265, 3. att riksdagenavslår motionen 1971:267, 4. att riksdagenavslår motionen 1971:266, 5. att riksdagenavslår motionen 1971:402, 6. att riksdagenavslår motionen 1971:915. Närvarande: herrar (), (), iHeden (c), SeUgren (fp), Rosqvist (s). (), (), (), i (vpk), i (s), (), (). Clarkson (m), () och (). Yttranden över motionerna 1971:264, 1971:265,1971:266,1971:267, 1971:402 och 1971:915 TUl överenskommelse om antagande av enhetUgaregler för typgodkännande av utrustning och delar tUl motorfordon samt ömsesidigterkännande av sådant godkännande, vUken biträtt den 21.4.1959 (SFS1960:167, 1967:680), finns bL a. fogat ett reglemente nr 9 avseende godkännandeav fordon med avseende på buUer (E/ECE/ TRANS/505/Add8). v. av ItaUen, och . Reglementet innehåUer dockinte något krav att avgassystem på bU skall vara typgodkänt. pågår genom den av Kungl. Maj:t tUlkaUadetrafikbullerutredningen ett omfattande utredningsarbete som bl. a. avser buUerfrån motorfordon. har biträtt utredningen bl. a. genomfältprov i stor skala. Frågan om buller från motorfordon återfinns i trafiksäkerhetsverketsarbetsprogram för ökad trafiksäkerhet avseende tiden 1.7.197030.6.1972 där denredovisas som "nya föreskrifter; ljuddämpning, tillåtnabuUergränser", med hänvisning tiU såväl ECE reglemente somtrafikbuUemtredningen. studerar oUkamätmetoder främst för kontroll av fordon i drift och insamlar data, men är iövrigt hänvisat tUl att avvakta utredningens resultat. Det är ännu för tidigt att bestämma vilken utformningföreskrifterna skaU ha. Ett tänkbart alternativ är att föreskriva att fordon avvissa kategorier inte får godkännas vid besiktning, om de inte är försedda medtypgodkända, för fordonen avsedda avgassystem inklusive ljuddämpare. Verketkommer att pröva detta alternativ i samband med att föreskrifter grundade påresultatet av trafikbuUerutredningen skaU utformas. Om verket skullestanna för ett sådant alternativ kommer detta att redovisas för Kungl. Maj:tinom ramen för erhåUet uppdrag i detta avseende. RikspoUsstyrelsen delar motionärernas åsikt om attavgaserna i form av luftföroreningar och buUer inverkar menUgt på vår miljö. Registrerat motorfordon, som är minst , skaUårligen undergå kontroUbesiktning, varvid bl. a. avgassystemet undersöks. Dämtöversker huvudsakUgen av poUsen stickprovsvis flygande inspektion avmotorfordon och mopeder innefattande bl. a. kontroll av avgassystemet. Bådevid kontroUbesiktning och flygande inspektion prövas huruvida fordonet ärutrustat i enUghet med bestämmelserna 3 § 1 mom j, 4 § 1 mom gvägtrafikförordningen eUer beträffande moped 3 § d mopedförordningen, dvs. medavseende bL a. på förekomsten av effektiv anordning för att hindra störandeljud från avgaserna (ljuddämpare). har till ovannämndaparagrafer utfärdat närmare föreskrifter. PoUsenhar dessutom möjlighet att ingripa jml 58 § vägtrafikförordningen samt 10 §mopedförordningen om någon t. ex. behandlar sitt fordon så att onödigt bulleruppstår. MöjUghetentiU effektivare kontroU av fordonens avgassystem ur buUersynpunkt skuUe utantvekan bU avsevärt större om typgodkända avgassystem fordrades. Dock måstegodkännandet utmärkas på sådant sätt, att det vid kontroUbesiktning ochflygande inspektion lätt kan avgöras om godkänt avgassystem används. Medhänsyn till de ökade kontrollmöjligheter som ett typgodkännande skuUe medförasamt det förhåUandet att avgassystemet ej påverkas av andra system tUlstyrkerstyrelsen en skyndsam utredning av frågan om typgodkännande av avgassystem tillmotordrivna fordon. ABSvenskbilprovning(23.4.1971)