bet · FU01SoU32 · 1971-12-31 00:00:00 — Socialutskottetsbetänkande nr 1971 SoU 1971:32 betänkande i anledning av motioner omupplysningsverksamhet angående de handikappades problem, m. m. 1) I motionen1971:483 av m.fl. (s) yrkas att i skrivelse till Kungl.Maj:t anhåller att åtgärder vidtages i syfte att hos en bred allmänhet spridaupplysning om de handikappades situation i enUghet med vad i motionen anförts. 2) I motionen1971:948 av m. fl. (m) yrkas att i skrivelse till Kungl.Maj:t måtte anhålla om utredning och förslag tUl åtgärder i syfte att införaföreträdesrätt för vissa medborgarkategorier på kollektiva transportmedel samti fysiska köer hos myndigheter. 1 motionen 1971:483 erinras om attökade anslag ställts till förfogande för olika åtgärder avsedda att förbättrade handikappades förhållanden, varefter anföres bl, a, följande. Problemen för de handikappade lösesdock inte enbart genom att ökade materiella resurser ställs till förfogande.Det krävs också att medborgarna i allmänhet i det dagliga livet hyserförståelse för deras situation och själva gör en insats, Sädan hänsyn ochmedverkan kan stimuleras genom en brett upplagd, kontinuerligt pågåendeupplysningsverksamhet riktad till olika befolkningsgrupper, inte minstföräldrar. En sådan kampanj bör vara direkt inriktad på konkretaförhållanden, som en stor del av befolkningen kan antas komma i kontakt med. Ett område, som motionärernaframhåller som ett exempel på ett område som är lämpligt för en sådanupplysningskampanj, är situationen på de kollektiva färdmedlen. De anfördärvid, att det är alltmer sällan som man i en fullsatt vagn ser någon lämnaplats för att låta en handikappad, en åldring eller en förälder med barn fåsätta sig. 1 motionen 1971:948 framhålls att det urbaniseradesamhället för mänga människor innebär svåra påfrestningar och detta gäller fortsätter motionärerna - alldeles speciellt dem som på grund av handikapp avolika slag eller sjukdomar, som medför konstitutionell svaghet av allvarligart, besväras av att tvingas stå ~ i kö eller på de kollektiva transportmedlen.Härefter anförs att handikappade m. fl. i har rätt till företräde ivissa fysiska kösituationer och att denna företrädesrätt dokumenteras genom enav myndighet utfärdad handling. Förutsättningar för en liknande företrädesrätti bör enligt motionärerna utredas. Företrädesrätt för handikappade m, fl, i har inhämtat att iFrankrike kan olika kategorier invalider m, fl, erhålla"företrädeskort" (cartes de priorité) eller motsvarande som gerinnehavaren en i författning inskriven företrädesrätt på allmännatransportmedel samt vid myndigheters kontor och expeditioner m. m. De som bUvit invalider i arbete (invalides du travaU) harlängst tillerkänts dylik företrädesrätt. Den första författningen i ämnetdaterar sig . gällande bestämmelser har givits i enlag av om "företrädeskort för vissa arbetsinvalider".Företrädeskort utfärdas av "prefekten" för dem som blivit såinvalidiserade i arbete att de antingen har svårt att stå upprätt eller kräverständig hjälp av annan person. Företrädeskortet ger enligt nämnda laginnehavaren en företrädesrätt pä allmänna transportmedel och vid allaoffentliga myndigheters och serviceorgans kontor och expeditioner. I vissa fallkan företrädesrätten utökas till att även omfatta företrädesrätt i affärer. Genom skilda författningar har företrädesrätter vidare föreskrivitsför vissa kategorier blinda, handikappade, krigsinvalider, mödrar med minderårigabarn samt gravida kvinnor. För samtliga dessa grupper avser företrädesrättenallmänna transportmedel. Härtill kommer i förekommande fall - såsom för"arbetsinvalider" företrädesrätt vid offentliga myndigheters ochserviceorgans kontor och expeditioner samt i affärer. Bestämmelser om handikappvänlig utformning av lokaler, m,m. infördes i byggnadsstadgan(1959:612) en ny bestämmelse, 42 a §, av innehåll att de utrymmen i byggnadtill vilka aUmänheten äger tillträde skall i skälig omfattning utformas så attde bUr tillgängliga för och kan nyttjas av personer vilkas rörelseförmåga ärnedsatt till följd av ålder, invaliditet eller sjukdom (prop, 1966:1 18, 3LU43), Denna bestämmelse har genom en kungörelse (nr 378)om ändring i byggnadsstadgan räknat fr. o. m. den kompletterats såatt den är tillämplig även på arbetslokaler och även avser sådana handikappadesom har nedsatt orienteringsförmåga (prop. 1971.48, CU 13). Som exempel på åtgärder till förmån för handikappade närdet gäller allmänna transportmedel får nämnas att i bussar och tunnelbanevagnari finns sittplatser med extra handtag m. m. vid vUka det angivits attplatserna är avsedda främst för rörelsehindrade respektive rörelsehämmadepersoner. Liknande anordningar finns i pendeltågvagnar som går i trafik iStockholmsområdet. har i ett cirkulär angåendeförekomsten av medicinska sjukdomssymboler för upplysning vid akutasjukdomsfall (Medicinalväsendets författningssamUng 1971:28) informerat om f,n, be-fintUga märken och identitetskort som kan bäras av personer med blödarsjuka,diabetes och epilepsi samt av hjärtsjuka personer med hjärtsrimula-tor. Förslag av handikapputredningen beträffande färdväsendetoch information, m, m. tillkalladesår 1965 för att utreda frågan angående omvårdnaden om handikappade, varmedavsågs "personer, som av fysiska eller psykiska skäl möter mera betydandesvårigheter i sin dagliga livsföring". Enligt direktiven av avsägutredningsuppdraget frågor om hjälpmedel, frågor om stöd till anskaffning avmotorfordon och om andra åtgärder för att bryta handikappades isolering, frågorom samordning av åtgärder för handikappade och om information och rådgivningsamt frågor om utbildning. har avgivitbetänkanden om olika frågor, som utredningen har att behandla. 1 det följandeanges betänkandena samt uppgift om Kungl. Maj:ts och behandling avdesamma. Betänkandet "Kommunerna och den socialaomvårdnaden" (SOU 1967:53) avsåg frågan om samhällets ansvar för denenskUdes omvårdnad och behandlades i prop. 1968:74 och i andra lagutskottetsutlåtande 1968:38, Betänkandet "Bättre hjälpmedel för handikappade"(SOU 1967:60) avsåg frågor om hjälpmedel och behandlades i prop, 1968:41 och istatsutskottets utlåtande 1968:88, Betänkandet "Bättre utbUdning för handikappade"(SOU 1969:35) omfattade utbildningsfrågor och behandlades i prop. 1970:1, bil,7, s, 193-197 och i statsutskottets udåtande 1970:5, s, 25, I ett betänkande "Bättre socialtjänst förhandikappade" (SOU 1970:64), som är föremål för Kungl,Maj.ts prövning, har handikapputredningen behandlat frågor om resor ochtransporter för handikappade, om samordning, samverkan och information ihandikappfrågor samt om statsbidrag till handikapporganisationer. 1 sistnämnda betänkande anför handikapputredningensammanfattningsvis i vad avser det allmänna färdväsendet att det bör varautformat så att det bekvämt kan utnyttjas av alla, att vid den fortsattaplaneringen hänsyn alltid bör tas till handikappades behov samt atttrafikföretagen som en naturlig serviceuppgift och utan extra kostnad för denhandikappade bör lämna den hjälp som han behöver i färdsituationen. Handikapputredningenföreslår vidare att frågan om det allmänna färdväsendets anpassning tillhandikappade tas upp till en samlad bedömning inom en inomkommunikationsdepartementet för ändamålet tillkallad expertgrupp. Utredningenanför om denna expertgrupp följande, 1 denna bör i första hand ingåföreträdare för trafiksäkerhetsverket, planverket, , och handikapprörelsen. Gruppen bör också hålla kontakt medandra centrala, regionala och lokala myndigheter och organ med verksamhet påområdet. Gruppen bör anlita expertis från handikappinstitutet, trafikföretagenoch färdmedelsproducenterna. Gruppens arbete bör vara målinriktat. Det bör syfta tillatt upprätta ett handlingsprogram for anpassning av det allmänna färdväsendettill Gruppen bör utarbeta konkreta förslag till åtgärderi detta syfte och hos berörda myndigheter och företag fortlöpande aktualiseraåtgärder som bör vidtas. Gruppens medlemmar bör också till sina huvudmänkontinuerligt föra vidare synpunkter och erfarenheter som finns hos de huvudmänsom är företrädda i gruppen. Vi finner det särskilt betydelsefullt atthandikapprörelsens företrädare genom denna grupp kan föra fram sin uppfattningoch påverka transportplaneringen i landet så att färdväsendet anpassas tillhandikappades behov. 1 förevarande sammanhang må nämnas atthandikapputredningen i betänkandet även föreslår att kommunerna skalltillhandahålla förflytt-ningshandikappade effektiv färdtjänst i individuellafall. Informationsfrågor tas upp i betänkandet i samband medförslag avseende samordning i handikappfrågor. föresläratt i varje kommun bör inrättas ett kommunalt handikappråd (KHR) som ettsamarbetsorgan kommunens myndigheter emellan, mellan dessa, ochstatliga myndigheter samt handikapprörelsen. Vidare föreslås att i varje länbör inrättas ett länets handikappråd (LHR) som ett samarbetsorgan mellanlandstinget, de statliga regionala myndigheterna, kommunerna ochhandikapprörelsen. Slutligen föreslås att () ombildastill ett samarbetsorgan, däri - förutom ämbetsverk vUkas arbete i hög gradgäller handikappade , ochhandikapprörelsen deltar. Om informationsuppgifter för kommunala handikappråd,länshandi-kappräd och säger utredningen följande, I sin verksamhet somsamordningsorgan kommer KHR att medverka i väsentliga informationsuppgifter.Genom KHR skapas en möjlighet till fortlöpande och oförmedlad kontakt mellan dei KHR ingående kommunala och andra myndigheterna och organen. Samtidigtästadkommes ett ömsesidigt utbyte av information mellan samhällets organ ochhandikapprörelsen. KHR bör kunna medverka till att utforma en för olikaverksamhetsområden gemensam och övergripande information till nytta förhandikappade och andra. LHR kommer genom sinsamordningsfunktion att kunna förmedla information mellan de statligamyndigheterna på länsplanet och mellan dem och . LHR får också enviktig uppgift som informationsorgan mellan samhällets myndigheter och organsamt handikapprörelsen. Genom kontakter med de kommunala handikappråden (KHR) kanLHR medverka till ökat samarbete mellan lokala och regionala intressenter pähandikappområdet. Detta samarbete skapar nya informationsvägar. Information i frågor som rör handikappadekommer alltmer i förgrunden. Upplysning om samhällets stöd och hjälp framstårsom allt nödvändigare, både för handikappade och den personal som handläggerfrågorna om stödet till dem. Samhället satsar också i allt högre grad påinformation och kunskapsförmedling. Ämbetsverken, ,, handikapporganisationerna och andra med verksamhetpä handikappområdet lämnar i ökande utsträckning information i handikappfrågor.SHR bör verka för att samhällets och handikapprörelsens informationsinsatsereffektiveras och att en samordnad information fortlöpande kommer till stånd. och har i skrivelser rekommenderat primärkommunernaresp. landstingskommunerna att bUda kommunala handikappråd resp.länshandikappräd. och Svenska landstingsförbundetrekommenderade primärkommunerna respektive landstingen att uppdraåt särskilda befattningshavare att samordna, organisera och planeraprimärkommunernas respektive landstingens uppgifter inom handikappvården. Tillgrund för rekommendationerna om handikappråd och "handikappkonsulenter"låg förslag utarbetade av en av de båda förbunden tillsatt gemensamarbetsgrupp. Denna arbetsgrupp angav som en särskild insats, som krävdes inomramen för uppgifter och servicefunktioner på handikappområdet i primärkommun,information till allmänheten för att påverka attityder och värderingar. Detframhölls därvid som angeläget att ge sakupplysning som motvikt mot fördomaroch förutfattade meningar. Som en uppgift för landstingens"handikappkonsulenter" angav arbetsgruppen bl. a. uppgiften attinitiera och sprida information om handikappvård. förslag beträffande statenshandikappråd har genom ett Kungl. Maj:ts beslut den 1 1 97 1 genomförtstr. o. m. den . Det tidigare igångsatte i slutet avår 1970 planeringsarbetet för en samlad informationskampanj om handikappadesintegrering i samhället. Till planeringsarbetet har Kungl. Maj:t beviljatunderstöd ur allmänna arvsfonden. Informationskampanjen avses syfta till attgöra klart för bredast möjliga allmänhet att handikappfrågor är en angelägenhetför alla, inte bara för de handikappade och handikapporganisationerna.Programmet avses bli så utformat att det inte bara skapar passiv förståelseutan stimulerar till aktivt engagemang i praktiska åtgärder. Konkretaanvisningar förutsätts kunna ges om hur man kan hjälpa personer med olikahandikapp till rätta i samhäUsmUjön. 1 motionerna 1971:483 och 197 1:948framställs förslag som syftar tUl att handikappade personer skall få detlättare att klara av olika situationer i vardagslivet. 1 den förstnämnda motionen framhäUs att det krävs attmedborgarna i gemen i det dagliga livet hyser förståelse för de handikappadessituation och att hänsyn och medverkan tUl praktiska hjälpinsatser frånmedmänniskornas sida kan stimuleras genom en brett upplagd, kontinuerligtpågående upplysningsverksamhet som riktas tiU föräldrar och andra grupper isamhället. En sådan kampanj bör inte ta sig uttryck i aUmänna moraliserandeuppmaningar av typen "visa hänsyn" utan bör inriktas på konkretaförhållanden, exempelvis möjligheterna att ge hjälp och visa hänsyn tillhandikappade på de koUektiva färdmedlen. Motionsyrkandet syftar tUl enupplysningskampanj av detta slag. I motionen 1971:948 anförs att det urbaniserade samhälletför många människor innebär svåra påfrestningar. Detta gäller speciellt vissakatego- rier av medborgare som, på grund av handikapp av olikaslag eller sjukdomar som medför konstitutioneU svaghet av aUvarlig art,besväras av att tvingas stå i kö eller att färdas med de kollektivatransportmedlen. Motionärerna anför att i äger sädana medborgare rätttill företräde i vissa kösituationer. Företrädesrätten dokumenteras genom en avmyndighet utfärdad handling. De privUegierade kategorierna är där handikappadefrån födseln eller genom senare inträffad skada, kvinnor med tre eller flerabarn under viss ålder sanit gravida kvinnor. Motionärerna vUl attförutsättningarna för en liknande företrädesrätt i vårt land skall utredas. instämmer i en uppfattning sommotionärerna i rnotio-nen 1971:483 givit uttryck åt, nämligen att man intelöser de handikappades problem enbart genom att ställa ökade ekonomiskaresurser tiU förfogande. Det är också av stor betydelse att allmänheten bringastUl insikt om de konkreta svårigheter de handikappade kan ha både i deavseenden som tas upp i motionerna och då det gäller andra områden. Om en sådaninsikt kan bibringas allmänheten torde det vara möjligt att få till stånd enökad förståelse för den hjälp olika handikappgrupper kan ha behov av, en hjälpsom kanske med lätthet och utan någon egentlig uppoffring kan gesav en medmänniska. Det torde också vara sä att det hos många människor i enkonkret situation finns både insikt om att ett hjälpbehov föreligger och viljaatt hjälpa men att okunnighet om det bästa sättet-att lämna bistånd gör atthjälpinitiativet uteblir. Utskottet kan således helt dela motionärernasuppfattning att det finns ett stort behov att upplysa aUmänheten om dehandikappades situation och dä inte minst om de konkreta möjligheter som finnsatt hjälpa dem i det dagliga livet. Förbättrade förutsättningar för information påhandikappområdet har skapats under innevarande är. Efter förslag avhandikapputredningen har sålunda och Kommunförbundetrekommenderat sina medlemmar att upprätta länshandikappråd (LHR) och kommunalahandikappråd (KHR), på vilka organ det ankommer att jämte andra uppgiftersvara för information pä handikappområdet. Vidare har, likaledes på förslag avhandikapputredningen, ()ombU-dats vid halvårsskiftet.Det fömtsätts att det ombUdade , till vUket knutits enreferensgrupp med företrädare för handikapporganisationerna, skall effektiveraoch samordna informationsinsatserna på området, 1 detta sammanhang börframhäUas att satte i gångplaneringsarbetet för en samlad informationskampanj om de handikappadesintegrering i samhället, vilken kampanj är avsedd att stimulera tUl aktivtengagemang av allmänheten i praktiska åtgärder till förmän för de handikappadesåsom hur man kan hjälpa personer med olika handikapp tUl rätta isamhällsmUjön, Den lämnade redogörelsen ger enligt utskottets mening stödför antagande, att syftet med motionen 1971:483 kommer att tillgodoses genomåtgärder av de organ som nämnts i det föregående. Någon åtgärd ianledning av motionen är således inte erforderlig. Beträffande yrkandet i motionen1971:948 vill utskottet som sin principiella uppfattning uttala, att man iförsta hand måste sträva efter en lösning av de problem motionärerna tar uppefter andra linjer än att införa ett system, som innebär att företrädesrätt förbl. a. handikappade vid tillträde till transportmedel och i andra sammanhangbUr beroende av författningsföreskrifter och som vid tillämpningen fordrar ettdokument varmed företrädesrätten styrks. Utöver den rent principiellasynpunkten, att man bör undvika en sädan kategoriindelning, som ettgenomförande av systemet skulle innebära, måste påpekas att mänga handikappadeav olika skäl säkerligen skulle dra sig för att ansöka om en sådanföreträdesrätt som avses i motionen liksom att utnyttja denna. Denomständigheten att även andra grupper än handikappade exempelvis kvinnor medett visst antal barn - förutsätts bli omfattade av systemet förändrar inte dengjorda bedömningen. Utskottet anser att det bör vara möjligt att nå en lösningav de i motionen upptagna problemen med hjälp av ett intensifieratupplysningsarbete av den karaktär och i den ordning som ovan angivits. Detsagda hindrar inte att det kan finnas grupper, kanske främst sädana som harosynliga handikapp, som kan ha önskemål om någon form av bevis på att de harett handikapp som motiverar att de får viss förmän framför andra personer.Enligt utskottets mening bör emeUertid sädana frågor kunna tas upp tiUbehandling inom , I sammanhanget vill utskottet peka på attsocialstyrelsen nyUgen utfärdat ett cirkulär om märken och identitetskort somnu finns och som kan bäras av personer med vissa sjukdomar, nämUgen personermed blödarsjuka, diabetes och epilepsi samt hjärtsjuka personer medhjärtstimulator. Under hänvisning tUl det anförda avstyrker utskottet ävenmotionen 1971:948, A, attriksdagen avslår motionen 1971:483, B, attriksdagen avslår motionen 1971:948. Närvarande: herrar i (s), iAlvesta (c), i (s)*, (), herrar i Öskevik(c), i (s), Hyltander (fp), (), herrarÅkerlind (m)*, i (s), (), (vpk),herrar Nisser (m), () och NUsson i (s). * Ej närvarande vid betänkandets justering. , SthIm71,446 S