bet · FU01JoU57 · 1971-12-31 00:00:00 — Jordbruksutskottetsbetänkande nr 1971 JoU 1971:57 betänkande i anledning av motionerangående bekämpningen av oljeutsläpp, m. m. Till jordbruksutskottet harhänvisats följande av utskottet till behandling i ett sammanhang upptagnamotioner: dels 1971:148 av m. fl. (fp), varihemställts att i skrivelse tUl Kungl, Maj:t begär altförsöksverksamhet med s. k, isotopniärkning av olja lastad på fartyg snarastinleds, dels 1971 ;274 av m, fl, (fp), vari hemställtsatt i skrivelse till Kungl, Maj:t begär A. alt föreskrifterna för prospektering och undersökningsarbetevid borrning efter olja kompletteras tUl att omfatta även regler för hur borrning får utföras och de krav som bör ställas på oljeborrningsföreta- gens medverkan vid upprustning av oljeskydd och deras ekonomiska förpliktelser vid oljesanering i samband med borrning enligt vad i motionen anförs, B, att ytterligare forskning mätte bedrivas inaturvårdsverkets regi kring skadeverkningarna i samband med oljesanering, dels 1971:423 av i m. fl, (fp), variföreslås att i skrivelse till Kungl, Maj:t hemställer att förslag framlägges att tankfartyg med störreoljelast än som anlöper svensk hamn skall ha en mot oljeskadorobligatorisk försäkring som omfattar det nu och gällande begränsningsbeloppet, att förslag framlägges om mot ovan nämndakonventions bestämmelser svarande lagstiftning, som skall träda i kraftomedelbart efter konventionens giltighet och ratificering, att aktivt verkar för att ovan nämndainternationella fond får en storlek och utbetalningsmöjlighet per skada omminst , samt att, om fonden visar sig få otillräcklig omfattning, enutredning omgående tillsattes med uppgift att föreslå hur genom egenlagstiftning skall kunna skapa rimligare ersällningsvUlkor vid oljeskador frånstörre tankfartyg som anlöper svensk hamn, dels 1971:504 av herrar och (båda s),vari hemställts att måtte besluta att i skrivelse tUl Kungl. Maj:tbegära förslag om införande av oljeskyddsavgift på oljeprodukter i enlighet medvad som anförts i motionen, dels 1971:988 av m. fl. (m), vari hemställtsatt Kungl, Maj:t måtte föranstalta om utfärdande av förbud mot användande avemulgeringsmetoden vid bekämpning av oljeutsläpp, dels1971:1038 av i Akersberga m, fl. (fp), vari yrkats att hemställer hos Kungl. Maj:t att riksdagenskyndsamt föreläggs förslag om inrättande av en oljeskadefond i enlighet medvad i motionen anförts. Utskottet har inhämtat yttranden över motionen1971:148 från generaltullstyrelsen, motionen 1971:274 från ,generaltullstyrelsen, kommerskollegium och , motionen 1971:423 från ,generaltullstyrelsen, kommerskollegium, ,försäkringsinspektionen. motionerna 1971:504, 1971:988 och 1971:1038 från statensnaturvårdsverk, generaltullstyrelsen, kommerskollegium, ochSveriges redareförening. Se bilagor14 till detta betänkande. 1 föreliggande motioner aktualiserasett antal spörsmål om åtgärder i syfte att effektivisera kampen mot skador tillföljd av oljeutsläpp till sjöss, I motionen 1971:148 framställs sålunda yrkande omförsöksverksamhet med s. k, isotopmärkning av olja, lastad på fartyg.Motionärerna hänvisar till de betydande skador som det stora antaletoljeutsläpp i svenska farvatten åstadkommer. Ett effektivt sätt att kunna spårautsläppen vore att märka oljelasten i varje fartyg pä ett sätt som möjliggöromedelbar identifiering av fartyget. Isotopmärkning skulle härvidlag vara enändamålsenlig metod, I utlåtande till riksdag i anledning av motion omobligatorisk rengöring av tankfartyg före avgång från sista lossningshamn (JoU1970:49) gjorde utskottet bl, a. ett uttalande av innebörd att Kungl, Maj:t ochberörda myndigheter kunde förutsättas ta erforderliga initiativ i syfte attbeivra de överträdelser av gällande konventionsbestämmelser som tyvärr oftagjordes av mindre ansvarskännande handhavare av oljelaster. Utskottet finneranledning att ånyo understryka detta uttalande. Det skulle enligt utskottetsmening vara värdefullt att som ett led i kampen mot oljeskadorna ha tillgångtill ett effektivt och praktiskt användbart system för märkning av oljan.Isotopmärkning, som innebär användning av radioaktiva ämnen är, somgeneraltullstyrelsen framhållit i yttrande över motionen, endast en av deformer av märkning som diskuterats i internationella sammanhang. Styrelsennämner i detta avseende även märkning med andra ämnen eller föreningar ochtillsatser. Vad gäller isotopmärkningen bör beaktas att metoden kan varaförenad med strålningsrisker och genom radioaktiva substanser kan ogynnsamtpåverka miljön. Det kan framhållas att man exempelvis i främst synesinriktad på att söka finna andra lösningar på hithörande problem än radioaktivmärkning. Utskottet vill understryka att problematiken på förevarande område är internationell och att denuppmärksammats såväl utomlands som i . a. ägnar flera av de störstaoljebolagen stort intresse åt spörsmålen. För del kan nämnas attundersökningar i hithörande frågor görs vid AB Atomenergis forskningsstation iStudsvik. Vidare prövas inom ett förslag om försöksverksamhetmed isotopmärkning av olja i fartyg som trafikerar . Utskottet vill starkt framhålla vikten av att frågan ommärkning av olja ägnas fortsatt uppmärksamhet samt förutsätter att så kommeratt ske. Med hänsyn till det anförda anser utskottet att syftet med motionen1971:148 bör kunna tillgodoses utan någon åtgärd från sida. 1 motionen 1971:274 framförda yrkanden innebär vad gälleryrkandet under A dels att gällande bestämmelser för prospekterings- ochundersökningsarbete vid borrning efter olja bör kompletteras med regler jämvälför sådan borrning som direkt syftar till att utvinna olja. Reglerna bör äveninnefatta de krav som bör ställas på borrningsföretagens medverkan ioljeskyddet och deras ekonomiska ansvar vid oljesanering. Vidare framställsunder B i motionsyrkandet ett förslag om ytterligare forskning beträffandeskadeverkningarna i samband med oljesanering. Motionen tar i väsentlig grad sikte på den verksamhet sompågår och som kan komma till stånd i syfte att tillgodogöraoljefyndig-heter på kontinentalsockeln. Enligt 8 § lagen om kontinentalsockelnoch 2 § i en kungörelse med tillämpningsföreskrifter till lagen ankommer det påkommerskollegiet att utöva tillsyn över efterlevnaden av föreskrifter ochvillkor för tillstånd enligt lagen. Tillstånd meddelas, utom i vissaundantagsfall, av Kungl, Maj:t, Kommerskollegiet skall vid tillsynen samverkamed annan myndighet vars verksamhet berörs av tillståndet, I kungörelsenstadgas att , generaltullstyrelsen och rikspolisstyrelsenefter framställning av kollegiet skall biträda vid tillsynen, S, k,undersökningstillstånd enligt lagen har, som även nämns i motionen, meddelatsdet till hälften statsägda företaget , För tillståndet har,sedan bl, a, beretts tillfälle att uttala sig, utfärdatsdetaljerade föreskrifter i olika avseenden. Här skall särskilt nämnas att enskyddsplan skall finnas för varje borrplattform över åtgärder som skall vidtasbl. a. om olja kommer lös. Övningar med hänsyn till sådana situationer skallhållas. Oljebekämpningsmateriel i form av bl. a. länsor skall finnastillgängligt för bruk. Samarbete skall ske med vad gällerbekämpningsmateriel. Beträffande s. k. djupborrning föreskrivs att erforderligaåtgärder skall vidtas för att förebygga bl. a. förorening. Om oljeutsläppförekommer skall det rapporteras till närmastesambandscentral. Föreskrifterna berör undersökningsarbetet. 1 sittförenämnda uttalande beträffande förslaget till föreskrifter sade signaturvårdsverket bl. a. förutsätta att om det blir aktuellt med utvinning avfyndigheter föreskrifterna skulle kompletteras med särskilda bestämmelser ommotverkande av föroreningar m. m. Kommerskollegiet har i sitt yttrande övermotionerna uttalat att föreskrifterna kommer att successivt bli föremål för ändringar och tillägg i takt med utveckhngen och medbeaktande av de rön och erfarenheter kolleg:iet inhämtar, främst genomkontakter med myndigheter och expertis i de länder, som bedriver ifrågavarandeslag av oljeprospektering. Utskottet anser det mot bakgrunden av det anfördakunna förutsättas att de ansvariga myndigheterna uppmärksamt följer hithörandefrågor och är beredda att göra de framställningar tUl Kungl. Maj:t om åtgärderfrån svensk sida som kan befinnas påkallade för att åstadkomma eninternationell reglering av de spörsmål som innefattas i motionsyrkandet underA i motionen 1971:274. Utskottet finner således inte skäl föreslå någonriksdagens åtgärd i anledning av detta yrkande. Vad gäller förslaget under B i motionsyrkandet om ökadforskning kring skadeverkningarna vid oljesanering får utskottet anföraföljande. Som redovisats i generaltullstyrelsens yttrande övermotionen har efter överenskommelse mellan generaltullstyrelsen, statensnaturvärdsverk, styrelsen för teknisk utveckling, ochluftvård, kemikontoret och den 27 januari 1971tillsatts en arbetsgrupp med uppgift att dels prioritera forskningsuppgifterinom oljebekämpningsområdet, dels inventera de ekonomiska och personellamöjligheterna att initiera en sådan forskningsverksamhet redan under budgetåret1971/72, dels förbereda underlag för berörda myndigheters anslagsäskanden fördetta ändamål för /73. Utskottet finner med hänsyn härtill intemotiverat alt föreslå någon åtgärd i anledning av nu berörda yrkandei motionen 1971:274, I motionen 1971:423 framläggs ett antal förslag omobligatorisk försäkring för oljeskador från fartyg, om lagstiftning ianslutning till en konvention på området, om förstärkning av en planeradinternationell fond för oljeskador samt om eventuell prövning av frågan omsvensk lagstiftning om ersättning vid sådana skador. I flera av remissyttrandena över motionen vitsordas att denuvarande reglerna, för oljeskadeförsäkring av tankfartyg får ansesbristfälliga. Som motionärerna anfört har emellertid en konvention, betecknadCivil Liability for Oil Pollution Damage, antagits i av ettantal stater, däribland , Konventionen har ännu inte ratificerats iavvaktan på att förhandlingar om bildande av en internationell oljeskadefondskall genomföras inom den internationella sjöfartsorganisationen (IMCO). Dettaavses skola ske . Såvitt utskottet kunnat bedöma bör ettgenomförande av konventionen och den internationella fonden kunna starkt bidratill att förbättra situationen på förevarande område. Det kan självfalletdiskuteras, huruvida de ersättningar som härigenom kommer att kunna utgå, ärtillräckliga för att täcka skadekostnaderna vid mycket stora olyckor.Utskottet anser emellertid i likhet med det övervägande flertaletremissinstanser i frågans nuvarande läge inte lämpligt med säraktioner frånsvensk sida. Strävandena bör i stället inriktas på att så snart som möjligtåstadkomma att konventionen får gällande kraft. Möjlighet torde sedermera finnasatt verka för en eventuell annan avvägning av fondens och ersättningsbeloppensstorlek än som nu Utskottet vUl dock starkt understryka angelägenhetenav att en svensk lagstiftning i anslutning till konventionen utan dröjsmålförbereds så alt den kan sättas i kraft efter det att konventionengenomförts och förutsätter att så kommer att ske, I övrigt anser sig utskottetinte böra förorda någon åtgärd i anledning av motionen 1971:423. I motionerna 1971:504 och 1971:1038 behandlas frågor omberedskapen mot oljeskador och om finansieringen av verksamheten för oljebekämpning.Sålunda hemställs i motionen 1971:504 om införande av en oljeskyddsavgift påoljeprodukter, och i motionen 1971:1038 föreslås inrättande av enoljeskadefond. Sedan motionerna väckts och flertalet remissyttranden överdem avgivits har räddningstjänstutredningen avlämnat sitt betänkande,"" (SOU 1971:50). Utredningens förslag som f, n,remissbe-handlas inom innebär bl, a, att oljebekämpningentill lands skall ombesörjas av de lokala räddningsorganen och oljebekämpningentill sjöss samt i kustvattnen, och av kustbevakning.Utredningen konstaterar att ett genomförande av dess förslag skulle medföraökade kostnader för det allmänna och redovisar den principiella inställningenatt kostnaderna bör belasta oljebranschen, I detta syfte bör en höjning ske avenergiskatten pä oljor. Vidare föreslår utredningen att den som bedriver trafikmed fartyg eller yrkesmässigt transporterar olja skall kunna förpliktas attersätta det allmännas kostnader för bekämpningsåtgärder med anledning av attolja kommit lös från fartyg eller i samband med transport, lastning ellerlossning av olja. Som framgår av lämnade uppgifter är frågan omfinansieringen av oljebekämpningen nu under prövning. Enligt utskottets meningbör syftet med motionerna 1971:504 och 1971:1038 kunna tillgodoses utan någonsärskild åtgärd. I motionen 1971:988 slutligen föreslås förbud motanvändning av emulgeringsmetoden vid bekämpning av oljeutsläpp. a. att oljan dispergeras, dvs, finfördelas, varvid ur densamma lösgörsvattenlösliga och mycket giftiga beståndsdelar som enligt motionärerna kanförorsaka omfattande skador på växt- och djurliv, även på mycket stora djup. Utskottet finner det självfallet angeläget attoljebekämpningen sä långt möjligt bedrivs med sikte på alt löskommen olja skallsamlas upp och omhändertas. Det är emellertid uppenbart att åtgärder av dettaslag, framför allt ute tiU havs och vid ogynnsamt väder, i praktiken kan visasig omöjliga att genomföra. Man har då att välja mellan att låta oljan liggakvar på vattnet eller att angripa den med dispergeringsmedel. Av uppgifter iremissyttrandena över motionen framgår att skaderiskerna vid emulgeringsannolikt är mindre ute på öppna havet än närmare land och i inre vatten.Naturvårdsverket har uppgivit att dispergeringsmetoden har diskuterats inomverket men att något totalförbud inte ansetts aktuellt. Den tidigare i deltabetänkande (s, 4) omnämnda arbetsgruppen för forskning inomoljebekämpningsområdet kommer att beakta frågan om behovet av forskning rörande oljeföroreningars beteendeoch nedbrytning i den miljön. Utskottet finner sig mot bakgrunden av vad i detföregående anförts inte böra tUlstyrka bifall till motionärernas förslag om förbudmot användning av emulgeringsmetoden. Utskottet vill dock starkt understrykavikten av att metoden tillämpas med urskiljning och med beaktande avomständigheterna i de särskilda fallen. Det synes särskilt angeläget attkänsliga vattenområden, exempelvis skärgårdar och inlandsvatten, inte utansärskilt starka skäl utsätts för de risker metoden innebär. Utskottetförutsätter att stor uppmärksamhet även ägnas frågan om forskning i syfte attklarlägga skaderiskerna och finna miljövänliga metoder för oljebekämpning.Utskottet finner sig med hänsyn till det anförda inte böra föreslå någonriksdagens åtgärd i anledning av motionen 1971:988, 1, ansermotionen 1971:148 besvarad med vad utskottet i det föregående anfört, 2, lämnar motionen1971:274 utan åtgärd, 3, i den månmotionen 1971:423 inte kan anses besvarad med vad utskottet i det föregåendeanfört lämnar motionen utan åtgärd, 4, ansermotionerna 1971:504 och 1971:1038 besvarade med vad utskottet i det föregåendeanfört, 5, lämnar motionen1971:988 utan åtgärd, Vid detta ärendes slutbehandling har närvarit: herrarHansson i Skegrie (c), Mossberger (s)*, i (s)*, i (s), (), ()*. ()*. Krönmark (m)*, (), herrar i (c)*. (vpk), ()*, (), fruTheorin (s) och (); dock att vid behandlingen av motionerna 1971:423,1971:504, 1971:1038 och 1971:988 herrar (), Leuchovius (m)* ochIsraelsson (vpk)* deltagit i stället för herrar i Skegrie (c), Krönmark(m) och (vpk). * Ej närvarande vid justeringen. Yttrande över motionen 1971:148 Kungl. generaltuUstyrelsen(14,5,1971) framhåller,att då det är styrelsen bekant att man vid AB Atomenergis forskningsstation iStudsvik gjort vissa undersökningar i hithörande frågor styrelsen anser detvälbetänkt att innan försöksverksamhet av det slag som anges i motionen inleds,frågan om lämplig märkningsmetod görs till föremål för en mera allsidig studieför belysande av därmed sammanhängande tekniska, administrativa, judiciel-laoch ekonomiska problem sett ur både nationell och internationell synvinkel. registrerade tuUverketskustbevakning sammanlagt 359 oljeutsläpp till sjöss och i kustvattnen, av vilka250 utsläpp beräknas ha skett från fartyg under gång till sjöss och 61 frånfartyg i hamn. Oljeutsläpp av del sistnämnda slaget kan som regel spårasomedelbart eller utan alltför stora svårigheter. Till sjöss är situationenoftast den att inträffade oljeutsläpp upptäcks först långt i efterhand och i mångafall på en helt annan plats än där utsläppet skedde. Den möjlighet som f, n, står till buds att spåraursprunget tUl sådana utsläpp är jämförande kemisk analys av till sjöss tagetoljeprov med prov taget ur ett misstänkt fartygs tankar. Analysen tillgår såatt man bestämmer kvoten mellan de i olja relativt rikligt förekommande ämnenavanadin och nickel. Utöver att det för metodens tillämpning krävs att skäligmisstanke kan riktas mot ett bestämt fartyg har metoden den begränsningen attnoggrannheten, på grund av den förändring som den utsläppta oljan undergårefter i vattnet, inte är tillräckligt stor för att analysresultatetskall kunna tjäna som bevismaterial. Däremot kan i vissa fall frikännanderesultat uppnås. För den övervakning mot vattenförorening från fartyg somåligger kustbevakning (SFS 834/1964) främst till sjöss och ikustvattnen skuUe det därför vara en mycket betydelsefull tillgång, om eneffektiv metod kunde frambringas som gör det möjligt att utifrån konstaterat,otillåtet oljeutsläpp till sjöss spåra det fartyg som gjort sig skyldigt tillutsläppet. Problemet är internationellt och såväl i somutomlands, inte minst i , har ansträngningar gjorts att söka finna lösningarpå detta problem. Man skiljer härvid på passiva och aktiva metoder -"fingeravtrycks-metoden" respektive "märkningsmetoden",Fingeravtrycksmetoden dvs, den som f. n. används i har bl, a, denfördelen att den är administrativt enkel. Begränsningen ligger i att metodensåsom ovan angivits kan tillämpas först när misstanke om oljeutsläpp kan riktasåt visst håll. Dock synes möjlighet finnas att väsentligt förbättra denna metodgenom s, k. aktiveringsanalys varigenom betydligt fler ämnen i oljan kananalyseras, därtill med stor noggrannhet. Önskvärt är emellertid att man genom analys av prov frånoljeutsläpp till sjöss direkt kan spåra utsläppets ursprung. Härvid synesmärkningsmetoden, dvs. tillsättning i oljan av spårningsämnen i kodform,erbjuda en framkomlig väg. Följande former av aktiv märkning harinternationellt diskuterats: radioaktiv märkning. märkning med halogensubstituerade polynukleära aromatiskaföreningar, märkning med metallorganiska föreningar, märkning med partikuläratillsatser, s, k. mikrosfärer. Vilken av dessa metoder som är att föredra är beroende avflera faktorer. De viktigaste frågeställningarna som här anmäler sig är 1) VUken oljaskall märkas: oljelasten eller oljeresterna i fartyget? 2) Hur skaUmärkningsförfarandet administreras såväl nationeUt som med hänsyn tillinternationellt samarbete? 3) Vilka krav börställas på hanterlighet, precision, säkerhet mot skaderisker etc, och hurupp;fyller tänkbara märkningssubstanser dessa krav? Den första frågan är betingad av att man på goda grunder idetta sammanhang nästan helt kan utesluta lastade tankfartyg. Oljeutsläppenskaraktär visar att de härrör från tankrengöringar, vilket sker efter det attoljelasten avlämnats i hamn, vidare från länsning av kölar eller frånutblåsning av ballasttankar i samband med ingång i hamn för ny lastning. Enmärkning av de efter lossning i fartyget kvarvarande oljepartierna blir sålundamera direkt inriktad på den olja som är mest aktuell för utläpp av detta slag. Vad gäller den administrativa sidan kommer denna att tesig väsentligt olika beroende på vilket alternativ som enligt pkt 1) ovanväljes. I korthet kan sägas att ett system med märkning av lasten kräver en iprincip hundraprocentig internationell anslutning om systemet skaU blieffektivt. Ett system med märkning av oljeresterna bygger helt på nationellainsatser och ligger alltså för del inom landets egen jurisdiktion, 1detta sammanhang bör även beaktas i vilken mån torrlastfartyg skall beröras avtilltänkt märkningssystem. Den tekniska sidan erbjuder väsentligen tre problem:tillräckliga kodningsmöjligheter, det förfarandet vid märkning (ocheventuella skaderisker härvid) samt precisionen hos till systemet knutenanalysmetod. Härtill skall läggas kostnaderna och frågan om vem som skaU bäradessa. Av de metoder som kan tänkas för ifrågasatt märkning avolja är sålunda radioaktiv märkning en. 1 vilken mån denna metod ifråga omeffektivitet är överlägsen övriga undandrar sig generaltullstyrelsens bedömande.Som påtaglig nackdel måste emellertid anses vara de strålningsris-ker somföreligger i varje fall i samband med märkningen. Därtill skall läggas att detav principiella skäl måste anses tveksamt att belasta miljön med radioaktivasubstanser om det ändamål för vilket detta sker kan nås på annat sätt. Detta ärsannolikt förklaringen tUl att man t. ex, i främst synes inrikta sig påandra metoder än radioaktiv märkning. Yttranden över motionen 1971:274 (21,4.1971) framhållet att deinhemska erfarenheterna av borrning efter olja och gas ärmycket begränsade. Gällande föreskrifter stadgar att borrning skall utföras ienlighet med god internationell praxis. förutsätter därvidatt tillsynsmyndigheten uppmärksamt följer utvecklingen på området samt nogaövervakar borrningsverksamheten, 1 övrigt hänvisar till verkets yttrande iapril 1970 över kommerskollegiets förslag till föreskrifter där bl. a, anförtsatt det ekonomiska ansvaret vid fall av föroreningsskada måste beaktas. Verketanser det också befogal med en komplettering av föreskrifterna med regler fördeponering av borrslam. Naturvårdsverketsförenämnda yttrande är av följande lydelse: Ang. förberedande utkast tillföreskrifter för eftersökande av olja, gas och salt på kontinentalsockeln, dnrB 43 Utkastet behandlar endastprospekteringsverksamheten. Verket förutsätter att, om det blir aktuellt medutvinning av fyndigheter, föreskrifter kompletteras med särskilda bestämmelserrörande motverkande av föroreningar m, m, Prospekteringsverksamheten bör föregås avförundersökningar och därefter bör de aktuella områdena hållas underfortlöpande kontroll, så att det kan bedömas om verksamheten medför skador påmiljön. finner det önskvärt att myndighet i föreskrifternages befogenhet att avbryta bolagets verksamhet om denna bedrivs på sådant sättatt skador uppkommer genom förorening eller dylikt. Verket vill också erinra ombestämmelserna i miljöskyddslagstiftningen. Även bolagets ekonomiska ansvar vidfall av föroreningsskada bör beaktas. Skydds- och säkerhetsanordningar som vidborrning skall förhindra att produkt strömmar ut och anställer skada börutföras i samråd med bland annat vattenvårdande myndighet. Vissoljeskyddsberedskap bör även upprätthållas vid borrningar. Vidare bör allaoljeutflöden rapporteras via radio till närmaste sambandscentral vidtuUverket, generaltullstyrelsen (28,4,1971) , som anser attde av motionärerna yrkade åtgärderna i vad dessa avser tullverketsansvarsområde redan inletts, anför följande. Ett större okontrolleratoljeutsläpp från planerade oljeborrningar på norska kontinentalsockeln torde iförsta hand utgöra ett hot rfiot de norska och brittiska kusterna. Givetvis kansådan löskommen olja med Jutska strömmen komma att föras in i ochdärmed hota även svenska . Man kan emellertid förutsätta att vid ettoljeutsläpp av förenämnt slag relativt god förvarning kommer att erhållas frånde norska myndigheterna i enlighet med det s. k. nordsjöavtalet. Frånbekämpningssynpunkt torde ett sådant oljeutsläpp därför inte i någon 1*-1971. avgörande grad skilja sig frän det fall att en motsvarandekvantitet råolja kommer lös genom tankfartygshaveri i . Vad gäller beredskapen mot okontrollerade oljeutsläpp fråneventuella borrtorn i svenska kustens omedelbara närhet t. ex. utanför Skånehar denna fråga observerats av generaltullstyrelsen i samband med remissyttrandetill kommerskollegium rörande tillståndsgivning för oljeprospektering inomsagda område.