bet · FU01JuU23 · 1971-12-31 00:00:00 — Justitieutskottetsbetänkande nr 1971 JuU1971:23 betänkande i anledning av motioner angåendeavräkning av häkfningstid vid ådömande av straff. I motionen 1971:122 av m.fl. (m)hemstäUes att i skrivelse till Kungl. Maj:t begär "att Kungl.Maj:t måtte utarbeta förslag till ändring av 33 kap. 3 § första stycketbrottsbaUcen innebärande att i de fall då någon, i mål vari han hållits häktad,dömes till fängelse straffet skall, dä särskUda skäl ej föranledertill annat, anses verkställt tUl den tid han suttit häktad". Imotionen 1971:330 av m.fl. (fp) yrkas i den del, punkt 8 c) ihemställan, som behandlas i detta betänkande att "hos Kungl.Maj:t begär förslag till obligatorisk avräkning av häktningstid frånstrafftiden". Redogörelse förmotionsskälen lämnas nedan. Huvudregeln om avräkning av häktningstid, i 33 kap.3 § , föreskriver att domstol, när den dömer till brottspåföljdsom är tUl sitt mått bestämd i domen, har möjlighet att förordna att påföljdenskall anses till viss del eller i sin helhet verkställd genom att den dömdehållits i häkte. Sådan möjlighet föreligger när domstol dömer till fängelse påviss tid, böter, suspension eller disciphnstraff. Regelnom avräkning är fakultativ; avräkning får ske "om med hänsyn tillomständigheterna så .prövas skäligt". I förarbetena till det stadgande istrafflagen, som i nu berörd del hade samma lydelse som den nuvarandebestämmelsen i (prop. 1945:342 s. 183 och SOU 1944:50 s. 278),samt i med fleras kommentar till har gjorts vissauttalanden om vUka omständigheter som bör beaktas vid prövning avavräkningsfrågan. a. framhålles, att den dömde i allmänhet känner sig merarättvist behandlad, om han av domen kan se att avräknmg har skett. Det kanfrån den synpunkten ibland vara bättre att utmäta ett något högre straff ochsedan avräkna än att ge ett lägre straff utan avräkning, även om resultatet iverkligheten skulle bli detsamma. Vidare sägs att orsaken tUl häktning eUertill häktningstidens längd bör vara av betydelse för bedömningen av JuU 1971: 23 2 avräkningsfrågan.Har tiden förlängts genom att den tilltalade fördröjt utredningen, är skälenmindre starka för avräkning än om häktningstiden har blivit förlängd utanlians förvållande. Det är emellertid inte meningen att avräkning skall användassom belöning för medgörUghet. När rättspsykiatrisk undersökning harverkställts, torde avräkning regelmässigt böra ske. I kommentaren nämns ocksåatt avräkning knappast kommer i fråga vid helt korta häktningstider inom ramenför en normal process utan förseningar. Avräkningav häktningstid sker även i högre instans. Sådan avräkning följer i principsamma regler som avräkning i första instans. Under förarbetena tillbrottsbalken föreslogs en uttrycklig regel om att avräkning alltid skulle ske,om den häktade efter överklagande fick straffnedsättning. Departementschefenmotsatte sig införandet av en sådan bestämmelse, eftersom d(!n ansågs kimnaleda tUl fullföljd i ett stort antal mål i vilka det inte faims anledning attöverklaga. Enligt departementschefen borde överrätterna dock vara tämligenliberala med avräknmg. Om den dömde hade framgång med fuUföljden, borde sålundaavräkning regelmässigt ske (prop. C 369). Brottsbalkenanger inte med hur avräkning får ske. Enligt förarbetena torde detäven ut£in uttryckligt stadgande vara klart att endast smärre avvikelser börförekomma, när avräkning sker med än som svarar mot häktningstiden,och att avräkningen inte bör bestämmas så att straffskalans minimum därigenomunderskrides. Häktningstidär, som framgår av det föregående, enligt inte avräkningsbar vidpåföljderna ungdomsfängelse, internering och skyddstiUsyn. Utanför brottsbalkenfinns emellertid en särskUd bestämmelse om avräkning avviss häktningstid vid verkställighet av ungdomsfängelse eller intemering.Regeln finns intagen i 22 § lagen (1964:541) om behandling i fångvårdsanstalt(behand-Imgslagen). Den avser dem som dömes till ungdomsfängelse eller interneringefter att som häktade ha undergått rättspsykiatrisk undersökning. Utlåtandeöver sådan undersökning skall, om anstånd inte medges, avlämnas till rätteninom sex veck;or från det beslutet om undersökningen inkom till den klinikeller den station till vilken undersökningen hör. Om utlåtandet avges eftersexveckorstidens utgång, skall den överskjutande tiden enligt avräkningsregelnanses som tid under vilken ungdomsfängelse eller internering har verkställts ianstalt. Avräkningsregeln har sålunda betydelse för beräknande av såväl minstasom längsta tid för anstaltsvård vid dessa påföljdsformer! Regeln verkarautomatiskt och avräkningen sker på verkställighetsstadiet genom beslut avungdomsfängelsenämnden respektive interneringsnämnden. Påverkställighetsstadiet uppkommer också frågan humvida tid, som den dömdetillbringat i häkte i avvaktan på att domen skall vinna laga kraft, kantiUgodoräknas den dömde som strafftid. JuU 1971: 23 3 äratt strafftiden inte börjar löpa förrän domen har vunnit laga kraft mot dendömde. För att häktningstiden skall inräknas i strafftiden fordras att dendömde avger en bindande förklaring att han avstår från talan mot domen(nöjdförklaring). Ges sådan förklaring , räknas strafftiden frånden dag domen meddelades. Imotionen framhålles att avräkning av häktningstid inte torde ske i det storaflertalet fall utan endast i de fall då häktningstiden blivit påfallande lång,t.ex. på grund av att rättspsykiatrisk undersökning har verkstäUts, eller dåandra förhållanden förelegat som inte berott på den dömdes åtgärder ifördröjande syfte. Enligtmotionärema käimer säkerligen många dömda, som inte får häktningstiden avräknadi domen, det frihetsberövande som häktningen innebär som ett straff.Huvudregeln borde enligt motionärernas mening vara att avräkning skaU ske, ochavräkning borde underlåtas endast då särskilda skäl föreligger, som t.ex. dåden dömde av tredska fördröjt utredningen. Med en sådan ordning skulle klarareän framgå att häktningen icke skall anses som ett straff.Avslutningsvis understryker motionärema ett uttalande i med fleras kommentartill (del 111 s. 272), att den dömde i allmänhet känner sig merarättvist behandlad om häktningstiden avräknas i domen. Tillstöd för motionsyrkandet anför motionärema följande: ger vissamöjligheter för domstol att vid utdömande av påföljd för en häktad person låtahonom avräkna den tid under vilken han suttit häktad från det utdömda straffet.Det rör sig här om en diskretionär prövning i det enskUda fallet. Bakom dettaställningstagande synes ligga att verkställigheten av ett ådömt frihetsstraffär av mer genomgripande och påfrestande art än det frihetsberövande, som enhäktning utgör, är. Men måste dock beakta att verkställigheten numera genomgåtten avsevärd humanisering och att häktningstiden, med dess totala isolering ochdess ovisshet för den häktade, ofta torde medföra ett jämförelsevis svårarelidande. Vid överklagande tUl högre rätt är frågan om avräkning i huvudsakberoende av om den tilltalade genom sitt överklagande uppnår en ändring i denöverklagade domen i för honom förmånlig riktning. Från liberala utgångspunkterär det principiellt stötande att påföljdssystemet skall kunna utnyttjas som ettmoment att avhåUa den tilltalade frän att överklaga en dom, som han från vissasynpunkter fiimer vara tvivelaktig, för att han ej skall gå miste om sinmöjlighet att avräkna häktningstiden. Vi hemställer därför om att dessa regleromarbetas med utgångspunkt från principen att häktningstid alltid skallavräknas vid verkställighet av ett utdömt straff. JuU 1971: 23 4 () tillsattes iaugusti 1960 efter beslut av justitieministrarna i , , ochSverige. Kommittén fick i uppdrag att efter justitieministrarnas närmare bestämmandebehandla frågor om enhetlig nordisk lagstiftning på straffrättens område samtatt dryfta andra kriminalpolitiska frågor av principiell karaktär ochgemensamt nordiskt intresse. Kommitténbestår av en ledamot från vart och ett av de fem nordiska länderna, men det harförutsatts att andra sakkunniga än kommitténs ledamöter kan deltaga ikommittésammanträdena. TUlNSRK överlämnades genom beslut frågan om översyn av reglerna omavräkning av häktningstid. Anledningen till beslutet var att man i detnordiska samarbetet rörande straffverkställighet stött på vissa svårigheter somhade sin grand i att avräkningsregler-na inte är enhetliga. Vidare hade man iSverige funnit att den svenska avräkningsregeln, som innebär att frågan omavräkning beror pä omständigheterna i varje särskilt fall, medför vissanackdelar även på det nationella planet. Iett dagtecknat betänkande har kommittén redovisat en översyninte bara av reglema om avräkning av häkfningstid utan av bestämmelserna omavräkning av straffprocessuella frihetsberövanden över huvud taget. Kommitténföreslår, såvitt gäller häktningstid, obligatorisk avräkning av all sådan tidvare sig den ligger före eller efter domen i målet. Detsamma föreslåsbeträffande anhållningstid, förutsatt att den uppgått till minst . Medutgångspunkt i kommittéförslaget har inom upprättats enpromemoria (Stencil Ds Ju 1971:22) med utkast till lag om ändring ibrottsbalken och till lag om ändring i lagen (1964:541) om behandling ifångvårdsanstalt. Promemorian är f, n. föremål för remissbehandling.Proposition kan förväntas bli avlämnad under vårsessionen med . I motionen 1971:122 och i motionen 1971:330, såvittden behandlas i detta betänkande, yrkas att hos Kungl. Maj:t skallbegära förslag till nya regler om avräkning av häktningstid. Reglerna börenligt motionärerna innebära att häktningstid i princip skal) avräknas från detstraff domstolen ådömer. Somnärmare framgår av redogörelsen ovan har i ettnyligen framlagt betänkande redovisat en av kommittén verkställd översyn avreglerna om avräkning av straffprocessuella frihetsberövanden. Kommitténföreslår, såvitt gäller häktningstid, obliga- JuU 1971: 23 5 toriskavräkning av sådan tid, vare sig den ligger före eller efter domen i målet. Endepartementspromemoria, grundad på kommitténs förslag, är f. n. föremål förremissbehandling. Proposition i ämnet kan förväntas bli avlämnad undervårsessionen med riksdag. Med hänsyn tUl vad sålunda anförts bör motionsyrkandena icke föranleda någon riksdagenåtgärd. motionen 1971:330 såvittnu är i fråga. Närvarande:fru (), fröken (), fröken (), herrar (), Larfors (s), i (c), i (s), iLjusdal (fp), (), (), (), fruNordlander (vpk), herrar i (s) och (). AB Egnellska Boktryckeriet.