bet · FU01FiU30 · 1971-12-31 00:00:00 — Beträffandeden ekonomiska politiken på anser motionärerna det vara värdefulltatt så stor enighet synes råda om de centrala målen för samhällsekonominsutveckling, så som de angetts i den senaste långtidsutredningen. Imotionen påtalas vikten av att man så långt det är möjUgt förbättrarmätmetoderna i fråga om välståndsutvecklingen. I anslutning till i motionen1971: 565 framförda synpunkter framhävs behovet av en utbyggd ekonomiskplanering och större långsiktighet i statsmakternas ekonomisk-politiska handlande.Man kan enligt motionärerna t. ex. tänka sig att långtidsutredningarnagenomförs på ett sådant sätt att vid sidan av finansplanentar ställning till en rullande femårig plan för den ekonomiska politiken. Ävendenna långtidsutredning avslöjar, heter det, att utan en hög ekonomiskresurstillväxt får mycket av den aktueUa diskussionen om nya enskilda ochkollektiva önskemål en utopisk karaktär. Utrikeshandeln är och förblir avcentral betydelse för att få fram dessa resurser. Balans i utrikesaffäremakommer att kräva avsevärda insatser i uppbyggandet av ett konkurrenskraftigtnäringsliv, som dels förmår att hävda sig på exportmarknaden, dels kan skapa enstark hemmamarknadsindustri. Enmedveten satsning på näringsliv och produktion kommer att ställa ökade krav påkredit- och finansieringsresursema. I fråga om utländsk upplåning ansermotionärerna att nuvarande kortsiktiga upplå- ningbör konverteras till långsiktiga lån. En organiserad, väl kontrolleradlångsiktig utländsk upplåning bör ske. Ettav de viktigaste problemen inom den ekonomiska politiken är verkningarna av enfortgående hög inflation i kombination med nuvarande brister iinkomstskattesystemet. För de inkomstsvaga grupperna, såsom bl. a. barnfamiljeroch pensionärer, har enligt motionärerna en kraftig penningvärdeförsämringytterst negativa verkningar. Ifråga om sysselsättningspolitiken menar motionärerna att konjunkturcyklarnaunder relativt varit tämligen regelbundna med klart skönjbaraintervaUer. Regeringens ekonomiska politik måste fortsättningsvis mer inriktaspå att möta svängningarna i den ekonomiska aktiviteten. Motionärernamenar att folkhushållet har allt att vinna på att underlätta för kvinnorna attvälja förvärvsarbete. Statliga och kommunala insatser som kan underlätta dettaär "lönsamma". Det måste vidare vara en förstahandsuppgift för enaktiv arbetsmarknadspolitik att öka sysselsättningschansema på orter med stor latentarbetskraftsreserv. Motionärerna poängterar att samhälle och näringslivtUlsammans måste försöka möta tendensen till minskad rekrytering till industrinav framför allt den unga arbetskraften, bl. a. genom att snabbt angripa probleminom arbetsmiljö och arbetarskydd. Långtidsutredningenanger att efterfrågan på arbetskraft vida kanväntas överstiga tUlgången. Särskilt stora anspråk reses från den offentUgasektorn. Motionärerna ifrågasätter om snabbheten och styrkan i tillväxten avarbetskraftsbehovet för offentliga tjänster verkligen står i överensstämmelsemed kraven på bästa möjliga utveckling av hela samhällsekonomin. De föreslår enparlamentarisk beredning för att undersöka detta problem. I motionen 1971: 1484 beklagas att inteförst beretts tillfälle att i särskUd behandling ta ställning till alla defrågor som hör samman med långtidsutredningen. Ett sådant stäUningstagandeborde vara den grundval på vilken beslut rörande den mer kortsiktiga politikenbaseras. Motionärernaanför i fråga om de ekonomiska perspektiven på lång sikt att 1970 årslångtidsutredning utsatts för en mycket hård kritik. a. refereras denkritik som utförts i skriften .Motionärerna menar att varken långtidsutredarna eller författarna tiUpropositionen 115 tycks vilja inse innebörden i den kriUska diskussionen ochtUlbakavisar den lösningen att BNP-kalkylen kompletteras med en redovisning avkvalitativa välfärdskategorier. Kritikens kärna anges i stället vara att detnuvarande produktionssättet på olika sätt har negativa verkningar för ochdirekt skadar människans välfärd. Motionärerna finner att långtidsutredningen utgårfrån och accepterar såsom bestående inte endast det kapitalistiskaproduktionssättet' som sådant med profitmaximering som målsättning ochdrivkraft utan även den nuvarande strukturen inom detta produktionssätt. Därmedhar långtidsutredningen gjort ett bestämt politiskt ställningstagande som bliiett hinder för att ens diskutera alternativa lösningar. Regeringensställningstagande till dessa frågor innebär enligt motionärerna att den gjortett politiskt val av innebörd att kapitalets s. k. lönsamhetskrav, dvs.profitkrav, även i fortsättningen skall få vara avgörande. Därmed tarregeringen öppet ställning mot den växande kritiken som förs fram mot denormer, värderingar och utvecklingslagar vilka har sin grund i detkapitalistiska systemet. Allt fler inser, menar motionärerna, att det interäcker med att satsa på så stor produktion som möjligt, man måste också granskavad produktionen består av. Vad gäller enskUda delar av långtidsutredningenanför motionärerna att utredningens analys och slutsatser omarbetslcraftsproblemen och de regionala problemen också har ifrågasatts. Denstarka kritiken mot långtidsutredningen innebär enligt motionärerna att deninte rimligen bör läggas till grund för avgörande beslut. En ny utredningavseende svensk ekonomi 19711975 måste företas. En sådan ny utredning måstelägga ett socialt välfärdsbegrepp som grund för analysen och planerna. Ilevnadsstandardbegreppet måste sålunda ingå under vUka förhållandenmänniskorna förvärvar sina inkomster och vidare måste välfärdsbegreppet vidgastill att innefatta kollektiv standard i vid mening. I den mån ett index av typBNP även i fortsättningen är nödvändigt så bör det enligt motionärerna endastspela rollen av ett planerings- och kontrollinstrument för den externabalansen. Ifråga om de aktuella ekonomiska uppgifterna angavs enligt motionärerna ifinansplanen två krav, avsättning av större andel varor och tjänster utomlandsoch hög investeringsverksamhet inom den utlands-konkurrerande industrin. Dessamålsättningar tycks också i betydande grad ha uppfyllts men effekten harsamtidigt blivit betydande sysselsättningsproblem. Det är enligt motionärernaobestridligt att statsmakternas ekonomiska politik spelat en väsentlig rollför de negativa utvecklingstendenser som anses prägla den svenska ekonomin.Lönarbetarnas reallöner och levnadsstandard har pressats ned genom kombinationenuteblivna avtalsförbättringar och höjda priser. Enligt motionärerna måstesysselsättningsproblemen ges en central plats i den aktuella politiken. De iden reviderade nationalbudgeten föreslagna åtgärderna förefaller motionärernahelt otillräckliga. Imotionen krävs att mervärdeskatten på livsmedel avskaffas. Denkompensation i andra skatteintäkter som kan bedömas nödvändig bör vinnas genomskärpningar av skatterna på stora förmögenheter och arv. FiU;fl971:30 13 Den ekonomiska politiken måste alltid utformas motbakgrunden av en framtidsbedömning. Varje sådan bedömning rymmer ett betydandemått av osäkerhet. Den reviderade finansplanens bedömning av konjunkturutsikternaoch utformning av riktlinjer för den ekonomiska politiken tar i första handsikte på juli 1971juni 1972. Närdet gäller de internationella konjunkturutsikterna skiljer sig den bedömningsom nu kan göras för det kommande budgetåret enligt utskottets uppfattning intei något mera väsentligt avseende från den framtidsbUd vi hade i början av 1971.I fråga om den ekonomiska utvecklingen hittiUs vUl utskottet emeUertiderinra om vad som anförs på s. 5 i den reviderade nationalbudgeten för 1971.Det heter där att uppgången i och gått någottrögare än väntat, som avmattningstendenserna i varitmera påtagliga än vad som tidigare förutsågs. Beträffande Förenta staternaframhålls att tillgängliga konjunkturindikatorer tyder på att ett uppsvingefter stagnationen 1970 nu är förestående. Det väntade konjunkturuppsvingeti kopplat med bedömningen att avmattningstendenserna i vissavästeuropeiska länder och då framför allt i skall bli avförhållandevis kortvarig natur, ligger som redan nämnts bakomdepartementschefens prognos att handelsbalansen skallförbättras med drygt 1 3/. Utvecklingen iår då handelsbalansen visade ett överskott på över 300 milj. kr. stöder enligtutskottets uppfattning denna prognos. De genomförda, om än begränsadehöjningarna av D-markens och de schweiziska och österrikiska valutornasväxelkurser bör vidare medföra en viss förbättring av vårt konkurrensläge. Aandra sidan bör man enligt utskottets mening inte överskatta effekten av ett nordamerikansktkonjunkturuppsving på den svenska ekonomin. tog 1969 endast ca 6 "/oav den totala svenska exporten, medan t. ex. och svarade för 10"/o var och för hela 13 »/o. Beträffandeden svenska ekonomiska utvecklingen kan konstateras att en oväntat kraftigdämpning av den inhemska efterfrågan registrerats under årets första månader.Som redan nämnts menar departementschefen att den inhemskakonjunkturdämpningen i betydande utsträckning beror på den utdragnaavtalsrörelsen och konflikten på tjänstemannaområdet. Även utskottet är av denuppfattningen att den ovisshet i olika avseenden som blivit en följd av dennautveckling otvivelaktigt har spelat en viktig roll i sammanhanget. Inte minstgäller detta för konsu- Mervärdeskattens ökning ledde till en inteobetydlig höjning av konsumentpriserna, som lönerna tills vidare lågkvar nivå. Detta höll tUlbaka efterfrågan. Men kan detinte uteslutas att efterfrågedämpningen till en delär att se som en eftersläpande effekt av starkt restriktivapenningpolitik. Detta gäller såväl efterfrågan på varaktiga konsumtionsvarorsom investeringsverksamheten på olika områden. Erfarenhetenvisar att effekten av flertalet ekonomisk-politiska medel först gör siggällande med en viss eftersläpning. När det gäller penningpolitiska åtgärderhar man på basis av de empiriska studier som gjorts utomlands anledning atträkna med att det tar avsevärd tid innan vidtagna åtgärder får sin fullaverkan. Beträffande finanspolitiken torde gälla att det tar ännu längre tidinnan en åtgärd slår igenom på den slutliga efterfrågan. Utskottethar på basis av den reviderade finansplanen och nationalbudgeten och genom"hearings" med företrädare för ochfinansdepartementets ekonomiska avdelning sökt bilda sig en uppfattning om denmest sannolika utvecklingen av den svenska ekonomin. Den bild som därvidutkristalliserats kan starkt schematiskt sammanfattas sålunda. Andra halvåret1971 kommer trots den expansiva effekten av den avtalsuppgörelse som nusynes på väg att präglas av en relativt måttlig efterfråge- och produktionsökning.Under 1972 kan ett förstärkt och alltmer utbrett internationellt uppsving väntasge oss nya expansiva impulser. Risker för en ny överhettning av ekonomin kan dåånyo aktualiseras. reviderade finansplanen Uksom i de motioner som väckts i anslutningdärtill diskuteras den ekonomiska politiken framför allt med hänsyn till desseffekt på följande områden: Deflesta torde enligt utskottets uppfattning vara överens om att den och iår förda politiken haft en mycket gynnsam verkan på balansen i våra utrikesbetalningar. Bytesbalansen har som redan nämnts förbättrats starkt ochriksbankens totala guld- och valutainnehav är i runt tal 1 miljard kr.större än vad det var vid ingången av 1970. Att den inhemskaefterfrågedämpningen spelat en stor roll för denna utveckling lär ej kunnabestridas men utskottet vUl liksom departementschefen också framhålla att denringa importökning som man nu vantar sig främst är en följd avomsvängningen i lagerinvesteringarna. Det ligger därför enligt utskottetsmening vikt på att vi ej slår oss till ro utan fortsätter att så snabbt sommöjligt bygga upp den utlandskonkurrerandeindustrins produktionskapacitet för att åstadkomma en bestående förbättring avutrikesbalansen. Dentidigare starka stegringen av konsumentpriserna har dämpats.Visserligen steg konsumentprisindex med 4,8 "/o dåallmänt prisstopp infördes till . Men avdenna uppgång kan återföras på höjda indirekta skatter, i första handmervärdeskattens höjning från 10 till 15 "/o . Restenav index' uppgång beror huvudsakligen på den omräkning av bostadsposten som påsedvanligt sätt genomfördes . I övrigt har prisrörelserna varitobetydliga eller tagit ut varandra. Enligt utskottets mening har det allmännaprisstoppet även efter sin uppmjukning verksamt bidragit tUlden lugnare prisutvecklingen i konsumentledet. Att , innan konsekvensernaav den alltjämt pågående avtalsrörelsen kan överblickas, avveckla prisstoppetanser utskottet inte försvarUgt. Först sedan avtalsrörelsens resultat föreliggeroch jordbruksuppgörelsens och de senaste växelkurshöjningarnas effekt påpriserna kan bedömas är det enligt utskottets mening möjligt att avgöra när ochpå vUket sätt prisstoppet kan avvecklas. Utskottet har i sitt betänkande 1971:26 hemställt att godkänner Kungl. Maj:ts förordnande om fortsatttillämpning av allmänna prisregleringslagen till utgången av 1971. IsUt betänkande 1971: 1 betonade utskottet att konjunkturutsikterna rymde mångaovissa drag. Inte minst gällde detta utvecklingen på arbetsmarknaden. En högberedskap var nödvändig och utvecklingen borde följas med störstauppmärksamhet. Inom byggnadsverksamheten och sådana industribranscher med näraanknytning till investeringsverksamheten kom avmattningen att fördjupas underförsta kvartalet. marsapril vidtog därför regeringen en radåtgärder som syftade till att selektivt påverka efterfrågan och begränsaarbetslösheten. Dispens från investeringsavgift gavs sålunda för ett antalstörre kommunala investeringar och investeringar inom handeln. Tidpunkten förinvesteringsavgiftens slopande tidigarelades till utgången av maj.Inom det arbetsmarknadspolitiska området har arbetsmarknadsutbildningenintensifierats och ramarna för beredskapsarbeten vidgats. Arbetslöshetenär trots detta hög. registrerades ca 53 500 personersom arbetslösa vid arbetsförmedlingarna, ca 20 000 fler än desenaste åren. Antalet lediga platser är aUtjämt relativt högt, ca 50 000. Denbedömning som kan göras med utgångspunkt från dessa siffror är närmast attytterligare sysselsättningspolitiska insatser är erforderliga. Situationenmåste emellertid som anges i propositionen bedömas mot bakgrund av denavvaktande attityd som man intagit på många håll inför den ovissaavtalssituationen. Utskottet vUl erinra om att en situation som denna inteendast påverkar företagarna.Också konsumenterna intar en försiktig hållning till konsumtionsutgifter ochinköp av nya kapitalvaror. Effekterna härav på den totala efterfrågan kanbedömas vara inte obetydliga. Vid en avtalsuppgörelse frigörs betydande beloppför konsumtion. Storleken härav och en avtalsuppgörelses allmänt stimulerandeeffekt på konsumtion och investeringar kan inte nu bedömas. Det är ytterstbetydelsefuUt att en mer definitiv bedömning av läget som kan ge underlag föråtgärder och inte behöver anstå . anfört i det föregående ligger den fulla effekten av vissa av deåtgärder som kan komma i fråga långt fram i tiden och utskottet vidhåller sintidigare uttryckta uppfattning att de åtgärder som vidtas bör vara välavgränsade och rum. En okontrollerbar expansion måste mot bakgrunden avbl. a. det långsiktiga målet om en förbättrad bytesbalans undvikas. Utskottetförutsätter att förberedelser pågår som gör det möjligt att snabbt handla närsituationen närmare kan bedömas. Utskottetvill i sammanhanget kort vidröra en tankegång som framförts i motionen 1971:1480. Där ges uttryck för den förmodan, att den gynnsamma utvecklingen avhandelsbalansen jämfört med skulle vara eneffekt bland annat av att den ökade arbetslösheten dämpatkonsumtionsutvecklingen och därigenom också importbehovet av utländskakonsumtionsvaror. Detär en förklaring som torde ha föga fog för sig. För det första är den socialatryggheten i vårt land utbyggd därhän att människor som drabbas av arbetslöshetkan leva kvar på i huvudsak samma konsumtionsnivå. För det andra har trots denhögre arbetslösheten antalet sysselsatta enligt arbetskraftsundersökningarnavarit ca 50 000 fler än vid motsvarande tid i fjol.Det innebär att vi haft en arbetsmarknad som förmåttsysselsätta långt fler än , då kulmen på högkonjunkturensynes ha inträffat. Såväli den reviderade finansplanen som i motionerna 1971: 1480 och 1971: 1483understryks betydelsen av att industriinvesteringarna ökar. I motionernaframförs en rad förslag till åtgärder för att stimulera investeringarna, bl.a. i form av ytterligare lättnader i kreditpolitiken och ökade frisläpp urinvesteringsfonderna. Utskottet har behandlat dessa och liknande yrkanden isina avgivna betänkanden nr 27 i anledning av motioner rörandeinvesteringsfonderna och nr 28 i anledning av motioner rörande lättnader ikreditrestriktionerna för mindre och medelstora företag. Utskottet får hänvisatUl dessa betänkanden liksom till avsnittet om kreditpolitiken ochnäringslivets investeringar på s. 12 i FiU 1971: 1. Idetta sammanhang vill utskottet ta upp industrins investeringsutveckling urett något vidare perspektiv. Det kan konstateras att industrins fastainvesteringar i regel varierar relativt måttligt . Vadsom våUar mest bekymmer ur stabiliseringssynpunkt är de mycket kraftigavariationerna i lagerinvesteringarna. De senaste årens konjunkturvariationersynes ha förstärkts för att inte säga vuxit fram ur en kraftig lageruppbyggnadresp. I den preliminära nationalbudgeten anförs att denslutliga inhemska efterfrågan, dvs. efterfrågan bortsett frånlagerförändringar, kan beräknas variera mycket litet mellan det"extrema" och med dess mer dämpadeefterfrågeutveckling. I båda fallen skulle ökningen från föregående år bli ca 3"/o. Inkluderar man däremot lagerförändringarna blir den totala Inhemskaefterfrågeökningen ca 5 "/o 1970 mot beräknat ca 1 "/o 1971.Variationer i lagerförändringarna får sålunda mycket stora verkningar förproduktion och sysselsättning. Det är uppenbart att förändringar av dennastorleksordning är svåra att balansera med enbart finanspolitiska åtgärder.Inte ens den mycket strama kreditpolitiken förmådde dämpa denlageruppbyggnad som framstår som den starkast pådrivande faktorn i fjolåretsöverefterfrågan. Storleken av fjolårets lageruppbyggnad var exceptionell ochfår ses mot bakgrunden av att det då på länge inträffade ensnabb uppgång av priserna i världshandeln. En sådan snabb uppgång kanemellertid återkomma och det är enligt utskottets mening angeläget att mansöker finna ytterligare medel för att bemästra liknandesituationer. Statsmakternasregister av ekonomisk-politiska medel har successivt utvidgats. En ambitiössysselsättningspolitik har emeUertid inneburit att marginalen mellanunderefterfrågan och överefterfrågan blivit allt mindre. Kraven på snabbhet ochprecision i de stabiliseringspolitiska åtgärderna ökar medan man inom alla desektorer som påverkas av besluten upplever dessa ingrepp i sin planering somsvåra att acceptera. Den senaste har inom alla samhällssektorerinneburit en utveckling av långtidsplaneringen. En lång rad beslut liggerkedjade i varandra och ingrepp av tUl synes begränsad art får ofta stora konsekvensersedda ur en enskild sektors synpunkt. Denna utveckling mot en ökad bundenhet avsåväl planering som resurser kan iakttas både i fråga om investeringar ochkonsumtion. Påinvesteringssidan har vid skilda tUlfällen med kraft hävdats att det är olämpligtatt konjunkturvariera bostadsbyggandet. Inom den statliga sektorn bestårinvesteringarna till huvudsaklig del av militära investeringar ochinvesteringar i affärsverken, där utvecklingen mot bundenhet tilllångtidsplaner och principbeslut är lätt att iaktta. De kommunalainvesteringarna är starkt knutna tUl befolkningsutveckling, bostadsbyggandeoch allmän expansion. Med fog stäUs kravet från kommunalt håU att inte åläggastyngre börda än andra sektorer i stabiliserings-politiken. Den skisserade utvecldingen innebär sammanfattningsvis att man ocksåi fråga om näringslivets investeringar måste ställa specifika krav pålångsiktig planering och anpassning till det samhällsekonomiska utrymmet vidvarje tidpunkt. I motionen 1971: 1480 tecknas bUden så att om inte de beräknadeindustriinvesteringarna kommer till stånd så kommer ett uppdämt behov attmed desto större kraft göra sig gällande 1972/1973 då dessutom näringslivetslager behöver en ny påfyllnad. Enligt utskottets mening kan den prioritering avindustrins investeringar som statsmakterna uttalat sig för knappast tolkas pådetta sätt. I den mån reala resurser för näringslivets investeringar föreliggerett visst år och dessa sedan inte utnyttjas så finns de inte utan vidare kvarvid ett senare tillfälle. TUlämpat på den aktueUa situationen är det ingalundasäkert att de resurser för investeringar inom näringslivet som föreliggerkommer att stå till förfogande när den internationella konjunkturen förstärksoch påverkar vårt lands ekonomi. Desenaste årens expansiva exportutveckling har visat att svensk industri harstark konkurrenskraft. Investeringsbesluten inom denna sektor bör därför enligtutskottets uppfattning inte göras beroende av kortsiktiga förväntningar utanbaseras på en långsiktig bedömning av marknader och säljförmåga. I den månplaner hastigt måste förändras i den riktningen att man inte anser sig kunnafullfölja planerade investeringar är det nödvändigt att detta snabbt ges tUlkänna så att andra investeringsprojekt i stället kan släppas fram. Utskottetvill i fråga om det aktueUa finanspolitiska läget anknyta till vad utskottetanförde i sitt betänkande 1971: 1 vid början. Där inskärptesnödvändigheten av att utgiftsprövning ägde rum under beaktande avbehovet av en stram finanspolitik. Utskottet underströk att om det vid ensamlad bedömning av behandling av riksstatsförslaget visade sig attbesluten innebär en försvagning av finanspolitiken, som icke är ett övervägtled i en samhällsekonomisk avvägning, så skulle detta föranleda kompenserandeåtgärder, som vidmakthåller stramheten i statsbudgeten. Utskottethar i sina egna betänkanden följt dessa riktlinjer. Även i övrigt synes riksdagsbehandlingenav riksstatsförslaget ha inneburit att utgiftsprövningen varit restriktiv.Några kompenserande åtgärder är inte erforderliga. Destatsfinansiella perspektiven på något belyses i den långtidsbudgetsom bUagts kompletteringspropositionen (bilaga 3). Beräkningarna, som utgårfrån den ambUionsnivå som kommit till uttryck i redan fattade beslut, visar påbetydande utgiftsökningar för /73 som enligtföreliggande kalkyler inkomsterna skuUe öka långsammare än de senastebudgetåren. Departementschefen konstaterar också att i detta perspektiv måstesynnerligen höga krav ställas på angelägenhetsgraden av nya utgiftsanspråk somförs fram. Anvisningar härom har gått ut till myndigheterna inför arbetet medanslags- framställningarnaför /73. Utskottet instämmer med departementschefen. Utskottetövergår nu till att behandla de ekonomiska problemen på längre sikt.Långtidsutredningen har i sin huvudrapport och bilagor lagt fram ett omfattandematerial som belyser viktiga aspekter av den långsiktigautvecklingsproblematiken i vårt land. Departementschefen diskuterar på basishärav denna problematik i senare delen av den reviderade finansplanen.Utskottet vill i detta sammanhang inskränka sig till att beröra några av defrågor som det anser vara av betydelse för ett ställningstagande till deallmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken. Vadförst beträffar utredningens allmänna metodik och den centrala roll sombruttonationalprodukten (BNP) spelar i detta sammanhang torde utskottet haanledning återkomma till dessa spörsmål vid sin behandling av vissa motionerrörande välfärdsbedömningar. Utskottet vUl emeUertid redan nu uttala att detliksom departementschefen anser att bruttonationalprodukten trots dess klarabrister som välfärdsmått är ett centralt begrepp när man har att bedömafrågor som har att göra med resursawägningen i samhället. Utan ett resonemang inationalräkenskapstermer torde det knappast vara möjligt att diskutera debalansproblem som uppstår när efterfrågan tenderar att överstigaresurstUl-växten.