bet · FU01LU12 · 1971-12-31 00:00:00 — Utredningenföreslår i anslutning härtill att en förutsättning för ensamrätt tillväxtförädlingsprodukter skall vara registrering hos myndighet efter föregåendeprövning av att produkten i fråga fyller de krav som lagen i överensstämmelsemed konventionen uppställer. Förslagetatt ensamrätten skall grundas på ett registreringssystem har lämnats utanerinran under remissbehandlingen och även jag ansluter mig till förslaget.Endast genom en förprövning och en därtill knuten registrering tillgodosesallmänhetens intresse av att kunna få säker information om vilka sorter som ärrättsskyddade. Även det allmänna intresset av en tillfredsställande kontrollöver på marknaden förekommande utsäde kräver registrering. Fråganom vilket organ som skall vara registrerings myndig het och andra organisatoriskafrågor kommer att föreläggas Kungl. Maj :t av chefen förjordbruksdepartementet. Hans förslag kommer att i huvudsaklig överensstämmelsemed utredningens förslag innebära att registreringsuppgifterna anförtros ettnybildat organ, statens växtsortnämnd, vilket även får överta den nuvarandeoriginalutsädesnämndens arbetsuppgifter. Jagfinner det ändamålsenligt att registreringsförfarandet i enlighet medutredningens förslag anordnas på ett sätt som så nära som möjligt ansluter sigtill motsvarande förfarande i patentärenden. Jag delar också utredningensuppfattning att man inte behöver frångå offentlighetsprincipen då det gälleransökningar om växtförädlarrätt. Till detaljer i förfarandet återkommer jag isenare sammanhang (avsnitt 8.1). Utredningenhar inte föreslagit att mål om växtförädlarrätt skall hänvisas till vissdomstol. och rådhusrätt anser emellertid attrådhusrätten skall vara s p e c i a 1 f o r u m i sådana mål. Rådhusrättenfinner det dessutom angeläget att sakkunniga ledamöter medverkar i mål omväxtförädlarrätt. Förspecialforum, förstärkt med sakkunniga ledamöter, talar att mål omväxtförädlarrätt sannolikt blir sällsynta men särpräglade och komplicerade. Mensom utredningen framhållit torde det vara praktisk taget ogörligt att finnatillräckligt antal ojäviga personer med erforderlig sakkunskap för tjänstgöringi domstol. Den nödvändiga sakkunskapen torde kunna tillföras domstolarna genomyttranden av växtsortnämnden och eventuellt andra organmed kompetens att bedöma växtbiologiska frågor. Därmed bortfaller detviktigaste skälet för specialforum. Jag har i likhet med utredningen av dessaskäl stannat för att de allmänna forumreglerna i bör varatillämpliga i mål om växtförädlarrätt. Ifråga om instansordningen vid klagan över beslut i ärenden om registrering avväxtförädlarrätt föreslår utredningen att talan skall föras direkt hos Kungl.Maj:t i regeringsrätten. Några remissinstanser har emellertid förordat enmellaninstans mellan växtsortnämnden och regeringsrätten. Därvid har åberopatsatt erfarenheten från tillämpningen av patent- och varumärkeslagarna visar, atten mellaninstans är värdefull för fullständig och allsidig prövning av ettärende. Fråganom instansordningen bör ses mot bakgrund av del förslag till omorganisation avförvaltningsrättskipningen som remitterats till lagrådet den 20 mars 1970.Förslaget innebär i huvudsak att förvaltningsmål normalt skall prövas avkammarrätten och att fullföljd till regeringsrätten får ske endast efterprövningstillstånd. Undantag har dock gjorts för bl. a. mål om patent, mönsteroch varumärken, i vilka besvär över patent- och registreringsverkets beslut f.n. förs hos verkets besvärsavdelning och därifrån till regeringsrätten. I frågaom dessa mål föreslås att nuvarande ordning behålls, dvs. att fullföljd fårske till regeringsrätten utan prövningstillstånd. Skälen härtill är dels attmålen är av speciell natur, dels att prövningen i besvärsavdelningen har fleradomstolsmässiga drag. Växtförädlarrättenär en immaterialrätt som till sin allmänna karaktär ligger nära patent- ochmönsterrätterna samt, i vad avser frågor om sortbenämningar, varumärkesrätten.Mellan första och sista instans i patent-, mönster- och varumärkesmålen harskjutits in en i dessa mål särskilt sakkunnig mellaninstans. Att detta varittill gagn för en allsidig prövning av patent- och varumärkesmålen, därordningen varit gällande , torde vara allmänt erkänt och utgörenligt min mening ett avgörande argument för att man bör införa en motsvarandeordning för växtförädlarrätts-ärendena. Efter särskilda överläggningar medchefen för jordbruksdeparte-nientet har jag i enlighet härmed kommit till denslutsatsen att en instans med växlbiologisk sakkunskap bör finnas i vilkenbesvär över växtsortnämndens beslut kan föras. Lämplig sådan instans synesvara lantbruksstyrelsen, som redan nu prövar besvär överoriginalutsädesnämndens beslut. Vad gäller fullföljd mot lantbruksstyrelsens nuifrågavarande beslut anser jag med hänsyn till målens speciella natur attövervägande skäl talar för att motsvarande regler tillämpas som gäller för målom patent-, mönster- och varumärken, dvs. att talan får föras direkt hosregeringsrätten med förbigående av kammarrätten och att därvidprövningstillstånd inte skall krävas. Jagföreslår alltså att talan mot växtsortnämndens beslut iväxtförädlar-rättsärenden skall föras hos lantbruksstyrelsen och att fullföljdraot lantbruksstyrelsens beslut får föras utan prövningstillstånd iregeringsrätten. Formellt är frågorna om statsbidrag ochväxtförädlingsavgift fristående från frågan om växtförädlarrätt. Det måste docktillses att de inte får en lösning, som inverkar på växtförädlarrätten på ettsätt som strider mot konventionens bokstav eller anda. Både av detta skäl ochmed hänsyn till den ekonomiska betydelse statsbidragen och bidragen urväxtförädlingsfonden har för växtförädlingsarbetet bör samordningen mellanbidragssystemen och växtförädlarrättssystemet klargöras. Någonförändring av det statliga stödet till växtförädling över statsbudgeten avsesinte skola ske. Ifråga om systemet med växtförädlingsavgifter och bidrag ur växtförädlingsfondenkan konstateras att detta tillför svensk växtförädling betydande ekonomiskaresurser. Sålunda uppgick bidragen för / 70 till sammanlagt 3,6milj. Växtförädlingsavgiftssystemettäcker inte hela det område som omfattas av växtförädlarrätten. Från och medden tas växtförädlingsavgift ut på allt i handeln omsatt utsäde avstråsäd och trindsäd samt potatis, vallbaljväxt och vallgräs, foderbeta, kålrot,röva, fodermärgkål, grönfoderraps, raps, rybs, vitsenap och oljeådra, dvs.saratliga lantbruksväxter utom sockerbeta, lin och hampa samt allagrönyteväxter. För sockerbeta, lin och hampa samt för köksväxter, fruktträd,bärväxter och prydnadsväxter, vilka också är avsedda att omfattas avväxtförädlarrätten, uppkommer alltså inget samordningsproblem. Växtförädlarrättskall enligt utredningens förslag inte kunna förvärvas för växtsort som är kändvid tiden för lagens ikraftträdande. Undantag görs dock för sort som tagits ini rikssortlistan efter . Beträffande sådan sort skall enligt52 § i förslaget ansökan om växtförädlarrätt kunna göras fråndet lagen träder i kraft. Ett undantag av denna typ är tillåtet enligt artikel35 i konventionen, som föreskriver att varje unionsstat utan att någonförpliktelse för de övriga unionsstaterna därav uppstår kan begränsa det iartikel 6 uppställda nyhetskravet beträffande framställda sorter, somfinns vid konventionens ikraftträdande i staten. Undantagsbestämraelsen ärföranledd av att utredningen velat undvika att växtförädlarna håller tillbakasorter av betydelse för folkhushållet i avbidan på möjlighet att sökarättsskydd. Att valts som utgångspunkt för övergångsregelnberor på att sorter sora togs in i rikssortlistan kundeberäknas vara klara för marknadsföring ungefär med att innehållet iden planerade lagstiftningen blev känt genom publiceringen av utredningensbetänkande (). Denföreslagna övergångsregeln har inte mött någon gensaga under remissbehandlingenav lagförslaget. Däremot har framhållit att tidpunkten den 1 juli1968 kungjorts såsora avgörande för möjligheten att fåväxtförädlarrätt och att växtförädlarna in- rättatsig med hänsyn till detta. Bolaget har därför hemställt att den angivnatidpunkten måtte betraktas som slutgiltigt bestämd. Jagfinner de av utredningen åberopade skälen för övergångsbestämmelsen vägande.Trots att principiella betänkligheter kan anföras mot att ge lagentillbakaverkande kraft finner jag att omständigheterna är sådana attbestämmelsen bör godtas. Jag beaktar därvid särskilt att avnämarna av utsädehar kunnat förutse att nya sorter på rikssortlistan, vilka börjat marknadsföraskring , i efterhand kan komma att få rättsskydd. Försorter som intagits i rikssortlistan före kan växtförädlarrättinte förvärvas och följaktligen blir det inte aktuellt med samordning i frågaom dessa. Att avskaffa växtförädlingsavgiften och därmed bidragen urväxtförädlingsfonden för dessa sorter kan enligt min mening inte komma i fråga.Det skulle innebära en avsevärd försämring av växtförädlingens ekonomiskavillkor. Ifråga om sorter som införts i rikssortlistan efter och somframdeles kommer att införas i listan får man räkna med två olika typer,nämligen sådana som uppfyller kraven för växtförädlarrätt och sådana som integör det. Även om man inte säkert kan bedöma den praktiska tillärapningenav skyddsförutsättningarna måste man utgå ifrån att det kommer att finnassorter främst bland de korsbefruktande arterna till vilka råg och flertaletvall- och oljeväxter hör som inte uppfyller kraven för växtförädlarrätt mensom har sådant odlingsvärde och sådana egenskaper i övrigt att de enligtgällande normer kan införas i rikssortlistan och därmed inordnas iväxtförädlingsavgiftssystemet. Anledningen till denna inkongruens mellan debåda systemen är att kravet på homogenitet sätts högre i det internationellasystemet. anför har denna fråga uppmärksammats i och Nederländerna.Utredningens uppgift att frågan i den danska lagen lösts genom att debiologiska kraven för erhållande av rättsskydd mjukats upp beträffande bl. a.korsbefruktande arter till vilken uppgift några remissinstanser har knutit ani sina yttranden hänför sig emellertid till förhållandena före den 1 juni1968.1 samband med att ratificerade konventionen upphävdes nämligensärbehandlingen av vissa växtarter i den danska lagen. Attlösa frågan genom att generellt eller för vissa växtarter tillämpa andrabiologiska krav för växtförädlarrätt än dem som uppställts i det internationellasamarbetet är uteslutet, eftersom en sådan lösning skulle omöjliggöra svenskanslutning till konventionen. Slutsatsen för min del blir attväxtförädlingsavgiftssystemet bör behållas för de växtsorter som godtas förintagning i rikssortlistan men inte uppfyller de biologiska kraven för växtförädlarrätt.Denna lösning överensstämmer i princip med den som valts i . Härefter återstår fråganom man med avseende på växtarter som faller inunder växtförädlarrätten skall helt eller delvis behålla ett oförändrat ellermodifierat växtförädlingsavgiftssystem. Frågan gäller som jag redan angett baralantbruksväxterna (utom sockerbeta, lin och hampa) samt alla grönyteväxter. Systemetmed växtförädlingsavgifter betraktades vid införandet mer eller mindresom ett provisorium i avbidan på bl. a. de resultat som kunde nås i det dåinledda internationella samarbetet på detta område. harväxtförädlarkonventionen antagits och trätt i krafti Bifalls förevarandeförslag till lag om växtförädlarrätt och vinner anslutning lillkonventionen, innebär det att växtförädlarna får tillgång till ettprivaträttsligt skydd, som ger dem möjligheter att få licensavgifter på förökningsmaterialav sina förädlingsprodukter inom landet och i övriga konventionsstater. Undersådana förhållanden kan det te sig såsom nära till hands liggande att föreslåatt växtförädlingsavgiftssystemet inte skall till-lämpas på växtarter somfaller under växtförädlarrätten. Vissaskäl talar emellertid för att växtförädlingsavgiftssystemet bör kvarstå iprincip åtminstone under en övergångstid även för sistnämnda slag av växter. Omdetta system helt slopas för sorter av lantbruks- och grönyteväxterna från ochmed dagen för växtförädlarrättslagens ikraftträdande får detta antas på kortsikt medföra en minskning av växtförädlingsföretagens ekonomiska resurser. Detinternationella systeraet fordrar en administration hos företagen, som dessa iinledningsskedet inte har erfarenhet av. Först när licenssystemet byggts ut ochfungerat kan inkomsterna av licensavgifterna för skyddade sorterberäknas uppgå till belopp som motsvarar vad växtförädlingsavgiftssystemet ger.På räknar jag raed att det internationella systemet gerväxtförädlingen större ekonomiska tillskott på de nya sorterna än vad ettväxtförädlingavgiftssystem med oförändrat avgiftsuttag skulle ge. Med hänsynhärtill anser jag att växtförädlingsavgiftssystemet tills vidare i princip börbehållas för nya sorter vid sidan av växtförädlarrätten. Eftersombidragen ur växtförädlingsfonden kan sägas vara en ersättning för délicensintäkter en ensamrätt kunde ge, bör man å andra sidan vid samordningenutgå från att de förädlare som utnyttjar växtförädlarrätten till att betingasig licensavgifter inte skall få bidrag ur fonden. Avgörande bör däremot intevara huruvida sorten registrerats eller ej. Det bör således vara möjligt för enförädlare eller hans rättsinnehavare att söka växtförädlarrätt för en sort iSverige vilket enligt artikel 12 i konventionen ger honom prioritet att söka skydd i övriga konventionsstater men att sedan avstå frånatt inom använda en beviljad ensamrätt till att begära licensavgifterför vidareförsäljningen av utsäde av sorten och i stället få bidrag ur fonden. Vidomsättningen av utsäde av sort för vilken bidrag ur fonden betalas ut skallgivetvis uppbäras växtförädlingsavgifter efter hittillsvarande grunder. Avstårdäremot sortinnehavaren från bidragen torde utsädet av sorten inte börabeläggas med växtförädlingsavgift. Detta torde normalt kunna innebära attvisst utrymme i stället bereds för licensavgift, ett förhållande som kan varaägnat att stimulera till en övergång till det internationella systemet. Valetmellan system bör ske sort för sort och vara bindande . Omvederbörande avstår från bidrag ur fonden bör växtförädlingsavgift inte hellertas ut efter det att skyddstiden gått ut eller växtförädlarrätten eljestupphört. Ensådan uppdelning mellan sorter som beläggs med växtförädlingsavgift och sortersom inte beläggs med avgift erbjuder inte några tekniska svårigheter.Myndigheterna torde kunna utgå från att bidrag ur fonden inte begärs försorter som registrerats enligt växtförädlarrättslagen och således vidstatsplomberingen inte ta ut växtförädlingsavgift för dessa sorter. Men meddelarsortinnehavaren innan han börjar marknadsföra sorten att han önskar bidrag urfonden för densamma bör sorten vid statsplomberingen behandlas som en oskyddadsort, dvs. utsädet beläggs med växtförädlingsavgift. Ett sådant meddelande frånsortinnehavaren bör kompletteras med en förbindelse från honom att inte på densvenska marknaden begära eller uppbära licensavgifter för sorten. Vidtillämpning av denna ordning skall utländska företag givetvis behandlas påsamma sätt som svenska företag. Utländska sortinnehavare bör ges obegränsadrätt att fullt ut använda det internationella systemet på den svenska marknadenmen liksom svenska företag beredas tillfälle att för viss enligtväxtförädlarrättslagen registrerad sort avstå från licensavgifter och i ställetbegära bidrag ur växtförädlingsfonden med påföljd att sorten beläggs raedväxtförädlingsavgift. Utredningenhar antytt att eftersom växtförädlingsavgiften har karaktär av konsumtionsskattdet eventuellt kan föreligga principiella hinder mot att göra uttagandet avavgiften beroende på huruvida rättsskydd meddelats för den ifrågavarandesorten. Emellertid måste beaktas att växtförädlingsavgiften inte är att ansesom skatt eftersom den har till direkt syfte att stödja växtförädlingen.Bidragen ur fonden motsvarar i princip vad som uttagits i avgift på denbidragsberättigades produkt. Om det avsedda ändamålet i vissa fall bedöms kunnatillgodoses bättre på annat sätt bör hinder inte möta mot att i dessa fallbefria från avgift. Jagvill understryka att jag förutsätter att frågan om fortsatt tillärapning avväxtförädlingsavgiftssystemet omprövas sedan några års erfarenhet har vunnitsav växtförädlarrättssystemet. Växtförädlingsavgiftssystemet torde dock redanvid växtförädlarrättslagens ikraftträdande böra anpassas till lagen. Frågantorde komma att tas upp av chefen för i ett senaresammanhang. Soraframgår av det anförda åsyftas inte någon ändring i det i vårt land tillämpadesystemet med statsplombering av utsäde. Ändamålet med plomberingen är attmarknaden genom den yrkesmässiga handeln skall förses endastmed utsäde, som är tillfredsställande från odlingsvärdes- och kvalitetssynpunkt.Växtförädlarrätten har ett annat syfte och ersätter därför på intet sättstatsplomberingen. Det föreligger därför ingen anledning att i detta sammanhangompröva reglerna om statsplombering. Förslaget till växtförädlarrättslag föranledervissa följdändringar i 85 § utsökningslagen och i 2 § införsellagen. Tillfrågan om den närmare innebörden av dessa lagändringar återkommer jag i detföljande (avsnitten 8.2 och 8.3). Utskottethänvisar till propositionen s. 87159. Lagrådsbehandlingenoch departementschefens anförande i anledning av Utskottethänvisar till propositionen s. 212226. Utskottet har vid sin behandling av propositionenej funnit anledning till erinran raot de fraralagda lagförslagen ochtillstyrker därför att dessa antas. Utskottet förordar även att riksdagengodkänner den i undertecknade konventionen för skyddav växtförädlingsprodukter. att med bifalltill propositionen 1971: 40 dels godkänner den i Parisden undertecknade konventionen för skydd avväxtförädlingsprodukter, dels antager de vid propositionen fogade lagförslagen. Stockholmden På lagutskottets vägnar Viddetta ärendes behandling har närvarit: herrar i (fp),(). ()*, fröken i (s), herrarLidgard (m), (), i (c), (), fruLundblad (s)*, herrar (), i (s), (),herrar (vpk) och ()-:-. * Ej närvarande vid betänkandets justering.