bet · FU01LU21 · 1971-12-31 00:00:00 — Lagutskottetsbetänkande nr 1971 LU 1971: 21 Lagutskottetsbetänkande i anledning av motion angående påföljden av utebliven likvid videl-Ieverans. I motionen 1971: 658 av () och fruKristensson (m) hemställs att i skrivelse till Kungl. Maj:t måtteuttala att avstängning som påföljd vid underlåtenhet att fullgörabetalningsskyldighet gentemot elkraftsleverantör ej bör tillämpas utanföregående prövning i det enskilda fallet av lämplig myndighet. Utskottethar inhämtat utlåtande över motionen från , ,kommerskollegium och konsumentombudsmannen. På begäran av utskottet har yttrandendärjämte avgivits av , . Stockholmskommun har bifogat yttranden av industriverksstyrelsen och socialnämnden ikommunen. Enligt lagen (1902:71 s. 1) innefattande vissabestämmelser om elektriska anläggningar (ellagen) fordras koncession för attutföra starkströmsledning. Enligt 2 § 4 mom. ellagen är den som inneharområdeskoncession för yrkesmässig distribution av elektrisk starkström pliktigatt, om ej särskilda skäl är till undantag, tillhandahålla ström åt envar sominom området har behov därav för normalt förbrukningsändamål. Frågor omförpliktelser enligt lagrummet prövas av kommerskollegium enligt bemyndigande ikungl. Enligt 2 § 7 mom. ellagen ärkoncessionshavaren skyldig att, på framställning av den som nyttjar elektriskström från anläggningen eller Önskar komma i åtnjutande därav, föråstadkommande av skälig prissättning underkasta sig reglering av pris ochövriga villkor för leverans eller överföring av strömmen. Prisregleringenverkställs av en särskild nämnd, bestående av fem av Konungen för viss tidförordnade ledamöter. Framställning om prisreglering skall inges tillkommerskollegium, som, därest framställningen ej finnes uppenbart ogrundad,har att överlämna den till nämndens prövning. Över kommerskollegii ellernämndens beslut må klagan inte föras. Avtal, stridande mot nämndens beslut, ärutan verkan. Författningsbestämmelse,som ger myndighet rätt att ingripa till konsuments förmån om denne avstängsfrån elleverans på grund av utebliven betalning, finns inte. Nämnda bestämmelser i ellagen tillkom genom lagändring(1957: 383) . Till grund för lagstiftningen låg ett avelkraftutredningen av avlämnat betänkande angående elkraftförsörjningen(SOU 1954: 12). I betänkandet (s. 262) anfördes i fråga om rättsförhållandetmellan elkraftleverantören och abonnenten att detta i allmänhet regleras av ettavtal, varigenom leverantören åtar sig att tillhandahålla kraft och abonnentenatt betala kraften. Utredningen anförde vidare att svensk lagstiftning i mycketringa utsträckning berör avtalen om leverans av elkraft. Någon rättspraxis hadeinte utvecklats på området, och inom rättsvetenskapen var hithörande problemknappast alls behandlade. Utredningen framhöll att tvister i anledning av avtalmellan leverantör och abonnent i brist på direkta bestämmelser fick avgöras medledning av lag om avtal och lag om köp och byte av lösegendom. Avtalsförhållandenarörande abonnemang på elektrisk energi brukar regleras i reglementen som ihuvudsak överensstämmer med ett förslag tiU reglemente för kommunalt elverk,upprättat av . I detta förslagfinns intagen en bestämmelse, punkt 41, enligt vilken tillförseln av elenergimå avstängas om räkning på elenergi eller på annan elverkets kostnad förleveransen ej gäldas inom angiven tid. Ifrågavarandebestämmelse bygger alltså på gällande huvudregel om avtalsfrihet påförmögenhetsrättens område. Från denna regel finns undantag. I dettasammanhang kan erinras att under vårsessionen antagit lag (1971:112) om förbud mot otillbörliga avtalsvillkor. 1 1 § av denna lag föreskrivs att om villkor, somnäringsidkare använder vid erbjudande av vara eller tjänst till konsument förenskilt bruk, med hänsyn till vederlaget och övriga omständigheter är att ansesom otillbörligt mot konsumenten, marknadsrådet, om det är påkallat från allmänsynpunkt, kan meddela näringsidkaren förbud alt i liknande fallanvända samma eller väsentligen samma villkor. Förbud skall förenas med vite,om ej detta av särskilda skäl är obehövligt. 2 § upptas fråga om förbud efter ansökan. Sådanansökan görs av konsumentombudsmannen. Avstängningsrättvid leverans av kommunala nyttigheter förekommer inte bara i fråga om elektriskenergi. I lagen (1970: 244) om allmänna vatten- och avloppsanläggningarföreskrives sålunda i 30 § att, om fastighetsägare försummar att betala avgiftsom avses i lagen eller att i annat väsentligt hänseende iakttaga vad somåligger honom och har huvudmannen ej genom anmaning kunnat åstadkomma rättelse,huvudmannen får stänga av vattentillförseln till fastigheten, om detta kan skeutan att sanitär olägenhet uppkommer. Kostnad för avstängningsåtgärd fårpåföras fastighetsägaren. Har huvudman eller fastighetsägare överskridit sin rätteller åsidosatt sin skyldighet i förhållande till den andre. skallhan enligt 29 § återställa vad som rubbats eller fullgöra vad som eftersattssamt ersätta skadan. prövar enligt 37 § punkt 6 mål som rör tvistmellan huvudman och fastighetsägare om skadestånd eller annan påföljd enligtnämnda pragrafer. Avandra bestämmelser som syftar till att bereda skydd mot avbrott i möjlighetenatt bagagna olika nyttigheter må nämnas följande. I65 § utsökningslagen (1877: 31) finns regler om utmätningsfrihet för vissegendom, nämligen dels kläder, möbler och husgeråd, som gäldenären behöver försitt dagliga liv, dels medel för uppehälle . I3 kap. lagen (1907: 36) om nyttjanderätt till fast egendom finns bestämmelserom att hyresgäst, som dröjt med betalning av hyra atthyresrätten är förverkad och hyresvärden berättigad att uppsäga avtalet, intefår skiljas från lägenheten om rättelse sker innan hyresvärden gjort bruk avsin rätt att uppsäga avtalet (43 §) eller i fall då hyresvärden uppsagtavtalet, hyran betalas senast tolfte söckendagen från uppsägning (44 §). I2 § lagen (1915: 219) om avbetalningsköp finns regler som skyddar köpare somunderlåtit att betala förfallna avbetalningsposter för påföljd genom bl. a.återtagande av godset. Enligt193 § andra stycket utsökningslagen äger utmätningsmannen medgeanstånd med avhysning. I motionen anförs inledningsvis att det i pressentid efter annan refereras fall där familjer, med minderåriga barn,blivit utestängda från elleverans på grund av utebliven betalning. Enligtmotionärerna har härigenom inte sällan uppstått olägenheter av för vårtsamhälle icke tolerabel natur. Efter att ha erinrat om att elkraftutred ningenav anfört att eventuella tvister mellan leverantör och abonnent fårlösas med ledning av avtalslagen av års lag om köp och byte avlös egendom framhåller motionärerna att starka skäl, framför allt av socialnatur, torde föreligga för att dylika tvister skall behandlas i en annanordning. Motionärerna erinrar vidare om att det av Svenska elverksföreningenutfärdade standardreglementet för kommunala elverk, på vilket de flestareglementen bygger, innehåller ea bestämmelse med innebörd att leverantörenäger rätt att avbryta kraftleveransen till abonnent om denneunderlåter att fullgöra sina betalningsförpliktelser gentemot leverantören. Enligtmotionärerna torde bakgrunden till standardreglementets bestämmelse vara heltklar. Liksom vid ett vanligt avtalsförhållande svarar båda parter för attutfästa prestationer också fullföljes. Om den ena parten, i detta fallabonnenten, brister i sitt fullgörande skall heller inte den andra parten somprincip behöva fullfölja sin prestation. Motionärerna pekar på att det iblandfinns anledning att göra undantag från dessa på avtalslagen och köplagen grundadeprinciper. Så sker också inom ramen för nämnda lagar, främst för att skydda deni allmänhet, i förhållande till säljaren, svagare köparen, framhållermotionärerna. Samhällsutvecklingenhar, fortsätter motionärerna, inneburit att elström används förbetydligt flera olika ändamål än ridigare. För uppvärmning, för matlagning, förlivsmedelsförvaring och för belysning är elströmmen för många oundgängligennödvändig. Motionärerna framhåller att en avstängning på grund av uteblivenbetalning kan få konsekvenser av framför allt social art som inte står i någonrimlig proportion till det ifrågavarande avtalsbrottet. Motionärerna anserdärför att avstängning, då det gäller hushåll, ej bör få ske med mindreprövning skett av myndighet som kan bedöma påföljdens verkningar i det enskildafallet. Lämplig myndighet torde enligt motionärerna vara socialnämnden som iförekommande fall också bör ha möjlighet att överta betalningsansvaret. Motionärernaanför att det tidigare gentemot förslag med liknande syfte invänts att hotet omavstängning av elkraftleveranserna utgör ett verksamt medel för att tvingadåliga betalare till prestation. Motionärerna påpekar emellertid attmöjligheten till avstängning bibehålls enligt deras förslag. Det avgörande är,anför de, att avstängningshot inte får sättas i verket förrän myndighetföretagit prövning av det enskilda fallet. Någon risk för överbelastning avdomstolsväsendet, genom att lagsökning och betalningsföreläggande skulleframstå som leverantörens enda möjligheter att utfå betalning, föreliggerdärför knappast enligt motionärernas mening. Ej heller anser de attmyndigheten torde löpa någon större risk för överbelastning på grund av förmånga prövningsärenden, då de flesta betalningsskyldiga med fog kan förutsättasprestera betalning vid upprepade hot om framtida indragning av leveranserna. Enbestämmelse av ovan skisserat slag skulle med största sannolikhet nå dem somär i verkligt behov av skydd, men heller inga flera, anför motionärernaavslutningsvis. Vid riksdag behandlades motionsyrkandenmed samma innehåll som förevarande yrkande (1970: I: 989 av samt1970: II: 1135 av och ). Efteratt ha inhämtat yttrande över motionerna från Svenska elverksföreningenanförde allmänna beredningsutskottet i sitt utlåtande : 39 att utskottetinstämde med motionärerna i att avstängning av leveransen av elektrisk energi ivissa fall kan medföra stora olägenheter inte minst därför att elenergin i våradagar bl. a. används för uppvärmning och för hushållsändamål, t. ex. för frysboxar. Utskottet hänvisadehärefter till att i sitt remissvar anfört attdomstolarnas arbetsbelastning skulle öka kraftigt om elleverantörerna övergicktill att allmänt använda lagsökning eller betalningsföreläggande. Det förekomnämligen hundratusentals fall där elleverantörerna tillgriperav-stängningshotet för att få sina fordringar betalda. Med hänvisning till detanförda hemställde utskottet att motionerna inte skulle föranleda någonriksdagens åtgärd. biföll utskottets hemställan. Inte någon av remissinstansernatillstyrker yrkandet om lagstiftning av det slag som motionärerna åsyftar. Iflera av remissvaren betonas dock behovet av kontakt mellan elleverantörer ochsocialmyndigheter i avstängningsärenden. Sålunda anför att detsjälvfallet är önskvärt att det på frivillig väg upprätthålls sådan kontaktmellan elleverantörerna, ofta kommunala organ, och socialmyndigheterna attsocialmyndigheterna bereds möjlighet att hjälpa i fall då det är uppenbart attderas Ingripande är påkallat. anför att det torde varatillräckligt att Kungl. Maj:t uppdrar åt att på lämpligt sättgöra kommunerna uppmärksamma på berörda problem och att styrelsen i form avmeddelandeblad eller på annat sätt lämnar anvisningar i enlighet med deintentioner motionärerna i sin motion framfört. ochSvenska kommunförbundet förklarar sig ha för avsikt att i samband med pågåendeöverarbetning av det av elverksföreningen rekommenderade normalförslagetundersöka vilka praktiska möjligheter som står till buds för att förhindrauppkomsten av olägenheter av bl. a. social natur. ()anser att de av motionärerna berörda problemen synes kunna lösas inom ramenför lagen om otillbörliga avtalsvillkor. Först om denna lag inte leder tillönskat resultat synes särskild lagstiftning i ämnet böra övervägas, anför KO. har inhämtat upplysningar från femelleverantörer inom hovrättens område rörande bland annat gällandebestämmelser, och deras tillämpning. I reglementena för elleverans frånifrågavarande leverantörer finns bestämmelser om att tillförseln av elenergikan avstängas om räkning ej betalas inom angiven tid. Hovrätten har gjortföljande sammanställning av hur bestämmelserna tillämpas. Det har upplysts att avstängning pågrund av utebliven betalning förekommer i ganska stor utsträckning. I Växjöutsändes räkningar . Cirka 1 000 abonnenter per terminbetalar ej sin räkning och uppföres på restlängd. Omkring 200 abonnenter underlåteratt betala efter påminnelse, varefter avstängning sker. Innan strömmen brytes, sker alltid krav med hot omavstängning. elverk sänder ut två kravbrev med uppmaning tillabonnenten att betala vid äventyr av avstängning. I anmodas abonnentenatt betala antingen genom att elverket sätter sig i förbindelse med honom pertelefon eller också genom att en montör gör ett personligt besök. DomneånsKraftaktiebolag sänder ut två kravbrev efter räkningen. I det sista hotas medavstängning. elverk och Kraftaktiebolag (leverantör till bygdenrunt ) sänder ut endast ett kravbrev. elverk skickar två. Deflesta elverk kommer att lägga räkningar och krav pådata. kommer att använda ett IBM-system, där endast ett kravbrev sändsut. I brevet kommer att angivas hot om avstängning. Samtliga elverk användersig av en montör vid avstängning. Innan han bryter strömmen meddelar han, genombrev, per telefon eller vid personligt besök, när avstängningen skall ske. Hansöker också förmå abonnenten att betala. Detär mindre vanligt att elleverantören i anledning av utebliven betalning tarkontakt med social myndighet, exempelvis socialnämnden. Så händer dock ibland imindre kommuner, till exempel i och , där man har kännedom om vilkasom kan vara i ekonomiskt trångmål. Hos andra elverk hävdar man denuppfattningen att det ankommer på abonnenten själv att tillse att de socialamyndigheterna ingriper. I sådana fall underlåter man att stänga av strömmenendast om likvid inflyter. Hot om avstängning leder ofta till betalning,antingen från socialbyrå eller från abonnenten själv. Om avstängning skettinflyter likvid i alla de fall då abonnenten icke avflyttat. Hovrätten framhåller att det material som sålundastått till hovrättens förfogande är begränsat. Enligt hovrätten saknasemellertid anledning till antagande att det ej skulle vara tämligenrepresentativt för förhållandena även i andra kommuner än de angivna. Enligthovrättens mening känner folk i allmänhet till, oavsett om de erhållit ettreglemente eller icke, att strömmen kan komma att avstängas om en elräkning ejbetalas. Hovrätten anför vidare att de upplysningar hovrätten inhämtat därjämtesynes ge klart vid handen att, sedan en abonnent underlåtit betalning, han påett eller annat sätt minst en gång underrättas om risken för avstängning. Densom befinner sig i ekonomiskt trångmål har enligt hovrätten därför tid på sigatt, om icke annat så genom social myndighet, få hjälp att betala räkningen ochdärigenom undvika avstängning av strömmen. Att en socialbyrå skulle neka hjälpi fall som de av motionärerna angivna får anses uteslutet, anför hovrätten ochtillägger, att den omständigheten att avstängning likväl sker i storutsträckning måste ha sin grund i andra omständigheter, exempelvis iabonnentens underlåtenhet att taga del av till honom översända skrivelser elleri hans brist på intresse att gå till de sociala myndigheterna. Motbakgrunden av vad sålunda angivits, har hovrätten förklarat sig finna att skälej föreligger till en lagstiftning av det slag som motionärerna åsyftat. har åberopat en av borgarrådetGösta Agrenius upprättad promemoria, varvid fogats tjänsteutlåtanden frånsocialdirektören (åberopat av socialnämnden) och elverket (åberopat avindustriverksstyrelsen). Promemorian har följande lydelse. elverk handhar uppbördsverksamhet förel, fjärrvärme, gas, vatten, avlopp samt i förekommande fall även energiskatt.Antalet abonnenter är 400 000 och utfärdas ca 1 300 000 räkningar. År1970 framställdes 68 500 avstängningsorder men antalet avstängningar till följdav utebliven betalning var endast 862. utlåtande framgår att kravverksamheten betraktas som en mycketgrannlaga uppgift som handlägges med stor försiktighet och omsorg av särskiltutvald personal. Avstängning tillämpas endast som ett yttersta medel sedan allaandra möjligheter att få betalt för levererad vara prövats. Avstängning somkan drabba tredje man tillämpas ytterligt sällan och då endast i speciellafall. Vidbetalningssvårigheter hos privatpersoner kopplas regelmässigt de socialamyndigheterna in om gängse åtgärder påminnelser, telefonkontakt personligabesök, hot om avstängning m. m. ej gett avsett resultat. Till uppbördsmännensarbetsrutin hör för övrigt att i tillämpliga fall råda abonnent att själv vändasig till socialbyrå för hjälp. Samarbetet mellan uppbördsmännen och elverketsuppbördsavdelning å den ena sidan och socialbyråerna och övriga sociala organ åden andra löper smidigt. Detta bekräftar socialdirektören i sitt utlåtande ochanför att det sätt på vilket elverket handlägger sina kravärenden är entämligen säker garanti för att ingen verkligt hjälpbehövande skall drabbas avavbruten elleverans. Ilikhet med industriverksstyrelsen och socialnämnden finner jag attmotionärernas förslag att en särskild myndighet skall pröva varje avstängningsärendevara omotiverat och opåkallat. Ett system med obligatorisk prövning kan vidareframstå som ett intrång i den enskildes rätt att själv bestämma över sinhushållning. Ur elverkets synpunkt är det vidare väsentligt att rätten ochmöjligheten till avstängning bibehålies som ett påtryckningsmedel och en metodatt i vissa extrema situationer erhålla betalning för levererad vara. Sammanfattningsvisvill jag därför avstyrka motionärernas förslag att särskild myndighet skallpröva varje avstängningsärende, I tillämpas en smidig ochomdömesgill avstängningspolitik under ett gott men informellt samarbete medsocialnämnden. Några olägenheter med detta system kan ej påvisas. anför att det med hänsyn tillsamhällsutvecklingen och medborgarens berättigade krav är nödvändigt attelleverans till hushållen fortlöpande sker utan störningar. Engrundförutsättning härför måste dock anses vara att konsumenten betalar förförbrukad elkraft. En avstängning på grund av utebliven betalning kanemellertid som motionärerna även framhållit ha följder av social art somej står i rimlig proportion till konsumentens försummelse, framhållerkollegiet. Enligtkollegiets mening bör det ankomma på konsument, som står inför hot omavstängning från elleverans till följd av utebliven betalning för förbrukadelkraft, att kontakta hjälplämnande organ de sociala myndigheterna.Den som har verkligt behov av att få hjälp lär då kunna få denna jämliktnuvarande sociallagstiftning. Det kan enligt kollegiets mening ej vara rimligteller ens lämpligt att elleverantören skall ta den erforderliga kontakten medde sociala myndigheterna. Kollegietanför vidare att såvitt kollegiet vet vidtages numera vanligen ej åtgärder föravstängning av en konsument, som brister i betalningsskyldigheten gentemotelleverantören, förrän efter en eller flera påminnelser. Under förutsättningatt konsumenten tar kontakt med de sociala myndigheterna så snart han finnersig ur stånd att betala sin elräkning bör därför tillräcklig tid stå till budsför de sociala myndigheterna att handlägga framställningen om hjälp innan hotetom avstängning verkställs. Pågrund av det anförda anser kollegiet skäl saknas att bifalla motionen. har utöver de synpunkter som upptagits i allmännaberedningsutskottet ovan (s. 4) redovisade utlåtande : 39 anfört bl. Enligtgällande rätt kan en abonnent som finner villkoren för elleve-ransen ellertillämpningen av dessa oskäliga söka rättelse genom anmälan till denprisregleringsnämnd, varom grundstadgande finns i 2 §, mom. 7 i lagen den 27juni 1902 innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar. Nämndenhar i flera fall ingripit mot obillig rillämpning av leveransvillkor somnämnden i och för sig bedömt som godtagbara. Därtill kommer att kungl.kommerskollegium och elektriska inspektionen kan ingripa i fall avavstängning. Abonnenten saknar således ingalunda möjligheter att föra sintalan, framhåller föreningen. Föreningenanför vidare att den, inte minst , ägnat storuppmärksamhet åt de problem som kan uppstå i samband med avstängningar. a.har dessa frågor aktualiserats vid utarbetandet av ett nytt normalförslag tillallmänna bestämmelser för elleverans vid lågspänning, vilket kommer att varaklart inom den närinaste tiden. Det överväges om man i den tilldessa bestämmelser hörande kommentaren skall lämna vissa rekommendationer tillelleverantörerna om hur de bör förfara i avstängningsärenden eller om dessaanvisningar skall lämnas i annan ordning. Utformandet av rekommendationernasker i samråd med bl. Syftet är att förhindrauppkomsten av olägenheter av bl. a. social natur. Arbetemed att utforma en handledning i avstängningsfrågor har också påbörjats.Föreningens intresse för avstängningsfrågorna föranleds inte endast av omsorgom de berörda abonnenterna utan tjänar också i hög grad elleverantörernas egnaintressen. Avstängningsrätten är av stor betydelse som påtryckningsmedel motabonnenter med bristande betalningsvilja, framhåller föreningen och tillägger,att det är angeläget för hela branschen att samtliga elleverantörer handlar såatt det inte uppstårmotiv för att begränsa avstängningsrätten genom lagstiftning. Föreningenanför vidare att eftersom elabonnenternas betalningsvilja inte alltid är denbästa ganska många drabbas av hot om avstängning. Det finns enligt föreningenabonnenter som regelbundet väntar med att betala tills de finner att risken föravstängning är överhängande. Elleverantörens meddelanden om förestående avstängningutfärdas därför rutinmässigt. Självaavstängningen är däremot inte någon rutinåtgärd, framhåller föreningen. Blandde abonnenter som inte betalat finns t. ex. barnfamiljer som av humanitära skälinte kan få drabbas av avstängning, det finns också ensamboende åldringar ochandra som kan ha svårt att hålla reda på sina betalningar osv. Enavstängningsåtgärd är i praktiken ofta utomordentligt ömtålig. Det är enligtföreningen mycket vanligt att samma abonnent återkommer på restlistornadebiteringsperiod efter debiteringsperiod och den personal som handläggerdessa frågor blir med tiden väl förtrogen med problemen. Som regel försöker mani det längsta undvika att stänga av. Det är, anför föreningen, mycket vanligtatt man beviljar betalningsanstånd eller gör upp om en avbetalningsplan. Manstänger av endast i de fall där alla försök att komma till tals med abonnentenmisslyckats. Det är redan nu mycket vanligt att elleverantören samråder med t.ex. de sociala myndigheterna innan avstängning sker. Elleverantören riskerar jualltid bl. a. att avstängningen kan föranleda en anmälan till ström. Föreningenframhåller också, att om de sociala myndigheterna regelmässigt skulle taställning till alla presumtiva avstängningsärenden och göra detta mederforderlig snabbhet dröjsmål skulle systematiskt kunna missbmkas tillförfång för de utan anmärkning betalande abonnenterna och mot bakgrund avett eventuellt övertagande av betalningsansvaret så skulle detta innebära enavsevärd arbetsbelastning. Motionärerna synes icke ha inhämtat vederbörandemyndigheters bedömning av möjligheterna att hantera frågan, anför föreningen. Detär vidare, fortsätter föreningen, inte blott sociala myndigheter ochhälsovårdsnämnder som kan vara aktuella instanser i detta sammanhang i dekanske mest svårbemästrade fallen är det i stället arbetsmarknadsmyndighetensom berörs i första hand. Föreningenanser det inte heller klarlagt varför motionen begränsar sig till leveranser avelkraft. Samma problem uppstår enligt föreningen vid leveranser av t. ex. gasoch fjärrvärme och hela den i motionen upptagna frågan bör alltså ses i ettvidare perspektiv än vad som är faUet. Medvad som sålunda anförts säger sig föreningen ha velat visa, att de i motionenpåvisade olägenheterna av bl.