bet · FU01SoU35 · 1971-12-31 00:00:00 — Enligtdepartementschefens mening kunde det med stor säkerhet sägas att det intelängre råder någon tveksamhet mot fluoridering ur hälsorisksynpunkt. Genom beslut av Kungl, Maj:t inrättadesden s, k, fluorkommittén (riksdagsberättelse 8 17) såsom rådgivandeorgan för frågor rörande tillsättning av fluor till vattenledningsvatten ikariesförebyggande syfte. Enligt sina direktiv har kommittén till uppgift bl,a. att utarbeta förslag till normer och anvisningar för tillsättande av fluortill vattenledningsvatten samt att fortlöpande följa utvecklingen på områdetoch till Kungl. Maj;t avge de förslag som föranleds av vunna erfarenheter.Kommittén framlade förslag till anvisningar för genomförandetav vattenfluoridering. Sedan förslaget remissbehandlats avgav kommittén idecember 1967 yttrande över remissutlåtandena. Anvisningar i huvudsakligöverensstämmelse med förslaget har utfärdats av ,"Fluoridering av dricksvatten" ("Meddelanden frånsocialstyrelsen" nr 3). Spörsmål rörande tillståndsgivningen enligt lagvar föremål för riksdagsbehandling genom en interpellation i förstakammaren, besvarad av chefen för , och isamband med genomgång av statsverkspropositionen (debatt iförsta kammaren ). Vid riksdag väcktes en motion om upphävande avlagen om tillsättning av fluor till vattenledningsvatten. Motionärerna hävdadeatt det alltjämt var ovisst huruvida vattenfluoridering medförde hälsoriskereller inte och de ville därför att fluorlagen skulle upphävas. Yttranden övermotionen avgavs efter remisser av , Svenska tandläkare-sällskapetoch . Andra lagutskottet, som avstyrkte motionen, anförde i sittav godkända utlåtande (2LU 1968:56) bl. a. följande. Vid tillkomsten av fluorlagenövervägdes ingående frågan om vatten-fluorideringens inverkan påhälsotillståndet. Det konstaterades att en rätt avvägd tillförsel av fluor tilldricksvattnet gav en avsevärt mindre frekvens av tandkaries i trakter därfluorhalten i vattnet av naturen var låg samt vidare attdricksvattenfluoridering enligt dittillsvarande erfarenheter sommassprofylaktiskt medel var överlägsen andra metoder att förebygga karies.Statsmakterna fann också mot bakgrund av uttalanden av en praktiskt tagetenhällig svensk odontologisk och medicinsk expertis, att de frän vissa hållbefarade hälsoriskerna måste antagas vara så ringa, att de inte borde hindraantagandet av lagen. De instanser som avgivit remissyttranden över förevarandemotion, nämligen , och , är eniga om att det inte efter lagens tillkomst framlagtsnågot vetenskapligt rön, som skulle göra det motiverat att upphäva lagen, 1remissvaren framhålles tvärtom att en del gynnsamma effekter avvattenfluorideringen påvisats . Dessutom påpekas attvattenfluorideringen mer och mer kommit till användning på olika håll ute ivärlden sedan fluorlagen antogs. Mot bakgrund av vad nu sagts finns enligtutskottets mening inte grundad anledning att av hänsyn tUl hälsosynpunkter avstå från möjligheten tillvattenfluoridering. Att den vattenfluoridering som kan komma i fråga med stödav lagen skulle få andra negativa biologiska verkningar, t, ex, i sjöar ochvattendrag, torde heller inte kunna antagas. Mot en sådan hypotes talar enligtsocialstyrelsen undersökningar rörande fluorens förekomst i naturen och rörandedess inverkan på känsliga cellers tillväxt. Vid riksdag förekom vidareen interpellation i andra kammaren angående tillsättande av natriumflorid tillAD-vitamin i kariesförebyggande syfte, vilken interpellation besvarades den 6december 1968 av chefen för . Fluorfrågan togs upp även vid riksdag genom eninterpellation i andra kammaren angående fluoridering av dricksvatten,besvarad av chefen för . Rekommendationer av världshälsovårdsorganisationen ochEuroparådet () generalförsamling antog vid tjugoandra världshälsovårdsassemblén i juli1969 en resolution om fluoridering och tandhälsa, vari medlemsländernarekommenderades att - såsom en bevisad hälsovårdsåtgärd - undersökamöjligheterna för och, där så är möjligt, införa fluoridering av de allmännavattenverk, där fluorintaget genom vattnet eller andra källor är undertiUfredsställande nivå (optimal levels) för befolkningen samt att - därfluoridering av allmänna vattenverk inte är möjlig - studera andra metoder föranvändande av fluor till skydd för tandhälsan. antog vid andra delenav tjugoandra mötet en rekommendation om förbättring avtandhälsotillständet hos befolkningen i medlemsländerna. att uppdra åt att närmare studera i rekommendationen angivna frågor medsikte på framläggande vid slutet av är 1972 av en resolution om tandvårdsfrågorinnehåUande bl, a, detaljerade förslag beträffande fluoridering avdricksvatten. Behandlingen av fluorideringsfrågan inom socialstyrelsenunder anordnadesocialstyrelsen en konferens beträffande vattenfluoridering med ett antal avstyrelsens vetenskapliga råd samt andra experter. Konferensens bakgrund angavsvara världshälsovärdsorganisa-tionens förenämnda rekommendation av är 1969 ochett av en norsk statlig utredning avgivet betänkande "Instillingom tilsetting av fluorider til drikkevann", vari fluoridering avdricksvatten rekommenderades. Uppgiften för konferensen var att ange om detunder framkommit sådana resultat på olika områden att det fannsanledning att ifrågasätta de slutsatser som angavs i nämnda dokument. Ioktober 1970 anordnade en motsvarande konferens be- träffande koUektiva, kariesprofylaktiska metoder som kanutgöra alternativ och/eller komplement till vattenfluoridering. Efter det dessa konferenser hållits uppdrogsocialstyrelsen åt vissa styrelsens vetenskapliga råd och experter att närmareutreda olika frågeställningar som framkom vid konferenserna m. m. Material fråndessa utredningar beräknas kunna föreligga och avses tjänasom underlag för ställningstagande i fluorideringsfrågan bl. a. beträffande föreliggande ansökningar m. m. om vattenfluoridering. antogs lagen omtillsättning av fluor till vattenledningsvatten (fluorlagen). EnUgt lagen kanKungl, Maj:t eller den myndighet som Kungl, Maj:t bestämmer efter framställningav kommun medge att fluor i kariesförebyggande syfte får tillsättas vatten, sominom kommunen tUlhandahälls genom allmän anläggning för vattenförsörjning.Medgivandet kan förbindas med särskilda villkor. Bakgrunden till lagstiftningen var den, att stadenNorrköping är påbörjat fluoridering av vattenledningsvatten men avbrutitfluorideringen , sedan regeringsrätten funnit åtgärdeninnebära missförhållande i hälsovårdshänseende. Lagförslaget framlades sedanstaden härefter hos Kungl, Maj:t anhållit om tillstånd att fortsättavattenfluorideringen. Vattenfluoridering med stöd av medgivande enligtfluorlagen har ännu inte kommit till stånd. Flera kommuner ~ bland demNorrköping har visserligen medgivits rätt av Kungl. Maj;t att sätta fluor tUlvattenledningsvatten, men kommunerna har ännu inte inkommit med närmare utredningom hur de avser att uppfylla de vUlkor som uppsatt föråtgärden. Sedan är 1968 bemyndigats att lämna medgivande tillvattenfluoridering har styrelsen i sin tur lämnat sådant medgivande i ett fall.Detta beslut har överklagats. Vidare finns ett flertal ansökningar hossocialstyrelsen om medgivande till vattenfluoridering, vilka ansökningar ännuinte prövats. De i betänkandet behandlade yrkandena i motionerna1971:183 och 1971:735 har till syfte att fluorlagen skall upphävas. 1 motionernaframhålls att den medicinska sakkunskapen numera inte är enig om attvattenfluoridering är riskfri från hälsovårdssynpunkt. Vidare betonas attfluoridering av dricksvattnet innebär en tvingande massmedicinering och ettingrepp i den personliga integriteten. Det framhålls också att denkariesreducerande effekten av vattenfluoridering i åren 1952-1961visat sig vara mindre än man tidigare utgått frän och att fluoridering intehjälper mot tandlossningssjukdomarna. Frågan om vattenfluorideringens inverkan påhälsotillståndet övervägdes ingående vid tillkomsten av fluorlagen. Detkonstaterades att en rätt avvägd tillförsel av fluor till dricksvattnet gav enavsevärt mindre frekvens av tandkaries i trakter där fluorhalten i vattnet avhaturen var låg samt vidare att dricksvattenfluoridering enligt dittillsvarandeerfarenheter som massprofylaktiskt medel var långt överlägsen andra metoder attförebygga karies. Med hänsyn till den avsevärda samhälleliga nyttan av åtgärdenansågs därför, trots den nackdel som ligger i tvängsmomentet, att man inte avdenna anledning borde avstå från vattenfluoridering. Statsmakterna fann ocksåmot bakgrund av uttalanden av en praktiskt taget enhällig svensk odontologiskoch medicinsk expertis, att de från vissa håll befarade hälsoriskerna måsteantagas vara så ringa att de inte borde hindra antagandet av lagen. som förflutit sedan fluorlagen antogs harytterligare vetenskapliga rön gjorts som påvisar gynnsamma effekter avvattenfluoridering. I detta sammanhang bör också framhållas attvattenfluoridering mer och mer kommit till användning i andra länder och attvärldshälsovärdsorganisationens generalförsamling antagit en resolutioni vilken fluoridering av dricksvatten rekommenderas. Även inom en rekommendation i ämnet. Det bör emellertid också nämnas att underde framförts misstankar om att vattenfluoridering kanmedföra bl. a. skelettskador. anordnade en konferensbeträffande vattenfluoridering med ett antal av styrelsens vetenskapliga rådsamt andra experter. Uppgiften för konferensen var att ange om det under desenaste åren framkommit sådana resultat på olika områden att det fannsanledning att ifrågasätta de slutsatser som anges i ovannämnda resolution avvärldshälsovårdsorganisationen och i en norsk utredning, där fluoridering avdricksvatten rekommenderas. anordnade enmotsvarande konferens beträffande kollektiva, kariesprofylaktiska metoder somkan utgöra alternativ och/eller komplement till vattenfluoridering, I avvaktanpä resultatet av utredningar som vissa experter gör med utgångspunkt ifrågeställningar, som uppkom vid konferenserna, har inteutnyttjat sin möjlighet att medge vattenfluoridering. Enligt utskottets meningfinns det mot bakgrunden av det tidigare anförda inte skäl att i detta lägeförorda en ändring av fluorlagen. Utskottet kan inte heller biträda förslag sominnebär att vi i vårt land nu helt avstår från möjligheten att utöver deerfarenheter som vunnits genom fluorideringen i få till ståndförsök med vattenfluoridering som utformats med hänsyn till vårt landsspeciella förhållanden; som framhålls i motionen 1971:183 kan resultatet avvissa utländska undersökningar inte utan vidare appliceras på svenska förhållanden.Med hänsyn till det anförda avstyrker utskottet motionsyrkandena. att avslår motionen1971:183 samt motionen 1971:735, såvitt nu är i fråga, Närvarande: herrar i (s),.Gustavsson iAlvesta (c), i (s), (), (), ,Carlshamre(m)*, (), i (s), (), herrarÅkerlind (m), i (s),*,.fru (vpk), herrar Bengtssoni (c), (),och fröken ()*. * Ej närvarande vid betänkandets justering. av herrar (), (), Carlshamre (m).Åkerlind (m), (vpk) och i (c) som anser dels att det avsnitt i utskottets betänkande som på s. II börjar med "Frägan omvattenfluorideringens" och på s. 12 slutar med "avstyrker utskottetmotionsyrkandeha"'bort ha följande lydelse: "Enligt utskottets mening bör fluorlagen avskaffas pågrund av att fluorfrågan, sedan antog lagen, kommit i etthelt annat läge. När antog lagen var den medicinska och odontologiskaexpertisen praktiskt taget ense om att vattenfluoridering under givnaomständigheter inte skulle innebära några hälsorisker genom biverkningar. 1dag är expertisen i hög grad splittrad när det gäller fluorens inverkan, bl. a.på skelettet och benvävnaden. Vid för hög fluorkonsumtion kan njurfunktionenrubbas. Lagen tillkom också för att en lokal försöksverksamhet i Norrköpingskulle kunna bedrivas. Denna försöksverksamhet har ännu ej påbörjats trots förflutit sedan lagen tillkom. avvaktande hållning tillfortsatt fluoridering av vattenledningsvatten är ett uttryck för densplittring, som råder bland experter på området. Till de risker av medicinsk art, som kan uppkomma vid enallmän vattenfluoridering, skall läggas de tekniska och juridiska aspekterna påfrägan. Även vid en så vetenskapligt riktig dosering som möjligt blir detiindividuella dosen helt beroende av hur stor dagskonsumtionen av vatten är idet enskilda fallet. En person som konsumerar dubbelt så mycket vatten somnormalt får en dubbel dos av fluor. Om flera kommuner är anslutna till ett ochsamma vattenverk med fluoriderat vatten kan den kommun, som inte önskar fluor isitt vatten, i praktiken bli tvingad att ta emot fluoriderat vatten. Många människor uppfattar fluoridering avvattenledningsvattnet som ett ingrepp i den personliga integriteten, eftersomman inte har någon möjlighet att få annat än fluoriderat vatten. Vetskapen omatt man på artificiell väg tillför vattnet ett gift skapar oro hos den storaallmänheten. Den som vill tillförsäkra kroppen en viss dos jod kan göradetta genom att förtära salt med jodinnehåll, medan den som är överkänslig förjod kan förtära jodfritt salt. På motsvarande sätt kan man i fall, därfluoridering önskas, tillsätta fluor i t. ex. tandkräm eller barnmat. Iskolorna förekommer pensling av tänderna med fluorpreparat. Med ett sådant användningssätt kan människor, som är allergiska mot fluor, undvika att allergin utlöses. Enbart vetskapen om attfluor i grundvattnet har en karieshämmande effekt på människornas tänder fårinte fresta lagstiftare och myndigheter att på'artificiell väg tillföravattenledningsvattnet fluor. Ett rent och friskt vatten är förutsättningen förallt mänskligt liv på jorden. Statsmakterna bör inte tillåta att till dettavatten sätts ett gift. Med hänsyn till det anförda tillstyrker utskottet attfluodagen upphävs," dels attutskottet bort hemställa "attriksdagen med bifall till motionen 1971:735, såvitt nu är i fråga, och i anledning av motionen 1971:183 för sin del Lag om upphävande av lagen (1962:588) om tillsättning avfluor till vattenledningsvatten. Härigenom förordnas att lagen(1962:588) om tillsättning av fluor till vattenledningsvatten skall upphöra attgälla dagen efter den, då denna lag enligt därå meddelad uppgift utkommit fråntrycket i ," , SthIm 71,557 S