bet · FU01JoU59 · 1971-12-31 00:00:00 — Förbundet som iannat sammanhang torde få tillfälle yttra sig för det sålunda presenteradeförslaget från kan här blott med bestämdhet ifrågasätta omdet finns faktiska förutsättningar för längre gående åtgärder än dem Naturvårdsverketsålunda föreslår. Förbundet nödgas också ifrågasätta angelägenheten av denstimulans till forskning, utveckling etc, på avsvavlingsområdet sommotionärerna avslutningsvis föreslår. Sä vitt Förbundet har sig bekant arbetasför närvarande intensivt på detta problem inom aUa de stora oljekoncernerna ivärlden. Ingående tekniska och vetenskapliga undersökningar utförs också vid enrad fristående institutioner. Det synes tveksamt om härvidlag överhuvudhar förutsättningar för en meningsfull insats. Det kan också ifrågasättas omnågon annan stimulans till igångsättandet av ev, svenska avsvavlingsanordningarän dem som följer vid ett realiserande av berördaförslag är motiverad. (29,9,1971) Institutet anför. På uppdrag av har Institutet utarbetat dels nedanstående prognos över den.väntade förbrukningen av eldningsoljor med fördelning på tunna och tjocka kvaliteter dels ensammanställning av medlemsföretagens beräknade tillförsel av lågsvavligatjockoljor (högst 1 viktprocent svavel) för samma perioder. Förbrukning i miljoner m Därav Bränslesäsong Totalt ca svavel Totalt* 1971/72 16 3,3 9,1 1972/73 17 4,2 9,3 1973/74 18 5,2 9,5 1974/75 19 6,1 9,7 * Svavelhalten i tunnaeldningsoljor är högst 0,8 viktprocent enligt .Svensk Standard.Medelsvavelhalten utgör knappt 0,5 viktprocent. Av en total beräknadeldningsoljeförbrukning av drygt 25 miljoner m (16 + 9,1) bränslesäsongen1971/72 beräknas 12,4 milj. m (3,3 + 9,1) eller ungefär hälften utgöras aveldningsoljor med svavelhalt av högst 1 viktprocent. För bränslesäsongen1974/75 uppskattas den totala förbrukningen till icke fullt 29 milj, m' (19 +9,7) varav 15,8 milj, m (6,1 + 9,7) eller eldningsoljor medsvavelhalt av högst 1 viktprocent. Trots alt gjort, gör och även framgentkommer att göra stora ansträngningar att i möjligaste mån öka tillförseln tiUvårt land av lågsvavliga tjockoljor, vågar Institutet inte räkna med annat änmarginella uppjusteringar av de kvantiteter lågsvavliga tjockoljor, som kanställas till den svenska marknadens förfogande under de närmastebränslesäsongerna. Någon radikal förändring av tillförselmöjligheterna ifråga om lågsvavliga tjockoljor är enligt Institutets mening inte att påräkna,så länge denna tillförsel är helt beroende av tillgäng till naturligtlågsvavliga råoljor. En förutsättning för väsentligt utökad tiUförsel avlågsvavliga tjockoljor lill den svenska marknaden är, att berörda raffinaderierutrustas för avsvavling av normal- och högsvavliga tjockoljor tUl högst 1viktprocent svavel. finns ingen dylik anläggning installerad vid någoteuropeiskt raffinaderi. Med hänsyn till erforderligplanerings-, prospekterings- och byggnadstid är Institutet av denuppfattningen, alt man för här angivna brähslesä-songer måste räkna med atttillförseln av lågsvavliga tjockoljor till vårt land är praktiskt taget heltberoende av tillgäng till naturligt lågsvavliga råoljor. Mot denna bakgrund kan Institutet inte dela motionärernasuppfattning, att det nu är möjligt att genomföra förslag, innebärande altsvavelhalten i olja, som användes i oljeeldade kraftverk inom landet, maximerastill eller att samma bestämmelse, dvs, med begränsning avsvavelhalten i eldningsolja, med det snaraste kan utvidgas till att omfattasamtliga tätorter och regioner i landet. Som framgår av beräkningarna i fråga om tillförseln avlågsvavliga tjockoljor, räcker kvantiteterna inte ens lill för alt realiseramotionärernas förslag rörande förbrukningen i oljeeldade kraftverk, med mindreän att man åtminstone upphäver nuvarande bestämmelser om högstasvavelhalt av 1 viktprocent för eldningsoljor, som användes i ochGöteborg, Enligt Institutets mening bör det liksom ankomma påNaturvårdsverket att utarbeta förslag rörande de särskUda förbrukare respektive kommuner och regioner, somskall åläggas att endast använda eldningsoljor med svavelhalt av högst 1viktprocent allt eftersom tillgång och distributionsmöjligheter för lågsvavligatjockoljor förbättras. Vad slutligen beträffar i motionen framlagt förslag attforskning, utveckling och igångsättning av avsvavlingsanordningar iraffinaderier och för avsvavling av rökgaser i framför allt större anläggningarstimuleras, har Institutet i princip intet att invända. Det bör emellertid idetta sammanhang framhållas, att det förekommer ett synnerligen omfattandeinternationellt forsknings- och utvecklingsarbete, varför det förefallerInstitutet vara en angelägen uppgift all i möjligaste mån söka undvika dubbleringav redan pågående eller beslutade forsknings- och utvecklingsprojekt. Styrelsen för anför. avgavden 25/3 1968 ett utlåtande över förslag (6/3 1968)till begränsning av svaveldioxidutsläpp vid tjockolje-eldning. Styrelsenanförde därvid att en begränsning av svaveldioxidhalten i luften vore önskvärdfrån naturvård-ande synpunkt. Vidare erinrade styrelsen om de högasvaveldioxidvärden som påvisats särskilt inom Göteborgs-området och i Stockholmoch som överskridit de värden som rekommenderats frånmedicinsk synpunkt. Styrelsen fann från de synpunkter institutet hade attföreträda att ett ingripande mot storstädernas förhållanden borde prioriterasframför de föreslagna generella begränsningarna. Maj:ts förordningden 20/11 1968 (hr 551) har föreskrivits att eldningsolja med högre svavelhall än2,5 viktprocent eller det lägre värde konungen bestämmer inte får förbrännasinom landet. Styrelsen avgav vidare den 26/1 1970 ett utlåtande överett nytt förslag från om fortsatt sänkning av svavelhalten ieldningsolja. De uppgifter rörande väntade utsläpp av svaveldioxid från olikakällor vilka redovisades i utredningvisar att företagna åtgärder i syfte att minska svaveldioxidutsläppeninte är tillfyllest och att situationen kommer att försämras om inteytterligare åtgärder vidtas. Luftföroreningssituationen förefaller enligtNaturvärdsverkets utredningar medföra att de medicinskt underbyggdarekommendationerna rörande högsta tillåtna halter överskrids i vissa områden.Med hänsyn till detta ansåg styrelsen i sill utlåtande det angeläget attNaturvårdsverkets föreslagna åtgärder för ytterligare begränsning avsvaveldioxidutsläpp genomförs. De företrädesvis tekniska synpunkter somdikterat en koncentrering av åtgärderna till storstadsregionerna sammanfallermed institutets pä medicinska skäl grundade uppfattning all sådana områden börprioriteras i vad avser emissionsbegränsande åtgärder i ett läge med begränsaderesurser. Med anledning av den aktuella riksdagsmotionen villfolkhälsoinstitutet framhålla att inga ytterligare informationer tillkommitsom föranleder en förändring i den ståndpunkt styrelsen tidigare redovisat.Institutet vill därutöver framhålla att de riktlinjer rörandesvaveldioxidkoncentralion i utomhusluft som tillämpas är baserade påmedicinska bedömningar på basen av det relativt osäkra kunskapsunderlag somförelåg i böan av . har betydande informationsmaterialinsamlats såväl inom som utom landet vilket motiverar en förnyad prövning av riktlinjernasbärighet ur medicinsk synpunkt. Detta ärende har handlagts vid institutetsomgivningshygieniska avdelning. anser ilikhet med motionärerna att det är synnerligen angeläget att man verkar för enintensifierad forskning med effektivare metoder för avsvavling av olja och försnabbast möjliga nedtrappning av svavelhalten i densamma. Förbundet har ocksåsedan länge aktivt medverkat till den eftersträvade nedtrappningen, men framhållerockså att åtgärder endast med avseende på den här i riket förbrukade oljanaldrig kan ge någon tillräcklig garanti för en effektiv avsvavhng inom våragränser, så länge man tolererar en betydligt högre svavelhalt i den olja, somförbrukas i andra näraliggande länder. De i motionen aktueUa åtgärderna måstedärför anser förbundet kompletteras med åtgärder, som kan tänkas stimulera tiUen reglering av motsvarande slag i våra grannländer och de närmast liggandeindustriländerna. När det gäller programmet för nedtrappningen avsvavelhalten i olja, finns det emellertid enligt förbundet ingen anledning tillmissnöje med det arbete, som utförts inom . På basis av1969 års utredning om fortsatt sänkning av svavelhalten i eldningsolja har maninom luftvårdsbyrå utarbetat en nedtrappningsplan, som ärföremål för kontinuerlig revision med hänsyn till förändringar i relevantaförhållanden, tillgång till lågsvaviig tungolja och annat. Då man inomnaturvårdsverket torde ha den bästa överblicken över alla de faktorer, sommåste beaktas i detta sammanhang, är det enligt förbundets uppfattningnaturligast att låta nedtrappningsplan ligga tUl grund för defortsatta åtgärderna. Förbundet förordar därför att man som följernaturvårdsverkets rekommendationer med avseende på nedtrappningstakten och detpraktiska genomförandet i övrigt. aUmännyttiga bostadsföretag () () har vid tidigare tillfällen iremissyttranden behandlat frågan om svavelhalt i eldningsolja, dels i yttrande1968 i samband med förslagom lagstiftning rörande begränsning av svavelhalten,dels i yttrande 1970 med anledning av förslag från omdet fortsatta programmet för sänkning av svavelhalten. har således tidigare ställt sig positivt tillprincipen om en minskning av svaveldioxidutsläppen och konstaterar , attmotiven för minskning kvarstår. Kunskaperna om skadeverkningarna av svaveldioxidutsläpphar ytterligare ökat och olika åtgärder aktualiseras för att åstadkomma enminskning av utsläppen. Vissa större kommuner har med stöd av Kungl. Maj:tsförordning 1968 utfärdat lokala föreskrifterom högsta svavelhalt. Härigenomtorde lokalt ha uppnåtts att bl. a. hälsorisker och korrosionsförlusterminskat. Då skadorna av utsläpp emellertid inte enbart är av lokalnatur utan dessa även har avsevärd återverkan på sjöar, skogstillväxt m, m,över stora regioner, torde endast generella åtgärder vara effektiva på sikt.Föreskriften ,- om en högsta svavelhalt på 2,5 viktprocent vidförbränning, synes vara första ledet i en sådan utveckling. har i sina yttrandenunderstrukit, alt restriktioner om svavelhalten bör omfatta alla förbrukareoberoende av brukarkategori eller region. Givelvis bör utgångspunkten vara attde vidtagna åtgärderna skall få största möjliga effekt, vilket kan motiverapunktinsatser under en övergångstid. De ytterligare åtgärder som kan bli aktuella bör enligtSABOs mening få sådan utformning, att utsläppen från samtliga emittenternedbringas. Med det nuvarande utbudet av naturligt svavelfattig oljasamt nuvarande metoder för avsvavling av olja eller rökgasrening tordeytterligare åtgärder medföra kostnadsökningar. Dessa måste givetvis vägas motde kortsiktiga och långsiktiga miljörisker som nuvarande iitsläpp innebär. Omeventuella ytterligare restriktioner får generell verkan torde det tekniskautvecklingsarbetet stimuleras, så alt de kostnadshöjande effekterna blirbegränsade. Med likartade regler för alla emittenter, oberoende av geografiskplacering och oberoende av typ, värmecentral, kraftverk, raffinaderi ellerdylikt, utjämnas också de kostnadsskillnader som kan uppstå för olikakonsumenter med de nuvarande bestämmelserna. Eventuellt nya bestämmelser börockså vara så utformade att de möjliggör alternativ användning av svavelfattigolja eller rökgasrening, till dess att ökad klarhet nås om kostnader och andrakonsekvenser av de olika lösningarna. Förbundet, som anser all riksdagenbör uttala sig för en snabbare utbyggnad av vattenkraften, anför i övrigt bl.a. följande. Förbundet har tidigare i remisseröver Naturvårdsverkels förslag till ökat miljöskydd förordat en successivreduktion av svavelhalten i eldningsoljor. Takten i denna nedtrappning måsteemellertid bestämmas av möjligheterna att utan betydande prishöjningar erhållalågsvavliga oljor i tillräckliga kvantiteter. Förbundet har sig bekant attdessa möjligheter alltjämt är begränsade. En för snabb övergång till eldningmed oljor av låg svavelhalt skulle därför leda till betydande höjningar av deredan mycket höga boendekostnaderna. Vad nu sagts om bosladsuppvärmning gäller ocksåproduktionen av el i oljeeldade kraftverk. Motionärerna har påpekat all utvecklingen utomlands tyderpå att anläggandet av sådana verk kommer all öka inte minst pä grund av desvårigheter som utnyttjandet av kärnkraftverk uppvisar. Så synes också blifallet för del. En betydande andel av elproduktionen kommer redan nufrån värmekraftverk. Föreliggande energiprognoser tyder på att andelen kraftigtkommer att öka under . Detta förhållande jämte de felslagna förhoppningarna omett snabbi utnyttjande av kärnkraften motiverar enligt förbundets uppfattningen omprövning av energipolitiken. I avvaktan på att det skall bli möjligt attbygga ekonomiskt godtagbara, driftsäkra och "rena" kärnkraftverk stårvalet mellan ett ökat antal värrnekraftverk och en fortsatt utbyggnad avvattenkraften. Betydande vattenkraflreserver är alltjämt outnyttjade.Från såväl ekonomiska som naturvårdssynpunkter synes en kraftig utbyggnad avvattenkraften vara att föredra framför byggandet av värmekraftverk i andra fallän då dessa kan utformas som kraftvärnieverk och sålunda även producerahetvatten för uppvärmningsändamål. (6.10.1971) anför bl. Föreningen anser att motionenbehandlar ett synnerligen väsentligt problem och att den bakgrund som skisserasär i stort sett riktig. De farhågor för miljön, som framföres i motionen,styrks och preciseras av resultaten av den gjorda utredningen om svavelsom luftförorening (s. k. Case study bidrag till FN-konferensen1972). En del av de frågor som tas upp i motionens konkretaförslag har behandlats av i det förslag tillnedtrappningsprogram, som lagts fram. Även om några av motionensförslag därför redan är aktualiserade av , villföreningen lämna följande synpunkter angående dessa. Föreningen har inget att invända mot motionens konkretaförslag beträffande nedtrappning av svavelhalt i olja och utveckling av bättreteknik för att uppnå detta, men anser dock att de föreslagna åtgärderna är heltotillräckliga. Eftersom oljekonsumtionen f. n. ökar mycket snabbt måsteen successiv sänkning av oljans svavelhalt ske för att redan den allrablygsammaste målsättningen, med bibehållen mängd utsläppt svavel, skall kunnauppfyllas. För att bemästra problemet med den sura nederbörden måsteantagligen enligt den ovan nämnda utredningen de utsläppta svavelmängdernaminskas till minst hälften av dagens värden och sedan inte tillåtas öka. Föratt åstadkomma en sådan reduktion, måste I procent-gränsen införas förhela landet och därefter successivt sänkas. Inom ett par årtionden måste antagligenmaximumhalten ha sänkts till i närheten av . På grund av svavelspridningens regionala karaktär måstevidare nationella (svenska) åtgärder kompletteras med internationellaöverenskommelser mellan de industrialiserade länderna i norra . Den stimulering av forsknings- och utvecklingsarbete inomdetta område, som motionärerna efterlyser, anser föreningen vara ytterstväsentlig. Resurserna bör dock inte enbart koncentreras på tekniska metoder föravsvavling av olja och rökgaser. En satsning på ny teknik för självaförbränningsprocessen bör enligt mänga experter kunna ge goda resultat ävenbeträffande möjligheterna att skilja bort svavlet. Styrelsen för teknisk utveckUng(STU) (6.10.1971) STU anför. Motionen berör mycket vikligaålgärdsbehov. Vid STUs samarbete och kontakter med SNV har framgått alt dessaägnats intensivt studium och bearbetning inom SNV och att information om dennaverksamhet och dess resultat kommer all föreligga. Nedtrappningen av svavelhalten i eldningsoljan - som ärden dominerande energiråvaran i landet har inletts genom bestämmelsen attsvavelhalten i oljan begränsats till i hela landet från ochatt kraven senare skärpts till I % i med omgivande kommuner samt iGöteborgs kommun. De i motionen föreslagna ytterligare ned-trappadesvavelhalterna utgör alltså en naturlig och logisk fortsättning av tankegångenatt så tidigt och samlat som möjligt taga bort svavel ur oljan.Förutsättningar för detta föreligger vid raffinaderierna. För oljeindustrinhar ej något ekonomiskt incitament förelegat för investeringar iavsvavlingsanordningar och skärpta bestämmelser av den art som beröres i motionen är därför nödvändiga. Av motionen framgår en påskyndande avsikt utan atttidshorisonter för de föreslagna åtgärderna anges. Den uppnåddaavtrappnings-effekten har baserats på ett i samarbete med oljebranschen avdenna frivilligt accepterat åtgärdsprogram. Vidare har avtrappningen varit beroendepå tillgången på naturligt lågsvaviig olja. En fortsatt sänkning avsvavelhalten och ökad svavelrening av rökgaser kommer att kräva uppbyggnad avavsvavlingskapacitet vid de svenska raffinaderierna och fortsatt utveckling ochinstallation av rökgasreningsutrustning som nedbringar SO-2-immissionen frånolje- och värmekraftverk, industrier och samhällsbebyggelse, STU finnerrealistiskt att antaga all erforderlig verkställighetstid för dessa åtgärderblir förhållandevis lång och alt åtgärderna lämpligen bör inordnas i enplanering för 70-talet, För tidigt insatta SO-2-restriktioner kan befaras ledatill utbrett dispensbehov och därmed sammanhängande tids- och kostnadskrävandeadministrativa insatser utan all egentliga emissionsbegränsande effekteruppnås. Ar 1 970 hade ca 1/5 av den i landet förbrända Ijockoljanen svavelhalt och ca 1/4 av den på samma sätt använda tunnoljan ensvavelhalt , Skulle svavelhalten itjockoljan i sin helhet nedbringas till och i tunnolja till samldessutom övriga svaveldioxidutsläpp minskas i betydande omfattning så skulleeffekten härav på grund av den prognostiserade ökningen ioljeförbrukning och SO-2-immission inskränkas till att de totala svaveldioxidutsläppen1980 är lika stora som . Detta är ett minimikrav och målen bör således varaen längre driven avsvavling och SO-2-rening. Dessa överläggningar gällersvaveldioxidutsläppen för landet i dess helhet men det understrykes att inomdenna ram lokalt inriktade, selektiva åtgärder mot besvärandeSO-2-koncentrationer är motiverade och behöver vidtagas på kortare sikt ochmed utnyttjande av tillgänglig teknik och tillgängliga kvantiteter lågsvaviigolja. En snabbare sänkning av svaveldioxidhalterna i svenska tätorter blirhärigenom möjlig. Förhållandet att en betydande del av det i Sverigedeponerade svavlet har utländskt ursprung och betingas av i ursprungsländernagällande immissionsnormer kan ej motivera begränsningar i de praktiskt möjligasvenska åtgärderna mot svaveldioxidföroreningar. 1 den immissionsbe-gränsandeverksamheten måste emellertid beaktas att följdeffekter av dessa om exempelviskonkurrensförsvårande kostnadsgenomslag för vissa produkter kan uppkomma omsvenska leverantörer pålägges kostnadskrävande miljövårdsinsatser som ej påannat sätt kompenseras eller absorberas. Problematiken är emellertid generellmen har i delta sammanhang omnämnts eftersom den ej på något sätt berörs imotionen. kommer en avsevärd utbyggnad ochnyanläggning av svenska raffinaderier att ske varvid långtgående krav påmiljövänliga produkter bör kunna tillgodoses, Avsvavling av tunnolja är etablerad teknik och enligt tillgängliga uppgifter är kostnaderna välöverblickbara. För tjockolja är den indirekta metoden som kan tillämpas näravsvavlingen ej behöver drivas längre än lill svavelhalt relativt välprövad i flera installerade processer. Vid krav på längre driven avsvavlingmåste den direkta metoden tillgripas. Denna är fortfarande förenad med problemoch de kommersiella erfarenheterna är begränsade. För planering av raffinaderiernas utbyggnad är ettklarläggande av den ansvariga myndigheten målsättning gällandesvavelhalterna i eldningsoljan absolut erforderiigt. Att en långt drivenavsvavling kommer alt eftersträvas i denna synes mot bakgrund av vad som ovanframhållits vara synnerligen troligt. Avlrappningstakten bör naturligt anpassaslill en selektiv användning av efterhand tillgänglig lågsvaviig olja och successivt ökad avsvavlingskapacitet vid raffinaderierna. Möjligheterna att genom avsvavling av rökgaser nedbringaSO-2-immis-sioner är mindre klarlagda. Den typ av rökgasrening som AB Bahcoutvecklat i sin S02-skrubber är den enda som är tillräckligt utprovad(Södersjukhusanläggningen) för att kunna få någon betydelse under 70-talet.Svavelavskiljningen blir hög dvs. svavelhalten i rökgasen från en oljamed nedbringas till värden motsvarande vad som skulle erhållits med en 0,olja. Kostnaderna har emellertid ej på långt när kunnat bringas i nivå medvad kostnaderna bedöms bli för avsvavling av oljan. ingångna licensavtalmed japanska och amerikanska intressenter innebär dock möjligheter tillerfarenheter från anläggningar i större skala - en medelstor USA-anläggning är25 ggr större än Södersjukhus-skrubbern. Förutom de kostnadssänkningar somtorde vara möjliga att uppnå genom uppskalningen kan metoden säkerligenvidareutvecklas i andra avseenden. Metoden konkurrerar ej direkt med avsvavlingav olja utan utgör ett kompletterande alternativ som lämpar sig även för sådanaapplikationer där svavlet i utsläppet emanerar frän annan källa än olja. Utöver avsvavling av olja och gasutsläpp må möjlighetertill begränsning av SO-2-immissioner ev, kunna erbjudas i slutet av 70-taletgenom alternativa bränslen ex. genom att naturgas blir tillgänglig förel-produk-tion vid lämpligt lokaliserade kraftverk. Det synes vidarerealistiskt att antaga att redan nu inledda och planerade strävanden attpåverka produktions- och konsumtionsmönstret för el först på under 80-ta-let skulle kunna förväntas resultera i någon väsentligt ökadproduktion av värmekraft i kraftvärmeverk och kärnkraftverk samt en utökadandel elvärme för bostadsuppvärmning vilka förändringar leder till viss avlastningav tätorternas SO-2-problem. På bör de oljeeldade kraftvärmeverken,som bör ses som temporär lösning, ersättas av ökad kärnkraftproduktion ellerandra då ev, tillgängliga alternativ. Avsikten med den ovan lämnade grova beskrivningen avtillgängliga vägar för att begränsa svavelutsläppen har varit att belysa deviktigaste förutsättningarna för det nedtrappningsprogram som måste formuleras.Ansvaret för delta program bör enhgt STUs mening naturligt åvila SNV ochanknyta till den verksamhet SNV redan intensivt bedriver. Programmet måste ihög grad anpassas till omställnings- och utbyggnadstakten inom berördaanläggningskategorier och de efterhand sannolikt påverkbara tekniska/ekonomiskaförutsättningarna att komma till rätta med svavelutsläppen, STU finner i sammanhanget motionens förslag att stimuleraFoU gällande avsvavling av olja välbetänkt och finner vidare viktigt att i sinverksamhet kraftigt beakta detta behov. Också inom den reningslekniska sektorn förutses utökadeFoU-insatser erforderliga. Med stimulans av behov och avsättningsmöjlighetersom ökade och mera långtgående krav pä svavelrening innebär kommer projektsannolikt i ökande omfattning att formuleras. STU har tidigare inom dennasektor bl, a. bidragit med , lill den ovan nämnda SO-2-skrubbernsutveckling och bör naturiigt även fortsättningsvis stödja projekt med sådaninriktning.