bet · FU01FiU27 · 1971-12-31 00:00:00 — Finansutskottetsbetänkande nr 1971 FiU 1971:27 betänkande i anledning av motioner rörandeinvesteringsfonderna. 1 motionen 1971:297 av . (fp) har hemställts att måtte uttala, att investeringsfondernabör frisläppas för investeringar utanför de expansiva storstadsområdena, medhänvisning tiU vad som anförts i motionen 1971:446. I motionen 1971:567 av herrarHedlund (c) och () har hemställts att beslutar, att iskrivelse till Kungl. Maj:t som sin mening uttala, att medel ur företagensinvesteringsfonder för konjunkturutjämning bör frisläppas i vidgad omfattningför investeringar utanför storstadsområdena, i enlighet med vad som har anförtsi motionen 1971:565. 1 motionen 1971:572 av herrNordgren m. fl. (m) har hemställts att i skrivelse tUl Kungl. Maj:tmåtte som sin mening ge till känna att större krav ställes på etablering inomstödområdet när de större industriföretagen utnyttjar avsattainvesteringsfondsmedel. Utskottet har inhämtat yttrandeöver motionerna frän fullmäktige i , (),i (LO), (),akademikers centralorganisation (), ochSvenska arbetsgivareföreningen (SI/SAF), () samt (). Systemet med investeringsfonderinnebär enligt förordningen om investeringsfonder för konjunkturutjämning (SFS1955:256, ändrad senast 1967:754) i korthet att aktiebolag och vissa andrajuridiska personer har rätt att göra skattefria avsättningar tillinvesteringsfonder med i regel högst av sin vinst före skatt. Härvidskall ett belopp motsvarande för aktiebolag och för övriga 40procent av fondavsättningen insättas på ett spärrat, icke räntebärande konto iriksbanken. För att fonderna skall få tas i anspråk krävs särskilt tillstånd.Företagen har, då sådant tillstånd lämnas, rätt till ett extra avdrag vidinkomsttaxeringen motsvarande av ianspråktagna fondmedel. Enligt förordningen får Kungl. Maj:t eller efter Kungl.Maj:ts bemyndigande besluta att investeringsfond underden tid och under de villkor i övrigt, som läget på arbetsmarknaden påkallar,skall eller får tas i anspråk för sitt ändamål. Om det med hänsyn till läget på arbetsmarknaden och övrigaförekommande omständigheter är av synnerlig vikt för det allmänna att en viss 1 -1971.5 saml. investering sätts i gång har Kungl. Maj:t rätt att ävenunder än enligt huvudregeln på ansökan medge att investeringsfondfår tas i anspråk (9 § 3 mom.). Beslutet får avse högst avkvarstående fondmedel. Under samma förutsättning får Kungl. Maj:t även medgeatt investeringsfond, som kommer att avsättas, får tas i anspråk.Sådant beslut får avse högst av framtida avsättningar. Fondmedel fåri dessa fall tas i anspråk med ett belopp som motsvarar högst av kostnadernaför investeringen i fråga. Det extra skatteavdraget på avianspråktagna fondmedel utgår inte. Avsättningar till investeringsfonder m. m. Enligt arbetsmarknadsstyrelsensregistreringar baserade taxering var de sammanlagda kvarståendeavsättningarna till investeringsfonder 3 604,6 milj. kr. Jämfört ined läget vid utgången av beskattningsåret 1968innebar det en nettoökning med 303,3 milj. kr. I nedanstående tabell redovisas utvecklingen Antalet företag medfondavsättningar vid utgången av var sålunda 3 235.Bortåt 2 000 av dessa var företag med mindre än 50 anställda. Av de totala avsättningarnaom . svarar emellertid 1 20 företag med mer än 1 000 anställdaför mer än hälften. Av avsättningarna om . hänför sig 2,5miljarder kr. till tillverkningsindustri, varav . Vid en regional fördelning av fonderna efter det län därfonden är registrerad faller . på de tre storstadslänen. Endastdrygt 300 milj. kr. är registrerade på företag i skogslänen. Generella frisläpp för ianspråktagande avinvesteringsfonder ägde rum . bemyndigades attmedge ianspråktagande av investeringsfonder för överföring tilllagerinvesterings-konto. Företagen fick härvid rätt till investeringsavdrag av det belopp varmed värdet av lagret ökat under beskattningsåret.Ianspråktagande för överföringar om 142 milj. kr. bemyndigades AMS att släppainvesteringsfonderna fria för tiden före i fråga ombyggnadsinvesteringar och skogsbruk och för maskininvesteringar om beställningarnalades ut före . Projekt med en beräknadinvesteringskostnad om 880 milj. kr. härav avsåg storstadslänenoch skogslänen. Investeringsfondernas användning i lokaliseringspolitisktsyfte 1.7.196330.6.1965hade bemyndigande att medge att fondmedel fick tas ianspråk för lokaliseringspolitiskt motiverade investeringar inom det s. k.stödområdet. De tillstånd som gavs avsåg investeringar, förvilka kostnaderna beräknats till 460 milj. kr. och berörde ca 120arbetsställen. Investeringarna förlades i betydande utsträckning till destörsta städerna i det norrländska kustområdet samt till och . I de fall då Kungl. Maj:t enligt 9 § 3 mom. förordningenom investeringsfonder medgivit att fonder fått tas i anspråk har tillstånden iregel avsett investeringar såväl inom expansiva regioner som i skogslänen.Härigenom har lokaliseringspolitiska önskemål beaktats som andrasyften kunnat främjas. 1.6.1962-28.3.1969 lämnades enligtberäkningar av expertgruppen för regional utredningsverksamhet (ERU) -tUlstånd som berörde ca 180 arbetsställen och avsåg investeringar till enberäknad kostnad av 2 640 milj. kr. Härav hänförde sig omkring 870 milj. kr,till skogslänen. Dessa senare investeringar har utförts huvudsakligen inomNorrlands kustområde. De skatteförmåner som företagen erhöll genom dessa beslutuppskattas till 253 milj. kr., varav 96 mUj. De medgivanden om ianspråktagande av fonder som enligtförordningens 9 § 3 mom. skett har inneburit att investeringarnatill huvudsaklig del skett utanför storstadsområdena. De sammanlagdakostnaderna för de investeringar till vilka medgivande lämnats var ca 1160 milj. kr. och är 1970 ca 1 750 milj. kr. De fördelar sig regionalt enUgtföljande. 1969 1970 Milj,kr. % Milj, kr. StorstadslänSkogslän Övriga län Hela landet Riksbanksfullmäktige påpekar att detillstånd att utnyttja investeringsfonder som meddelats praktiskt taget uteslutande synes ha haft lokaliseringspolitiskt syfte.Investeringsbeloppen enligt dessa tillstånd i lokaliseringspolitiskt syfte harstigit mycket kraftigt , konstaterar fullmäktige, och störredelen har avsett investeringar utanför de rena stödområdena. \*-1971.5 saml. Fullmäktige säger sig i och för sigkunna instämma i att denna del bör begränsas, inte minst under hogkonjunkturårliknande 1969 och 1970. Det synes emellertid finnas anledning att anta, menarfullmäktige, att alla ansträngningar i denna riktning har gjorts och görs. Attföretagen fått tillstånd att använda en betydande del av sina fondmedel utanförstödområdena torde ha varit en nödvändig förutsättning för att de skulleinvestera i stödområdena i den omfattning som faktiskt skett. Även om sålunda en relativt begränsad del av de projektför vilka tillstånd om ianspråktagande av investeringsfonder beviljats ilokaliseringssyfte avsett investeringar i de rena stödoinrådena, har de ändå iövervägande utsträckning legat utanför storsladsområdenaStockholm-Göteborg-Malmö konstaterar fullmäktige. Av de beräknade kostnadernaför de projekt för vilka tillstånd gavs 1970 avsåg sålunda endast knappt 15procent investeringar i storstadsområdena mot cirka en tredjedel 1969. Jämfört med ett generellt frisläppande begränsat tillområden utanför storstadsregionerna synes enligt riksbanksfullmäktige ettbibehållande av nuvarande system ha vissa fördelar. Möjligheterna att samtidigtfå ta investeringsfonderna i anspråk även för investeringar istorstadsregionerna kan i vissa fall vara ett incitament till investeringarutanför detta område och det kan dessutom kanske ge större möjligheter attstyra investeringarna till de rena stödområdena. I praktiken torde de olika möjligheterna att utnyttjainvesteringsfonderna i lokaliseringspolitiskt syfte inte behöva ge någrasinsemellan alltför avvikande resultat, anför fullmäktige. En minoritet av fullmäktige anför i en reservation att deanser motionärerna ha företett övertygande skäl för att investeringsfonderna idagens läge bör släppas fria utanför storstadsområdena. AMS anför följande tablå över desärskilda medgivanden Kungl. Maj:t lämnat enligt 9 § 3 mom. i förordningen ominvesteringsfonder för konjunkturutjämning. Är Antal Beräknad Däravdel som hänför sig tillStockholms, och A-regioner milj. kr. 1964 2 188 93 1966 47 377 U 1967 10 542 152 1968 1969 30 1 162 460 1970 144 1 785 249 1971* 29 278 107 T. o. ni. Styrelsen hänvisar i övrigl till sin bedömning avarbetsmarknadsläget i skrivelse av den 2,4.1971 till Konungen. LO betonar attinvesteringsfondernas huvudsakliga syfte bör vara att motverka konjunkturvariationer.Denna konjunkturmässiga styrning måste dock ses inom ramen för en långsiktignäringspolitisk målsättning. Ett generellt frisläppande av fonderna kan ävenom det skulle begränsas till investeringar utanför storstadsområdena - enligtLO:s åsikt motverka strävan att åstadkomma en balanserande regional ochbranschmässig styrning på lång sikt. Den obalans som rådermellan skilda regioner och skilda sektorer bör därför angripas med selektivamedel. LO hänvisar vidare till sitt yttrande över betänkandet"Lokaliserings-och regionalpolitik", 1 yttrandet framhölls bl, a, attstaten i avsevärt större utsträckning än vad som varit fallet borde talokaliseringspolitiska hänsyn vid frisläppandet av företagens investeringsfonder. Enligt LO:s mening är det med hänsyn till önskvärdhetenatt stödja sysselsättningen önskvärt med en ökad selektivfrisläppning av investeringsfondsmedel inom ramen för långsiktignäringspolitisk målsättning. TCO åberopar tidigare uttalandenfrån organisationen att samhällets stöd i första hand bör inriktas på attförbättra den industriella miljön i vid bemärkelse och i mindre utsträckning päindividuella förmåner till enskilda företag. TCO:s principiella inställning är att investeringsfondernaendast bör användas i händelse av en allmän konjunkturnedgång. Skall medel ävenanvändas i regionalpolitiskt syfte bör statsmakterna se till att investeringarnagörs i de orter/regioner som man har för avsikt att skapa som alternativ tillstorstadsområdena. Fondfrisläpp för att investera i redan överhettade regionerbör undvikas, anser att det mot bakgrundenav den allmänna konjunkturnedgången och den ökade arbetslösheten nufinns skäl att överväga ett frisläppande av investeringsfonderna utanförstorstadsområdena. Eftersom företagen endast till ringa del utnyttjatinvesteringsfondsmedel för investeringar inom sysselsättningssvaga områdenfinner det rimligt att det ställs krav på att företagen utnyttjar störreandel av frisläppta investeringsfondsmedel för investeringar inom stödområdet, SAF/SI påtalar i ett gemensamtyttrande det enligt organisationerna principiellt betänkliga i att användainvesteringsfonderna som ett selektivt verkande medel i regionalpolitiken. Debetonar att de fortfarande ser fondernas huvudsakliga uppgift vara atl utjämnakonjunktursvängningarna, 1 undantagsfall kan det dock vara motiverat med ettpartiellt frisläppande av investeringsfonderna. Organisationerna menar att det läge som legat till grundför motionärernas önskemål förändrats och att flertalet konjunkturindikatorernu pekar på en relativt kraftig konjunkturdämpning . Organisationernaförordar därför att investeringsfonderna frisläpps i hela landet ochunderstryker betydelsen av att frisläppandet kommer . LRF poängterar att i ett effektivtregionalpolitiskt program måste alla till buds stående medel utnyttjas. Blandde instrument som samhället kan utnyttja för att främja en bättre regionalbalans finns också investeringsfonderna. En stimulans till ökade industriinvesteringar kanåstadkommas bl. a. genom frisläppande av investeringsfonderna. Omfattningen fårdock självfallet prövas fortlöpande och ett ökat frisläpp bör endast avseinvesteringar utanför storstadsregionerna. biträder sålunda iprincip de förslag som framförts i motionerna. KF meddelar att förbundet av olikaanledningar inte funnit lämpligt att verkställa avsättningartill investeringsfonder. Förbundet berörs sålunda inte direkt av frågan menvUl inte motsätta sig de framställningar som görs beträffande beslut omfrisläppande av investeringsfonder i områden utanför storstadsområden elleratt investeringsfonder används i lokaliseringspolitiskt syfte. Remissyttrandena är daterade tiden - 21 april1971. De tre motionerna är sinsemellan av delvis skiljaktiginnebörd. I motionen 1971:297 har hemställts att fonderna bör släppas fria förinvesteringar utanför de expansiva storstadsområdena. Här avses sålunda ettgenerellt frisläpp med viss regional begränsning, I motionen 1971:567 harhemställts att medel ur investeringsfonderna bör släppas fria i vidgadomfattning för investeringar utanför storstadsområdena. Motionärerna torde häravse en fortsättning av nu tillämpade system med selektiva beslut men medvidgad regional tillämpning. 1 motionen 1971:572 vill motionärerna åstadkommaatt de medel som tas i anspråk ur investeringsfonderna i större utsträckninghamnar i stödområdet. Tätortsregionerna utanför stödområdet skulle därvidallmänt fä mindre andel av frisläppta investeringsfondsmedel. Maj:ts tillämpning av 9 § 3 mom. i förordningen ominvesteringsfonder för konjunkturutjämning har inneburit att fonderna undersenare tid efter prövning i varje särskilt fall kunnat användas förinvesteringar i stödområdet samt i vissa regioner med särskilda problem i andradelar av landet (, , ). Som redovisats i det föregåendehar också särskilt - beslut om mycket betydande investeringarkommit till stånd i stödområdet med utnyttjande av investeringsfondsmedel. Detfinns därför anledning att i likhet med fullmäktige i anta att allaansträngningar gjorts och görs för att förmå företag att investera istödområdet. Ett uttalande från sida i denna riktning, varomhemställts i motionen 1971:572, är sålunda inte erforderligt. I motionen 1971:567 vill motionärerna attinvesteringsfondsmedel i vidgad omfattning skall släppas fria för investeringarutanför storstadsområdena. Eftersom fonderna varit fria för investeringar istödområdet och i vissa regioner med särskildaproblem utanför stödområdet torde motionärerna avse att frisläpp iytterligare områden bör medges. syftet med investeringsfonderna är att de skall verkakonjunkturutjäm-nande torde det om vi möter en vikande konjunktur sannolikt blinödvändigt att tillföra fler områden investeringar genom ett frisläppande avinvesteringsfonder. Maj:t har redan använt sig av denna form för attstötta under regioner med svag utveckling, varför något uttalande frånriksdagens sida för att förmå Kungl. Maj:t att fullfölja den linjen enligtutskottets mening inte behövs. Kravet i motionen 1971:297 är att fonderna generellt skallsläppas fria för investeringar utanför de expansiva storstadsområdena.Utskottet konstaterar att det alltjämt finns regioner utanför storstadsområdenamed avsevärd efterfrågan på arbetskraft, vilket framgår av det relativt högaantalet obesatta platser och den ojämna regionala fördelningen härav. Att idessa områden med relativt stark efterfrågan på arbetskraft medge utnyttjandeav investeringsfondsmedel skulle innebära en uttunning av möjligheterna attförmå företag till investeringar i stödområdet och de andra regioner i vårtland där industrisysselsättningen långsiktigt behöver stärkas. Ett generelltfrisläpp av investeringsfondsmedel innebär regelmässigt att investeringarna iförsta hand söker sig till de områden där industrin redan är starkt etablerad.Det generella frisläppet under tiden april 1968mars 1969 medförde sålunda attca av investeringarna hamnade i storstadslänen och endast iskogslänen. I motsats härtill avsåg de selektiva medgivandena 1970 endasttill storstadslänen och till skogslänen. Även om ett generellt frisläpp skulle begränsas tUl områden utanför storstadsregionerna så minskar därvid möjligheterna att styra investe ringarna till stödområdet och andra områden med särskilda problem. 1 flera remissyttranden som tidigare refererats tillstyrks ett ökat selektivt utnyttjande av investeringsfondsmedel och avstyrks sålunda generella frisläpp. I sammanhanget vill utskottet erinra om de ytterligarelättnader i kreditpolitiken som kommit till stånd och den sänkningav räntan som skett. Det särskilda investeringsavdrag om sommedges företagen för investeringar i maskiner och inventarier under är 1971 börockså verka stimulerande på industrins investeringsaktivitet. Svensk industri har hög internationell konkurrenskraft och det bör, som utskottet erinrade om i sitt betänkande 1971:1, nu ankomma på industrin att utnyttja föreliggande möjligheter till utbyggnad av produktionsappa raten. De långsiktiga utsikterna för en ökad exportförsäljning ter sig mycket goda, varför det är angeläget att man i nuvarande konjunkturläge börjar bygga upp kapacitet som möjliggör en framtida exportökning. I annat fall torde det realekonomiska utrymmet komma att i viss utsträck ning tas i anspråk på andra investeringsområden. Mot bakgrund av en sådan långsiktig bedömning kan det inte anföras bärande motiv för att skattelindring som sådan erfordras för att dessa önskade industriinveste ringar skall komma till stånd. Under erinran om de påtalade effekterna av generellafrisläpp av investeringsfonderna anser utskottet att det bör ankomma på Kungl. Maj:t att i anslutning till en fortlöpande analys avsysselsättningsutvecklingen göra de ytterligare regionalpolitiskt ochkonjunkturellt motiverade frisläpp av fonderna som erfordras. Under dessaomständigheter avstyrker utskottet motionen 1971:297. a. avslår motionen 1971:297, b. avslårmotionen 1971:567, c. avslårmotionen 1971:572. På finansutskottets vägnar SVENEKSTRÖM Närvarande: herrar (), (), (),(), (), i (s), iHarplinge (c), (), (), i (s), ArnePettersson i (s), (), herrar Gadd (s), Fågelsbo (c) ochMagnusson i (m). av herrar (), (), (),i (c), (), Fågelsbo (c) och i (m) som anser att utskottets yttrande och hemställan bort ha följande lydelse: "Samtliga de tre motionerna1971:297, 1971:567 och 1971:572 syftar till ett ökat frisläpp avinvesteringsfondsmedel. Vid sitt ställningstagande tUl motionerna har utskottetbl. a. vägletts av att flera tungt vägande remissinstanser instämmer i dettasyfte. Utskottet har även utgått ifrån att statsmakternas inställning tillinvesteringsfondernas användning under stor enighet präglas av att sådananvändning skall tjäna två olika ändamål. Det ena är allmäntkonjunkturutjämnande. Det andra är regionalpolitiskt. Under utpräglade högkonjunkturermed överhettningssymptom inom betydande regioner träder detlokaliseringspolitiska ändamålet i förgrunden vid bedömningen av frisläpp.Under lågkonjunkturpräglade förhållanden får det allmänt konjunkturutjämnandeändamålet särskilt stor tyngd. Det nuvarande läget präglas otvivelaktigt, som vi i annatsammanhang utvecklat, av en betydligt kraftigare konjunkturnedgång än vadregeringen vid årets början, då motionerna väcktes, räknade med och som denalltjämt synes obenägen att vidtaga tillräckliga åtgärder för att i tidmotverka. framstår det alltjämt på lång sikt som angeläget att ävenmotverka en fortgående koncentration av verksamheter och befolkning till detre storstadsregionerna. I ett sådant läge är det enligtutskottets mening en lämplig avvägning att med omedelbar verkan generelltfrisläppa investeringsfonderna för användning i områden utanförstorstadsregionerna för projekt som kommer att påbörjas före årets utgång.Dagens arbetsmarknadsläge och de allvarliga farhågor, som t. ex.Landsorganisationen uttalar för en ytterligare försämring efter en möjligsäsongmässig förbättring - och kommande vintertalar starkt för detta. Ett ytterligare skäl är den stora angelägenheten av attstarkare stimulera investeringarna inom industrin. Vid ett sådant förfarande kan en fortsatt dämpning avinvesteringsfondernas användning i storstadsområdena väl förenas med ökadefrisläpp avsedda för användning inom stödområdet. Härigenom kan syftet medmotionen 1971:572 i betydande utsträckning tillgodoses. att i anledning avmotionerna 1971:297, 1971:567 och 1971:572 i skrivelse till Kungl. Maj:t gertill känna vad utskottet anfört."