bet · FU01LU10 · 1971-12-31 00:00:00 — Lagutskottetsbetänkande nr 1971 LU 1971:10 Lagutskottetsbetänkande i anledning av Kungl. Maj:ts proposition med förslag till lag omhemförsäljning jämte motioner m. m. Genom en dagtecknad proposition,nr 86, har Kungl. , under åberopande av utdrag av statsrådsprotokolletöver justitieärenden och lagrådets protokoll, föreslagit att antagavid propositionen fogat förslag till lag om hemförsäljning m. m. Propositionen innehåller förslag till lag omhemförsäljning m. m. Lagen ger konsument möjlighet att frånträda vissa köp-eller s. k. abonnemangsavtal som har ingåtts i hans bostad eller under andralikartade förhållanden genom att inom "ångerveckan" skriftligen meddela säljaren att han frånträder avtalet. Denföreslagna lagen gäller vid yrkesmässig försäljning av lös egendom för enskiltbruk, under förutsättning att köparen avger eUer antar anbud vidsammanträffande med säljaren eller dennes ombud i köparens bostad eller iövrigt på annan plats än säljarens eller ombudets fasta försäljningsställe.Lagen gäller under motsvarande förutsättningar också i fråga om vissa avtalvarigenom en näringsidkare åtar sig att fortlöpande tillhandagå en konsumentmed tjänster. Om ett köpeavtal ingås och fullgörs på ömse sidor vidsammanträffandet, är lagen inte tillämplig. Föratt köparen skall få kännedom om sin rätt att frånträda avtalet, skall säljarenvid sammanträffandet lämna honom underrättelse om hans rättigheter enligt dennya lagen. Underrättelsen skall lämnas och kvitteras på fastställt formulär.Iakttas inte dessa bestämmelser blir konsumenten över huvud taget inte bundenav sin beställning. Harköparen frånträtt avtalet skall i princip vardera parten lämna tillbaka vad hanhar mottagit. Har säljaren inte hämtat godset , tillfaller detköparen utan kostnad. Lageninnehåller också en bestämmelse som slår fast, att om köparen har lämnat anbudtill ombud för säljaren, han normalt skall ha rätt att utgå från att ettantagande svar från säljaren avser det av ombudet mot- Det betyder bl. a. att även om det vid sidan av en skriftligbeställning har förekommit mundiga utfästelser från ombudets sida, säljarenblir bunden av dessa, om han inte i sitt svar uttryckligen anger att detta inteomfattar utfästelserna eller det uppenbart framgår av omständigheterna attsvaret inte överensstämmer med köparens anbud. Den rätt ombudet sålunda har attmottaga även muntliga anbud från köparen kan inte begränsas av säljaren genomklausul i ordersedel eller på annat sätt. Den nya lagen föreslåsträda i kraft . Lagförslagethar följande lydelse. Lagom hemförsäljning m. m. Härigenomförordnas som följer. 1 §Denna lag äger tillämpning vid yrkesmässig försäljning av lös egendom, som är avsedd huvudsakligen för enskilt bruk, i fall då köpa ren avger anbud eller svar på anbud vid sammanträffande med sälja ren eller ombud för denne i köparens bostad eller eljest på annan plats än säljarens eller ombudets fasta försäljningsställe. Lagengäller under motsvarande förutsättningar även i fråga om näringsidkaresåtagande att mot vederlag fortlöpande tillhandagå någon med underhåll ellertillsyn av egendom, undervisning eller andra liknande tjänster. Ifråga om avtal, som slutes och på ömse sidor fullgöres vid sammanträffandet,gäller lagen endast om köparen betalar köpeskillingen eller del därav medanvändande av kreditbevis eller med belopp som han erhåller som lån avsäljaren eller genom dennes förmedling. 2 §Köparens anbud eller svar är gällande mot honom endast om han av säljaren eller dennes ombud vid sammanträffandet mottager en sär skild handling, varigenom han erinras om sina rättigheter enligt denna lag, och bekräftar mottagandet genom sin tmderskrift på ett exemplar av handlingen. Det exemplar som överlämnas till köparen skall vara åt följt av blankett för meddelande enligt 4 §. Konungeneller myndighet som Konungen bestämmer fastställer formulär till handling ochblankett som avses i första stycket. 3 §Har köparen avgivit anbud till ombud för säljaren och meddelar säljaren, att han antager anbudet, skall han anses ha godtagit anbudet sådant det framförts till ombudet, om ej annat uttryckligen anges eller uppenbart framgår av omständigheterna. Säljarenkan ej med verkan mot köparen inskränka den rätt för ombudet att mottaga anbudsom följer av första stycket. 4 § Köparen kan frånträda sitt anbud eller svar genomatt överlämna eller med post eller telegraf avsända skriftligt meddelande häromtill säljaren inom , räknat för sammanträffandet. Harköparen i fall som avses i 1 § första stycket mottagit godset eller del därav,är hans rätt att frånträda anbudet eller svaret beroende av att han hållergodset tillgängligt för säljaren i väsentligen oförändrat och oförminskatskick. Han står dock icke faran för att godset av våda för-störes, försämraseller minskas eller undergår förändring endast genom sin egen beskaffenheteller till följd av åtgärd som varit nödvändig för undersökning av godset. 5 § Frånträder köparen sitt anbud ellersvar enligt 4 §, åligger det säljaren att inom tid som skäligen åtgår förgodsets avhämtande återställa vad han kan ha mottagit av vederlaget. Köparenhar rätt att hålla godset inne till dess säljaren har fullgjort sinbetalningsskyldighet. Avhämtas ej godset eftersammanträffandet, tillfaller godset köparen utan vederlag. Återgåravtal om tillhandahållande av tjänst, skall den omständigheten att säljarenredan utfört viss del av sitt åtagande icke befria honom från skyldigheten attbetala åter vad han uppburit. 6 §Villkor, varigenom köparens rättigheter enligt denna lag inskrän kes, är ogiltigt. Dennalag träder i kraft . Medanledning av propositionen har väckts följande motioner: 1. motionen1971: 1435 av (), vari hemställs att riks dagen, i analogi med lagen om rätt för hantverkare att sälja gods som ej avhämtats, beslutar att 5 § första stycket lagen om hemförsäljning skall ha följande lydelse. Frånträder köparen sitt anbud eller svar enligt 4§, åligger det säljaren att inom tid som skäligen åtgår för godsets avhämtandeåterställa vad han kan ha mottagit av vederlaget. Köparen har rätt att hållagodset inne till dess säljaren har fullgjort sin betalningsskyldighet. Avhämtasej godset efter sammanträffandet, äger köparen rätt att påoffentiig auktion sälja godset och uttaga sin eventuella fordran och uppkomnakostnader ur köpeskillingen. Överskott skall ofördröjligen tillställassäljaren. Om godset uppenbarligen saknar saluvärde, äger köparen bortskaffadetsamma. 2. motionen 1971: 1436 av i m.fl. (fp) vari hemställs att beslutar att en lagstadgad s. k. ångervecka in föres även vid hemförsäljning med kontantbetalning om priset uppgår till , att tiden inom vilken en säljare måste återta sitt gods,förlängs från samt att därvid beaktas vad som i motionenanförts för det fall då köparen inte bereder säljaren tillgång till godset, attkostnaderna för skriftligt beställda och kontant betalade installationer skallbestridas av köparen även om köpet återgår, att kontrakt och övriga villkorsom upprättas vid hemförsäljning måste vara avfattade på svenska eller förseddamed fullständig översättning, samt att utskottet utarbetar erforderligalagtexter. Vidare hemställs att beslutar att i skrivelse till Kungl.Maj:t uttala vad som i motionen anförts beträffande hemförsäljning på främmandespråk, och att i skrivelse till Kungl. Maj:t begära speciell utredning omtelefonförsäljning enligt vad som i motionen anförts. 3. motionen 1971: 1437 av m. (vpk) vari hemställs att beslutar delsatt 1 § första stycket lagen om hemförsäljning m. m. med avvikelse frånKungl. Maj:ts förslag får följande lydelse; Denna lag äger tillämpning vid yrkesmässigförsäljning av lös egendom, som är avsedd huvudsakligen för enskilt bruk, ifall då köparen avger anbud eller svar på anbud vid sammanträffande medsäljaren eller ombud för denne i köparens bostad eller eljest på annan plats änsäljarens eller ombudets fasta försäljningsställe. Försäljningsställe på mässa,utställning eller dylikt, som upprättas , är i denna lag ejatt anse som fast försäljningsställe. Lagengäller under motsvarande förutsättningar även i fråga om näringsidkares åtagandeatt mot vederlag fortlöpande tillhandagå någon med underhåll eller tillsyn avegendom, undervisning eller andra liknande tjänster. delsatt 1 § tredje stycket i nämnda lag utgår. 4. motionen 1971:1438 av m. fl. (m,c, fp), vari hemställs att måtte anta det till prop. 86 fogade förslaget till Lag om hemförsäljning m. m. med följande ändring: Frånträder... sin betalningsskyldighet. Avhämtas ejgodset efter sammanträffandet, tillfaller godset köparen utanvederlag. Återgår ... uppburit. I det följande återger utskottet vaddepartementschefen anfört i lagrådsremissen under rubriken "1.Inledning" samt i den allmänna motiveringen. Av vad som har anförts ispecialmotiveringen återger utskottet endast de avsnitt som är av intresse medhänsyn till motionerna. uttalanden samt departementschefens yttrande i anledning däravåterges de avsnitt som gäller 3 § i lagförslaget. Motionernasinnehåll redovisas sammanfattningsvis under rubriken ianslutning till frågor, vartill de hänför sig. I fråga om motionernasfullständiga innehåll hänvisar utskottet till de tryckta motionerna. lade i betänkandetKonsumtionskrediter i (SOU 1966: 42) fram bl. a. förslag till lag omrätt att frånträda avtal i vissa fall. Vid remissbehandlingen hävdades frånflera håll att frågan krävde ytterligare utredning. Utredningsförslaget i dennadel har inte heller föranlett några lagstiftningsåtgärder. Irekommendation 1967: 15 hemställde till de nordiska ländernasregeringar att undersöka behovet av och överväga innehållet i en skyddsregelsärskilt för sådana fall då avtal träffas eller beställning sker vid den enapartens besök utan anmodan i den andra partens bostad eller på därmedjämförlig plats. Medstöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande tillkallades i Sverigesärskilda sakkunniga för att följa ett i och pågåendelagstiftningsarbete avseende den lagstiftningsfråga som berörs irekommendationen och att överväga om anledning förelåg att föreslå ändringar iden svenska lagstiftningen. I hade utsetts en sakkunnig medmotsvarande uppdrag. De svenska sakkunniga har efter samarbete med desakkunniga i , och avgett betänkandetHemförsäljning (SOU 1970: 35) med förslag till lag om hemförsäljning m. m. Överbetänkandet har remissyttranden avgetts av hovrätten för ,försäkringsinspektionen, kommerskollegium, (konsumentinstitutet), , statens pris- och kartellnämnd,konsumentutredningen. Föreningen och stadsdomare(domareföreningen), . Föreningen , , ,. Svenska företagares riksförbimd.Direktförsäljningsföretagens förening. , handelsagenters förbund. (), iSverige (LO), Tjänstemännens cen- RättschefenUlf K. Nordenson och hovrättsassessorn ; direktiv seriksdagsberättelsen 1969 Ju: 55. tralorganisation(TCO), akademikers centralorganisation (), samt . Kommerskollegiumhar bifogat gemensamt yttrande av handelskamrarna i , ochKarlstad samt yttranden av , ochSödermanlands handelskammare, handelskammare, handelskammare,handelskammaren för och samt ochVästerbottens läns handelskammare. har med instämmandehänvisat till det yttrande som avgett. Ocksåi och har lagts fram betänkanden med förslag till lagstiftningangående hemförsäljning. Ett finländskt förslag kan väntas . Vidärendets behandling i har överläggningar ägt rum medföreträdare för de danska, finländska och norska justitie-ministerierna. Vid lagrådsremissen anförde föredragandedepartementschefen, statsrådet , bl. a. följande. Vår förmögenhetsrätt vilar i stor utsträckning pålagar som kom till under 1900-taIets första decennier. De är präglade av sintids liberalis-tiska grundsyn på det ekonomiska livet. Lagarna utgår sålundafrån bilden av avtalskontrahenterna som två socialt och ekonomiskt likvärdigaparter. I konsekvens härmed gäller på förmögenhetsrättens område grundsatsenom avtalsfrihet. Denna har visserligen med tiden underkastats vissainskränkningar, dels genom generellt verkande bestämmelser s. k.generalklausuler dels genom olika tvingande specialbestämmelser av begränsadräckvidd. Alltjämt gäller dock som huvudregel på förmögenhetsrättens område,att lagstiftaren har överlämnat åt avtalskontrahenterna att tillvarata sinaegna intressen så långt de förmår. Vidsidan av denna civilrättsliga avtalsfrihet gäller i vårt land en numeraoskriven princip om oinskränkt rätt för svensk medborgare att driva näring,även om denna allmänna näringsfrihet inom vissa näringsgrenar är begränsadgenom särskilda föreskrifter, mestadels i den formen att rätten att idka vissnäring är underkastad tillståndsprövning. För att ett system medvidsträckt avtalsfrihet och näringsfrihet skall fungeratillfredsställande krävs att företagarna inte utnyttjar sin handlingsfrihet påett sätt som är till skada för konsumenterna. En i och för sig önskvärdkonkurrensfrihet blir inte till nytta för konsumenterna om den inte inriktas påsådant som är av positivt värde för dem eller om de konkurrensmetoder somanvänds försvårar ett rationellt konsumtionsval. Frånsamhällets sida har vidtagits olika åtgärder för att skyddakonsumenterna mot ogynnsamma verkningar av det förut beskrivna rättsläget. Härbör särskilt nämnas lagen (1970: 412) om otillbörlig marknadsföring. Dennainnehåller vid sidan av vissa bestämmelser om straff för speciellamarknadsföringsmetoder en generalklausul, som ger vidsträckta möjligheter attvid vite förbjuda otillbörliga förfaranden genom reklam och annanmarknadsföring. Ocksåbehovet av särskilda skyddsregler för konsumenterna som avtalskontrahenter haruppmärksammats av statsmakterna såväl på det näringsrättsliga som på detcivilrättsliga planet. Pådet näringsrättsliga området bör här nämnas det anmäldaförslaget till lag om förbud mot otillbörliga avtalsvillkor, som främst tarsikte på formulärrätten (prop. 1971: 15). Den föreslagna lagen bygger på engeneralklausul. Denna ger möjlighet att förbjuda företagare att vid försäljningtill konsument använda kontraktsvillkor som är otillbörligt mot konsumenten.Tillämpningen av lagstiftningen skall ankomma på konsumentombudsmannen ochmarknadsrådet. Ipropositionerna om otillbörlig marknadsföring och om förbud mot otillbörligaavtalsvillkor understryks bl. a. betydelsen av att samhällsorganen påtar sigett ansvar för att näringsverksamheten bedrivs i former som inte strider motkonsumenternas intressen. Vadangår det civilrättsliga skyddet för konsumenterna som avtalskontrahenter börnämnas, att köplagssakkunniga genom tilläggsdirektiv har fått i uppdragbl. a. att överväga behovet av särskilda köprättsliga regler tillkonsumenternas skydd. Sakkunniguppdraget avser inte bara frågan om inskränkningav den köprättsliga avtalsfriheten till skydd för konsumenter utan desakkunniga har att göra en allmän översyn av köplagen. Vidarehar efter bemyndigande av Kungl. Maj:t tillkallats en sakkunnig meduppdrag att verkställa utredning angående generalklausulerna i denförmögenhetsrättsliga lagstiftningen. Syftet med utredningen är bl. a. att dencivilrättsliga lagstiftningen skall bringas i närmare överensstämmelse med dennäringsrättsliga regleringen i förslaget till lag om förbud mot otillbörligaavtalsvillkor och att generalklausulerna skall kunna utnyttjas som ettkompletterande instrument i strävandena mot ett förstärkt skydd förkonsumenterna. Degenerellt verkande åtgärder mot den fria konkurrensens avigsidor som sålunda harvidtagits eller förbereds får dock inte hindra punktvisa insatserfrån lagstiftarens sida på det ena eller andra området, där det har visat sigatt konsumenterna behöver skydd och där de generella åtgärderna inte kan antasvara tillräckliga. Ettområde som i detta hänseende har kommit i blickpunkten är den s.k. hemförsäljningen, dvs. försäljning i köparens hem eller under andra liknandeomständigheter. De problem som hemförsäljning kan ge upphov till förkonsumenterna uppmärksammades av konsumtionskreditutredningen, som i sitt år1966 avgivna betänkande Konsumtionskrediter i lade fram förslag tilllag om rätt att frånträda avtal i vissa fall. Enligt förslaget skullekonsument, som ingått avtal om köp av vara eller om förvärv av tjänst ellerannan nyttighet, ha möjlighet att frånträda avtalet när detta kommit till pågrund av anbud vid säljarens eller hans ombuds personliga besök i konsumentensbostad eller därmed jämförlig vistelseort. Lagen skulle dock inte gälla för denhändelse avtalet helt hade fullgjorts vid besöket. Önskade konsumentenfrånträda avtalet, skulle han enligt förslaget meddela detta till säljarensenast inom från det han insett eller bort inse att avtal kommit tillstånd. Vidremissbehandlingen av förslaget hävdades från flera håll, att frågan krävdeytterligare utredning. Förslaget har inte lett till någonlagstiftning. Sedermerahar i rekommendation (1967: 15) hemställt tiU de nordiskaländernas regeringar att undersöka behovet av och överväga innehållet i enskyddsregel särskilt för sådana fall där avtal träffas eller beställning skervid ena partens besök utan anmodan i den andra partens bostad eller på därmedjämförlig plats. Sedan kommittéer tillsatts i och för att utredadenna fråga, tillkallades i sakkunniga för att följa dessa kommittéersarbete och överväga om anledning förelåg att föreslå ändringar i den svenskalagstiftningen. Eftersamråd med de danska och norska kommittéerna och en finländsk observatör harde sakkunniga nu lagt fram förslag till lag om hemförsäljning m. m. Förslagetgäller i fråga om yrkesmässig försäljning av varor till konsument, när dennehar avgett anbud eller antagande svar på anbud i sin egen eller annans bostad.Lagen avses få motsvarande tillämpning på vissa avtal om fortlöpande tjänster.Konsumenten skall enligt förslaget kunna frånträda sin rättshandling inom envecka. De sakkunniga föreslår att rena kontantköp och vissa kreditköp undantasfrån lagens tillämpningsområde. Förslaget innehåller också vissa bestämmelserom utfästelser som ombud för säljaren gjort vid sidan av köpekontrakt,ordersedel eller liknande handling, s. k. sidolöpare. Underremissbehandlingen har tanken på lagstiftning till skydd för konsumenten vidhemförsäljning så gott som genomgående godtagits ellerlämnats utan erinran. Från något håll hävdas dock att lagstiftningen omotillbörlig marknadsföring och om förbud mot otillbörliga avtalsvillkorerbjuder ett tillräckligt skydd. Å andra sidan har i vissa yttranden framförtstanken att man i vart fall bör överväga näringsrättsliga åtgärder isyfte att i princip förbjuda hemförsäljning. Ifråga om behovet av lagstiftning till skydd för konsumenten vill jag framhållaatt redan försäljningsformen som sådan ökar svårigheterna för konsumenterna attfatta rätt avvägda köpbeslut och kan föra med sig avtal som är direktoförmånliga för konsumenterna. Hemförsäljning avser ofta relativt dyrbarakapitalvaror, t. ex. hushållsmaskiner av olika slag. För konsumenten är dethär ofta särskilt viktigt att överväga vad han behöver och har råd med ochomsorgsfullt välja mellan de olika fabrikat som finns i marknaden. Ofta växlarockså varornas priser kraftigt mellan olika inköpsställen. Vid hemförsäljningsaknar konsumenten möjlighet att jämföra pris, kvalitet och service i fråga omkonkurrerande produkter på det sätt som han kan göra vid besök i varuhus elleri flera med varandra konkurrerande butiker. Vidareär köparen vid hemförsäljning regelmässigt från början i underläge på detsättet att han inte har planerat något köp och därför inte har tillräckligtunderlag för diskussionen med säljaren, som däremot har sina argument för enaffär i beredskap. Vidhemförsäljning förekommer enligt vad erfarenheten visar inte bara ett moment avöverrumpling utan ibland används också hårdför övertalning för att förmåkonsumenten tUl köp. Det förekommer att försäljaren skaffar sig tillträde tillbostaden under falska förespeglingar, t. ex. genom att påstå sig syssla med enmarknadsundersökning. Köparen kan till slut känna sig mer eller mindre tvungenatt skriva på ett kontrakt för att bli av med säljaren. Omständigheter sombidrar till att minska det normala köpmotståndet kan vara att den omedelbaraekonomiska insatsen är liten hemförsäljning sker till största delen på avbetalning och att köparen inte har någon att rådföra sig med. Det inträffar att köparenefter besöket, när han får överväga saken i lugn och ro eller diskuterar denmed andra, kommer till insikt om att han inte behöver varan eller ens har rådatt köpa den. Möjligheternaatt med stöd av lagen om otillbörlig marknadsföring ingripa mot alltför aktivaeller på annat sätt otillbörliga marknadsföringsmetoder är i och för sigvärdefulla även vid hemförsäljning. Också den föreslagna lagstiftningen omförbud mot otillbörliga avtalsvillkor kan här få betydelse. Med hänsyn till despeciella förhållanden som enligt vad jag har angett föreligger vidhemförsäljning kan emellertid de nämnda lagarna inte anses ge ett tillräckligtskydd. Det bör särskilt framhållas att det just vid hemförsäljning synesföreligga behov av ett skydd som sträcker sig längre än vad som kan åstadkommasmed en lagstiftning som tar sikte enbart på otillbörliga förfaranden från säl- jarenssida, eftersom försäljningsformen som sådan minskar konsumenternas möjligheteratt göra rationella köp. Detföreligger sålunda enligt min mening behov av särskild lagstiftning till skyddför konsumenterna vid hemförsäljning. Ingripandemot hemförsäljning skulle i och för sig kunna tänkas ske genom näringsrättsligaåtgärder, dvs. genom att förbjuda hemförsäljning helt eller delvis elleruppställa vLtlkor för näringsidkarnas rätt att använda denna försäljningsmetod.En förbudslagstiftning är givetvis det mest effektiva medlet mot deolägenheter som visat sig vara förenade med hemförsäljning. Man måsteemellertid räkna med att hemförsäljning kan utgöra ett värdefullt komplementtill butikshandeln för vissa konsumenter både i tätorterna och på landsbygden.I en undersökning som pris- och kartellnämnden har gjort på de sakkunnigas begäranredovisas en omsättning av 300 milj. kr. för såda..kontraktsbunden hemförsäljning som ingick i undersökningen. Härtill kommer attett förbud mot hemförsäljning av böcker inte kan genomföras utan ändringar itryckfrihetsförordningens bestämmelser om rätten att sprida tryckt skrift. Attutesluta böcker från ett förbud mot hemförsäljning utan att införanågon form av civilrättslig reglering skulle å andra sidan innebära, attfältet lämnas fritt för missbruk på ett område där avarter i särskilt hög gradhar gett sig tillkänna. Ettsystem med tillståndstvång och därmed viss kontroll från det allmännas sidafinns redan i förordningen om tillfällig handel, som dock i praktiken inte ärtillämplig på hemförsäljning i egentlig mening. Ett allmänt tillståndstvång förhemförsäljning och liknande försäljningsformer skulle knappast kunna råda botpå de olägenheter som typiskt sett är förenade med dem, nämligen svårigheternaför konsumenterna att jämföra pris, kvalitet och service på konkurrerande varoroch tjänster. Man måste också räkna med att ett system med tillståndstvångskulle medföra ett betydande administrativt merarbete. Slutligen kan i fråga omhemförsäljning av tryckt skrift anföras betänkligheter från tryckfrihetsrättsligsynpunkt. Enligtmin mening bör därför näringsrättsliga åtgärder mot hemförsäljning ochliknande försäljningsformer undvikas, om man med en civilrättslig lagstiftningkan komma till rätta med förekommande olägenheter. Detta beror i sin tur påhur en sådan lagstiftning utformas. De sakkunnigas förslag bygger, somtidigare har nämnts, på tanken att man skall begränsa köparens bundenhet av derättshandlingar han har företagit i samband med hemförsäljning. Han skall fåen betänketid en ångerfrist under vilken han kan överväga om han villfullfölja avtalet. Enligt min mening är det möjligt att genom ett sådant systembereda konsumenterna ett så effektivt skydd, att man nu skall kunna avstå frånnäringsrättsliga åtgärder mot hemförsäljning. Det är dock nödvändigt attutvecklingen på detta område noga följs även