bet · FU01SoU40 · 1971-12-31 00:00:00 — Samtiiga motioner syftar till en ökad användning iförlossningsvården av smärtiindringsmetoder så att alla kvinnor som så önskarskall kunna ges effektiv smärtlindring eller smärtfrihet under förlossning.Motionärerna synes vara ense om att frågan om metoder för smärtlindring vidförlossning är ett kompUcerat medicinskt problem. Ä ena sidan måste metodenuppfylla kravet på effektivitet utan att negativt påverka förlossningensförlopp, men å andra sidan hänsyn tas till att modern och fostret/baraet ejåsamkas skada. I motionen 1971:790 bedöms risken för skador på fostret vidparacervicalblockad, PCB, vara ringa och motionärerna yrkar att paracervicalbedövningsteknik skall ingå i barnmorskeutbUdningen. I motionen 1971: 72uttalas att kimskapema om de eventueUa risker som kan vara förenade med olikasmärtlindringsmetoder är otillräckliga. SoU 1971: 40 29 dagenbör därför anhålla om åtgärder för att få tiU stånd forskning om smärtlindringvid förlossning. Yrkande om kUnisk och experimentell forskning framförs vidarei motionen 1971: 736, i vilken också tas upp frågan om utbUdning avanestesiologer. Kliniskoch experimentell forskning om smärtlindring vid förlossning är avtvärvetenskaplig natur. Den inbegriper i första hand ämnena anestesiologi,obstetrUc och pediatrik. Inom samtliga dessa discipliner finns redan en påuniversitetsstat etablerad forskningsorganisation, som rymmer bl. Även klinisk forskning över smärtlindring under förlossning pågårinom landet. har i sitt remissyttrande strukit under behovet avytterligare undersökningar rörande olika smärtlindringsmetoders effektivitetoch risker samt sådana speciella säkerhetsåtgärder som är erforderliga för attmöta sidoeffekter av dem. Somframgår av remissyttrandet från statens medicinska forskningsråd har rådetstött och stöder även forskningsprojekt avseende smärtlindringunder förlossnmg. Rådet har i sitt yttrande särskUt framhållit att rådet i denmän ytterUgare kostnadskrävande vetenskapliga frågeställningar uppkommergivetvis kommer efter sedvanUg värdering av forskningsprojektens uppläggningoch kompetens hos projektledare att stödja framställningar om ekonomisktunderstöd. Medanledning av motionsyrkandet om åtgärder för utbUdande av anestesiologer villutbUdningsutskottet först erinra om att redan beslutade ökningar avutbildningskapaciteten för läkare kommer att få till resultat att totalantaletläkare i landet kommer att i stort sett fördubblas under perioden 1970-1980.Statsmakternas beslut om den nya organisationen av läkaresvidareutbUdning innebär vidare att antalet läkare med specialistkompetens ianestesiologi samt gynekologi och obstetrik kan förväntas komma att avsevärtöka. Därtill bör påpekas att specialistutbildning i gynekologi och obstetrikinnefattar även viss utbUdning i anestesiologi (V2 års tjänstgöring vidanestesiologisk avdelning). Särskilda åtgärder från statsmakternas sida i syfteatt uppnå en ytterligare ökad utbildning av anestesiologer anserutbUdningsutskottet för sin del inte motiverade. Icirkulär med råd och anvisningar rörande smärtlmdring vid förlossning den 2oktober 1969 har an gett de metoder för förlossningsanestesisom blivande barnmorskor bör få utbildning i för att kunna använda på egenhand. Utbildningav bammorskor sker inom en av linjerna för vidareutbildning avsjuksköterskor/sjukskötare, benämnd vidareutbildning inom obstetrisk ochgynekologisk vård. UtbUdningen omfattar , varav teori och 40veckor klinisk och socialmedicinsk praktik. Enligt läroplanen för denna utbildningslinjeingår undervisning om smärtlindring vid förlossning i såväl den teoretiska somden praktiska utbildningen och enligt bedömning i en SoU 1971: 40 30 omfattningsom motsvarar barnmorskans ansvars- och funktionsområde enligt socialstyrelsensnyssnämnda anvisningar. erinrar om att enligt anvisningarnavissa angivna smärtlindringsmetoder bör kunna anförtros barnmorska att användasi enUghet med för avdelningen fastställd instruktion. Det beror alltså på denlokala instmktionen för vederbörande klinik vilka metoder som används och ivUken utsträckning barnmorska medverkar. Överstyrelsen påpekar att dettaförhällande medför att utbildningen varierar beroende på vid vilken kUnik barnmorskeelevenfår sin praktiska utbildning. Socialstyrelsenhar i sitt remissyttrande förklarat sig ha för avsikt att med skolöverstyrelsenta upp frägan om en breddning av undervisningen i obstetrisk anestesi ochanalgesi. Ävenom barnmorskeutbildningen bedrivs efter en och samma läroplan synes den reelltkunna inte obetydligt variera mellan de olika utbildningsorterna. Utskottetanser att utbildningen bör vara likvärdig över hela landet och inte avhängig avlokala initiativ eller lokalt intresse. Även denna fråga påfordrar enligtutskottets bedömning särskild uppmärksamhet vid överläggningarna mellansocialstyrelsen och . anser det angelägetatt motionen 1971:790 överlämnas till för övervägande vid debåda myndigheternas överläggningar. Närvarande:herrar Alemyr (s), '(), (). (), iArlöv (s), Nordstrandh (m), i (s), (), fmSundberg (m), (), i Skärstad (c), (), fmLaag (s) och fröken i (c).