bet · FU01CU26 · 1971-12-31 00:00:00 — I fråga om samordningen med åtgärder enligt NVL torde - iavvaktan på resultatet av ett fortsatt utrednings- och lagstiftningsarbete -ett underrättelseförfarande kunna begränsas till de ansökningar om byggnadslovsom enligt bedömande skulle kunna strida mot viktiganaturvårdsintressen. Utskottet föreslår därför i anledning av motionerna 1971:1496 och 1499 att som sitt yttrande i denna del ger Kungl, Maj:t tillkänna vad utskottet anfört, 1 fråga om lokalisering gäller enligt 39 § BS attbyggnad skall förläggas till sådant ställe på tomten att den på lämpligt sättansluter till övrig bebyggelse på denna och på närbelägen mark. Inomdetaljplanelagt område och inom område med utomplansbestämmelser gäller iallmänhet härutöver särskilda krav, 1 propositionen förordas sådan ändring av39 § BS som gör det möjligt att vid byggnadslovsprövning ta större hänsyn tilllandsskapsbilden när det gäller lokalisering. Ändringen innebär bl. a.att byggnadslov kan vägras om den byggande infe godtar en sådan placering påtomten som befinns lämplig. Om det ovan behandlade förslaget till ändring av 35§ BS kommer i tillämpning får även 39 § generell räckvidd. Vid tillämpning av 5 kap. BS förstås med tomt - enligt 36§ BL i dess fr, o, m. den 1 972 gällande lydelse - fastighet,samfällighet och annan för bebyggelse avsedd enhet. Dessa begrepp anger degränser inom vilka ett alternativt byggnadsläge kan anvisas. Ändringen är 1970av 36 § BS (prop, 1970: 144, s, 137-138, 144-146, 3 LU 35) utgick från vad somanförts i en departementspromemoria i vilken bl. a, uttalades att med ordet"enhet" avses såväl visst bestämt område av registerfastighet ellerav samfällighet som flera fastigheter eller fastighet och område tillsammanseller, uttryckt på ett unnat sätt, varje "tomtplats" som intemotsvarar en registerfaslighel eller en hel samfällighet. En sädan tolkningansågs vara så näraliggande att den praktiska tillämpningen inte kan vällanågra svårigheter. Departementschefen uttalar i prop.1971:118 att om en fastighet består av två från varandra åtskilda markområdenbör, med hänsyn till syftet med föreslagna ändringar av 39 § BS, varje sådantområde betraktas som tomt. I motionen 1971: 1496 föreslås att i sittyttrande över den föreslagna ändringen erinrar om vikten av erforderligt samrådmellan byggnadsnämnd och fastighetsbildningsmyndighet. Vidare anförs i motionenatt om det är verkligt' angeläget att ge skydd åt landskapsbilden, detta börske med stöd av 19 § NVL och sålunda genom ett förordnande attnybyggnad inte får företas utan tillstånd. Den förordade ändringen avser att ge möjlighet att bevaranaturvärden också inom andra områden än sådana som kan bU föremål förskyddsåtgärder enligt NVL, vars tiUämpningsområde således inte inskränks.Departementschefen anför att om en bebyggelse med hänsyn tiU landskapsbildenöver huvud taget inte bör komma till stånd, detta liksom hittiUs bör reglerasgenom . I fråga om begreppet tomt kan enUgt utskottets mening entillämpning enligt grunderna för 36 § BS i dess lydelse fr. o. m. den 1 januari1972 tUlgodose även syftet med 39 § och låta sig förenas med vaddepartementschefen i förevarande sammanhang anfört. Sambandet medfastighetsbildningslagens bestämmelser och syften gör, som anförs i motionen1971: 1496, en kontakt med fastighetsbUdningsmyndigheten i många faU naturligoch lämplig. Utskottet har inte heUer någon erinran mot förslaget i övrigt. 1 anslutning tiU förslaget om ett tillägg tiU 39 § BSförordas i propositionen ett tillägg till de i 29 § BS intagnautomplansbestämmel-serna. Det sistnämnda tiUägget innebär att byggnad inte fåruppföras med mindre den får en med hänsyn till dess avsedda användningvaraktigt lämplig belägenhet. Som exempel anförs att därvid kan beaktas de kravpå vägförbindelse som skäligen kan ställas också på . Mot vad ipropositionen förordats har inte stäUts något motionsyrkande. Utskottethar ingen erinran mot förslaget. I syfte att skapa ett vidgat strandskydd föreslåsriksdagen anta ändringar i NVL genom att en ny 15 a § förs in och en följdändringgörs i 41 §. Den nya 15 a § innebär att länsstyrelse för att säkra ettdefinitivt strandskyddsförordnande skall kunna förordna att visst områdetillfälligt skaU vara strandskyddsområde. Förordnande får ges för högst tre åroch kan, om särskilda skäl föranleder det, förlängas med ytterhgare högst treår. Förordnandet innebär förbud att utan tillstånd av uppförahelt ny byggnad eUer ändra befintlig byggnad att tjäna ett väsentligen annatändamål än dittUls. Ersättning skall inte utgå. Mot förslaget har i motionerna inte rests annan invändningän att, enligt motionen 1971:1497, ersättningsrätt bör föreligga enligtreglerna i 28 § NVL. S. 13, rad 10 nerifrån. Står: såvitt beslutenligt 2 och 4 samt 5 Rättat tUl: om beslut enligt 2, 4 och 6 Enligt 28 § NVL, som avser icketidsbegränsade förbud, utgår ersättning för inskränkning i förfoganderätten ominskränkningen leder tiU att fastigheten eller fastighetsdelen kan av ägarenanvändas endast på sätt som står i uppenbart missförhållande till värdet dåförordnandet meddelades. Vid tidsbegränsade förbud enligt 1 1 § NVL utgårersättning enligt 27 § NVL, dock endast om marken på grund härav inte kannyttjas på samma sätt som tidigare och markägaren eller annan rättsinnehavarehärigenom Uder avsevärt men med avseende på marken. Behovet av att kunna meddela tillfälligastrandskyddsförordnanden har inte ifrågasatts. Utskottet tillstyrker Kungl,Maj:ts förslag. Utskottet har inte funnit anledning överväga annanersättningsrätt än enligt 27 § NVL. Då en sådan, som departementschefen anför,i förevarande fall skulle kunna utlösas endast i sällsynta undantagsfall,oftast i förening med försäkringsersättning, avstyrker utskottet motionen idenna del. Enligt propositionen bör de däri föreslagna och förordadeförfattningsändringarna träda i kraft , I motionen 1971 : 1500 anförs att något skäl inte anförtsför att gå ifrån principen att sätta författningen i kraft vid halvårs- ellerårsskiften och föreslås besluta att ändringarna skall träda i kraftden . Enligt utskottets mening bör ändringarna träda i kraft ianslutning till publiceringen av aviserad departementspromemoria angåendefysisk riksplanering m. m. Promemorian torde, enligt vad utskottet nu erfarit,komma att vara tillgänglig omkring mitten av december 1 971. Med hänsyn till vad sålunda anförts kan enligt utskottetsmening inte hinder möta mot att ikraftträdandet ansluts ochsålunda anges tUl . 1. beträffandeplanmässiga överväganden som förutsättning för glesbebyggelse, m. m., attriksdagen som sin mening ger Kungl. Maj:t tUl känna vad utskottet anfört, 2. beträffandetätbebyggelsebegreppet att med avslag å motionen 1971:1497 såvitt nuär i fråga a. försin del antar förslaget till lag om ändring i lagen i vad avser 6 och 107 §§, b. somsin mening ger Kungl. Maj:t tUl känna vad utskottet anfört om lämplighetsprövningen, 3. beträffande dispens fråntätbebyggelseförbudet att riksda gen avslår motionen 1971:1498, 4. beträffandeföreskrifter till förekommande av tätbebyggelse att med avslag åmotionerna 1971:1497 och 1499, båda såvitt nu är i fråga, för sin del antarförslaget till lag om ändring i byggnadslagen i vad avser 87 §, 5. beträffandeingressen till förslaget tiU lag om ändring i byggnadslagen att försin del och med avslag å motionerna 1971:1497 och 1499, båda såvitt nu är ifråga, antar Kungl. 6. beträffandevidgat strandskydd att med avslag å motionen 1971: 1497 såvitt nu äri fråga för sin del antar förslaget till lag om ändring i naturvårdslagen, 7. beträffandebyggnadslov att med avslag å motionen 1971:1497 såvitt nu är i frågasom sitt yttrande över förslaget tUl kungörelse om ändring i byggnadsstadgansåvitt avser 35 och 65 §§ ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört, 8. beträffandevidgat samordningsförfarande att i anledning av vad Kungl. Maj:tförordat och motionerna 1971: 1496 och 1499, båda såvitt nu är i fråga, somsitt yttrande över förslaget till kungörelsen om ändring i byggnadsstadgansåvitt avser 55 § ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört, 9. beträffandebyggnads lokaUsering att i anledning av vad Kungl. Maj:t förordat ochmotionen 1971:1496 såvitt nu är i fråga som sitt yttrande över förslaget tillkungörelse om ändring i byggnadsstadgan såvitt avser 39 § ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört, 10. beträffande utomplansbestämmelsernaatt som sitt yttrande över förslaget tiU kungörelse om ändring ibyggnadsstadgan såvitt avser 29 § ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottetanfört, 11. beträffande ikraftträdandet a. avlagar om ändring i byggnadslagen respektive natur vårdslagen, om beslut enligt 2, 4 och 6 ovan gör ikraft trädandebestämmelser erforderliga, att för sin del med bifall tiU motionen 1971:1500 beslutar anta bestäm melser av följande innehåll: "Denna lag träder i kraft . b. avändringar i byggnadsstadgan att som sitt yttrande ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört. Närvarande: herrar Grebäck (c), (). (),Tobé (fp), i (s), i (c), (),(), Wennerfors (m), i (c), herrar (vpk),Jadestig (s), (), () och (). 1, beträffande planläggningsbehovet a. av herrar Grebäck (c), Tobé(fp), i (c), i (c) och ()vilka anser att dels den del av utskottets yttrande som på s. 3 börjar med"I motionen" och på s. 5 slutar med "tiU känna" bort haföljande lydelse: "Utskottet vill för sin del ansluta sig tiU den avdepartementschefen i propositionen (s. 22) anförda uppfattningen att det ärangeläget att frågorna i vad mån och i vUka former bebyggelse skall komma tUlstånd så långt möjligt blir bedömda med beaktande av aUa medborgargruppers intressen.Oreglerad glesbebyggelse medför i många fall olägenheter som kan innebäraslöseri med mark och naturvärden. Det är mot denna bakgrund naturligt attöverväga lämpligheten av översiktliga markhushåll-ningsplaner som för kommandegenerationer kan tUlvarata omistliga mUjövärden och som också kan tillvaratanatur- och markresurser för en ur samhäUssynpunkt ändamålsenlig användning.Sådana översiktliga markhushåUningsplaner måste, med hänsyn till de skiftandeförhållandena i olika delar av landet, i första hand förankras i kommunalabedömningar där hänsyn tagits tUl de berättigade intressen som kan hävdas urregion- och rikssynpunkt. Därmed kunde ökad säkerhet uppnås för att planernainte medförde en byråkratisk byggreglering som inte kan motiveras med samhäUsanspråkenstyngd, vilken varierar starkt mellan olika områden. Vidare bör redan i detta sammanhang slås fast attglesbebyggelse som sådan inte får motverkas. Glesbebyggelse är och kommer attvara den enda lämpliga byggandeformen i stora delar av landet. Det fortsatta arbetet inom bygglagutredningen ochnaturvårdskommittén bör i förening med ett riksplanearbete, varifortsättningsvis bör ingå ett parlamentariskt inflytande, kunna klargöraförutsättningarna för att nå sålunda angivna mål. Utskottet förutsätter attKungl. Maj:t medverkar tUl att förslag om grunderna för det fortsattariksplanearbetet StäUs under prövning. I avvaktan på redovisningar av sålunda pågående arbete ochen parlamentarisk prövning därav bör pröva de i propositionenframlagda förslagen som provisoriska lösningar. Utskottet har i fråga om nedantillstyrkta förslag haft att utgå från denna provisoriska karaktär och därför ivissa fall ansett sig kunna avstå från invändningar mot förslag som inte kanoförändrat bibehållas i en slutlig lösning." dels det stycke i utskottetsyttrande på s. 5 som börjar med "De i" och slutar med "detföljande" bort utgå, b. av herrar Wennerfors (m) och () som anseratt dels den del av utskottets yttrande som på s, 3 börjar med"I motionen" och på s, 5 slutar med "till känna" bort haföljande lydelse: "Vad departementschefen sålunda anfört och detaUmänna innehållet i propositionen ger enligt utskottets mening vid handen attde föreliggande förslagen uppfattas som ett ytterUgare steg i riktning mot entotal reglering av aU markanvändning - en reglering som torde avses innebäraatt markäganderättens innehåll nästan helt urholkas och ersätts med ett tiUmarkinnehavet knutet system av särskilda skyldigheter. Sedda i samband med deförslag om ändringar i expropriationslagen som lagts fram i propositionen1971:122 och saneringsutredningens förslag framstår förslagen om ändring ibyggnadslagen m. m. ännu klarare som principiellt betydelsefulla steg bort frånvarje tanke på den enskilde markägarens rättstrygghet. Med hänsyn tiU dettaklara samband måste, enligt utskottets mening, även förslag tilldetaljändringar som isolerade inte ger aUtför stor effekt bedömas synnerligenkritiskt. Förslagen i propositionerna 1971:118 och 122 har inte baraen gemensam målsättning. De visar upp anmärkningsvärda likheter också i frågaom en bristande beredning. Sålunda läggs förslag i båda fallen fram utan att enremissopinion fått göra sig hörd och kunna påverka förslagen i propositionernaens i fråga om enskildheter. Härmed försvåras också realbehandlingen iriksdagen som vedertagna, demokratiska beslutsformer tenderar attersättas av departementsstyrelse. Det långsiktiga syftet och behandlingsformerna har gettupphov tUl förslag som enligt utskottets mening inte endast förändraravvägningen mellan samhäUeliga och enskilda intressen i fråga om fortsattrådighet över ett i fast egendom omsatt enskilt sparande utan även medbortseende från rättssäkerhetsaspekter överför resultatet av enskilt sparande isamhällets ägo utan ersättning. Vidare medför det föreslagna ökade samhällsinflytandetrisker för att intresset för enskilda initiativ minskar och att eventuellaförsök därtUl kvävs av en byråkratiserad detaljreglering. Detta innebär inteendast att samhällsekonomiska vinster uteblir utan också att det uppstår enrisk för att även välmotiverade kommunala planeringsbeslut ställs i konfliktmed generella och inte tUlräckligt flexibla statliga planeringsprinciper. bör som sin mening ge Kungl. Maj:t till kännavad utskottet ovan anfört." dels det stycke i utskottets yttrande på s. 5 som börjarmed "De i" och slutar med "det följande" bort utgå, 2. beträffandetätbebyggelsebegreppet av herrar Wennerfors (m) och () vilka underförutsättning av bifall till reservationen I b anser att dels den del av utskottets yttrandesom på s, 6 börjar med "Begreppen tätbebyggelse" och pä s. 7 slutarmed "107 § 1 st. BL" bort ha följande lydelse: "Förslaget om en ändring av tätbebyggelsebegreppetinnehåller det grundläggande momentet i propositionen. Förslagets innebörd äratt det nu för tätbebyggelse gällande regelsystemet med dess inskränkningarskall kunna tillämpas även på glesbebyggelse i form av även enstaka egna hemoch fritidshus efter opreciserade antaganden om att byggandet med ökande kravoch utan klara anspråk på kausalitet skulle kunna tänkas medföra behov av någonavlägsen samhällsinvestering eller mindre åtgärd. Även en önskad vidgning avtätbebyggelsebegreppet borde förutsätta en ur rättssäkerhetssynpunkt klararegräns mellan de olika regelsystemens tillämpningsområden. Med hänsyn till vad inledningsvis yttrats om planeringsbehovetoch vad här anförts avstyrks i anledning av motionen 1971:1497 propositionen ivad den avser ändring av 6 och 107 §§ BL." delsutskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse: "2, beträffandetätbebyggelsebegreppet att i anledning av motionen 1971:1497 såvittnu är i fråga för sin del inte antar förslaget till lag om ändring avbyggnadslagen i vad avser 6 och 107 §§," 3. beträffande dispens från tätbebyggelseförbudet a. av herrar Wennerfors (m) ochAdolfsson (m) som - under förutsättning av bifall till reservationen 2 - anser att det stycke i utskottets yttrande på s. 7 som börjar med "En restriktiv" och slutar med "i dispensfrågan" bort ha följande lydelse: "Av det anförda följer att ett tillgodoseende avsyftet med motionen 1971 :1498 inte kräver någon ytterligareåtgärd," b, av () som -under förutsättning av bifall tUl det i propositionen framlagda förslaget till ändring av byggnadslagen i vad avser 6 och 107 §§ - anser att dels det stycke i utskottets yttrande på s. 7 som börjarmed "En restriktiv" och slutar med "i dispensfrågan" bortha följande lydelse: "En vidgning av tätbebyggelsebegreppets innehåll ienlighet med Kungl, Maj:ts förslag skulle leda till att byggande av enstaka husi många fall skulle tekniskt kunna bedömas som tätbebyggelse även om behovet avgemensamma anordningar med hänsyn till de lokala förhållandena närmast varteoretiskt. För dessa fall och för att möjliggöra undantag när så kan ansesbefogat pä grund av personliga förhållanden eller andra särskilda skäl börriksdagen bifalla motionen 1971:1498," delsutskottets hemställan under 3 bort ha följande lydelse: "3. att med bifalltUl motionen 1971:1498 uttalar att byggnadsnämnd bör ha rätt att lämna dispensfrån det allmänna tätbebyggelseförbudet så snart bebyggelse inte skaparolägenhet," 4, beträffande föreskrifter tillförekommande av tätbebyggelse av herrar Grebäck (c), Tobé (fp), i (c), Wennerfors (m), i (c), herrar () och () vUka anser att dels det stycke i utskottets yttrande på s, 8 som börjarmed "Med hänsyn" och slutar med "nämnda motionsförslagen"bort ha följande lydelse: "Enligt utskottets mening kan inte vad ipropositionen anförts eller eljest kan göras gällande anses motivera föreslagenändring av 87 § BL. Även ett vidgat tätbebyggelsebegrepp skulle kunna tillämpasutan denna ändring, vars användningsområde inte preciserats. Införandet av nyatyper av glesbebyggelseförbud kan, även om dispensmöjligheten står öppen,realiter centralisera prövningen, med därav följande administrativ omgång.Under alla förhållanden kan den av departementschefen som huvudgrund förförslaget åberopade misstron mot byggnadsnämndernas kompetens att pröva ettvidgat glesbebyggelsebegrepp inte läggas till grund för lagändring i dennadel," delsutskottets hemställan under 4 bort ha följande lydelse: "4, beträffande föreskriftertill förekommande av tätbebyggelse att med bifall till motionerna1971:1497 och 1499, båda såvitt nu är i fråga, för sin del inte antar förslagettill lag om ändring i byggnadslagen i vad avser 87 §," 5, beträffande ingressen tillförslaget till lag om ändring i byggnadsla gen a, av herrar Grebäck (c), Tobé(fp), i (c), Wennerfors (m), i (c), herrar () och () vilka - under förutsättning av bifall till reservationen 4 - anser att utskottets hemställan under 5 bort ha följande lydelse: "5. beträffande ingressen tiUförslaget till lag om ändring i byggnadslagen att i anledning avmotionerna 1971 ;1497 och 1499, båda såvitt nu är i fråga, beslutar antabestämmelse av följande innehåU; 'Härigenom förordnas, att 6 och 107 §§byggnadslagen (1947:385) skaU erhåUa ändrad lydelse på sätt nedan sägs,'" b. av herrar Wennerfors (m) och () vUka - under förutsättning av bifall till reservationerna 2 och 4 -anser att utskottets hemställan under 5 bort ha följande lydelse: "5, beträffande ingressen tillförslaget till lag om ändring i byggnadslagen att för sin del inteantar Kungl. Maj:ts förslag," 6, beträffande vidgat strandskyddav herrar Wennerfors (m) och () vilka anser att dels den del av utskottets yttrande som på s, 12 börjarmed "Enligt 28 § NVL" och slutar med "denna del" bort haföljande lydelse: "Enligt utskottets mening innehåller NVL i gällandelydelse bestämmelser som kan säkra samhällets inflytande i all önskvärdutsträckning. Den föreslagna ändringens huvudsyfte får anses vara att frånhändamarkägaren en gällande byggnadsrätt utan ersättning. Detta kränker enligtutskottets mening grundläggande rättssäkerhetskrav. Att begränsningar imarkägarens dispositionsrätt inte får vidtas utan att ersättningsskyldighet iprincip föreligger är dessutom av väsentlig betydelse nödvändigaprövningen av styrkan i och vikten av samhällets anspråk. Eventuella ändringari NVL bör prövas mot bakgrund av resultatet av naturvårdskommitténsarbete." delsutskottets hemställan under 6 bort ha följande lydelse: "6. beträffande vidgat strandskyddatt med bifall till motionen 1971:1497 såvitt nu är i fråga för sindel inte antar förslaget till lag om ändring i naturvårdslagen," 7. beträffande byggnadslov avherrar Wennerfors (m) och () vilka anser att dels det stycke i utskottets yttrande på s, 9 som börjarmed "Det är" och slutar med "i BS" bort ersättas med textav följande lydelse: "Även om byggnadslovsplikten i och för sig inte kananses innebära en begränsning i en eljest gällande byggnadsrätt inför den dockett extra prövningsmoment med administrativa besvär och kostnader som ipraktiken också kan innebära begränsningar i en byggnadsrätt för den som intehar möjlighet eller förmåga att hävda den mot en exklusiv lagtolkning. Detförhållande att ett oförutsett bruk av utomplansbestämmelser redan infört enbyggnadslovsplikt för nästan hela riket kan knappast användas som ett argumentför att införa en generell regel därom. Det är i detta sammanhang att notera att, enligt vaddepartementschefen anförde i prop, 1959:168, utomplansbestämmelserna baraborde ge de grundläggande regler som erfordrades för att stävja mera påtagligaolägenheter som ibland framträdde inom 'tät glesbebyggelse'. Den redovisadefaktiska användningen av utomplansbestämmelser med därav följande byggnadslovsskyldighet är mot denna bakgrundanmärkningsvärd. Redan utvecklingen intill föranleddedepartementschefen att i nämnda proposition uttala, att tendensen att beläggaalltför stora områden med utomplansbestämmelser innebar ett onödigt band på denbyggande allmänheten och slöseri med byggmyndigheternas personella ochmateriella resurser. Dessa uttalanden gjordes mot bakgrund avbyggnadsutredningens bedömanden att den aktuella faran bestod i att de statligaplanmyndiglieterna, ledda av sina aspirationer på ökad kontroll överbebyggelsen, sökte successivt belägga allt större områden medutomplansbestämmelser. Utskottet kan mot bakgrund av det anförda inte tillstyrkaen vidgning av kravet på byggnadslov," delsutskottets hemställan under 7 bort ha följande lydelse: "7, beträffande byggnadslovatt i anledning av motionen 1971:1497 såvitt nu är i fråga som sittyttrande över förslaget tiU kungörelse om ändring i byggnadsstadgan såvittavser 35 och 65 §§ ger Kungl. Maj;t till känna vad utskottet anfört," OMRÅDEN UTAN UTOMPLANSBESTÄMMELSER 1, 1, 1971 19 sami Nr 26 PER DEN 1.9, 1967 ENLIGT ÖVERLANTMATARNAS SAMMANSTÄLLNING