bet · FU01NU28 · 1971-12-31 00:00:00 — Näringsutskottetsbetänkande nr 1971 NU 1971:28 betänkande i anledning av motion omrepresentation för de anställda i bankernas styrelser. I motionen 1971: 435 av herrGustafson i m. fl. (fp, s, c, m) hemställs att i skrivelsetill Kungl. Maj:t skall begära förslag till sådan ändring i lagarna föraffärsbanker, sparbanker och jordbmks-kassor att utrymme bereds förrepresentation i dessa kreditinstituts styrelser av företrädare för deanställdas fackliga organisationer. Remissyttranden över motionen harinhämtats från bankinspektionen, . , och (). Motionärerna återger inledningsvisett uttalande av Svenska bankmannaförbundets styrelse, enligt vilketstyrelsen i syfte att få till stånd en fördjupad företagsdemokrati inombankväsendet beslutat framföra krav på representation för de anställda ibankernas styrelser. Kravet har, uppges det, senare preciserats till att gällaminst två ledamöter, som skall utses av organisationen. Vid diskussioner medbankledningama om sådan representation har det emellertid visat sig svårt attinrymma denna inom det maximiantal styrelseledamöter som föreskrivs i lag. Avsikten med motionen är inte, framhålls det, att få en tvingandelagstiftning om styrelserepresentation för de anställda i bankerna utan iStäUet att undanröja de svårigheter som den nuvarande lagstiftningen innebärför överenskommelser mellan avtalsparterna om sådan representation. Banklagensbegränsningsregel i fråga om antalet ledamöter i affärsbanks styrelse som fårvara befattningshavare i banken har, säger motionärerna, tUUcommit för attförebygga en dominans i styrelsen av ledande bankfunktionärer. Vid desstillämpning borde de anställdas representanter kunna frånräknas. Gällande rätt m. m. Föreskrifter rörande sammansättningen av affärsbankernasstyrelser finns i 7173 §§ lagen (1955: 183) om bankrörelse (nuvarande lydelse iifrågavarande del 1970: 666), För bankaktiebolag skall finnas en styrelsebestående av minst fem och högst tjugoen ledamöter (71 §), Konungen äger utsehögst tre ledamöter i styrelsen (offentUga styrelseledamöter) med uppgift attverka för att samhällets intressen beaktas i bankens verksamhet. Övrigastyrelseledamöter tiU ett antal av högst aderton väljs på bolagsstämma i denmån inte i bolagsordningen föreskrivits att en eUer flera ledamöter skaUtillsättas i annan ordning. Avstyrelseledamöterna får icke flera än en för varje påbörjat femtal offentligstyrelseledamot ej medräknad vara befattningshavare i banken (72 §). Ilagen (1955: 416) om sparbanker finns bestämmelser om sammansättningen avsparbankernas styrelser i 3638 §§ (nuvarande lydelse av 37 § 1962; 234).Sparbanks styrelse utses av huvudmän och skall bestå av minst femledamöter (36 §). Tjänsteman i får vara styrelseledamot dock ickeordförande endast om reglemente uttryckligen medger detta (37§). Tjänsteman i annan sparbank får inte utses till styrelseledamot. har i samråd med bankinspektionen utarbetat ettnormalreglemente för sparbank, vilket tjänat som förebild för samtligasparbankers reglementen. I fråga om tjänstemans rätt att vara ledamot avsparbanks styrelse har i normalreglementet intagits en föreskrift av innehåUatt tjänsteman må vara styrelseledamot eUer suppleant, dock icke ordförandeeller vice ordförande. Ifråga om sammansättningen av jordbrukskassornas och centralkassornas styrelsergäller 21 och 22 §§ lagen (1951: 308) om ekonomiska föreningar (EFL) med demodifikationer som anges i 16 och 26 §§ lagen (1956: 216) omjordbrukskasserörelsen (JKL). Jordbrukskassasstyrelse skall bestå av minst fem och högst sju ledamöter (16 § JKL).Riksorganisationen får, om särskilda skäl föreligger, efter hörande avvederbörande centralkassa medge jordbrukskassa att , ej över femår, utse högst nio ledamöter. Styrelsen väljs på stämma; i stadgarna kan dockbestämmas att styrelsen eUer ledamot av denna skaU tUlsättas i annan ordning(21 § EFL). I gällande normalstadgar för jordbrukskassa (motsvarandenormalreglementet för sparbank) ingår icke någon från huvudregeln avvikandesärbestämmelse, varför det inte föreligger möjUghet förutomstående att utse styrelseledamot. Centralkassasstyrelse skall bestå av minst fem och högst nio ledamöter, valda påcentralkassans stämma (26 § JKL). Styrelseledamöterna skall utse verkställandedirektör, som om han inte redan är styrelse- ledamotskall ingå som sådan, i vilket fall antalet styrelseledamöter kan komma attstiga till tio. Verkställande direktören eller annan befattningshavare icentralkassan får inte vara ordförande i styrelsen. Högst en eller, om antaletstyrelseledamöter överstiger fem, högst två av styrelseledamöterna får varabefattningshavare i jordbrukskassa som är ansluten till centralkassan. Ettinom föreningsrätten gällande principiellt krav är att styrelseledamot skallvara medlem av föreningen, laga ställföreträdare för medlem eller ledamot avstyrelse för eUer delägare i juridisk person som är medlem (22 § EFL). Enundantagsbestämmelse finns att annan än medlem äger vara styrelseledamot därdet medges i stadgarna för visst eUer vissa särskilt angivna fall. Det sagdagäller även beträffande jordbraks-kasserörelsen. Någon undantagsbestämmelse avangivet slag har inte upptagits i normalstadgarna för jordbrukskassa. Förcentralkassorna gäUer att tiU medlemmar får antagas endast juridiska personerav vissa slag, nämligen dels jordbrukskassa som som är verksam inomcentralkassans verksamhetsområde, dels s. k. jordbruksorganisation (22 § JKL).Undantag från huvudregeln att endast juridiska personer kan vara medlemmarförekommer i en av centralkas.sorna, som erhåUit Kungl. Maj:ts tUl-stånd attsjälv utöva den verksamhet som eljest ankommer på jordbrukskassa. I fråga om affärsbankerna anför bankinspektionenatt den principiella utgångspunkten för tillsättandet av sådan ledamot istyrelse för affärsbank som särskilt skulle representera de anstäUda synes varaatt bestämmelse härom kan intagas i bolagsordningen. En sådan åtgärd skullegrundas på det i 71 § banklagen angivna undantaget från regeln att styrelsenskall utses av bolagsstämma. Motivetför den bestämmelse som begränsar antalet styrelseledamöter med anställning ibanken är, påpekar bankinspektionen, att den skall ge en viss garanti för attstyrelsen inte kommer att domineras av i första hand de högrebefattningshavarna. Därför utformades också bestämmelsen om offentUgastyrelseledamöter så, att det förhindrades att bank-styrelsemas utökning medsådana ledamöter indirekt kunde leda till en utvidgning avbankmannarepresentationen i styrelserna. Föratt utrymme i bankstyrelserna skall beredas företrädare för de anställda synesmotionärerna förutsätta att en ytterligare höjning sker av det i banklagenangivna maximiantalet styrelseledamöter, framhåller bankinspektionen. Det böremellertid enligt inspektionens mening undvikas att göra bankstyrelsernaalltför stora och omfattande. Inspektionen anser att redan det nu gällandemaximiantalet är i högsta laget. Det synes nämligen, säger inspektionen, varaen allmän erfarenhet att enstörre personkrets vid jämförelse med en mindre riskerar att få sineffektivitet nedsatt vid fuUgörandet av beslutsfunktioner av det slag varom härär fråga. Om man anser sig böra tillgodose motionärernas önskemål om fackligtutsedda representanter i styrelserna bör detta därför ske inom ramen förmaximiantalet aderton. Mot motionärernas uttalande att det vid diskussionermed bankledningarna visat sig att dessa ogärna vill utestänga någon av denuvarande styrelseledamöterna för att bereda plats för representanter för deanställda anför inspektionen att en viss omsättning alltid äger rum inombankernas styrelser. eller senare bör med hänsyn härtill finnasmöjligheter att om så anses önskvärt få med även fackligt utseddarepresentanter utan att det fördenskull blir nödvändigt vare sig att det i lagmedgivna högsta antalet ledamöter ändras eller att någon ledamot som önskarkvarstå blir utestängd. Bankinspektionendelar inte motionärernas åsikt att de anställdas representanter vidkategoriindelning enligt 72 § banklagen icke bör räknas bland befattningshavarei banker. Om motionärernas intentioner förverkligas på så sätt, att fackligtutsedda representanter deltager i beslutsfattandet på direktionsnivå ellerandra lägre nivåer inom bankerna, äger enligt inspektionens mening sammaargument som anförts mot en alltför stor andel högre befattningshavare istyrelserna giltighet även i vad avser de anställdas representanter.Inspektionen anser det vara väsentligt att styrelsernas kontrollerande funktionej försvagas tUl följd av att ett alltför stort antal av ledamöterna känner sigbundna av tidigare StäUningstaganden vid behandlingen av ett ärende. TCOanför att styrelserepresentation för de anställda på bankområdet hittiUs harkunnat realiseras endast i mindre omfattning. Svårigheter att bereda utrymmeför sådan representation inom det maximiantal styrelseledamöter som får varaanställda i banken enligt banklagens bestämmelser har enligt TCO:s uppfattningfrämst bidragit härtiU. I kreditbanks styrelse har dock ett utrymmefunnits. Vid bolagsstämman 1971 fick de anställda där representation genom enordinarie ledamot och en suppleant, vilka hade nominerats genom val inom denlokala fackliga organisationen. anför att den delar motionärernas uppfattning att frågan om deanstäUdas representation i bankstyrelserna icke bör lösas genom lagstiftning.Bankföreningen finner det mest ändamålsenligt att frågan om de bankanställdasmedinflytande behandlas vid överläggningar mellan varje bank och dess personal.Resultaten av sådana överläggningar och av den försöksverksamhet på dettaområde som pågår inom bankerna bör, säger föreningen, kunna ge underlag för ettståndpunktstagande till om de anställdas intresse bäst tillgodoses genom attföreträdare för de anställda inväljs i bankens styrelse eller om det bästtiUgodoses på annat sätt. Om representanter för de anställda skallingå i en banks styrelse anser föreningen att sådana representanter börföreslås av och utses bland bankens personal. Dennuvarande avfattningen av 72 § banklagen hindrar ej, säger , attde anställda blir företrädda i banks styrelse. Föreningen uttalar emellertidatt den Lnte viU motsätta sig att stadgandet ändras så att de legalamöjlighetema för sådan representation vidgas. Detta skulle kunna ske genom enändring av 72 § banklagen därhän att av styrelseledamöterna högst en för varjepåbörjat fyrtal får vara befattningshavare i banken. Såvitt gäller sparbankerna meddelarbankinspektionen att antalet styrelseledamöter i regel är större än minimiantaletfem. Något generellt uttalande om vad som kan anses vara ett lämpligt högstaantal styrelseledamöter anser sig bankinspektionen med hänsyn till sparbankernasskiftande storlek icke kunna göra. Inspektionen framhåller dock att den vidstadfästelse av reglementsändringar inte ansett sig böra medge större antalordinarie ledamöter än aderton. Sistnämnda högsta antal har accepterats endastvid sparbanksfusioner, men inspektionen har i sin praxis oftast ansett sig börakräva successiv nedtrappning av antalet. Bankinspektionenunderstryker att det med nuvarande lagstiftning inte föreligger hinder förhuvudmännen att i sparbanks styrelse invälja representanter för anställda inomsparbanken. Om man emellertid inte önskar åt huvudmännen överlåta valet avstyrelseledamot som skall representera de anställda erfordras, framhållerinspektionen, en sådan ändring i sparbankslagen att denna medger attstyrelseledamot får utses i annan ordning. I detta sammanhang erinrarinspektionen om de synpunkter i fråga om proportionen mellan befattningshavareoch andra styrelseledamöter som ämbetsverket anfört i fråga om affärsbankerna. hänvisar till vad som föreskrivs i normalreglementet försparbank. Föreningen anför att det hör till undantagen att sparbankernasreglementen annat än i speciella hänseenden avviker från normalreglementet.Detta innehåller icke, påpekas det, någon begränsning i fråga om vare sigantalet tjänstemannaledamöter eller dessas kvalifikationer. Föreningen anseratt skäl saknas att ändra sparbankslagen i det berörda hänseendet ochavstyrker alltså motionen i denna del. Beträffande jordbrukskasserörelsen meddelarSveriges jordbrukskasseförbund att centralkassorna i regel och jordbrukskassomai flertalet fall har utnyttjat maximiantalet styrelseledamöter. Någrajordbrukskassor har därutöver erhållit dispens att utse högst nio styrelseledamöter,närmast för att underlätta genomförandet av önskvärda fusioner. Ijordbmkskassorna är det, säger förbundet vidare, inte ovanligt attföreståndaren, som i regel också tillhör den fackliga organisa- tionen, ingår i styrelsen som av föreningsstämman valdledamot. Enligt interna bestämmelser skall föreståndaren oavsett om han tUlhörstyrelsen eller ej ingå som ledamot i arbetsutskottet och fungera som föredragandevid både styrelsens och utskottets sammanträden. Bankinspektionen uttalar att maximiantalet av nio (tio)ledamöter i jordbrukskassas styrelse inte förefaller att vara så högt, att detfrån de synpunkter inspektionen velat hävda finns anledning tUl betänklighetermot någon ökning. Inspektionen vill därför beträffande kassorna ej motsätta sigtanken att, om så befinnes önskvärt, det genom lagändring skall göras möjligt attvidga styrelsekretsen för att där bereda rum även för särskilt utseddarepresentanter för de anstäUda. Vill man försäkra sig om laglig möjUghet att tillsättaledamot i centralkassas styrelse i annan ordning än genom stämmoval synes,framhåller inspektionen, en lagändring vara erforderlig. Inspektionen påpekarvidare att centralkassas stämma redan med nu gällande bestämmelser kan tillstyrelseledamot utse representant för de anställda vid centralkassan elleranslutna jordbrukskassor, förutsatt att vederbörande uppfyller valbarhetskravenexempelvis genom att vara medlem i ansluten jordbrukskassa. Ändring avstadgarna krävs däremot om man önskar kunna utse annan än jordbrukskassemedlemtill styrelseledamot. Till styrelseledamöter i centralkassorna har ,anför bankinspektionen, i allmänhet utsetts styrelseledamöter i anslutnajordbrukskassor. Inte så sällan har bland styrelseledamöterna återfunnitsbefattningshavare i jordbrukskassa. För att förhindra att sådanabefattningshavare i alltför stor utsträckning utses till styrelseledamöter icentralkassan infördes vid tillkomsten av jordbrukskasselagen den nu gäUandespärrregeln i fråga om antalet styrelseledamöter som får vara befattningshavarei jordbrukskassa, vilken är ansluten till centralkassan. Bankinspektionenförutsätter att, om ändringar vidtas för att bereda ökat utrymme för deanstäUda i centralkassas styrelse, det intresse som bär upp denna spärregelicke åsidosätts. Motionärernas uppfattning att frågan om de anställdasrepresentation i styrelserna inte bör lösas genom lagstiftning delas avSveriges jordbrukskasseförbund. EnUgt förbundets mening är det lämpligast attfrågan om de bankanställdas medinflytande blir föremål för förhandlingarmellan vederbörande bank och dess personal. Även om förbundet är tveksamt om deanställdas intresse bäst tillgodoses genom att företrädare för dessa inväljs istyrelsen eller om detta intresse bäst tillgodoses på annat sätt vill förbundetinte motsätta sig att sådana lagändringar genomförs att de legalamöjligheterna för en dylik representation vidgas. Om representanter för deanställda skall ingå i styrelsen bör de, anser förbundet, föreslås av och utsesbland bankens personal. Avslutningsvis framhåller förbundet att jordbrukskasserörelsensprimärled, jordbrukskassorna, ufgör cirka 450 st. och att antalet anställda NU 1971: 28 7 idessa i genomsnitt uppgår till tre och endast i undantagsfaU överstiger sjupersoner. Förbundet säger sig med hänsyn till det inflytande och den insynpersonalen har i så små organisationer förutsätta att någon särskildstyrelserepresentation inte blir aktuell. Beträffande ämnet i allmänhet anför TCO att fråganom demokratisering av arbetslivet har tilldragit sig stor uppmärksamhet inomorganisationen. Sålunda tillsatte TCO-styrelsen en särskUdkommitté, som fick i uppdrag att arbeta med dessa frågor. Ett första resultatav kommitténs arbete förelåg vid TCO;s kongress 1970 i form av en delrapport , som organisationen överlämnat jämte sitt yttrande. Ett av deämnen som diskuteras i rapporten är frågan om styrelserepresentation iföretagen. Fråganom styrelserepresentation liksom övriga frågor inom detta ämnesområde har också,säger , tilldragit sig stort intresse inom TCO-förbunden. i motionen redovisade uttalande har följts upp på så sätt,att i några banker träffats överenskommelser om att inrätta kommittéer medparitetisk sammansättning för att behandla frågor om befordran, utbildning m.m. Som exempel härpå nämns på affärsbanksidan tre kommittéer inom Skandinaviskabanken och en i vardera , enskilda bank och Sverigeskreditbank samt på sparbankssidan motsvarande kommittéer inom länssparbankernai och . Förbundet har vidare erhållit representation idirektionerna vid sparbank och i samt i s, k.ledningsgmpper inom länsspar-bankema i och . TCOanser att de exempel som organisationen angivit visar på att parterna inombankområdet har en positiv syn på frågan om representation för de anställda ibankernas beslutsorgan. Detta har också, anför TCO, uttalats vid kontaktermellan partema, som även förklarat sig beredda att i positiv anda verka för enutbyggnad av den försöksverksamhet som inletts. I har anförts att lagar inte får hindra endemokratisering av arbetslivet. Med hänvisning härtill tillstyrker TCOmotionsyrkandet, som sägs ligga helt i linje med TCO;s strävanden påföretagsdemokratins område. I anledning av propositionen 1970: 64 om offentligastyrelseledamöter i affärsbankerna väcktes en motion vari föreslogs att riksdagenskulle besluta om sådana ändringar i lagen om bankrörelse, att utrymme bereddesför representation i bankernas styrelser av företrädare för de anställdasfackliga organisationer. 1970:64) uttalade förståelse förmotionärens önskemål men fann det inte lämpligt atti det då aktuella sammanhanget ta upp frågan om en sådan ändring av banklagensom motionären föreslagit. Ändringen skulle, om än föga vittgående, inte varahelt okomplicerad. Förslaget om offentliga styrelseledamöter påverkade,framhölls det, inte direkt förutsättningarna för en styrelserepresentation förde anställda. Frågan borde enligt utskottets mening ses i ett större sammanhangoch en eventuell lagändring genomföras efter beredning i reguljär ordning.Utskottet avstyrkte sålunda motionen, som avslogs av . Representation för de anställda i företagensstyrelser är ett av de önskemål som aktualiserats i samband med de senasteårens strävanden att åstadkomma en fördjupad företagsdemokrati. När önskemål iden riktningen förts fram har en förutsättning i allmänhet varit att en sådanrepresentation skall förverkligas genom överenskommelser mellan berördaparter, utan något ingripande från statens sida. Även den föreliggandemotionen vilar på deiuiå fömtsättning. När motionärerna i anslutning tUl ettuttalande av tar upp frågan om möjligheterna attbereda representation i kreditinstitutens styrelser för de anställdas fackligaorganisationer är deras syfte endast att statsmakterna skall undanröja dehinder för en dylik representation som gällande regler för sammansättningen avkreditinstitutens styrelser skapar. Lagenom bankrörelse föreskriver att antalet ledamöter i bankaktiebolags styrelseicke får överstiga ett visst maximum och att högst en viss andel avstyrelseledamöterna får vara anställda i banken. I detta hänseende skiljer siglagen om bankrörelse från aktiebolagslagen. Även för sparbanks- och jordbrukskasserörelsernafinns föreskrifter vilka liksom de åsyftade påverkar möjligheterna attgenomföra en styrelserepresentation för de anstäUda. Vidremissbehandlingen har särskilt bankinspektionen fäst uppmärksamheten på demotiv som legat tUl grund för de nuvarande bestämmelserna. Bankinspektionenanser att dessa motiv aUtjämt är bärkraftiga. Såväl bankinspektionen somSvenska bankföreningen och har dock angivitvissa lagändringar som tänkbara. Det finns enligt utskottets mening skäl atttiUmötesgå motionärernas önskemål om en översyn av ifrågavarande bestämmelsersom tar sikte på sådana förändringar att ökade reeUa möjligheter skapas föröverenskommelser om representation för de anställda i kreditinstitutens styrelser. att med bifalltill motionen 1971: 435 hos Kungl. NU 1971: 28 9 hemstäUerom översyn av lagen om bankrörelse, lagen om sparbanker och lagen omjordbrukskasserörelsen i enlighet med vad utskottet anfört. Stockholmden På näringsutskottets vägnar Närvarande:herrar (), i (s), i Glömminge (c),i (fp), (), i (s). (),i (fp), (), i (vpk), iHusum (s), i (c). (), () och fruHambraeus (c).