bet · FU01JoU54 · 1971-12-31 00:00:00 — Bakgrunden till de barkynglande insekternas ökning harbeskrivits i motionen. Därutöver kan anföras följande. För att nedbringa sina råvarukostnader önskarmassaindustrierna numera en snabbare intransport av veden och kortarelagringstid. Därmed blir det ej nödvändigt att barka virket så som vid dentidigare, ibland flerårslånga lagringen vid skogsbilvägarna. Den omfattandeövergången från flottning tiU landtransport är ytterligare en orsak lill attveden ej behöver barkas i skogen. Vidare kan industrin arbeta med rå ved. Ett särskilt problem i det här sammanhanget är attavverkningarna inte sker kontinuerligt året runt utan med en markerad toppunder vintersäsongen. Det gäller främst för privatskogsbruket. Det mesta av delvinteravverkade virket kommer fram till skogsbilvägarna för inmätning straxföre märgborrarnas svärmning, vanligen . Härtill kommer attmätningen av virket kan dra ut på grund av virkesanhopningen ochdärmed blir ej virket tillgängligt för intransport till industrin omedelbartefter framkörningen till bilväg. Vad som ytterligare komplicerar problemet i fråga är attdet av transport- och planeringstekniska orsaker alltid måste finnas vissabilvägslager året runt, även under de insektskänsliga månaderna, om ock avväsentligt mindre omfattning än vad som blivit normalt . Den ökade bilvägslagringen av obarkat virke är en avhuvudorsakerna till de barkynglande insekternas ökning. En annan är att mängdenavverkningsrester ökar, bl, a, på grund av att den klenaste dimension som lönarsig att ta rätt på stiger. En tredje orsak är det i motionen påtalade förhållandetatt ungskogsröjningar sker på ur insektsskadesynpunkt olämplig årstid. Det ärendast , nämligen som röjning i de meraförsigkomna tallungskogarna kan ske. Detta är ett mycket besvärligt problemdels med tanke på svårigheten att med hänsyn till arbetskraftstillgångenkoncentrera röjningarna till , dels det ökade röjningsbehovet, Täl endel bemästras nu detta problem genom en mera styrd planering avröjningsåtgärderna. Denprimära orsaken till ökningen av de barkynglande insekterna är alltså den stigande mängden obarkat virke vidskogsbilvägarna samt mängden avverknings- och röjningsrester. Attskadesituationen just nu är särskilt prekär sammanhänger med den ytterligareökade tillgången på yngelmaterial som följde med de omfattandestormfällningarna . De skador märgborrarna orsakar är dels virkesskador isamband med skalbaggslarvernas utveckling i det obarkade virket, dels skador påväxande skog av de utflugna insekterna. Storleken av dessa skador är svåra attexakt uppskatta. Allt för litet forskningsmaterial finns tillgäng-hgt. Vissaundersökningar pekar dock mot att det vid kraftiga engångsangrepp av märgborrei ett tallbestånd blir tillväxtförluster av under 3-5 års tid.Vid riksskogstaxeringen 1970 gjordes mätningar av frekvensen märgborreangripnatallbestånd. Materialet är ännu icke utvärderat, men preliminära bedömningarkan göras, som visar en för landet total tillväxtförlust av närmare 1 miljonm" sk . Motsvarande frekvensmätningar kommer att göras vidriksskogstaxeringen 1971. enbart från den skogsägares synpunkt som avverkarvirket kan problemet betraktas som en fråga om ekonomisk optimering:tillväxtförlusterna och virkesskadorna vägda mot vinsterna av de nyabilvägslagrings- och avtransportsystemen. Emellertid drabbas ofta "tredjeman" av konsekvenserna av förefintligheten av obarkat virke, så somframhålls i motionen. Åtgärder från samhällets sida kan därför vara motiveradeför att skydda "tredje man". Dessutom kan samhällsåtgärder motiverastill förhindrande av omfattande skogsproduktionsnedsättningar. För att finna en början till en bredare lösning av dessapå uppkomna problem för svenskt skogsbruk anordnadeskogsstyrelsen i samarbete med skogshögskolan och Stiftelsen skogsarbeten enstörre skogsskyddskonferens i . Konferensen gjorde endeklaration i frågan och utfärdade ett antal rekommendationer till skogsägarnaoch den virkesköpande industrin (se remissyttrande över motionen1971:214). Denna centrala konferens har sedan följts upp av ett antalregionala överläggningar och på några hiill har länsvisa skogsskyddskommittéerbUdats. Den effektivaste vägen att minska skadegörelsen avbarkynglande insekter syns vara att få till stånd en bättre samplanering mellanskogsägarna och virkesköparna och att överenskommelser om avtransport av virketeller besprutning med insekticider inom fastställda tider införs ivirkesleveranskontrakten. Ökade resurser bör från samhällets sida ställas tillförfogande för allmänna planerings- och informationsåtgärder. Skogsstyrelsenönskar i detta sammanhang framhålla att styrelsen i de två senaste årensenslagsframställningar begärt personalförstärkning för att mera aktivt kunnaverka för ett förbättrat skogsskydd. Någon sådan förstärkning har emellertidhittills inte erhållits. Det är också angeläget att utökade medel ställs tUlförfogande för den skogsentomologiska forskningen och för den speciellaproduktionsforskning som erfordras i sammanhanget. Vidare bör undersökas behovet av ökade möjligheter attingripa med lagstadgade åtgärder. 34 § skogsvårdslag, har hittillsicke lagts till grund för åtgärdsålägganden i anslutning till insektsskador somorsakats av en mera kontinuerlig och normal situation, såsom exempelvis den somgäller virkeslagringen i skog av obarkat virke. Åtgärdsålägganden förbekämpning av barkynglande insekter har skett endast i samband med omfattandestormfällningar eller snöbrolt. I betänkandet till förslag om skogsvårdslag, SOU 1946:41 har i förevarande fråga anfört, sid 228:". Erfarenheten visar visserligen, att insektsangrepp vanligenförekomma i närheten av sågar och andra upplagsplatser för obarkat virke, invidstörre hyggen m. m. Då emellertid orsakerna till förökningen av insekternaalltjämt äro föga utforskade, samt skadegörelsen i dylika fall i regel ärlokalt begränsad, synes tiden ännu icke vara mogen för lagbestämmelser,innefattande t ex förbud att anlägga sågverk invid skog eller att i skoganvända flyttbara sågverk, skyldighet att vidtaga avbarkning av virke, som uppläggesi skogen, eller av stubbar å ett hygge och dyhkt. Det lärer vara lämpUgare attgenom ökad propaganda- och upplysningsverksamhet söka förmå skogsägarna att medmedel och åtgärder, som enligt vunnen erfarephet visat sig varatjänliga, frivilUgt motarbeta uppkomsten av insektshärjningar." Maj:ts proposition nr 34/1948 med förslag tillskogsvårdslag gör departementschefen inget särskilt uttalande i denna speciellafråga. I 34 § skogsvårdslag sägs: "Uppkommer i skoginsektshärjning av större omfattning eller föreligger överhängande fara därförpå grund av skogseld, stormfällning, snöbrott eller annat, som kan giva upphovtill massförökning av för skogen skadliga insekter, är skogsmarkens ägareskyldig att inom tid, som bestämmer, vidtaga åtgärder . Orden "eller annat" ger möjlighet till åtgärdsåläggande förhindrande av omfattande skador av barkynglande insekter orsakade av olämpliglagring av obarkat virke eller kvarlämnande av avverknings- och röjningsrester.Någon lagändring torde ej erfordras. Orden "för skogen" utesluteremellertid ingripanden till förhindrande enbart av virkesskador genominsekterna. Orden "skogsmarkens ägare" innebär i detta sammanhang enbesvärande begränsning genom att virket ofta övergått till annan ägare änskogsmarksägaren då åtgärder senast måste insättas. I flera europeiska länder finns lagbestämmelser tillförhindrande av skador av barkynglande insekter. En utförligare sammanställningdärav finns i ett av professorn vid skogshögskolan hålletanförande vid den ovan nämnda skogsskyddskonferensen (bilagt)*. Som exempelskall här endast nämnas att det i är förbjudet att ha obarkat barrvirkekvarliggande ; att det i föreligger skyldighet attunder majseptember antingen barka eller köra ut virket ; att iPolen allt tallvirke som avverkats mellan 10.10-15.5 och som blir liggande iskogen, skall barkas senast den . Generella bestämmelser såsom de nyssnämnda synes försvenska förhållanden ej möjUga att införa med praktiskt tillfredsställanderesultat. Insekternas svärmnings- och utflygningstider varierar mellan olikadelar av landet och även mellan olika år, vilket för med sig att tidsramarskulle behöva göras så vida att normalt onödigt omfattande åtgärder framtvingades.Därvid bör särskilt uppmärksammas att bekämpning med insekticider ej börutföras annat än i den omfattning som är absolut nödvändig. Vidare kanavtransporten av virket aldrig så exakt planeras, att man kan garantera attallt obarkat virke blir bortfört . Även detta-skulle framtvinga meråtgärder än som i realiteten vore nödvändiga, genom att man ville försäkra sigom att lagbestämmelserna följdes. Till den komplicerade bilden kan även fogas,alt erforderUga åtgärder varierar med den tidpunkt när virket avverkats. vill för sin del i stället förorda en formav ramlagstiftning som ger styrelsen möjlighet att efter samråd medskogshögskolan och med berörda parter ingripa med åtgärdsålägganden dåsituationen särskilt påkallar extraordinära åtgärder av skogsmarksägare,avverkare eller virkesköpare. * Här ej bilagt. Intill dess en eventuellramlagstiftning av förordat slag har införts, bör möjligheter ges till en sådanvidare tolkning av bestämmelsen i 34 § första stycket skogsvårdslagatt åtgärdsålägganden kan utfärdas i särskilda situationer utöver dem sombetingas av stormfäUningar och andra naturkatastrofer. Skogshögskolan har som egetyttrande över motionen överlämnat följande promemoria från prefekten . Den under senare årtionden allt mergenomgripande mekaniseringen av det svenska skogsbruket har som följdverkan bl.a. fått vissa, mycket svårbemästrade insektsproblem. Ett och utan tvekan detallvarligaste - är den kraftigt ökade stammen av märgborrar i våratallskogar. Orsakerna härtill är den allt mer omfattande lagringen av obarkad massavedi skogarna, övergången från flottning till landtransport samt röjningar utfördaunder icke lämplig årstid. handbarkadesmassaveden i skogarna i direkt anslutning till avverkningarna, vilket gjordeatt märgborrarnas yngelmöjligheter starkt begränsades. Detta kostsammaarbetsmoment ersattes av transportablabark-ningsmaskiner, vilka i sin tur nu ersatts av centralabarkningsanläggningar vid massaindustrierna. På grund av bl. a. begränsade utrymmenvid dessa industrier lagras massaveden fortfarande i skogarna men i obarkatskick, vilket givit märgborrarna och andra under bark ynglande insekterspeciellt gynnsamma utvecklingsbetingelser. En insektstaxering i storm-skadadskog 1954 resp. 1970 har sålunda visat, att märgborrestammen inom jämförbaraområden ökat med . Övergången från flottning till landtransporl av sågtimmeroch massaved har bl. a. medfört att obarkade sortiment ofta blir liggande alltför länge i skogarna beroende på lastbilskapaciteten och framför allt på attmånga vägar då insekterna svärmar är avstängda förbiltrafik på grund av tjällossning. En ytterligare orsak som bidragit till den ökade stammenav märgborrar är röjningar utförda . Undersökningaroch praktisk erfarenhet har visat, att röjningar utan efterföljande risk förmärgborreskador endast kan utföras och början av juli.Röjningsavfallet hinner då torka ut så mycket till kommande säsong att det blirotjänligt som yngelmaterial för märgborrama. Arbetskraftsbrist ochnödvändigheten att sysselsätta AMS-personal framför allt under vinterhalvårethar gjort att röjningar i stor utsträckning måst utföras under icke lämphgaårstider med omfattande skadegörelse på kvarstående skog. Det praktiska skogsbruket har allt mer uppmärksammat denegativa effekterna av ovan relaterade moment, och som ett utslag för den oroman känner för denna utveckling får man se den skogsskyddskonferens som inovember 1970 anordnades av , skogshögskolan ochforskningsstiftelsen skogsarbeten, där ovan skisserade problem och tänkbaralösningar diskuterades. Mötet resulterade i ett antal rekommendationer tillskogsbruk och skogsindustri som bl. a. gick ut pä att försöka åstadkomma enbättre samordning mellan avverkning transport industri för att igörligaste mån undvika allt för stor lagring av obarkat sortiment i skogenunder vissa kritiska perioder. 1 flera län har dessa rekommendationer tagits upp på det lokala planet för alt försöka åstadkomma en bättre planläggning. Huruvida detta kommeratt leda till önskad effekt torde ännu vara för tidigt att säga. En annan möjlighet att komma till rätta med problemen äratt lagstiftningsvägen ålägga inblandade parteratt före en viss tidpunkt setill att obarkade sortiment ej finnes lagrade i skogen eller om så är falletdessa före insekternas svärmning behandlats med insektspreparat eller barkatsföre insekternas kläckning. I åtskilliga europeiska länders skogslagstiftningfinns sådana bestämmelser, men om sådana är nödvändiga även för vårt land,torde vara svårt att f. n. säga. Den bästa lösningen torde vara att berördaparter i full insikt om den allvarliga insektssituationen i våra skogarförsöker finna lämpliga vägar för att komma ifrån detta besvärande problem.Skulle detta av olika anledningar ej lyckas, torde en skärpning avskogsvårdslagen böra övervägas. Vad i det föregående anförts om åtgärder till förebyggandeav skador av märgborrar gäller i allt väsentligt även vissa andrasvårbemästrade skadeinsekter inom skogsbruket. () () SSR framhåller att det av motionärernapåtalade problemet är allvarligt och aktuellt. har ocksåuppmärksammat detta och tagit initiativ till en konferens med representanterför skogsbruket och för skogshögskolan för att utforma regler, upplysningar ochrekommendationer i avsikt att effektivisera kampen mot skadeinsekter i våraskogar. Enligt SSR:s mening bör sådana åtgärder leda till bättreoch snabbare resultat än lagstiftning, vilken i ett fall som detta torde bliganska detaljerad och ändock svår att tillämpa och övervaka. SSR föreslår sålunda att får i uppdrag attfullfölja sitt först nämnda initiativ i samarbete med skogsbrukets företrädareoch skogshögskolan samt att medel skall stå till förfogande för ändamålet. Skogsindustriernas samarbetsutskott(5.4.1 971) anför. Motionen berör en för svensktskogsbruk allvarlig fråga. Inom stora delar av landet har insektshärjningarnapå rotstäende skog ökat i oroväckande omfattning. Skadorna kan för närvarandeicke närmare uppskattas, men den samlade effekten av produktionsförluster ochvirkesförstöring är mycket betydande. Det är dessutom riktigt, som motionärernapåpekar, att skadeverkningarna av onormala insektsangrepp negativt påverkarproduktionen även efter det att själva härjningen upphört. Vad gäller de insekter, vilka betecknas som skadegörare pårotstående skog och virke, är den observerade ökningen ettresultat av flera samverkande faktorer. Skogsbrukets intensifiering och ändrade driftsformer har gynnat insekternas förökning. Det bördock understrykas att de omfattande skador som drabbadede svenska skogarna i form av snöbrott och stormfällningar inneburitytterligare en pådrivande faktor för skadeinsekternas utbredning. Tilläggaskan att de senare somrarnas klimatförhållanden har verkat i samma riktning. Den påtalade utvecklingen har givetvis uppmärksammats avskogsnäringen. Stora insatser görs på transportområdet, inte minst ifråga omprognoser och planering, för att ta hand om virket på ett så optimalt sätt somomständigheterna medger. Mekaniseringen av avverkningarna bidrar i ökadomfattning till ett jämnare och därmed bättre hanterbart virkesflöde. Vi vill ävenhänvisa till den intensifierade diskussionen i fackpressen samt till deåtgärder som vidta:ges från skogsägarnas och skogsvårdsorganisationens sidavad gäller planering och utförande av skogsvårdsåtgärder och virkeshantering.Inte minst betydelsefullt är det regionala samarbete som förekommer mellan bl.a. köpare och säljare på virkesmarknaden i syfte att så långt möjligt undvikaansamling av obarkat virke vid väg eller i skogen vid ur skaderisksynpunktolämpliga tidpunkter. Ett betydelsefullt initiativ i de gemensammaansträngningarna i insektsfrågan är den konferens, vilken inovember anordnade för representanter för skogsbruk, skogsindustrioch forskning. Härvid redovisades och diskuterades såväl forskningens senasterön som erfarenheter från det praktiska näringslivet. En omfattandedokumentation har sammanställts av och i sammandrag återgivits ifackpressen. Konferensens sammanfattande uttalande (se Domänverketsremissyttrande över motionen) - till vars principer vi ansluter oss torde,vad gäller förslag till aktivt handlingsprogram, i allt väsentligt tillmötesgåmotionärernas önskemål. därtill hänsyn till att de framlagdarekommendationerna synes vara på god väg att omsättas i praktiken, föreligger enligtutskottets uppfattning icke anledning till omprövning avlagstiftningen eller andra åtgärder från myndigheternas sida i riktning motskärpta bestämmelser. I linje med motionärernas syften all effektivisera kampenmot skadeinsekterna i våra skogar får vi däremot föreslå att allmänna medelställes till förfogande för vidgad upplysning inom skogsnäringen. för en sådan verksamhet bör enligt vår uppfattning varaskogsvårdsorganisationen. Bilaga 3 Yttranden över motionen 1971:1002 understryker, attskogsbruket befinner sig i en situation där de ekonomiska marginalerna ärytterst knappa och handhngsfrihelen begränsad när det gäller valet avarbetsmetoder. Verket framhåller nödvändigheten av kraftigast möjliga satsningpå pågående och planerad forskning rörande skogsbruketsproduktionsförutsätlningar och de ekologiska sambanden. Därigenom ökasutsikterna för att skogsbruket skall kunna välja de metoder, som innebär minstamöjliga skadeverkningar på miljön. Verket motsätter sig dock inle att enutredning av den art motionärerna föreslagit med inventerande och kartläggandeinriktning kommer till stånd. anför därutöver i huvudsak följande. Motionärerna har tagit fasta pånågra av de problem, som sysselsätter såväl de inom skogsbruket verksammasom den stora allmänheten. Flera av delfrågorna har varit uppe tillbehandling i . Synpunkter på kalhyggesbrukel kan t, ex, återfinnas ijordbruksutskottets utlåtande nr 1970, Diskussion av hithörande frågor måste föras bl,a, mot bakgrund av den ekonomiska situationen för svenskt skogsbruk. Produkterbaserade på skogen som råvara bedömes kunna placeras på världsmarknaden även iframliden, men endast under förutsättning alt kostnadsutvecklingen inomsamtliga produktionsled kan hållas under kontroll. För skogsbrukets vidkommandebetyder detta krav på utveckUng av arbetsbesparande och rationellaarbetsmetoder. En långtgående mekanisering och arbetsförenkling är detviktigaste sättet att uppnå delta. Bland de krav som ställs på dessaarbetsmetoder kan nämnas att de skall vara samt ge enfullgod produkt Den tekniska utvecklingen är relativtstark. Därvid är dock att beakta att kalhyggestekniken i och för sig intekommit fram som ett resultat av eller en förutsättning för dettarationaliseringsarbete. Den har länge tillämpats därför att den under deförhållanden som råder i vårt land är biologiskt riktig och dessutom ekonomisktrationell oavsett mekaniseringsgraden i avverkningssyslemet, (Föryngringen i naturskogenhar för övrigt också genom eld och storm regelmässigt skett på kalytor,)Däremot kan man säga att ett led i rationaliseringen varit koncentration tillstörre behandlingsenheter. De nya maskiner, som är under introduktion ochutveckling, bedömes inte ställa ökade krav på behandlingsenhe-lernas storlek.Vidare är att märka alt domänverket lager särskild hänsyn till landskapsvårdeninom vissa områden. En mycket viktig drivfjäder vid satsningen på mekaniseringi avverkningsarbetet har också varit kravet på dels en förbättring avarbetsmiljön för skogsarbetarna och dels säkrare arbetsmetoder. Den s. k. helträdsmetoden tillämpasi mycket begränsad omfattning och i huvudsak i glesa och klena granbestånd iNorrland, där andra metoder inte är ekonomiskt bärkraftiga. Inom de bestånd,där metoden tillämpas, medför bortforslingen av grenar och ris ur beståndeninga menliga följder för produktionen. Marker, varom här är fråga, göres icketill föremål för gödsling. Olägenheterna av kalhyggena från landskapsvårdssynpunktfår inte överdrivas. Den omväxling i landskapet som ges genom att vyer öppnasoch topografin kan iakttagas på ett annat sätt bör tvärtom varaett positivt inslag i landskapet liksom växtliga ungskogar. Genomkalhyggesbrukel åstadkommes: en högre produktion av för många viltarterlämpliga foderväxter och därmed rikare viltstammar. Även om det tekniska utvecklingsarbetet har haft sintyngdpunkt på avverkningssidan har föryngringssidan ingalunda försummats.Markberedningen har t. ex. mekaniserats praktiskt taget helt, vilket inneburitatt hyggesbränningarna kunnat radikalt minskas i omfattning. Att planteringssidanförts fram mindre långt sammanhänger med de svårigheter man möter p. g. a. denordinära svenska moränmarkens stenighet. Utvecklingsarbete inom denna sektorpågår dock. Enligt domänverkets bedömning är det inle i första hand enutredning av det moderna skogsbrukets konsekvenser från miljösynpunkt, sombehövs. 1 stället är det angeläget att forskningen intensifieras så att dettekniska utvecklingsarbetet och rationaliseringsverksamheten kan bedrivas motbakgrund av en så fullständig kännedom som möjligt rörande produktionensförutsättningar och biologiska och andra verkningar av olika åtgärder.Domänverket vill dock inte avstyrka att en utredning av den art motionärernaföreslagit kommer till stånd. Denna utredning bör ges en inventerande ochkartläggande inriktning. Den bör därigenom kunna utgöra ett värdefullt underlagför bedömning av fortsatta forskningsinsatser. I anslutning till uppräkningen av kraven på en acceptabelarbetsmetod bör understrykas, att en metod, som från flertalet synpunkter tersig acceptabel inte kan utmönstras för att den inte uppfyller ett avkriterierna. De ekonomiska realiteterna gör att valmöjligheterna många gångerär ytterst begränsade. Främst är det skogsbruket i de ogynnsammasteproduklionslägena som löper risk att drabbas, om skogsbruksmetodens ekonomiskasida inte tillåts väga in med full tyngd. Resultatet kan bli att man tvingasavstå från att driva skogsbruk i vissa områden i inland. Härigenomminskas volymen ekonomiskt tillgängligt virke som arbetstillfällenförsvinner. Forskning av det slag, som ovan efterlyses, pågår ellerplaneras vid och på andra håll. Det är främst fråga om att gedenna forskning resurser, så att resultat kan komma fram så snart som möjligt.Lika viktigt är att resultaten snabbt föres ut till skogsbruket och övriga, sombehöver ta del av dem. I Miljövårdscentrums skrift /1971"Miljövårdsforskning i " ges en översikt överforskningsprojekt med miljöanknytning bl. a. inom skogsområdet. Den av motionärerna väckta frågantilldrar sig allmänhetens och massmedias stora intresse.Mycken av den oro som därvid visas kan hänföras tiU okunnigheten omskogsbrukets betingelser, biologiska såväl som tekniska och ekonomiska. Man synesockså i allmänhet ha den felaktiga uppfattningen att hyggesupptagning skullevara någon nyhet inom skogsbruket orsakad av de senaste årens utveckling på denawerkningstekniska sidan. I verkligheten har trakt-hyggesbruket med avbrottfrämst under den svåra skogliga lågkonjunkturen på 1930-taletvarit det dominerande skogs-brukssältet. När man i motionen talar om att över 3procent av landets skogsarealer kommer att ligga helt kala och att landskapet kommeratt vara kalt över betydligt större områden, eftersom det dröjer innanplantorna hinner växa upp igen, så visar del att man inte har den faktiskasituationen riktigt klar för sig. Vi har enligt senaste riksskogstaxering, somavser förhållandena 195867, c av den totala skogsmarksarealen om 23,5 miljha redovisad som kalmark -I- plantskog ; häri ingår då ocksåall nerlagd jordbruksjord som ännu inte planterats. Andra riksskogstaxeringensom redovisade förhållandena i stort sett visar c markunder föryngring och första riksskogstaxeringen som gjordes på 1920-taletredovisade c som medeltal för hela landet.