bet · FU01KU34 · 1971-12-31 00:00:00 — Exempelvis hartingsnotarier fått dispens från ålderskrav i domsagostadgan ochrådhusrättsstadgan (t. ex. Ju 20/3 nr 9), vissa körkortsas-piranter har fåtttillstånd att övningsköra, imdergå förarprov för bil eller erhålla körkort förbil eller traktor utan hinder av vägtrafikförordningens bestämmelser (t. ex. K23/1 nr 76), vissa underåriga personer har dis-penserats frånmopedförordningens (1960: 134) krav på fyllda för att få köra moped (t.ex. K 23/1 nr 37) och person med trafikkort har fått rätt att köra personbil ibeställningstrafik för personfordon utan hinder av trafikkortskungörelsens(1969: 691) krav på fyllda (K 9/7 nr 20). En person som ej fyllt 18 århar fått lov att, utan hinder av 27 § förordningen (1932: 179) med vissabestämmelser angående biografer och filmförevisning, sköta viss filmprojektor(C 29/6 nr 7). KU 1971: 34 105 Flera framställningar om rätt att få kvarstå itjänst efter pensionsåldern har behandlats. Bestämmelser om avgångsskyldighetför vissa statliga befattningshavare m. fl. är intagna i statens allmännatjänstepensionsreglemente (1959: 287), som utfärdats i överensstämmelse medriksdagens beslut. I 4 § 1 mom. andra stycket i detta reglemente föreskrivsatt i den mån det ur tjänstesynpunkt finnes lämpligt, att anställningsha-varenefter pensioneringsperiodens övre gräns tas i anspråk för fullgörande avarbetsuppgifter, som ålagts honom i hans senaste anställning, får medgivandelämnas honom att så länge han är fullt tjänstduglig kvarstå i anställningen.Kungl. Maj:t har bifalht ansökningar från flera landshövdingaratt kvarstå i tjänst efter pensionsålderns inträffande (t. ex. C30/1 nr 4). Maj:t har vidare i ett besvärsärende medgivit enkronoassistent att kvarstå i tjänst (C 29/12 nr 6). Vidarehar i några fall förlängt förordnande meddelats för publicus utanhinder av bestämmelsen i 5 § stadgan (1964: 679) om publicus om attdylikt förordnande skall upphöra vid utgången av den månad vederbörande fyller67 år (t. ex. Ju 30/1 nr 8). Maj:t har även i flera falllämnat läkare tillstånd att kvarstå i tjänst efter uppnående avpensionsålderns övre gräns (t. ex. S 30/7 nr 1). Dylikt medgivande har även lämnatsför ambassadör (11/12 nr 3). RF§ 28 innehåller vissa allmänna bestämmelser om anställning i statens tjänst,bl. a. krav på svenskt medborgarskap. Beträffande vissa befattningarförutsätts det att även utländska medborgare får komma i fråga till anställningen.På de områden där detta inte förutsatts har åtskilliga dispensansökningarförekommit. Maj:t har sålunda i ett antal fall givittillstånd för utländsk medborgare att vara anställd vid verk underförsvarsdepartementet (t. ex. Fö 6/5 nr 16). Vidare har i flera fall förekommitbeträffande utländska medborgare, att Kungl. Maj:t förklarat att denomständigheten att vederbörande saknar svenskt medborgarskap inte utgör hinderför sökanden att inneha icke-statlig lärartjänst i riket (t. ex. U 4/9 nr 72). Vidare har förekommit en hel del fall där Kungl. Maj:t prövat huruvidavederbörande utlännings meriter är tillräckliga för generellt gällandebehörighet fiH olika lärartjänster. Vid avslag på sådan framställning harerinrats om att fråga om befrielse från behörighetsvillkor för erhållande avviss tjänst prövas av länsskol-nämnden. Vidare har i flera fall utländskapräster fått tillstånd att tjänstgöra i (t. ex. U 17/4 nr 68). I någrafall har även dispenserats från krav på svenskt medborgarskap för inträde vidvissa fackskolor (t. ex. Jo 18/9 nr 11). Kungl.Maj:t har vidare meddelat åtskilliga dispenser från kvalifikationsbestämmelseri olika författningar. T. ex har dispens från krav på kurs i psykologi m. m.vid officersutbildning enligt KBr 6/5 1964 lämnats (Fö 27/5 nr 27). Maj:t gett tillstånd för icke be- KU 1971: 34 106 hörigunderofficer att genomgå viss kurs (Fö 25/9 nr 75 a) och vidare bifallit ettstort antal dispensansökningar från behörighetsbestämmelserna i 49 §länsstyrelseinstruktionen (1958: 333). Dessa fall har avsett bl. a.revisionsintendent (30/1 nr 12), taxeringsintendent (11/12 nr 5), kronofogdesekreterare(t. ex. C 14/5 nr 11), förste länsnotarie (C 13/2 nr 4) och fögderiassistent(t. ex. C 14/5 nr 12). Maj:t har även i åtskilhga fall givit dispensfrån behörighetskrav (teologie kandidatexamen) beträffande prästtjänster (t;ex. U 9/1 nr 17). Vidare har dispenserats från vissa behörighetsvillkorbeträffande tjänst som ordinarie adjunkt vid lantbrukets yrkesskola (t. ex. Jo29/6 nr 22). Kungörelsen (1915: 559, ändrad 1966: 596) angående villkor förbehörighet till civila läkarbefattningar innehåller bestämmelser om bl. a. kravpå viss tids tjänstgöring för erhållande av skilda läkartjänster; dispenserfrån dessa krav har i åtskilliga fall beviljats (t. ex. S 9/7 nr 15). Detbör även nämnas att ett stort antal dispensansökningar i fråga om behörighetsvillkorav skilda slag lämnats utan bifall. Iett stort antal fall har Kungl. Maj:t lämnat dispens från bestämmelser istatens allmänna tjänstepensionsreglemente, SPR (1959: 287). I reglementetfinns flera stadganden som innebär att Kungl. Maj:t kan, där så finnes påkallatmed hänsyn till förhållandena inom ett visst förvaltningsområde eller skäldärtill eljest anses föreligga, meddela avvikande bestämmelser eller medgeundantag. Maj:t har avgjort åtskilliga sådana ärenden,irmebärande olika slag av avvikelse från de normala bestämmelserna i (t.ex. Fi 9/1 B nr 19 och 4/9 B nr 29). Kungl.Maj:t har vidare bifallit ett antal ansökningar från polismän, som i enlighetmed övergångsbestämmelserna till kungörelsen (1964: 874) i samband medpolisväsendets förstatligande anmält önskemål att kvarbliva under de kommunalapensionsbestämmelserna och trots detta sedermera ansökt om att få övergå tillSPR (t. ex. Fi 6/3 B nr 28). Somframgått av redogörelsen för olika ärenden inom de skilda departementen hardet förekommit att Kungl. Maj:t tillerkänt enskilda personer ersättning avallmänna medel för skador som uppkommit i statlig verksamhet. Som exempel härpåkan nämnas, att Kungl. Maj:t i ett antal fall beviljat ersättning för uppkommenskada i polisverksamhet, exempelvis då moped försvunnit medan den varit iförvar hos polisen och då personbil skadats av polisman under tjänsteutövning(t. ex. Ju 20/3 nr 50). Vidare har Kungl. Maj:t beviljat gottgörelse tillmisshandlad timlärare (29/6 B nr 1), till skadad sprängarbas (9/7 B nr36), till person ' skadad genom olycksfall under omskolningskurs (In 30/11 nr11) samt för skada vållad av elev vid ungdomsvårdsskola (t. ex. S 14/5 nr 47).Dessutom kan nämnas Kungl. Maj:ts beslut om förskottsutbetalning av visst"blivande skadestånd" (Fi 23/10 A nr 19). KU 1971: 34 107 Bland speciella frågor kan nämnas att Kungl. Maj:ti flera fall medgett, att tjänst får tillsättas utan att den ledigförklarats(t. ex. In 23/1 nr 13). Vidare har statlig befattningshavare fått rätt att boutom statione-ringsort (t. ex. Jo 9/1 nr 3). Tillstånd att använda tjänstebilvid färd mellan bostad och stationeringsort har också givits (Fö 25/9 nr 101). Slutligenhar uppmärksammats åtskilliga fall där Kungl. Maj:t medgett att för sentinkomna ansökningar i olika hänseenden får prövas. Sålunda har Kungl. Maj:t inågra fall (t. ex. K 9/1 nr 2) gett dispens från tidsföreskrifter i 6 § förstastycket kungörelsen (1965: 201) om statsbidrag till viss linjetrafik pålandsbygden, som utfärdats med stöd av beslut. Vidare har Kungl.Maj:t i ett fall givit länsstyrelse tillstånd att pröva för sentinkommet förslag om ersättning för skogsbrandsläckning (C 30/1 nr 9) och inågra fall medgivit prövning av för sent inkomna ansökningar till tjänst somexempelvis professor (t. ex. U 14/5 nr 38). Maj:t har också medgivit attför sent inkommen ansökan om att utfå vinst, utfallen på uppbrunnen penninglott,fick prövas (H 20/11 nr 18) och att fick pröva från kommunerför sent inkomna ansökningar om statsbidrag till social hemhjälp (t. ex. S 13/3nr 59). KU 1971: 34 108 Sammandragav PM ang. prisstoppet m. m. Maj:t beslöt med stöd av1 § tredje stycket allmänna prisregleringslagen (1956: 236) förordna, att 29§§ nämnda lag skulle äga tillämpning rill utgången av . Denna Kungl.Maj:ts kungörelse (1970: 511) skulle enligt beslutet träda i kraft omedelbartoch utkom från trycket . 1 § tredje stycketallmänna prisregleringslagen lyder: Har av annan orsak uppkommit betydande fara förallvarlig stegring av allmänna prisläget inom riket, äger Konungen förordna att vad i 29 §§ stadgas, helt eller delvis, skall , högst varje gång, äga tillämpning. Förordnandet skall inom en månad eller, om riksdagssession icke pågår, inom en månad från början av nästkomman de session underställas . 1 första stycket samma paragraf stadgas omförhållandena då riket kommer i krig och i andra stycket då riket befinner sigi krigsfara. Vidare stadgas bl. a. att om ej gillarförordnandet är detsamma förfallet. 29 §§ allmänna prisregleringslagen innehållerde direkta bestämmelserna om prisreglering främst rätten för Konungen ellermyndighet som Konungen bestämmer att föreskriva högstpris och stoppris samtvissa begränsningar i rätten att yrkesmässigt köpa eller sälja vissförnödenhet. Kungl.Maj:t beslöt vidare med stöd av ovannämnda stadgande (1 §tredje stycket allmänna prisregleringslagen) utfärda kungörelse om prisstopp(1970: 512), vilken har följande lydelse: Densom frivilligt säljer förnödenhet som anges i bilaga till denna kungörelse fåricke utan tillstånd överskrida det pris på förnödenheten vilket han tillämpadeden eller, om han icke såldeförnödenheten, det pris som då var att anse som gängse pris eller som handärförut senast tillämpat (stoppris). Omstoppris i fall då rörelse överlåtits efter den i första stycket angivnatidpunkten finns bestämmelser i 3 § 1 mom. allmänna prisregleringslagen (1956:236). Fråga om tillstånd att överskrida stoppris prövasav statens pris- och kartellnämnd. Nämnden prövar även fråga om sådanföreskrift eller sådant tillstånd som avses i 3 § 2 mom. allmännaprisregleringslagen (1956: 236) samt meddelar bestämmelser som avses i 8 §samma lag. Närmare föreskrifter för tillämpningen av dennakungörelse meddelas av pris- och kartellnämnden. KU 1971: 34 109 Maj:t förordnade att dennakungörelse (1970: 512) skulle träda i kraft och gälla tillutgången av . Dentill kungörelsen om prisstopp fogade bilagan upptog vissa närmare angivnaköttvaror, mjölk och mejeriprodukter, margarin och spannmålsprodukter. Kungl.Maj:t beslöt vidare i konseljen om tillämpning avkungörelsen (1956: 612) med tillämpningsföreskrifter till allmännaprisregleringslagen samt uppdrog åt pris- och kartellnämnden att snarastmöjligt undersöka prisutvecklingen och de bakomliggande orsakerna till pris- ochmarginalförändringarna för livsmedelsprodukter. Undersökningen borde med förturavse köttvaror, mjölk och mejeriprodukter, margarin och spannmålsprodukter. Maj:t beslöt med stöd av3 § 1 mom. allmänna prisregleringslagen utfärda kungörelse om allmäntprisstopp (1970: 552), vilken har följande lydelse: Densom frivilligt säljer förnödenhet eller frivilligt utför tjänst får icke utantillstånd överskrida det pris på förnödenheten eller tjänsten som hantillämpade eller, om han ickesålde förnödenheten eller utförde tjänsten, det pris som då var att anse somgängse pris eller som han senast tillämpat (stoppris). Omstoppris i fall då rörelse överlåtits efter den i första stycket angivnatidpunkten finns bestämmelser i 3 § 1 mom. allmänna prisregleringslagen (1956:236). Denna kungörelse äger ej tillämpning på sådanverksamhet för vilken gäller taxa eller avgift som fastställes av statlig ellerkommunal myndighet, och ej heller på partihandel med och utminutering avspritdrycker, vin och starköl. Ytterligareundantag från tillämpningen av denna kungörelse får meddelas av statens pris-och kartellnämnd. Fråga om tillstånd att överskrida stoppris prövasav pris- och kartellnämnden. Nämnden meddelar även bestämmelser som avses i 8§ allmänna prisregleringslagen (1956: 236). Närmare föreskrifter för tillämpningen av dennakungörelse meddelas av pris- och kartellnämnden. Maj:t förordnade att dennakungörelse (1970: 552) skulle träda i kraft och gälla tillutgången av . Kungörelsen utkom från trycket . Genomdenna kungörelse upphävdes den ovan redovisade kungörelsen (1970: 512) KU 1971: 34 HO Det stoppris som bestämts genom den upphävda kungörelsen skulledock fortfarande gälla som stoppris för förnödenhet som avsågs i nämndakungörelse. Kungörelsen(1970: 552) om allmänt prisstopp erhöll genom ny kungörelse (1970: 562) vissändrad lydelse, gällande fr. o. m. . Maj:t beslöt avlåtaproposition (1970: 187) till med förslag att skullegodkänna ovannämnda av Kungl. Maj:t meddelade förordnanden om tillämpning avallmänna prisregleringslagen (1956: 236). I propositionen anfördes bl. a. följanderörande bakgrunden till Kungl. Prisutvecklingen harkännetecknats av tendenser till allt kraftigare prisökningar.Konsumentprisstegringen blev väsentligt högre än under närmastföregående år, nämligen 4,6 o/o mot 2,2 o/o . Prisstegringstakten ökademot slutet av året, vilket huvudsakligen föranleddes av impulser utifrån, bl.a. på jordbruksområdet. Den internationella ränteutvecklingen nödvändiggjorderäntehöjningar, som ledde till höjda bostadskostnader. reviderade nationalbudgeten för konstaterades, att prisstegringstaktentilltagit ytterligare innevarande år och attutvecklingen på arbetsmarknaden i vissa fall lett till oväntat storalönehöjningar. Enligt den prisprognos som redovisades i den revideradenationalbudgeten väntades konsumentprisnivån stiga med omkring 5 "/o underåret. kunde emellertid konstateras, att konsumentprisindex framtill mitten av juli stigit med 4,5 o/q. ,som väger tungt i hushållens utgifter, steg mer än totalindexeller med 7,2 o/q. Den26 lade statens pris- och kartellnämnd fram en översiktligutredning om prisutvecklingen på vissa jordbruksprodukter från slutet av junitill mitten av augusti. hade priser och importavgifterjusterats för flertalet jordbruksprodukter enligt den s. k. inflationsregeln i1969 års jordbruksuppgörelse. Nämndens utredning visade, att konsumentprisernapå ifrågavarande produkter stigit med 56 o/o, vilket utslaget på helasortimentet i en livsmedelsbutik betydde en höjning av prisnivån med 22,5 o/ounder av . Såväl partipriser som konsumentpriserhade blivit högre än vad som direkt föranletts av ändringarna ijordbruksregleringen. Anledningen därtill var enligt nämnden att marginalernai förädlings- och distributionsleden ökat. Utredningen innefattade inte någonbedömning av frågan hur de höjda marginalerna förhöll sig till eventuellakostnadsökningar av annat slag. Samtidigtmed publiceringen av nämndens utredning framkom, att ytterligare prishöjningarpå vissa livsmedel aviserats. I denna situation fann Kungl. Maj:t, attbetydande fara uppkommit för allvarlig stegring av det allmänna prisläget inomriket, och förordnade på grund därav om tillämpning av 29 §§ allmännaprisregleringslagen. Närallmänna prisregleringslagens bestämmelser äger tillämpning, ankommer det påKungl. Maj:t att bestämma, vilka regleringsåtgärder som skall vidtas med stödav lagen. Som förut nämnts, förordnade KU 1971: 34 111 Kungl.Maj:t i kungörelsen om prisstopp på viktigare livsmedel.Som stoppris fastställdes det pris som tillämpades kl. 12.Kungörelsen trädde i kraft . Detbeslutade prisstoppet gällde som nämnts endast vissa viktigare livsmedel. Vidtidpunkten för beslutet hade prisutvecklingen på övriga varuområden inte i ochför sig givit anledning till direkta prisreglerande åtgärder. En skärptkontroll av prisbildningen på ett vidare område förutsågs emellertid kunna blibehövlig i samband med höjningen av den indirekta beskattningen vid årsskiftet.I början av oktober 1970 framkom att betydande prishöjningar kunde väntaseller, såsom för vissa hushållskapitalvaror, redan beslutats. På grund av detanförda utfärdade Kungl. Maj:t , som förut berörts,kungörelse om allmänt prisstopp. Som stoppris fastställdes det pris somtillämpades . Enligt kungörelsen trädde det allmännaprisstoppet i kraft och gäller till utgången av mars 1971.Frågor om tillämpningen av prisstoppet handläggs av statens pris-ochkartellnämnd. Att döma av antalet dispensansökningar som kommit intill nämnden synes bedömningen av prisutvecklingen ha varitriktig. Visardet sig, att prisreglering kommer att behövas även efter , fårfrågan om fortsatt tillämpning av allmänna prisregleringslagen underställas1971 års riksdag. I anledning av propositionen 1970: 187 väcktes iriksdagen följande motioner, nämligen dels de likalydande motionerna I: 1364av () m. fl. och //. 1583 av () m. fl., varihemställdes att vid behandling av propositionen måtte besluta att iskrivelse till Kungl. Maj:t ge tillkänna vad i motionerna anfördes rörandeprisstoppsbestämmelsernas tillämpning, dels de likalydande motionerna I: 1365av herrar () och Tistad (fp) samt //; 1582 av iÖrebro (fp) m. fl., vari hemställdes att skulle begära att Kungl.Maj:t före eventuellt beslut om fortsatta prisreglerande åtgärder för tidenefter måtte inhämta uppfattning. Idet första motionsparet anfördes bl. a. följande angående Kungl. Maj:ts motivför att införa prisstopp på livsmedel: Generellt skall följande rekvisit vara uppfylldaför att allmänna prisregleringslagen skall kunna tillämpas: att fara för eninflationistisk prisstegring föreligger, att ekonomiska åtgärder av generelltslag vidtagits men att de visar sig inte vara verkningsfulla. Vidtidpunkten för införandet av det partiella prisstoppet på livsmedel var deninflationistiska utvecklingen alldeles påtaglig. Till stor del berodde detta påatt tillräckliga generella ekonomisk-politiska åtgärder inte vidtagits av regeringen.Prisstoppet kom således att användas som ett substitut för och inte som ettkomplement till en effektiv ekonomisk politik. Den allmänna prisregleringslagenär uppenbarligen inte avsedd att tillämpas på detta sätt. Regeringensmotiv för att införa prisstoppet på livsmedel var att höjningarna avlivsmedelspriserna var "svårförklarliga" och att regeringen därföromedelbart måste ingripa. Att prishöjningarna i själva verket KU 1971: 34 112 varen följd av en allmän inflationistisk utveckling ville regeringen då inteerkänna. Tvärtom påstod statsministern i en utfrågning i den 31 augustiatt den allmänna ekonomin utvecklades på ett tillfredsställande sätt men atttrots detta ett prisstopp var motiverat. Den lagtolkning som statsministernhävdade kan inte godtagas. I nu föreliggande proposition har regeringen självunderkänt denna. Det görs nu gällande att Kungl. Maj:t i då rådande situationfann "att betydande fara uppkommit för allvarlig stegring av det allmännaprisläget inom riket". hemställde isitt utlåtande (1970: 75) i anledning av propositionen jämte motionerna A. attriksdagen måtte bifalla propositionen 1970: 187, B. att måtte avslåmotionerna I: 1364 och II: 1583 samt C. attmotionerna I: 1365 och II: 1582 icke måtte föranledanågon åtgärd. Mot utskottets beslut anmäldes dels reservation avherrar (), () och Regnéll (m), dels särskilt yttrande avherrar (), (), (). Annerås (fp),Regnéll (m), i Glömminge (c), () och Stridsman (c). Riksdagensbåda kamrar beslöt efter omfattande debatter bifallabankoutskottets hemställan i samtliga tre punkter, beträffande punkten B dockförst efter votering i första kammaren med 94 röster mot 17 och 4 nedlagda ochi andra kammaren med 160 röster mot 27 och 7 nedlagda röster. Allmänna prisregleringslagen (1956: 236), somträdde i kraft , har efter mönster från de allmännaförfogande- och ransoneringslagarna utformats såsom en fullmaktslag. Deninnebär att den tidigare tidsbegränsade prisregleringslagen ersatts av enpermanent beredskapslagstiftning med syfte att i vissa extraordinärasituationer möjliggöra åtgärder, som anses nödvändiga för att motverkaprisstegringar. Förutsättningarnaför tillämpning av lagen anges i dess 1 §. Första och andra styckena av dennaparagraf avser krig eller krigsfara. I paragrafens tredje stycke föreskrivsatt Kungl. Maj:t äger förordna om till-lämpning av lagens bestämmelser omprisreglering även i det fall att av annan orsak än krig eller krigsfara"uppkommit betydande fara för allvarlig stegring av allmänna prislägetinom riket". Sådant förordnande skall gälla , högst ett årvarje gång. Förordnandet skall underställas inom en månad eller, omriksdagssession ej pågår, inom en månad från början av nästkommande session. Omunderställning ej sker, eller om inte från detunderställningen skedde gillar förordnandet, är detta förfallet. Avdepartementschefens (statsrådet ) uttalanden i propositionen 1956:147 medförslag till allmän prisregleringslag framgår bl. a. att han ansåg att enförutsättning för att ej vidare bibehålla prisreglering i normala tider varinförandet av en prisregleringslag av beredskapskaraktär, KU 1971: 34 113 somgav möjlighet att reglera priserna vid krig och krigsfara samt vid risk förinflation vare sig denna berodde av internationella eller inhemskaförhållanden. Med anledning av i vissa remissyttranden uttalade farhågor föratt lagförslaget skulle medföra risk för att prisreglering till-greps i onödaneller i stället för mera effektiva, generellt verkande medel framhölldepartementschefen att "prisreglering självfallet icke skall införas annatän då så, efter noggranna överväganden, befinnes oundgängligennödvändigt". Han framhöll särskilt att "enbart en stegring av jordbruksprisernai producentledet, som håller sig inom de gränser, vilka dragits upp avstatsmakterna i samband med jordbruksregleringen, givetvis icke kan åberopassom grund för en tillämpning av prisregleringslagen". Beträffandeden speciellt omdiskuterade möjligheten att införa prisreglering vid risk förinflation av inhemska orsaker ansåg departementschefen, att generellt verkandemedel av finans- och penningpolitisk karaktär i första hand borde komma tillanvändning, men att prisreglering vid sidan av dessa var av betydelse. Särskiltviktigt ansåg han vara att Kungl. Maj:t fick möjlighet att ingripa snabbt idylika fall. Vidare underströk han betydelsen av att kunna förebygga såvälspekulativa prisstegringar som skärpta lönekrav till följd av fruktan förkommande prisstegringar. Att i lagen på ett fullt tillfredsställande sättavgränsa de relevanta beredskapsfallen ansåg departementschefen ogenomförbart,och han konstaterade, att visserligen lagens "allmänna ordalag kan tänkaslämna visst utrymme för olika meningar om när läget är sådant att lagen gerKungl. Maj:t rätt att besluta prisreglering", men att å andra sidan"en snävare avgränsning icke är lämplig". Han ansåg därvid att avavfattningen av lagtexten tillräckligt tydligt framgick det väsentliga,nämligen "att prisreglering vid sidan av krigs- och krigsfarefallenförutsätter ett påtagligt krisläge med otvetydig fara för en inflationistiskprisstegring". Vidareanförde departementschefen att prisregleringslagens ingrepp i den enskildesförhållanden inte kunde anses vara av lika ingripande natur som förfogande-eller ransoneringslagarnas ingrepp. Medan förfogande innebär tvång för denenskilde att till samhället avstå eller upplåta sin egendom och ransoneringatt den enskilde kan förbjudas att förfoga Över sin egendom eller tvingas attställa sig olika villkor till efterrättelse, avser nämligen prisreglering iprincip blott att den enskilde företagaren ifråga om priset för sin vara ickehar full frihet. Även om också detta av departementschefen bedömdes vara etttämligen allvarligt ingrepp, ansåg han det dock inte alls vara av sådjupgående art som förfogande eller ransonering, varför jämförelsen medförfogande- och ransoneringslagarna, som utom vid krig och krigsfara kantillämpas blott vid varuknapphet på grund av utomlands inträffad händelse, intekunde anses bärande. KU 1971: 34 114 , ekonomisk förening, harsedan flera år haft planer på att anlägga ett oljeraffinaderi i landet. Under1960-talét började planerna ta fast form. Noggranna undersökningar av tänkbaralägen för anläggningen gjordes. Man diskuterade olika lokaliseringsalternativpå såväl ost- som .