bet · FU01FiU1 · 1971-12-31 00:00:00 — Finansutskottetsbetänkande nr 1971 FiU 1971:1 betänkande i anledning av Kungl. Maj:ts istatsverkspropositionen framlagda finansplan för /72 jämtemotioner. 1 propositionen nr 1, bilaga 1, harKungl. Maj:t under åberopande av utdrag av statsrådsprotokollet överfinansärenden för såvitt nu är i fråga föreslagit riksdagenatt 1. godkänna de allmänna riktlinjer för den ekonomiskapolitiken och för statsregleringen som förordats i statsrådsprotokollet samt 2. godkänna vad i statsrådsprotokollet anförts i fråga omSveriges verksamhet. Statsrådsprotokolletupptar följande rubriker, nämligen Deninternationella utvecklingen (s. 1-6), Konjunkturutveckling och ekonomisk politik i (s. 6-12), Den ekonomiskapolitiken 1971 med underrubrikerna 3.1 Mål ochförutsättningar (s. 1222), 3.2 Budgetpolitiken(s. 22-25), 3.3 Försörjningsbalansoch bytesbalans (s. 2527), 3.4 Utgiftsprogrammet(s. 2833), Sammanfattning(s. 3437). I detta sammanhang har utskottet behandlat dels motionen nr 562 av m. fl. vari hemställtsatt i skrivelse till Kungl. Maj t måtte hemställa, att Kungl. 1. tillsätta en parlamentarisk utredning med uppgift attgenomgå det allmännas utgiftsprogram samt föreslå åtgärder ägnade att begränsa den offentliga sektorns expansion och öka den offentliga sektorns effektivi tet, 2. inbjuda till överläggningar med representanter förregering, demo kratiska oppositionspartier och arbetsmarknadens parter rörande den ekonomiska poUtiken, 3.1 vad avser behovet av ökadutländsk upplåning och Investerings-bankens uppgifter i samband härmed beaktavad i motionen anförts, 4. överse systemet med emissionskontroll och i övrigtmetoderna för styrning av kreditmarknaden i konjunkturpolitiskt syfte, samt attriksdagen måtte uttala 5. att omedelbara åtgärder vidtages för att åstadkomma enlättnad på kreditmarknaden, dels motionen nr 565 av herrar och varihemställts att vid behandlingen av Kungl. Maj:ts proposition nr 1,Bilaga 1, Finansplanen beslutar, att som sin mening uttala vad som i motionenanförts beträffande den ekonomiska politiken, dels motionen nr 566 av herrar och varihemställts att beslutar, att i skrivelse till Kungl. 1. anhålla omutredning beträffande inrättande av ett ekonomiskt-socialt råd med företrädareför regering och opposition, arbetsmarknadens parter och näringslivetsorganisationer samt ekonomisk expertis med uppgift att belysa desamhällsekonomiska problemen samt att förbereda stabiliseringspolitiskakonferenser, i enlighet med vad som anförts i motionen nr 565, 2. hemställa atten parlamentarisk utredning tillsätts med uppgift att utarbeta riktlinjer fören ekonomisk planering i enlighet med vad som anförts i nämnda motion, samt 3. begära att enparlamentarisk utredning tillsätts för en översyn av statens uppgifter i syfteatt främja kostnadsbesparingar. Den internationella utvecklingen.Finansplanens och den preliminära nationalbudgetens bedömning av deinternationella konjunkturutsikterna kan sammanfattas sålunda. För 1971förutses en begynnande produktionsuppgång i , delvis som följdav redan genomförda eller signalerade lättnader i den ekonomiska politiken. FörVästeuropas del finns vissa tendenser till en svagare tillväxt. Dessa kan blandannat föras tillbaka på de successiva skärpningar av den ekonomiska politikensom vidtagits i en del länder, främst . Mot detta skall vägas detendenser till expansion som väntas göra sig gällande i ochFrankrike och de för vår utrikeshandel så betydelsefulla nordiska länderna. Medhänsyn till den allmänna utvecklingen av investeringarna, konsumtionen och tillden utformning den ekonomiska politiken synes få bedömer departementschefen detsannolikt att tillväxten i även kommer att ligga pä enhög nivå, om än något lägre än . I motionen nr 562 konstateras atten rad faktorer samverkar till att försvåra bedömningen av den ekonomiskautvecklingen . Den stabilisering av den internationella hksom deninhemska konjunkturen, som kunde noteras , tordeenligt motionärerna komma att bestå åtminstone 1971.I motionen nämns också tre faktorer, som synes bekräfta finansplanens bedömningav den internationella konjunkturutvecklingen , nämligen för detförsta att en uppsphttring av konjunkturmönstret tycks ha skett, för det andraatt det svenska näringshvets ordersituation är god samt slutligen att enförväntad uppgång i den nordamerikanska konjunkturen torde få expansivaverkningar på den västeuropeiska ekonomin. I motionen nr 565 framhålls inledningsvis att vissabedömare ansett att avmattningen bUr mer markerad och att den ekonomiskaaktiviteten blir klart lägre än vad finansplanen anger. Avgörande ärverkningarna av utveckUngen i den västtyska ekonomin och i andra västeuropeiskaländer, konjunkturförloppet i samt den allmänna UtveckUngen avvärldshandeln. Oenigheten mellan bedömningarna synes dock mest avse graden avnedgång i ekonomin. Någon artskild bedömning är det inte fråga om. Sedanfinansplanen presenterats har dock intrycken förstärkts av attkonjunkturavmattningen underskattats. Utskottet anser att den internationella ekonomiskautvecklingen vid sidan av den inhemska pris- och inkomstbildningen är detstörsta osäkerhetsmomentet i den konjunkturbedömning som ligger till grund förutformningen av riksstatsförslaget /72. Vad beträffar de internationella konjunkturutsikterna harenligt utskottets mening ingenting framkommit som på någon mera väsentlig punktgivit anledning till revision av departementschefens bedömning. Med hänsyn tillden korta tid som stått till förfogande för bedömning av denna kompUceradefråga vill utskottet likväl starkt understryka att dess likaväl somdepartementschefens bedömning av de internationella konjunkturutsikterna /72 kan komma att förskjutas innan slutlig ställning skall tagastill riksstatsförslaget . Ny statistisk information och fortlöpandeanalys av den ekonomiska utveckhngen förändrar kontinuerligt framtidsbilden. Konjunkturutveckling och ekonomiskpolitik i . Tendenserna till överhettning i ekonomin bestod underförsta . Den intensifiering av högkonjunkturen som skedde underdenna period kunde enligt finansplanen väsentligen återföras till den .starkastegringen av lagerinvesteringarna. försvagades handelsbalansen medca 900 milj. kr jämfört med . Bakom denna försvagning lågfrämst en av lageruppbyggnaden starkt uppdriven import och det förhållandet att den betydande efterfrågan på våra exportvaror inte kunde tillgodoses fullt ut på grund av bristandeproduktionskapacitet. Konjunkturutvecklingen föranledde regeringen att efterhand ytter-Ugare strama åt den ekonomiska politiken. För vissa kapitalvaror.genomfördes höjningen av mervärdeskatten . Statligaindustribeställningar senarelades och den 25-procentiga investeringsavgiftenpå mindre angelägna byggen återinfördes. Budgeten /71 innebar vidare enpåtaghg skärpning av finanspolitiken i förhållande till föregående budgetår.Bensin- och spritskatterna höjdes , ochmervärdeskattehöjningen för hushållskapitalvaror tidigarelades. Vid årsskiftet1970/71 höjdes vidare den allmänna arbetsgivaravgiften från till . Föratt begränsa den privata konsumtionen infördes en särkild premiering avfrivilligt banksparande av överskjutande preliminär skatt. En kraftig kreditpolitisk åtstramning genomfördes underloppet av 1969, och denna stramhet bibehölls . Denna inriktning avpolitiken var enligt finansplanen till en början främst föranledd av hänsyntill vår utrikesbalans men blev efter hand motiverad även av de krav somställdes av den inhemska konjunkturutvecklingen. Den restriktiva ekonomiska politiken ledde till endämpning av den inhemska efterfrågans tillväxt och till en förbättring av densamhällsekonomiska balansen . Av särskildbetydelse var den påtagliga dämpning av lagerinvesteringarna som ägde rum.Denna bidrog i hög grad till den förstärkning av handelsbalansen som kunderegistreras och till att trycket på arbetsmarknadenlättade. Dämpningen av efterfrågan har gällt både konsumtionen ochinvesteringarna. Den privata konsumtionens tillväxt stannade vid knappt 3 %.OffentUg konsumtion steg med . Bostadsinvesteringarna beräknas ivolym ha minskat medan industrins investeringar steg . Efterfrågan pä arbetskraft var mycket stark, men underhösten 1970 märktes en avmattning. Bristen på arbetskraft var dock vid åretsutgång stor inom delar av industrin. Löneglidningen ökade framför allt inomindustrin, där den uppgick till mot 1969. Den ökade takt i prisstegringarna som gjorde sig gällandemot slutet av 1969 kvarstod även . Då prisstegringen på livsmedelunder sommaren enligt finansplanen indikerade en påtaglig höjning av marginalernaoch då ytterligare prishöjningar aviserades fattade regeringen beslut omprisstopp på vissa livsmedel från utgången av augusti. Konsumentpriserna steg meddrygt . I motionen nr 562 understryks att svårigheterna att upprätthålla balansen pä de utrikes betalningarnas område sedan mittenav varit ett permanent problem i den svenska ekonomin. 1 1970 årsfinansplan förutspåddes att handelsbalansens underskott 1970 skulle begränsastill 510 milj. kr. Det verkliga underskottet blev enligt motionärerna närmare 1400 milj. kr. Trots detta kunde valutareserven öka med närmare 400 milj. kr.till följd av förbättrad kapitalbalans och -framför allt en förbättring avbetalningsbalansens restpost från 450 milj. kr. 1969 till -I- 1 300 milj. kr.1970. Innebörden av detta torde enligt motionärerna vara att vår valutareserv iallt större utsträckning finansieras med kortfristiga krediter ochhandelskrediter, som i väsentligt högre grad än de långfristiga krediterna ärkänsliga för förändringar i kreditmarknadsläget. Trots en mycket markant konjunkturuppgång harbetalningsbalansen kraftigt försämrats och en uttömning av valutareserven ägtrum under 1969 och1970 har valutareserven minskat . Bakgrunden till denna situation är enligt motionärerna att den ekonomiska politiken under den senaste högkonjunkturen, som vi nu tycks vara på väg ut ur, inte varit tillräckligt stram. Den expansiva finanspoUtiken har medverkat till en uppdriven efterfrågan under högkonjunkturen 1968 1970, vilket fått som följd kraftiga prisstegringar, överefterfrågan på arbetskraft och svårigheterna med bytes- och betalningsbalansen. Motionärerna hävdar att de ekonomisk-politiska åtgärdersom vidtogs för att begränsa effekterna av det uppdrivna efterfrågeläget komför sent och torde ha börjat verka först när den internationellakonjunkturutvecklingen redan pekade nedåt. Även de åtgärder som aviseras iårets finansplan för att stimulera näringslivets investeringar måste sägaskomma . 1 finansplan beräknades näringslivets investeringaröka . Moderata samlingspartiet ifrågasatte realismen i denna skattning.Enligt försörjningsbalansen stannade ökningen av näringslivetsinvesteringar också vid . SannoUkt har de negativa verkningarna förnäringslivet av den hårda kreditpolitiken varit väsentligt mer omfattande ändenna begränsade investeringsökning ger vid handen. Ökningen i antalet varselom driftsinskränkningar och antalet konkurser pekar på detta. Desysselsättningssvårigheter som särskilt mot slutet av 1970 uppstodi skogslänen gör enligt motionärerna att det inte synes osannolikt att den hårda kreditpolitiken också bidragit till att accentuera den regionala obalansen i den svenska ekonomin. 1 motionen nr 565 hävdas att den ekonomiska politikregeringen förordar i årets finansplan måste ses mot bakgrund av de två senasteårens ekonomiska utveckhng. I vissa avseenden har denna varit gynnsam, t. ex.vad gäller sysselsättningen. Men på några för framtiden väsentliga områden harregeringen misslyckats att infria sina egna målsättningar. Det gäller framförallt bytesbalansen, industriinvesteringarna och infla- Det är enligt motionärerna givet att denna utvecklingdelvis återfaller på faktorer, som ligger utanför statsmakternas förmåga attpåverka. Men regeringen kan hkväl inte undgå ansvar för attstabiliseringspolitiken förts med otillräcklig kraft. Motionärerna konstaterarmed beklagande att finansministern underlåtit att inkalla enstabiliseringspolitisk konferens av det slag de tidigare föreslog. I det skede,som de pågående avtalsförhandhngarna befinner sig i just , kan en sådankonferens inte med framgång fylla sina uppgifter. framfördecenterpartiet och ett erbjudande till regeringen att stödja enstramare finanspolitik samt åtgärder för att stimulera det enskilda sparandet.Regeringen satte emellertid sin lit enbart tUl den hårda kreditpoUtiken. Dennafick, menar motionärerna, för länge ensam bära upp stabUiserings-pohtiken,vilket påtagUgt hämmade den förväntade och av alla önskade uppgången avindustriinvesteringarna. Jämförelser mellan 1969 och 1970som enbart baseras på nationalbudgetens årssiffror ger enligt utskottetsuppfattning inte någon tillfredsställande bild av den omsvängning i densvenska ekonomiska utvecklingen som inträffade under loppet av 1970. Somframhållits i finansplanen var denna omsvängning särskilt markerad när detgällde utrikeshandeln och betalningsbalansen. Den statistik som numeraoffentliggjorts beträffande utrikeshandelns utfall visaratt omslaget i handelsbalansen var starkare än som anges ifinansplan och preliminär nationalbudget. Frän ett underskott pä ca 1 450 milj.kr. svängde handelsbalansen till ett överskott på ca 300milj. blev underskottet därmed ca 1 150milj. mot i finansplanen beräknade 1 370 milj. kr. Till omsvängningen ihandelsbalansen bidrog förutom fortsatt godefterfrågan på våra exportvaror utomlands -framför allt den stramare ekonomiskapolitiken och den nerdämpade inhemska konjunkturen. Andra viktiga inslag i fjolårets betalningsbalansbild ärden fortsatta försämringen i tjänstebalansen med utlandet och det kraftigaomslaget i positiv riktning på kapitalbalansen. Som framgår av riksbankensförvaltningsberättelse (s. 31) svängde kapitalbalansen från ett kapitalutflöde1969 på ca 200 milj. kr. till ett kapitalinflöde på närmare 800 milj. kr. 1970.Restposten, som i betydande utsträckning påverkas av förändringar i de kortakommersiella krediterna, visade en ännu större omsvängning från i runt tal 450 milj. kr. till + 1 550 milj. kr. Valutareserven ökade enligt de definitivasiffrorna med närmare 400 milj. kr. efter att ha minskat med ca 1 850 milj. kr.året innan. Detta visar enligt utskottet att den strama kreditpolitiken nåddeett av sina huvudsyften. Vissa statistiska indikationer, somframkommit sedan finansplanen skrevs, tyder såvitt utskottet kan bedöma på attkonjunkturdämpningen kan komma att bli mer markerad. Enligtkonjunkturbarometern mattades tillväxttakten i den svenska industriproduktionenbetydligt , något som främst torde bero på vikandeefterfrågan och inte på otillräcklig kapacitet. Trots minskning i orderingångenär orderstockarna fortfarande mycket stora inom verkstadsindustrin, men inomövriga industrier bedöms orderläget med vissa undantag som svagt. Förinnevarande kvartal väntas orderingången minska i praktiskt taget samtligabranscher. Speciellt gäller detta verkstadsindustrins hemma marknadsorder. Även på arbetsmarknaden har effekten avkonjunkturdämpningen gjort sig gällande. En indikation härpå är att antaletobesatta platser vid arbetsförmedhngarna var ca 45000, vilket innebar en nedgång från toppläget med ca 25 000 eller36 % (båda siffrorna säsongrensade). Och antalet anmälda arbetslösa var ijanuari i är 58 000 eller 11 000 flera än . Enligtarbetskraftsundersökningen har arbetslösheten också ökat. Mot denna bakgrund finner utskottet det välbetänkt attriksbanken inledde förhandlingar med affärsbankerna om enförsiktig uppmjukning i sin starkt restriktiva kreditpolitik. Som framgår avriksbankens förvaltningsberättelse (s. 9) bedömde läget såatt en viss selektiv ökning av affärsbankernas utlåning borde kunna genomförasför att skapa förutsättningar för ett ökat bidrag till finansieringen avindustrins investeringar. I den uppgörelse om riktlinjerna för kreditpolitikenunder 1971, som träffades med bankföreningens medlemmar, gick med påatt slopa det utlåningstak, som tidigare gällt för all annan utlåning änbostadskrediter, men nåddes enighet om att den ökade friheten ibankernas utläningspolitik skulle utnyttjas för krediter avsedda att finansieraindustrins investeringsverksamhet. För övriga sektorer och ändamål skullekreditgivningen även i fortsättningen vara starkt restriktiv. I högsta gradskulle detta gälla alla former av konsumtionskredit. Den ekonomiska politiken 1971.Enligt finansplanen är de centrala målen för den ekonomiska politiken 1971givna: full sysselsättnmg, fortsatt hög tillväxttakt, jämnare inkomstfördehiingsamt bättre regional balans. Härtill kommer kravet på stabilisering avprisnivån. I finansplanen understryks också att behovet att återställautrikesbalansen ställer två ofrånkomliga krav på den ekonomiska politiken. Fördet första måste resursinriktningen förskjutas mot avsättning av en störreandel varor och tjänster utomlands och lägre tillväxttakt i förbrukningen inomlandet. För det andra måste en hög investeringsverksamhet upprätthållas inom är det nödvändigt att pressa nedtakten i pris- och kostnadsstegringarna. 1 motionen lu- 562 betonas att den ekonomiska politikensmål är beroende av varandra. Hög tillväxttakt i ekonomin och fullsysselsättning förutsätter enligt motionärerna stabilt penningvärde och balansi de utrikes betalningarna. Stigande välstånd kräver vidare ett effektivtresursutnyttjande, vilket i sin tur förutsätter en effektiv avvägning mellanpoUtiska mål såsom ekonomisk utjämning mellan olika medborgargrup-per ellertillhandahållande av det allmännas tjänster ä ena sidan och å andra sidanlångsiktiga tUlväxtmål. Ju större del av de tiUgänghga resurserna som i daganvänds för privat eller offentHg konsumtion, desto långsammare kommerresurserna att växa. Det konstateras i motionen att det stora beroende avinternationellt utbyte av varor och tjänster som präglar den svenska ekonominbegränsar de marginaler inom vilka avvägningar kan göras mellan konsumtion ochinvesteringar. I motionen nr 565 framhålls att den allmänna inriktningenav den ekonomiska politiken, sådan den redovisas i finansplanen, ligger i linjemed de krav som och tidigare ställt. Motionärernanoterar också med tillfredsställelse att regeringen nu förfram regional balans som ett övergripande mål för den ekonomiska pohtiken. Omde i finansplanen uppställda målen för produktion, priser, sysselsättning ochförbättring av bytesbalansen skall kunna uppnås är enligt motionärernas meningfrämst avhängigt av möjligheterna att uppnå den beräknade investeringsökningeninom industrin. EnUgt utskottets uppfattning råder i stort settprincipiell enighet när det gäUer de allmänna målen för den ekonomiskapolitiken i vårt land. Det man har olika meningar om är avvägningar påmarginalen och framför aUt vUka medel som skall användas för att nå deuppställda målen. EnUgt utskottets uppfattning är ett återställande av den utrikesbalansen ett primärt krav. Våra möjUgheter att realisera de mål vi satt upp förden ekonomiska utvecklingen är ytterst beroende av att balansen i de utrikesbetalningarna återställs. Utskottet återkommer till denna problematik i detföljande. Avutomordenthg betydelse för varje ställningstagande till den framlagda budgetenoch det ekonomisk-poUtiska handlingsprogram som framläggs i finansplanen ärgivetvis bedömningen av den framtida konjunkturutvecklingen i . I finansplanenkonstateras härom att det står klart att kulmen i högkonjunkturen nu passerats.Enligt departementschefen går vi 1971 in i ett lugnare konjunkturförlopp. Detär dock inte fråga om någon kraftigare konjunk-turavmattning utan utveckhngenpräglas fortfarande av aktivitet på hög I den preUminära försörjningsbalansen räknas med enökning av bruttonationalprodukten med . I motionen nr 562 understryks att en rad faktorersamverkar till att försvåra bedömningen av den ekonomiska utvecklingen under1971. EnUgt motionärerna torde den stabilisering av den internationella ochinhemska konjunkturen som kunde noteras komma attbestå åtminstone 1971. Men motionärerna pekar ocksåpå några svaga punkter i konjunkturbilden, bl. a. en viss tendens till att iökad utsträckning annuUera gjorda beställningar och den senaste tidensutveckling på arbetsmarknaden, som redan berörts i föregående avsnitt avutskottets yttrande. I stort sett synes motionärerna dela departementschefensuppfattning om den sannoUka konjunkturutveckUngen . Påvissa punkter ifrågasätter de emeUertid reaUsmen i hans bedömning, bl. a. närdet gäUer möjUgheten att förverkUga den förbättring av handelsbalansen, somförutses i finansplanen. I motionen nr 565 framhäUs bl. a. att meningarna blandexperterna om det konjunkturförlopp, som kan vara mest sannolikt senare under1971 och 1972, trots aUt är delade. Resultatet av nu pågående avtalsrörelse ochdess effekt på budgeten och den ekonomiska utveckUngen kan ännu inte bedömasmed någon säkerhet. Motionärerna vill därför avvakta med ett slutgiltigtställningstagande till avvägningen av den ekonomiska poUtiken till dessavtalsrörelsens resultat kan överblickas och ytterUgare bedömningsunderlagpresenteras i kompletteringspropositionen. Utskottet har inte funnit anledning att i något väsentligtavseende ifrågasätta den prognos rörande den fortsatta ekonomiska utvecklingeni som lagts tiU grund för utformningen av den nu framlagda budgeten ochfinansplanen. Den nu pågående konjunkturdämpningen kan bU relativt begränsadoch av kort varaktighet samt under nästa budgetår följas av hög ekonomisk aktivitetoch förnyad press på resurserna. Utskottet vUl emellertid understryka denosäkerhet som häftar vid varje framtidsbedömning som sträcker sig så långt frami tiden som tiU slutet av nästa budgetår en period på närmare 1 1/. Detär möjUgt att utvecklingen kan bU en annan. I detta sammanhang vill utskottetpeka på de alternativa utvecklingsförlopp, som behandlas på s. 19 1 den tillfinansplanen fogade preUminära nationalbudgeten. Resonemanget är där knutettill den prognos över bytesbalansen, som gjorts för försörjningsbalansen 1971.Central betydelse tUlmäts den fortsatta konjunkturutvecklingen i Västeuropa.Skulle avmattningstendenserna inom konjunktur- och lagerutveckUngen iVästeuropa ha underskattats i prognosen är det enligt nationalbudgeten möjligtatt det positiva utslaget pä bytesbalansen bUr mer begränsat, somsysselsättningsläget inom kan komma att påverkas ogynnsamt av en förhållandevissvagare utveckling av exporten. Även gynnsammare utveckUngsalternativ ansesemeUertid tänkbara. Om den västeuropeiska konjunkturen andra halvåret 1971behåUer sin styrka eUer rent av visar uppsvingstendenser skuUe en ännukraftigare tillväxt av den svenska exporten än de 8 1 /som beräknas i denpreUminära nationalbudgeten kunna emotses. En sådan utveckling skulle enligtnationalbudgeten bryta en eventueU stagnation inom den svenska ekonomin underandra . Man kan enUgt utskottets mening inte bortse från denmöjUghet tUl svagare konjunkturutveckling i som nationalbudgetenpekat på. Om de tendenser tUl konjunkturdämpning, som där föreUgger på vissaområden inte minst i skulle förstärkas, kan detta inte undgåatt återverka på den svenska ekonomin. Utskottet återkommer senare tUl de kravpå vår konjunkturberedskap, som sammanhänger med att det enUgt utskottetsbedörrming kan föreUgga en viss risk för att vi kommer att påverkasav konjunkturdämpande tendenser i större utsträckning än vad man räknat med ifinansplanen. Utgående från demål som tidigare behandlats och den bedömning av konjunkturutveckUngen, som nurelaterats, har årets budgetförslag utformats med sikte på att uppnå denåtstramning, som bedömts som nödvändig. Utgifternas expansion har håUitstUlbaka och upplåningsbehovet har begränsats i förhåUande tUl det nu löpandebudgetåret. För att möjUggöra detta har enUgt departementschefen en mycket restriktivprövning av utgiftsbehoven varit ofrånkomlig. De av höstriksdagbeslutade inkomstförstärkningarna i form av höjda skatter på bensin, sprit, vinm. m. samt höjningen av den allmänna arbetsgivaravgiften hade samma syfte, d.v. s. att åstadkomma en av aUa efterlyst förstärkning av finanspoUtiken.