bet · FU01SoU28 · 1971-12-31 00:00:00 — eller indirekt, kommer i kontakt medbesprutningspreparaten torde vara betydligt större när det gäller besprutningarinom jordbruket och i trädgård. Skogsbruket är berett medverka till attlämpliga regler utformas för besprutning i skogsmark sä att behovet avinformation i praktiken tUlgodoses, Vidare anfördes i skriften följande. Mot giftnämndens beslut talar ävendet förhållandet att skogsbruket behandlar endast en mycket liten areal iförhållande till jordbruket. Sålunda utgör den arealen i skogsbruket c:a mot c:a I i jordbruket. Den i skogsbruket årligenbehandlade arealen utgör vidare en mycket ringa del av totalarealen skogsmark.Under år 1970 beräknas sålunda bara 0,av vårt lands produktiva skogsmark hablivit föremål för här ifrågavarande herbicidbehandling. För skogsbruketsmöjligheter att grundlägga god återväxt har användningen av herbicideremellertid en utomordentligt stor betydelse. Merkostnaden vid återgång tillmanuell röjning har i tidigare analyser av domänverket och skogsstyrelsenberäknats till . Det är troligt att denverkliga merkostnaden ligger avsevärt över detta värde. Då den medlövslyröjning avsedda biologiska effekten dessutom i många fall blir mycketotillfredsställande vid manuellt utförande kommer härtill förluster ivirkesproduktion. Redan ett förbud är för skogsbruket allvarligtmed hänsyn till nödvändigheten att upprätthålla ett intensivt skogsvårdsprogrami syfte att säkerställa virkesförsörjningen till den expanderandeskogsindustrin. Det måste slutligen betonas, att lövbekämpning i många fallinte kan uppskjutas utan allvarliga men för beståndsutvecklingen.Tillgängligheten av resurser för preparatutspridning utgör därjämte en starktbegränsande faktor för inhämtande av genom temporärt förbud uppkommeneftersläpning i återväxtarbetet. Slutligen anfördes i besvärsskriften att giftnämndensbeslut inte heller står i överensstämmelse med 7 § bekämpningsmedelsförordningen,enligt vilken bestämmelse åtgärd inte får föreskrivas som är mera betungande änsom är skäligt med hänsyn till det med åtgärden avsedda syftet. fann i gemensamt yttrande över samtliga besvärinte skäl att ompröva sitt ställningstagande och anförde som skäl härför bl. har delatexpertgruppens grunduppfattning att restriktioner i fenoxisyraanvändningen,utöver den som följt av meddelade registreringsvillkor, i nuvarandeläge varit motiverade, och nämnden har sålunda som den ansvariga administrativamyndigheten också haft att närmare utforma dessa restriktioner. icke blivit enig, vilket i och för sig knappast är anmärkningsvärt i enfråga av så kompUcerad natur. Med hänsyn till den tvekan som enligtexpertrapporten i vissa hänseenden kan hysas för fenoxisyrorna har giftnämndenvid utformningen av sina restriktioner ansett det särskilt betydelsefullt attmänniskor inte ovetande skall bli utsatta för medlen. Genom att de av klagandena här ifrågasatta restriktionernagivits karaktären av ett temporärt förbud tills vidare under är 1971 motanvändning av fenoxisyror på vissa lokaler har giftnämnden klart understrukitatt ytterligare material i ärendet kan förväntas. Nämnden har också sagt avser att ta upp frågan om och när det temporära förbudet kan hävas, närytterligare försöksresultat föreligger och om det visar sig praktiskt möjligtatt på ett tillfredsställande sätt skydda tredje man. anfördehärefter i ett dag-tecknat yttrande bl. a. följande efter attha konstaterat att giftnämnden vid utformningen av restriktionerna ansett detsärskUt betydelsefullt att människor inte ovetande kan bli utsatta förifrågavarande medel. delar helt dennauppfattning. Det bör dock enligt verkets mening vara möjligt att - såsomframhåUits i besvären tillmötesgå detta självklara krav genom att pä etttillfredsställande sätt upplysa aUmänheten om när ett skogsområde skaUbehandlas eller redan behandlats med fenoxisyrepreparat. Informationsbehovetbör kunna täckas genom exempelvis annonser i lokalpressen samt uppsättande avanslag och särskUda varningstecken vid behandlingsomrädet och längstiUfartsvägarna till området. bedömer vidare omfattningen avskogsbrukets be-kämpningsätgärder som förhållandevis sä små att de inte annatän lokalt och därtill mycket temporärt kan komma i konflikt med allmänhetensrätt att nyttja skogsmark för rekreaktion, bär- och svampplockning ochliknande. Det bör i detta sammanhang anmärkas att den s. k. allemansrättengivitvis inte upphäver markägarens rätt att bruka sin mark pä ett rationelltsätt. De ekologiska effekterna av preparatens användning synes med en årlig besprutning av av skogsmarken inte , somgiftnämndens utredning beräknas pågå, kunna nå en sådan omfattning att förbudetav det skälet nu måste bestå. Denna uppfattning styrks även av det utlåtandesom professor , veterinärmedicinska anstalten, avgivit den 4,6,1971angående fenoxisyrepreparatens påverkan på vissa djur. finner sig med anledning av det anfördainte böra motsätta sig att restriktionerna upphävs i vad avser användning avpreparaten för skogsvårdande åtgärder. Verket fömtsätter dock att ett bifalltill besvären kombineras med bestämmelser om noggrann dosering av preparatensamt detaljerade föreskrifter om hur allmänheten skaU informeras om att besprutningskall ske eller ägt rum, I övrigt synes inga ändringar böra ske i giftnämndensbeslut i vad det avser parker, vägar, kraftledningsgator, vattendrag m, m. Regeringsrätten fann i utslag 1 pä anförda skäl att det överklagade beslutet fick anses utgöra ettprincipbeslut utan särskilda rättsverkningar, avsett att följas av beslutrörande varje enskilt bekämpningsmedel. Under hänvisning tUl att ett sådantprincipbeslut inte särskUt kan överklagas lämnades besvären utan prövning. 1 enlighet med principbeslutet hargiftnämnden i de enskilda fallen fattat beslut rörande olika registreradefenoxisyrapreparat. Besluten i de enskilda fallen har inneburit att villkor somknutits till registreringen av medlen har ändrats med stöd av 5 § bekämpningsmedelsförordningen,I fråga om vissa fenoxisyrapreparat uppgav tillverkarna att preparaten inteskulle försäljas i fortsättningen, 1 dessa fall har giftnämnden låtit bero vidden av företagen vidtagna åtgärden. Såsom delvis framgår av giftnämndens yttrande iregeringsrättsärendet (se ovan) kommer giftnämnden att ånyo taupp frågan om rätten att i fortsättningen använda fenoxisyrorna sombekämpningsmedel. får därvid möjlighet att ta med i bedömningen deytterligare forskningsresultat som framkommit efter beslutet i Vissa forskningsresultat föreligger redan. Dettagäller bl, a, en undersökning som skett i svensk-amerikanskt samarbete och somavsett inverkan av fenoxisyran 2,4,5-T på apa. Denna undersökning är förnärvarande föremål för viss komplettering. Vidare kan nämnas, att professorKurt , som ingick i giftnämndens expertgrupp, kommer att framlägga enrapport rörande en undersökning som gjorts om inverkan av fenoxisyror på ettantal gravida renar och deras . Det preliminära resultatet avundersökningen föreligger. Vid sina ställningstaganden kommer giftnämndenockså att beakta de möjligheter som rent praktiskt kan föreligga att på etttUlfredsställande sätt skydda allmänheten i de fall dä fenoxisyror används sombekämpningsmedel. I svärden på en enkelfråga angående förbud mot användning av fenoxisyrapreparaten hänvisade chefenför till den rapport som framlagts av giftnämndensexpertgrupp och till att giftnämnden skulle ta ställning till förbudsfrågan. I svar på en enkel fråga angåendeanvändingen av fenoxisyror i jordbruket framhöll chefen för socialdepartementetatt ett fortsatt utredningsarbete beträffande fenoxisyror pågår genom giftnämndensförsorg och att, då resultatet härav föreligger, giftnämnden kommer att ta uppfrågan om olika fenoxisyrors användning tiU förnyad prövning. I motionen - som väcktes under denallmänna motionstiden eller således före giftnämndens beslut -erinras om att enligt beslut av giftnämnden fick vid besprutning frän flygplanendast användas bekämpningsmedel som nämnden särskilt godkänt för ändamålet.Giftnämndens beslut var visserligen ett steg i rätt riktning, anför motionärerna,men var inte tillräckligt. De framhåller att dispens kunde lämnas förbesprutning från flygplan och att förbudet inte gällde besprutning fränskogstraktorer, flodsprutor och tankbilar. En följd härav var att det intefanns något hinder för besprutning av vägrenar, städer, parker, gräsmattor,banvallar och skogsmark. Motionärerna uttalar vidare att amerikanska forskare harslagit larm om att hormoslyr framkallar fosterskador. Detta har konstateratssedan medlet använts i för avlövning av djungeln. 1 vårt land har fleramänniskor som kommit i kontakt med områden som besprutats med hormoslyr råkatut för skador som åsamkat dem stort lidande. På de platser där kalhyggenbesprutats har allt djurliv upphört. Det har också ifrågasatts om inte fiskensleklider rubbats på grund av hormoslyr, som följt med regnvattnet ut ivattendrag och sjöar. Enligt motionärerna bör blotta misstanken om att ettbekämpningsmedel kan framkalla fosterskador vara tillräckligt för att medlettotalför- bjuds tUl dess att fakta om dess verkningar presenterats.Då det inte är bevisat att de båda herbicidtyperna 2,4-D och 2,4,5-T inte kanvålla skador pä födda och ofödda människor samt på djurlivet bör de båda medlentotalförbjudas tills sådan bevisning föreligger. 1 motionen anförs följande. Genom giftbesprutning dödas vissväxtlighet vid vägarna i vårt land. Lövträd och buskar bringas att vissna. Enresa längs svenska vägar förvandlas från en skönhetsupplevelse tillmotsatsen. Även i den vackraste bygd möter ögat först vägkanternas brunaränder. En beklämmande atmosfär av död och förfulning tränger sig påvägfararen. En turist på färd genom vårt land för med sig hem en samladminnesbild av vissnad grönska, en oförklarligt förfulad genomfart. För den sombor och vistats i en bygd och måste färdas pä vägar med besprutadedikesrenar är bilden lika skrämmande. Man måste därtill lägga giftets negativa verkan för värtlands djurliv. Det kan innebära oöverskådliga skador för faunan. Det är inteheller utrett om giftet verkar skadligt på människor. har alltsåtillstånd att sprida den giftiga lösningen utan att dess resultat är heltkända. En mångsidig forskning måste ske, innan ytterligare besprutning får ägarum. Detta är ett av de många områden där vår generation utan att känna tillskadeverkningarna för framtiden i syfte att öka bekvämligheten och sin egensäkerhet vidtagit åtgärder utan föregående forskning. Vårt ansvar för miljönkräver att gift inte får spridas på detta sätt. I många bygder skulle i ställetsysselsättning kunna ordnas åt äldre arbetskraft eller övriga som behöverdeltidsarbete genom röjning vid vägarna i stället för besprutning. I betänkandet behandlas tvåmotioner angående vissa växtbekämpningsmedel. Åv de gräs- och buskbekämpningsmedel (herbicider) somvanligen används intar fenoxisyrorna en helt dominerande ställning i bådeSverige och utlandet. Åv den totala fenoxisyraförbrukningen i vårt land utgörsmer än hälften av MCPA men även 2,4-D och 2,4,5-T har stor användning hos oss,2,4-D används bl, a, i höstsäd och i gräsmarker. Vid bekämpningen av ogräs ochbuskage i kraftledningsgator, längs vägkanter och i parkområden används både2,4-D och 2,4,5-T, har preparat av dessa typer ocksåhaft stor användning i skogsbruket, där de används för bekämpning avlövträdsvegetation. beräknas skogsmark habehandlats med herbicider, huvudsakligen 2,4-D och 2,4,5-T, Man räknar vidaremed att åriigen besprutas större delen av sträsädesarealen eller med herbicider. Även här dominerar fenoxisyrorna. 2,4,5-T användsdock inte vid denna besprutning. Sedan bekämpningsmedelsförordningenträdde 1964, har giftnämnden prövat och godkänt ett stort antalfenoxisyrapreparat, varav åtskilliga av typen 2,4-D och 2,4,5-T, Frågan omfenoxisyrornas fortsatte.' användning som bekämpningsmedel kom i blickpunktenför sedan a. genom amerikanska undersökningar som visade pårisker av de nämnda fenoxisyrapreparaten för fosterskador på råttor och mösssamt genom användning av 2,4,5-T för militära ändamål i , I novemberförra året beslöt giftnämnden att spridning av bekämpningsmedel från luften fårutföras endast med medel som är särskilt godkända för ändamålet, 1 motionen 1971:18 framhålls att giftnämndens beslut inovember 1970 visserligen var ett steg i rätt riktning men att det inte vartillräckligt långtgående. Eftersom förbudet inte gäller besprutning fränskogstraktorer och tankbilar kunde besprutning ske av vägrenar, parker,gräsmarker, banvallar samt skogsmark. Amerikanska forskare har funnit atthormoslyr - som är ett av de mest kända fenoxisyrapreparaten - framkallatfosterskador, sedan medlet använts i för avlövning av djungeln. 1 vårtland, uttalar motionärerna, har flera människor som kommit i kontakt medområden som besprutats med hormoslyr råkat ut för skador som åsamkat dem stortlidande. På de platser där kalhyggen besprutats har allt djurliv upphört.Enligt motionärerna bör blotta misstanken om att ett bekämpningsmedel kanframkalla fosterskador vara tillräckligt för att medlet totalförbjuds till dessatt fakta för dess verkningar presenterats. Då det inte är bevisat att de bådaherbicidtyperna 2,4-D och 2,4,5-T inte kan vålla skador på födda och oföddamänniskor samt på djurlivet, bör preparaten totalförbjudas till dess sådanbevisning föreligger, 1 motionen 1971:424 hemstäUs att skall anhållaom förbud mot spridning av gift i växtbekämpande syfte vid vägarna.Motionärerna framhåller att i de fall där växtligheten längs vägarna bekämpasgenom besprutning med medel som dödar växtligheten förfulas naturen i hög grad.Vidare framhålls att bekämpningsmedlen kan vålla oöverskådliga skador fördjurlivet och att det inte är utrett huruvida bekämpningsmedlen är skadliga förmänniskorna. Slutligen lägger motionärerna en sysselsättnings-politisk aspektpä frågan om den fortsatta användningen av bekämpningsmedel längs vägarna. Deanför, att i många bygder skulle sysselsättning kunna ordnas åt äldrearbetskraft eller övriga som behöver deltidsarbete genom röjning vid vägarna istället för besprutning. 1 ] - således sedan motionernaväckts -redovisade en av giftnämnden tillkallad expertgrupp enrapport som avsåg granskning av förefintligt material rörande fenoxisyrorna, iförsta hand 2,4,5-T och 2,4-D. 1 expertgruppen ingick sakkunniga inom bl. a.områdena genetik, strålningsbiologi, teratologi (läran om missbildningar),toxikologi (läran om gifter) och hygien, 1 sin sammanfattning anfördeexpertgruppen bl. a. att det, utifrån de synpunkter gruppen företrädde, var välmotiverat att utspridande av fenoxisyror begränsades i största möjligautsträckning samt att i de fall de användes detta skedde så att demiljöskadliga effekterna blev så små som möjligt. Förutom en restriktivanvändning borde möjliga alternativ beaktas. Halterna av toxiska dioxiner i deanvända preparaten borde vara låga. Ingen av ledamöterna i expertgruppen ansågatt det på basen av föreliggande information fanns tiUräckligt starka skäl attförorda ett generellt förbud mot användning av bekämpningsmedel innehållandefenoxisyror. mars fattade giftnämnden ett beslut som innebar bl. a. attbekämpning med fenoxisyror i princip tilläts i jordbruksgrödor ochgräsfröodlingar men inte i skogen eller längs vägarna. Beslutet skulle gällatiUs vidare , Vid sitt beslut fäste giftnämnden stort avseende vidatt fortsatt användning av fenoxisyrorna inte skedde på sådant sätt attmänniskor ovetande kunde bli utsatta för dem. Detta var enligt nämnden grundentill att det temporära förbudet berörde användning utmed vägar och i skogen meninte på åkrar o, d. vill framhålla attanvändande av bekämpningsmedel nästan undantagslöst grundar sig på medlensgiftiga egenskaper. Trots risker för förgiftning och andra skadeverkningar vidmedlens användning har de ansetts oumbärliga till skydd mot egendomsskada ochsanitär olägenhet. Genom föreskrifter om registreringstvång för allabekämpningsmedel samt utförliga bestämmelser om tillverkning, handel ochhantering av sådana medel har lagstiftaren sökt att i möjligaste mån elimineradessa risker. a. föreskrives att registrering inte får ske om medlet är sågiftigt eller annars bedöms kunna medföra så skadlig verkan pä människor,husdjur, vilt, nyttoinsekter eller nyttoväxter att det inte lämpligen böranvändas i bekämpningssyfte. Andra lagutskottet uttalade vid riksdagi utlåtande angående skadeverkningarna av vissa buskbekämpningsmedel, vilketutlåtande godkändes av , att utskottet förutsätter att registreringsmyndighetentillämpar den nämnda föreskriften restriktivt och i fall, då brist pådokumentation, tveksamhet eller delade meningar bland experter föreligger,vägrar registrering intill dess vetenskapUgt dokumenterad klarhet vunnits om medletsskadeverkningar. ansluter sig helt till detta uttalande.Utskottet får i detta sammanhang också erinra om att villkor som knutits tillregistreringen får ändras när det finns skäl till detta och att registreringfår återkallas om det befinnes påkallat. Även i dessa avseenden finns det skälatt tillämpa bestämmelserna restriktivt. Genom giftnämndens beslut tillgodosågs under1971 års bekämpningssäsong önskemålen i motionen 1971:18 om att vissa avfenoxisyrorna inte skulle användas för bekämpning i skogen eller längs vägarna.Giftnämnden kommer att ta upp frågan om rätten att ifortsättningen använda fenoxisyrorna som bekämpningsmedel. fårdärvid möjlighet att ta med i bedömningen de ytterligare forskningsresultatsom framkommit efter beslutet . Med hänsyn till det anförda och dåutskottet inte är berett att förorda en särlagstjftning beträffandefenoxisyrorna avstyrker utskottet motionen 197 1 :I8. Vad som anförts i det föregående kan i allt väsentligtåberopas även vid prövningen av motionen 1971:424. Genom att användningen avfenoxisyrorna längs vägarna förbjöds har motionens syfte ipraktiken tillgodosetts under årets bekämpningssäsong. För den händelse fråganom användning av andra bekämpningsmedel än fenoxisyror längs vägarna skulleaktualiseras, får naturligtvis giftnämnden ta upp frågan om de särskilda riskersom kan vara förenade därmed. Utskottet, som inte kan förorda att bekämpningsmedelslagstiftningen används somett sysselsätt-ningspolitiskt instrument, avstyrker även denna motion.Utskottet hemställer A. attriksdagen avslår motionen 1971:18, B. attriksdagen avslår motionen 1971:424. Närvarande: herrar i (s), iKungälv (s), (), (), (), herrar iÖskevik (c)*, i (s), Hyltander (fp)*, (), lohnssoni (s). ()*, (vpk), herrar iGöteborg (c), Nisser (m) och i (s)*. * Ej närvarande vid betänkandets justering. vid utskottets hemställan under Bav herrar () och Nisser (m) som anser dels att det avsnitt i utskottets betänkande som börjar pås. 14 med "Vad som anförts" och slutar på s. 15 med "även dennamotion" bort ha följande lydelse: "Genom att användningen av fenoxisyrorna längsvägarna förbjöds har syftet med motion 1971:424 delvistillgodosetts under årets bekämpningssäsong. Det torde emellertid vara möjligtatt övergå till andra bekämpningsmedel än fenoxisyror. Härigenom får man möjlighetatt även i fortsättningen bespruta vägrenarna. Förutom att en hel del giftigaprodukter sprids på detta sätt, bidrar spridningen till en förfulad miljö.Mekanisk röjning eller röjning för hand skulle även kunna ge en viss ökning avsysselsättningen. Med hänsyn till det anförda tillstyrker utskottetmotionen." dels attutskottet under B bort hemställa "att med bifall tillmotionen 1971:424 hos Kungl. Maj:t anhåller om förbud mot spridning av gift iväxtbekämpande syfte vid vägarna." av (vpk) som anfört: Sedan motionen 1971:18 väcktes har ytterligare förbud motanvändning av fenoxisyrapreparat införts. Förbudet som endast är temporärtavser användningen i skogen och längs vägarna eller med andra ord i områdenbeträffande vilka det i motionen ansetts som speciellt nödvändigt att förbjudaanvändningen av preparaten, eftersom människor och djur i sådana områden särskilt lätt kan komma i kontakt medpreparaten och skadas. Jag utgår frän att förbudet bibehålls även i fortsättningenom inte fuU klarhet kan erhållas om verkningarna av fenoxisyrorna. används en stor del av fenoxisyrorna ijordbruket mot ogräsbekämpning i sträsädes-, ärt- och potatisodUngar samt igräsmarker. Ett förbud även mot användningen i jordbruket av preparaten skulleotvivelaktigt medföra nackdelar för jordbruket. Dessa kan emeUertid inte fäanses avgörande om fortsatta forskningsresultat skulle visa att det finnsbeaktansvärda risker för att preparaten vid användning i jordbruket pä lång siktkan medföra skador på människor och djur. Redan bristande kunskap om effektenav medlen bör i enlighet med utskottets uttalanden mana till störstaförsiktighet. Jag förutsätter därför att registreringsmyndigheten - även efterdet beslut som är att vänta noggrant följer den nationella ochinternationella forskningen pä området och i mån av resurser även ställer sigbakom egna undersökningar. Slutligen vill jag framhåller vikten av attforskningen för att få fram biologiska bekämpningsmedel intensifieras.