bet · FU01JoU54 · 1971-12-31 00:00:00 — Flertalet sydsvenska län hade dåkalmarksan-delar på medan hade förhållandevis låg procent. Nuär förhållandena mycket jämnare; för perioden visar götalandslänen , svealandslänen och norrlandslänen mark under föryngring. Dagens åldersfördelning i många sydsvenska län medtyngdpunkt på skogar i åldern visar att i slutet av förra och börjanav detta århundrade dominerades stora regioner av mer eller mindre kalabeleslandskap och gleshuggna restskogsbeslånd. Ett tillstånd som f. ö. varvanligt ännu vid tiden för första riksskogstaxeringen . Det är alltså inte så alt vi fått större kalmarker jämförtmed tidigare perioder; snarare är det tvärtom, p. g. a. att återväxtarbetenasätts in tidigare och effektivare nu än . Vad som har hänt är att deenskilda föryngringsytorna har blivit större än förut och därförblir mera iögonenfallande. Utvecklingen, åtminstone i , kan dock nubedömas gå i en annan riktning. Hyggesbränningen som var ett avgörandemotiv för stora hyggen, överges nu och övergång från fasta upparbetningsplatserför stammar och träd lill rörliga processorer gör det också möjligt all arbetamed mindre ytor. För den huvuddel av svensk skogsmark som måste utnyttjasför virkesproduktion i första hand är det dock uppenbart att trakthygges-bruketkommer alt liksom vara den dominerande slutavverknings-formen. 10-15 %av skogsarealen kommer som en följd härav att alltid ligga kal eller bevuxenmed plantskog upp till låt oss säga ögonhöjd. Så länge de enskildaföryngringsytorna är av någorlunda måttlig storlek föreligger enligt vadskogsforskningen kommit fram till inga sädana klimatiska ellerekologiska problem som motionärerna befarar. Skogsforskningen har sinuppmärksamhet riktad på följderna av de verkligt stora hyggesytorna, varomskogshögskolan kan förmodas lämna närmare upplysning i sitt remissvar. Ökadeforskningsinsatser framför allt kring de klimatologiska och hydrologiskakonsekvenserna av större hyggesytor är dock påkallade. Frågan om skadebekämpningsmedlen har sedan motionen skrevskommit i ett annat läge genom att giftnämnden nu förbjudit herbicidersanvändning i skogsbruket tills vidare . Motionärerna påpekar att användningen av hela Irädmetodenvid avverkning stundom leder till att avfallet inte återbördas till trädens växtplatsoch att en mera allmän gödshng härigenom kan framtvingas. Härtill är att sägaatt det är långt ifrån säkert att denna avverkningsform kommer att användas i nämnvärd utsträckning framöver. Gödslingav skogsmark komrner alldeles oberoende av det nämnda förhållandet att fåganska stor omfattning, då det är den kanske mest lönsamma investering som kangöras i skogsbruket. På initiativ av håller nu en arbetsgrupprepresenterande skogsforskning och praktiskt skogsbruk på att utarbeta enfaktasamling om motiven för skogsbrukets olika åtgärder och deras inverkan pånaturmiljön. Den är avsedd att på bred front informera i hithörande frågor ochär föranledd bl. a. av den bristande kunskap som uppenbarligen är för handenbland både miljöskribenter och den breda allmänheten. Vad här ovan anfört skulle väl närmast talaför att någon särskild utredning inte nu skulle behövas. Samhällets insatser påområdet bör i stället koncentreras på ökade resurser till forskningen påområdet. (24,3,1971) framhåller attverket i olika sammanhang har kommit i kontakt med den omdaning som skogsbruketgenomgått och nämner som exempel att verket utrettfrågan om i vilken utsträckning det från naturvårdssynpunkt är motiverat attundanta nedlagd jordbruksmark från skogsodling. Det pågår också en utredningangående behovet av skydd för bokskogen som på uppdrag av Kungl, Maj,t bedrivs avskogsstyrelsen i samråd med . För att söka klarlägga de speciella naturvårdsfrägor sornär förknippade med det moderna skogsbruket har vidare nyUgentillsatt en arbetsgrupp med representanter även för skogsbruket och forskningen(domänverket, , skogshögskolan och ). Avsikten är att verket skall kunnaoffentliggöra material som ger underlag för en bedömning av följderna frånnaturvårdssynpunkt av den förväntade utvecklingen inom skogsbruket. Ett avsyftena med arbetet är att belysa om behov föreligger av ytterligareutredningar rörande det moderna skogsbrukets konsekvenser från miljösynpunkt. () () SSR anser att det är mycketangeläget att medel ställs till förfogande för intensifierad forskning rörandedet moderna skogsbrukets konsekvenser från miljösynpunkt, samt förundervisning och utbildning i dessa ämnen, innefattande jämväl fortbildning avredan yrkesverksamma skogsmän. En sådan anpassning av forskningsmedlensfördelning bör enligt SSRs mening ha större angelägenhetsgrad och ge snabbareresultat än en separat utredning av sakfrågorna. Med all rätt framhåller motionärernaatt skogsbrukets metoder genomgår en snabb utveckling och förändring, somställer oss inför nya problem inte minst i frågan om hur miljön påverkas. Till motionärernas framställning i sakfrågorna vill vidock lägga följande. Hyggesbruket är inle en följd av de senaste årensmekanisering av avverkningarna. Det har tillämpats och har givitupphov till både produktiva och vackra bestånd, som finns representerade i bådeäldre, medelålders och yngre skog. Detta kan exemplifieras med Bergslagsbeståndefter kolvedshyggen och lappmarkernas stora kalhyggen på svårföryngrade marker. Den totala kalmarksarealen i landet har inteökat , bland annat därför att ålerväxtåtgärder numera i regelsätts in både snabbare och effektivare än . Genom koncentration avavverkningarna blir dock de enskilda föryngringsytorna stora. Detta tordeframgent bli särskilt märkbart i , där det finns ett markantöverskoll av äldre skog som bör finna avsättning genom skogsindustrins ökandekapacitet. Motionärerna uttalar att den tekniska utvecklingenhuvudsakligen inriktas på avverkningssidan, medan mekanisering avföryngringssidan försummats. Det bör framhållas att det nedlagts mycket både forsknings- och utvecklingsarbete vid Skogshögskolanoch på andra håll för mekanisering av skogsplanteringen. Detta är en i mångaavseenden mycket komplicerad fråga som tar tid. Det gäller inte bara attkonstruera bra planteringsmaskiner, utan även uppdragning av plantor som ärlämpliga för maskinplantering etc. Såsom SSR inledningsvis framhållit kvarstår dock detfaktum att ändrade metoder är miljöpåverkande: större föryngringsytor, färreoch hårdare gallringsingrepp, skogsgödsling, insekts-, busk- och ogräsbekämpningm. Därmed följer klimatiska, estetiska och andra miljöproblem. Dessaspörsmål är enligt vad SSR har sig bekant föremål för studier och forskningbåde vid och vid andra institutioner. Del synes emellertidmycket angeläget att statsmakterna vid prövning av medelstilldelning förskoglig forskning beaktar de särskilda krav, som följer av skogsbruketspågående snabba utveckling i dessa avseenden. Skogsindustriernas samarbetsutskott (5.4.1 971) Samarbetsutskottel delarmotionärernas uppfattning i så måtto att utskottet finner angeläget att vinnaökade kunskaper om det intensiva skogsbrukets inverkan på miljön och deekologiska sambanden. Däremot anser utskottet inte att en särskild utredning isådant syfte är ett förstahandsintresse. Enligt utskottets mening är detprimära önskemålet att ökade resurser ställs till förfogande för såvälgrundforskning som tillämpad forskning. Den sammanhållande funktionen i sådanverksamhet bör även i fortsättningen anförtros åt forskningsråden och övrigaberörda medelsfördelande instanser. Utskottet vill även understrykabetydelsen av saklig och allsidig information samt att utbildningsbehovettillgodoses på alla nivåer inom berörda ämnesområden. I sammanhanget vill viuttrycka stor tillfredsställelse över initiativ attsammankalla en särskild expertgrupp för sammanställning av fakta i eninformationsbok med arbetsnamnet "Skog och miljö". I motiveringen för den i motionen föreslagna utredningenomnämnes vissa exempel på konsekvenser av det moderna skogsbruket. från att här diskutera sakframställningen i dess enskildapunkter men kan ej underlåta påpekandet att beskrivningen av den aktuellasituationen fått en ensidig och negativ inriktning. Vidare har motionärernahelt förbigått de grundläggande orsakssammanhangen. Skall den för landets sysselsättning och exportinkomstersä viktiga skogsindustrin bestå och utvecklas, är det en tvingande nödvändighetatt vi förvaltar våra skogstillgångar enligt rationella metoder. Först därmedkan vi vidmakthålla ekonomisk konkurrenskraft, säkra hög och uthålligvirkesproduktion och tryggad sysselsättning. Detta är också innebörden av vårtraditionella skogspolitik. I det moderna samhället har nya värderingar av livsmiljönallt oftare kommit att konfronteras med si rikt ekonomiska målsättningar.Samtidigt tenderar avvägningarna rörande utnyttjandet av våra naturresurser attbli allt mer komplicerade lönsamhetskraven skärps och trycket på alternativanvändning av tillgångarna ökar, i synnerhet i närheten av storstadsregionerna.Tyvärr försvåras diskussionen av många osakkunniga och överdrivna uttalanden iden allmänna debatten och massmedia. Utskottet vågar företräda den uppfattningen att berördaintressen efter saklig diskussion även i fortsättningen skall kunna nå de församhället bästa avvägningarna på basis av successivt framkommande forskningsresultatoch en allt bättre och breddad information. Belägg för en sådan förhoppning kanpåvisas i många positiva resultat av berörda parters strävanden att förena detmoderna skogsbrukets lönsamhetskrav med framsynt miljövård och allmänhetensintresse av skogen som rekreationskälla.