bet · FU01LU6 · 1971-12-31 00:00:00 — Lagutskottetsbetänkande nr 1971 LU 1971:6 betänkande i anledning av motioner omsänkning av myndiglietsålderti. I motionen 1971: 652 av m. fl. hemställs»att måtte besluta att myndighetsåldern skall inträffa vid uppnådda18 års ålder, samt att uppdraga åt vederbörande utskott att utforma förslagtill erforderlig lagtext». I motionen1971: 662 av m. fl. hemställs »att uttalar attmyndighetsåldern bör sänkas till , att i skrivelse till Kungl.Maj;t hemställer om förslag till erforderliga lagändringar i detta syfte». lagstiftning m. m. Genom beslut under vårsessionen med1969 års riksdag sänktes den civOrättsliga myndighetsåldern från 21 till 20 år.Lagändringen trädde i kraft den 1 juU 1969. vidgades behörigheten för ungdomar . Ändringama innebar sammanfattningsvis att den som har fyllt 18 årinte bara som tidigare själv kan ta anställning och disponera över sinarbetsinkomst utan också har fått ökade möjligheter att själv fritt väljamellan förvärvsarbete och studier. Vidare har han rätt att skaffa sig egenbostad utan föräldrarnas medverkan. Möjligheten för underårig, som är gift, attoavsett ålder företa sådana rättshandlingar som krävs för den dagligahushållningen har vidgats till att omfatta alla underåriga som har egethushåll. Förmyndarens befogenheter gäller i huvudsak ingående av kreditavtal med vissa undantag samt förfogande över egendom som inte utgörs avarbetsinkomst eller av statliga medel som tillhandahållits för bosättning eUerför högre studier. Dessutom har förmyndaren möjlighet att ingripa om denunderårige missbrukar sin handlingsfrihet. Som en konsekvens av den sänkta myndighetsåldern vidtogsockså ändringar av ett flertal 21-årsgränser inom vitt skilda rättsområden. Denprincipiella utgångspunkten vid prövningen av om sådan ändring skulle vidtasvar därvid att en anpassning nedåt borde ske överallt där den gällandeåldersgränsen i väsentUg grad påverkats av myndighets- åldern.Bland de åldersgränser som sålunda sänktes kan nämnas de som finns iföräldrabalken om vårdnadens upphörande och samtycke tiU adoption, iärvdabalken om behörighet att upprätta testamente samt i omgiftomans samtycke tiU äktenskap. Inom det straffrättsliga onurådet sänktes de21-årsgränser som finns i 6 kap. 4, 7 och 8 §§ och vidare ändradessamthga 21-årsgränser i barnavårdslagen till . Motsvarande ändringvidtogs också i fråga om rusdrycksförsäljningsförordningen och förordningarnaom arvsskatt och gåvoskatt samt om stathg förmögenhetsskatt. Bland21-årsgränser som behåUlts kan nämnas dem som finns inom påföljdssystemet förunga lagöverträdare. Isammanhanget vUl utskottet också erinra om följande åldersgränser ilagstiftningen, nämligen för inträde av straffbarhet (33 kap. 1 §brottsbalken), för ingående av äktenskap (2 kap. 1 § ),för skyldighet att fullgöra värnphkt (1 kap. 1 § värnphkts-lagen) och för rättatt sluta arbetsavtal (6 kap. 4 § ) samt året efter fyUda 19 årför rösträtt (riksdagsordningen § 14). SlutUgen må erinras om att den som ärmyndig, dvs. fyllt , kan väljas till ledamot av (riksdagsordningen § 26). avlämnade förrnynderskapsutredningenen promemoria angående myndighetsåldern och olika former av omyndighet (stencilJu 1967; 1). Promemorian innehöll bl. a. förslag om sänkning av myndighetsåldernfrån 21 tUl . Förslagetfick ett övervägande positivt mottagande vid remissbehandlingen. Fleraremissinstanser ifrågasatte dock lämpligheten och behovet av en sänkning avmyndighetsåldem. De politiska ungdomsorganisationerna ville å andra sidan gålängre än utredningen föreslagit och förordade en sänkning till . Idet följande återges en i propositionen nr 1969 intagen sammanfattningav ungdomsorganisationemas ståndpunkter i frågan. Somskäl för att myndighetsåldem bör sänkas till framhöU särskilt att de imga blir ekonomiskt oberoende av föräldrarnatidigare nu än förr och att allt flera bUdar familj . anförde att det med hänsyn tUl densamhällsinformation som skolan och massmedia ger är motiverat att tala om entidigare social mognad hos ungdomen nu än . ungdomsförbundansåg att det bör vara en självklar utgångspunkt vid varje diskussion omsänkning av myndighetsåldern att deima bör sättas så lågt som möjhgt. Betydelsenför den enskilde av gemensam myndighetsålder inom och i övrigthade enligt över- Det antal personer som kan komma att beröras av olikheter imyndighetsåldem måste enligt förbundet vara försvinnande htet. Om den som ärmyndig enhgt svenska regler behandlas som omyndig utomlands, skulle detta barainnebära att han får finna sig i samma behandling som sina jämnåriga i det landdär han vistas. Så torde vara förhåUandet även i andra sammanhang när detgäller utlänningar. Vid ett svenskt ställningstagande kunde man enligtförbundets mening i huvudsak bortse från förhållandena i andra länder. Den nordiskarättsUkheten syntes visserligen i och för sig önskvärd men långtifrånnödvändig. Förbundet påpekar också att man i och länge har haftdelvis annan myndighetsålder än i det övriga genom de regler som gällerdär om att underårig blir myndig när han ingår äktenskap. Även ochFolkpartiets ungdomsförbund ansåg att hänsyn till de andra nordiska ländernainte bör hindra från att sänka myndighetsåldem till . borde ett självständigt svenskt handlande kunnapåskynda åtgärder i samma riktning i övriga nordiska länder. Vad beträffarförhållandet till utomnordiska länder anförde att detär den omständigheten att en avvikelse över huvud taget förehgger som skaparolägenheter, medan avvikelsens storlek har mindre betydelse. Hänsynen tUlinternationella förhållanden borde därför inte hindra att myndighetsåldem sänkstill i stället för tUl . Förbundet påpekade också att dennamyndighetsålder tillämpas i de östeuropeiska länderna och att våra förbindelsermed dessa länder ökar. EnligtSveriges borde visserligen värdet av detskydd som tillkommer den omyndige i vissa situationer inte underskattas. Detvar dock enligt förbundets mening inte befogat att Sträcka detta skydd längreän till . Snarare torde det vara möjhgt att överväga ytterligaresänkning. Ipropositionen (1969: 25) anförde föredragande departementschefen, statsrådetKling, bl. a. följande. I diskussionen om lämplig myndighetsålder harpåpekats att den biologiska mognaden hos ungdomen numera inträder tidigare änförut. Utredningen och åtskilliga remissinstanser anser det tveksamt om detförhåller sig på samma sätt med den sociala mognaden. Jag finner det fögafruktbart att ta upp denna fråga till närmare diskussion, eftersom det är svårtatt ställa upp några objektivt giltiga kriterier på social mognad.Överväganden av detta slag synes mig därför inte ägnade att läggas till grandför ett avgörande om myndighetsåldern skall ändras. Ensänkning av myndighetsåldern skiflle främst få betydelse i fråga ombehörigheten i ekonomiska angelägenheter. förvärvar de unga iaUmänhet avsevärda erfarenheter i sådana frågor redan . De sombeger sig ut i förvärvsHvet kan som regel få anställningar som gör det möjhgtför dem att försörja sig själva. 1* 1971. växande grupp av unga som bedriver studier vid högreläroanstalter innebär det införda studiesociala systemet attde inte har behov av något ekonomiskt bistånd från föräldramas sida förfinansieringen av sina studier. Dessa och andra faktorer leder till att de ungai allmänhet kan frigöra sig från den ekonomiska gemenskapen med föräldrarnaredan innan de blir myndiga. Många gifter sig och bildar egna hem . har visserhgen krävts tillstånd av för att enman som är skall få ingå äktenskap. Sådant tillstånd har dock ipraxis så gott som alltid beviljats när mannen har fyllt och fått sinaföräldrars samtycke till äktenskapet (se prop. 1968: 136, s. 73), och fr. o.m. sänks åldersgränsen till vad som redan nu gäller för kviima,nämligen . anförda förhållanden talar för att myndighetsåldern börsänkas. Ungdomsorganisationernas uppfattning att man bör gå längre än utredningenhar föreslagit och sänka myndighetsåldem till har enligt min mening vissaskäl för sig. Många har redan vid frigjort sig från det ekonomiskaberoendet av föräldrarna och lever ett självständigt liv. De är bosatta utanförföräldrahemmet, har eget hushåll och försörjer sig själva genom eget arbeteeller bedriver studier som finansieras genom statliga studiemedel. De unga somhar förvärvsarbete har redan enligt gällande bestämmelser rätt att förfoga översin arbetsinkomst. Det finns emeUertid också många 18-åringar, som inte allshar så självständig ställning i förhållande till sina föräldrar. Vidare måstebeaktas att omyndigheten medför ett skydd för de unga mot förhastade åtgärderpå det ekonomiska området. Lockelserna för ungdomen till sådana transaktionerär i dagens samhälle avgjort mera framträdande än tidigare med hänsyn bl. a.till de vidgade möjligheter till avbetalningsköp och lån i olika former somnumera står till buds för enskilda. Lockelserna förstärks väsentligt genom denintensiva reklamen för inköp av konsumtionsvaror som riktar sig inte minst tillungdomen. Jag vili i detta sammanhang ocksåfästa uppmärksamheten på att myndighetsåldern hittlDs har varit densamma i helaNorden. En enhetlig ordning är otvivelaktigt av värde med hänsyn till de näraförbindelser som råder mellan de nordiska länderna. Frågan om sänkning avmyndighetsåldern har behandlats vid nordiska överläggningar och man har härvidlyckats nå enighet om att åldersgränsen bör sänkas till . I har ensådan ändring redan genomförts. Motsvarande ändringsförslag har lagtsfram i och och kan väntas också i . Ett par remissinstanser harifrågasatt om man inte med eller utan kombination med en sänkning avmyndighetsåldern till borde införa en regel om att underårig som ingåräktenskap skall bli myndig i samband därmed. Samma tanke togs upp av i yttrande över familjerättskommitténs betänkande,vilket bl. a. innehöll förslag om sänkning av äktenskapsåldern (prop. 1968: 136s. Regler om sådan s. k. emancipation finns i en del främmande länder, bl.a. och . Dessa regler ger uttryck åt den i och för sig riktigatanken att unga som faktiskt har släppt de ekonomiska banden med föräldrarnaoch bildat ett eget hem bör vara självständiga i ekonomiskt hänseende.EmeUertid är det inte bara de gifta som på detta sätt står fria i förhållandetill sina föräldrar, utan detsamma gäller många andra. Det synes mig därförinte lämpligt att placerade gifta i någon särstäUning när det gäller tidpunkten för myndighetensinträde. Minaöverväganden i frågan har fört mig till den slutsatsen att myndighetsåldern ienlighet med utredningens förslag bör sänkas till och vara lika för alla.Som jag inledningsvis nämnde har riksdag som vilande antagit förslagom sänkning av rösträttsåldern vid riksdagsval efter fyllda 20 årtiU året efter fyllda . Om detta förslag blir slutligt antaget ochmyndighetsåldern kommer den relation som råder mellanmyndighetsålder och rösträttsålder att bestå även i fortsättningen. Somredan har framgått har jag förståelse för de synpunkter som ligger bakomförslagen om en längre gående sänkning av myndighetsåldern och om enemancipationsregel. Vid beredningen av förevarande lagstiftningsärende ijustitiedepartementet har det befunnits, att man i stor utsträckning kantillgodose dessa synpunkter genom att vidga behörigheten för dem som ännu intehar uppnått myndig ålder. Utvidgningarna tar sikte bl. a. på den underårigesrätt att bestämma över sin vistelseort och sina studier samt hans rätt attföreta vissa vardagUga rättshandlingar. Den av mig förordade ändringen av myndighetsålderninnebär, som jag har påpekat, att den nordiska rättslikheten i dettahänseende kommer att bestå. Vad angår övriga europeiska länder gäller redan nudelvis olika myndighetsåldrar. I är åldersgränsen , i 20år och i andra västeuropeiska länder . I har emellertid nyligenföreslagits en sänkning av myndighetsåldern till . Vid europeisktjustitieministermöte ställde sig ytterligare ett antal länderjwsitiva tiU tanken på en sänkning av gäUande 21-årsgräns. I motioner i anledning av propositionen (I: 931 ochII; 1069, II: 1068 samt I: 933 och II:1070) framlades förslag om sänkning av myndighetsåldern tUl . Isitt av godkända utlåtande (nr 32) anförde första lagutskottet bl.a. följande. Utskottet vill för sin del tiU en början framhållaatt samhällsutvecklingen medfört att ungdomen numera i allmänhet har störreinsikter i sociala, politiska och ekonomiska frågor. Den biologiska mognadeninträder numera också tidigare. Dessa och andra av departementschefen anfördaskäl talar enligt utskottet för att myndighetsåldern bör sänkas. Beträffandemotionsförslagen om en mer långtgående sänkning än till må först anförasatt, även om många ungdomar redan frigjort sig från detekonomiska beroendet av föräldrama och lever ett självständigt hv, det ocksåfinns många som inte aUs har en så självständig ställning i förhåUande tillsina föräldrar. Många 18- och 19-åringar är säkerligen också i behov av detskydd, framför allt i ekonomiskt hänseende, som omyndigheten innebär. För en20-årsgräns talar även att årets riksdag slutiigt antagit förslag om sänkningav rösträttsåldern vid riksdagsval efter fyllda till åretefter fyllda . Om myndighetsåldem sänks till , kommer således denrelation som rått mellan myndighetsålder och rösträttsålder att bestå I vad mån grundlagberedningens översyn av rösträttsvillkorenkan leda tiU en längre gående sänkning av rösträttsåldem synes f. n. ovisst. Avavgörande betydelse för utskottets inställning till frågan om när myndighetenbör inträda har varit önskemålet om en nordisk rättslikhet. Myndighetsåldemhar hittiUs varit densamma i hela , och det nu föreliggande förslagetgrundas på nordiska överläggningar, där man lyckats nå enighet om attåldersgränsen bör sänkas till . Förslag om sådan sänkning har redanantagits i och . Att i detta läge följa motionsförslagen, bör enligt utskottets mening icke komma i fråga. Det måemellertid framhållas att en sådan sänkning föreslagits i och att ävenandra västeuropeiska länder, där myndigheten inträder vid , har ställtsig positiva till tanken på en lägre myndighetsålder. I de östeuropeiskaländerna är myndighetsåldem . För vårt lands vidkommande finns dockenligt utskottets mening inte anledning att, innan erfarenheter vunnits av denu framlagda förslagen, ta stälhiing till lämpligheten av en framtida merlångtgående sänkning av myndighetsåldern på sätt begärs i motionerna I: 933 ochII: 1070. Utskottet viU i detta sammanhang understrykaatt de synpunkter, som hgger till grund för motionsförslagen om en sådansänkning, i stor utsträckning tillgodoses genom de här ovan inledningsvisomnämnda nya reglerna om vidgad behörighet för dem som inte uppnått myndigålder. Även de i ohka sammanhang framförda önskemålen om s. k. emancipation förunderåriga som ingår äktenskap blir i väsentUg mån tillgodosedda. På anfördaskäl tiUstyrker utskottet propositionens förslag om sänkt myndighetsålder ochavstyrker bifall till motionema I: 931 och II: 1069,I: 933 och II: 1070 samt motionen II: 1068 idenna del. Här kan tilläggas att myndighetsåldern i Danmarkoch numera sänkts tiU och i till . Vid riksdag togs frågan om sänkning avmyndighetsåldern till upp i anledning av fristående motioner, nämligenmotionerna I: 234 och //. 273, I: 545 och //. 643 samt I: 833 och //. I ett avmotionsparen. I: 545 och //. 643, samt i separata motioner föreslogs en motsvarandesänkning av rösträttsåldern. Isitt av godkända utlåtande uttalade första lagutskottet följande medanledning av yrkandena om sänkning av myndighetsåldem (ILU: 1970: 3). Som framhölls av första lagutskottet, då fråganprövades föregående år, talar otvivelaktigt vissa skäl för att sättamyndighetsåldern lägre än . Ungdomen har numera i allmänhet störreinsikter i sociala, politiska och ekonomiska frågor. Som motionärerna åberopargår flera viktiga åldersstreck vid ; rätten att ingå äktenskap inträderdå liksom skyldigheten att göra militärtjänst och rätten att sluta arbetsavtal.Många ungdomar har också redan frigjort sig från det ekono- miskaberoendet av föräldrama och lever ett självständigt liv. Även familjebUdningsker aUt oftare av imgdomar under . Aandra sidan finns många 18- och 19-åringar som inte aUs har någon självständigstäUning i förhållande tiU sina föräldrar. Många av dem torde också vara ibehov av det skydd, framför aUt i ekonomiskt hänseende, som omyndigheteninnebär. Vidare bör beaktas att den vidgade behörighet som tillkommerdem som fyllt tillgodoser åtskilliga av de synpunkter som ligger bakomönskemålet om en lägre myndighetsålder. Väsentligt för utskottets instäUning äratt den nuvarande åldersgränsen tillkommit efter nordiska överläggningar,vilka under föregående år lett till en sänkning av myndighetsåldern till 20 åri samtliga nordiska länder. Några erfarenheter som kan föranleda en ytterligaresänkning har uppenbarUgen inte vunnits under den korta tid som därefterförflutit. Att vårt land i detta läge skuUe följa motionsförslagen och gåifrån den uppnådda enigheten och rättslikheten kan enhgt utskottets mening ickekomma i fråga. Ävenom utskottet har förståelse för de synpunkter som ligger bakommotionsförslagen, kan utskottet således icke biträda motionerna. Motionsyrkandena om sänkning av rösträttsåldernbehandlades av . Utskottet erinrade i sitt utiåtande (KU1970: 9) om att frågan om en ytterligare sänkning av rösträttsåldern skallprövas av grandlagberedningen. borde enligt utskottet inte föregripadenna prövning genom något ställningstagande i sak till de förslag som framförtsi motionerna. Utskottet föreslog i stället att motionema skuUe överlämnas tillgrundlagberedningen. följde utskottets förslag. I motionen nr 652 av m. fl. anförsinledningsvis att unga människor genom den utbyggda skolundervisningen ochsamhällsutvecklingen i stort har avsevärd erfarenhet i ekonomiska ting redanföre den gällande myndighetsåldern. Många unga har anställning, som gör demekonomiskt oberoende av föräldrarna, och för dem som bedriver högre studier hardet studiesociala stödet inneburit självständighet i ekonomiska frågor,framhåUer motionärerna. Motionärernaanför att ingående av äktenskap, som kan ske för bådemän och kvinnor, för den enskilde medför så genomgripande förändringar iekonomiskt och juridiskt avseende, att det med fog kan hävdas att de flestamänniskor under sin livstid ej vidare fattar något beslut med lika långtgåendeekonomiska och juridiska verkningar. Enhgt motionärerna är det därförmotiverat att genom en sänkning av myndighetsåldern till ge individernamöjUghet att handla självständigt även på andra områden. Motionärernaerinrar härefter om att departementschefen i propositionen med förslag tillsänkning av myndighetsåldern anfört att den uppfattningsom ungdomsorganisationerna framfört i remissyttrandena överförmyndarskapsutredningens betänkande att sänka myndighetsåldem till hade vissa skäl för sig. Motionärernaanser att det är lämpligt att så långt möjligt sammanföra de åldersgränser somreglerar individemas rättigheter och skyldigheter till en och samma gräns. Depekar på att en hel rad av rättigheter och skyldigheter inträder vid 18års ålder, samt bedömer det vara ändamålsenUgt att till denna åldersgräns knytaäven myndigheten. Eftersom ett av viUkoren för valbarhet är att man är myndig,skulle också en sänkning av myndighetsåldern automatiskt innebära envälmotiverad sänkning av valbarhetsåldern, anför motionärerna avslutningsvis. I motionen nr 662 av m. fl. framhållsatt antalet åldersgränser bör kunna minskas i huvudsak till två, nämligen 15och . 15-årsgränsen skulle därvid gälla för straffbarhetens inträdande ochför rätten att förfoga över tillgångar som man fått genom eget arbete.18-årsgränsen skulle medföra myndighet och rösträtt. Inom kriminalvården är detenhgt motionärerna önskvärt att behålla 21-årsgränsen i den meningen attlagöverträdare skall kunna särbehandlas i enlighet medriksdagens beslut . Motiveringeni motionerna ligger också till grund för ett yrkande om sänkt rösträttsålder,vilken fråga behandlas av . Som motivering för kravet påsänkt rösträtts- och myndighetsålder hänvisar motionärerna till ungdomens allttidigare mognad i biologiskt och socialt hänseende. Speciellt pekas också påatt åldersgränsen för giftermål genom beslut av riksdag satts till 18år för både män och kvinnor. Det är uppenbart, anser motionärerna, att giftapersoner måste ha möjUghet att ingå avtal om lån, avbetalningsköp etc. som harsamband med bosättningen och hushållet i övrigt. I stäUet för att som sökalösa detta problem med undantagsbestämmelser bör den naturUga vägen vara attsänka myndighetsåldern till den som gäller för äktenskaps ingående, framhåUermotionärerna avslutningsvis. Genom beslut av riksdag sänktes dencivUrättshga myndighetsåldern från 21 tiU . vidgades iåtskilliga hänseenden behörigheten för ungdomar i åldern . Ändringarnaträdde i kraft den 1 juU 1969. Imotionen 1971: 652 av m. fl. yrkas att skall beslutaatt myndighetsåldem sänks till , och i motionen 1971:662 av . hemställs att uttalar att myndighetsåldembör sänkas till samt hos Kungl. Maj:t begär förslag tiU erforderligalagändringar i detta syfte. Motiveringen i sistnämnda motion har ocksååberopats som skäl för en motion med yrkande om motsvarande sänkning avrösträttsåldern. Denna motion behandlas av . Somframgår av den föregående redogörelsen prövades frågan om att sänkamyndighetsåldern tUl i samband med lagstiftning och denövervägdes ånyo vid riksdag i anledning av motioner. Isitt av riksdag godkända utiåtande anförde första lagutskottet, attvissa skäl otvivelaktigt talar för att sätta myndighetsåldern lägre än 20 år.Sålunda har, anförde utskottet, ungdomen numera i allmänhet större insikter isociala, politiska och ekonomiska frågor. Utskottet pekade på att fleraviktiga åldersstreck går vid ; rätten att ingå äktenskap inträder dåliksom skyldigheten att göra militärtjänst och rätten att sluta arbetsavtal.Utskottet anförde vidare att många ungdomar redan frigjort sigfrån det ekonomiska beroendet av föräldrarna och lever ett självständigt Uv,samt att familjebildning allt oftare sker av ungdomar under 20 är. Äandra sidan finns, framhöll första lagutskottet, många 18- och 19-åringar sominte alls har någon självständig ställning i förhållande till sina föräldrar.Utskottet ansåg att många av dem också torde vara i behov av det skydd, framförallt i ekonomiskt hänseende, som omyndigheten innebär. Enligt utskottet bordevidare beaktas att den vidgade behörighet som tillkommer dem som fyllt18 år tillgodoser åt-skiUiga av de synpunkter som hgger bakom önskemålet om enlägre myndighetsålder. Första lagutskottet framhöll slutligen att väsentiigtför utskottets inställning varit att den nuvarande åldersgränsen tillkommitefter nordiska överläggningar, vilka lett till en sänkning avmyndighetsåldern till i samtliga nordiska länder. Utskottet ansåg attnågra erfarenheter som kunde föranleda en ytterligare sänkning uppenbarligeninte vunnits under den korta tid som därefter förflutit. Att vårt land i dettaläge skuUe följa motionsförslagen och gå ifrån den uppnådda enigheten ochrättsUkheten kunde enligt utskottets mening inte komma i fråga. mening äger den uppfattning, som första lagutskottet sålundagivit uttryck för, alltjämt giltighet. Utskottet har emellertid förståelse förde synpunkter, som hgger bakom motionsförslagen, och enligt utskottets meningkan det inte uteslutas att dessa synpunkter kommer att leda tiU ytterligaresänkning av myndighetsåldern när tillräckliga erfarenheter vunnits av dennyligen beslutade sänkningen. Utskottet anser dock önskvärt att en framtidareform kommer till i nordisk samverkan. Avslutningsvis villutskottet upplysa om att frågan om förenhetiigande avmyndighetsåldern i de västeuropeiska länderna utreds av enexpertkommitté inom . På gmnd av vad ovan anförts hemställerutskottet att motionerna 1971: 652 och 1971: 662 inteföranleder någon åtgärd. Viddetta ärendes behandling har närvarit: herrar i (fp), ().Svanström (c), fröken i Leram (s), herrar (), iFalköping (c), (), fra (), herrar (), Anderssoni (s), fra Jonäng (c), heirar (vpk), i (s).Annerås (fp) och (). *Ej närvarande vid betänkandets justering. av herrar i (fp). (),i (c), () och (), vilka ansett