bet · FU01JoU53 · 1971-12-31 00:00:00 — Jordbruksutskottetsbetänkande nr 1971 JoU 1971: 53 Jordbruksutskottetsbetänkande i anledning av motioner angående tillsynen över oljelagringen, m.m. Till jordbruksutskottet har hänvisats följande avutskottet till behandling i ett sammanhang upptagna motioner: dels1971: 421 av (), vari hemställts att måtte hos Kungl.Maj:t anhålla att Kungl. Maj:t låter utreda hur en effektiv kontroll avgällande oljelagringsbestämmelser lämpligen bör ordnas frågan om tillskapandeav en särskild besiktningsorganisation för oljecisterner bör därvid beaktas samt anmoda länsstyrelserna att tillsammans med kommunerna förberedamottagningscentraler för oljeförore-riade jordmassor och annat fast oljeavfall, dels1971: 1054 av m. fl. (fp, c), vari hemställts att iskrivelse till Kungl. Maj:t begär att en utredning skyndsamt tillsätts för attlämna förslag till organisation av övervakning av oljecisterner av i motionenangivet slag. Utskottet har inhämtat yttranden över motionernafrån , kommerskollegium. , , , , () samtlänsstyrelserna i och . Se bilaga till dettabelänkande. I förevarande motioner framställs yrkandendels om en övervakningsorganisation för besiktning av oljecisterner (mot. 1971:421 och 1971: 1054), dels om åtgärder för anordnande av mottagningscentralerför oljeförorenade jordmassor och annat fast oljeavfall (mot, 1971:421). a. en speciell besiktningsorganisation behandlades av riksdag ianledning av väckta motioner. 1 utlåtande över inotio-nerna anförde tredjelagutskottet (3LU 1968: 68) avslutningsvis att utskottet fått intrycket attåtskilliga brister förelåg i kontrollen av att gällande bestämmelserefterlevdes och alt det syntes nödvändigt att få till stånd ett effektivtsystem för kontroll av att cisternerna överensstämmer med bestämmelserna ochatt de rengörs och besiktigas på föreskrivet sätt. Utskottet föreslog bl. a.att skulle hos Kungl. Maj:t hemställa om de åtgärder vartill avutskottet gjorda uttalanden kunde föranleda. beslöt i enlighet medutskottets förslag. 1 1971.16 saml. JoU 1971: 53 2 kollegietsyttrande över nu föreliggande motioner framgår att kollegiet i samråd medstatens naturvårdsverk, och statens planverk somkomplement till tidigare lämnade bestämmelser utfärdat en kungörelse (Ser. B nr1/1970) med bestämmelser om åtgärder till skydd mot vattenförorening genombrandfarlig vätska samt alt härigenom de synpunkter som anförtenligt kollegiets mening i allt väsentligt blivit tillgodosedda. Kollegietframhåller bl, a, att den nya kungörelsen innehåller ingående regler omkontroll av underjordiska cisterner och rörledningar samt att kontrollen, somskall ske med närmare angivna mellanrum, skall utföras av sakkunnig person medskyldighet att utfärda intyg enligt ett av kollegiet fastställt formulär.Vidare anför kommerskollegiet att intyget skall uppta utförliga uppgifter ochatt den sakkunnige därför ej kan undandra sig att lämna en så klar bild övercisternen med tillbehör att det blir möjligt för att bedöma,om fortsatt förvaringstillstånd kan lämnas eller om det i förekommande fallfinns skäl att återkalla gällande tillstånd, Samma kontrollregler gäller förcistern ovan jord inom skyddsområde, och rörledning över jord inom sådantområde är underkastad regelbunden kontroll. Däremot har kollegiet ejföreskrivit särskild kontroll av cistern i byggnad, eftersom sådan cisternnormalt står under daglig uppsikt och regler finns vilkas efterlevnad hindrarutläckande olja från all vålla skada. Den förenämnda kungörelsenhar trätt i kraft . Utskottetvill för egen del starkt understryka nödvändigheten av en effektivcisternkontroll. Särskilt kräver förvaringen av brandfarlig vätska i cisternerhelt eller delvis under jord stor uppmärksamhet. Del är uppenbart allsvårigheterna för kontroll är speciellt stora i vad gäller yttre korrosionsskadorpå den del av sådana cisterner som ligger under jord. Enavgörande förutsättning för alt en ändamålsenlig kontroll skall kunnaåstadkommas är givetvis att för uppgifterna väl utbildad personal finns atttillgå. Detta framstår såsom nödvändigt inle minst med hänsyn till alt kontrolli allmänhet skall ske . Utbildning bedrivs f. n. vidkurser som anordnas av . Undervisningenomfattar cislernvård samt cislernkonlroll, och den som genomgått kurs får intyghärom. Kursverksamhet bedrives även av bl. mening bör man kunna räkna med att härigenom en förstärkning skallske vad gäller byggnadsnämndernas tillgång till på området sakkunnig personal.Likaså bör de pågående kommunsammanslagningarna kunna leda till förbättraderesurser för byggnadsnämnderna i här förevarande hänseende. Detsynes uppenbart att insikten om vikten av hithörande frågor nu är klar såvälhos myndigheter som hos kommuner och berörda organisationer. De avkommerskollegiet utfärdade kontrollföreskrifterna har emellertid varit i kraftendast . Utskottet finner inte osannolikt att JoU 1971: 53 3 motionernassyfte skulle kunna tillgodoses inom ramen för den nuvarande organisationen.Det synes emellertid kunna ifrågasättas om inte en tidsgräns skulle kunnainföras efter vilken placering av oljetank under jord inte tillåts med mindreän att den omges av ett betongtråg med vattentät botten. En sådan tidsgränskunde förslagsvis sättas vid . Åtgärder i detta syfte motiveras av attdet inte varit möjligt att finna en ekonomiskt försvarbarkontrollmetod, varigenom kan klarläggas att en underjordisk cistern förblirtät. Nämnas kan i detta sammanhang att det finns ca 100 000 underjordiskaoljetankar i vårt land vilka är gamla. Det finns starka skäl antaatt en stor del av dessa redan är otäta eller blir det inom relativt kort tid.Kostnaden för att åstadkomma en mera skyddad placering av dessaunderjordstankar får anses ringa jämförd med den skada som läckage fråntankarna kan vålla på grundvattnet. En stor del av de nuvarande underjordiskaoljetankarna har inte undergått kontroll före nedläggningen. Detta gäller demsom nedgrävdes före tillkomsten av nu gällande bestämmelser. Emellertid måsteen särskild kontrollorganisation på förevarande område bli synnerligen kostsamsamtidigt som det kan förväntas att utvecklingen går mot ett minskat antalunderjordiska oljecisterner. En lämpligare väg att komma till rätta medolägenheterna skulle enligt utskottets mening kunna vara att övergå till ettbesiktningssystem med tätare tidsintervaller än f. n. Sålunda borde exempelvismöjligheterna kunna övervägas att den tidsintervall av , som gällerför besiktningarna, minskas till och . Då utskottet utgår från att Kungl, Maj:t och ansvariga myndigheterföljer nu aktuella fråga med största uppmärksamhet och vidtar de åtgärder somi angivet syfte kan befinnas erforderliga finner utskottet inte anledningpåkalla annan åtgärd från sida till följd av nu behandlade motionsyrkanden än att riksdagensom sin mening ger Kungl. Maj:t till kännavad utskottet anfört. Vadgäller spörsmålet om omhändertagande av oljeförorenade jordmassor och annatfast oljeavfall framgår av remissyttrandena att problemet uppmärksammats bl.a. av länsstyrelser och kommuner. I sammanhanget kan erinras om atträddningstjänstutredningen avgivit sitt betänkande"", vilket är under remissbehandling. Utredningensförslag innebär att ansvaret för samhällets räddningstjänst, inbegripetoljebekämpning till lands, skall ligga på kommunerna. Det föreslås även ettinterkommunalt samarbete för åstadkommande av en lämpligt avvägdberedskapsorganisation. Länsstyrelserna anses böra få ansvaret förkatastrofplanläggningen. Utredningen har däremot inte tagit ställning till detnyss berörda spörsmålet om omhändertagande av oljeavfall m. m. Somkommerskollegiet anfört i sitt remissyttrande över motionerna bör det dockkunna fömtsättas att, om utredningens förslag genomförs, kommunerna inte kanunderlåta att i samråd med vederbö- JoU 1971: 53 4 randelänsstyrelse se till att ett lämpligt antal mottagningscentraler anläggs.Oskadliggörande av omhändertaget oljespill måste självfallet anses ingå somett led i oljebekämpningen. I vart fall måste spörsmålet uppmärksammas vid denkommande prövningen av förslaget. Utskottet finner den i motionen 1971: 421upptagna, här berörda frågan mycket betydelsefull men anser att prövningen avutredningsförslaget bör avvaktas och är därför inte berett att nu påkallanågon särskild åtgärd i anledning av förevarande motionsyrkande.Utskottet hemställer att i anledning av motionerna 1971: 421och 1971: 1054 som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anförtangående besiktningen av cisterner samt lämnar motionerna i övrigt utanåtgärd. Viddetta ärendes slutbehandling har närvarit: herrar i Skegrie (c),Mossberger (s), i (s), i (s), ().Hedström (s), (), i (s). (vpk), (), Leuchovius (m), (), i Heden (c)och (). avherr och (båda fp), vilka anser delsatt det avsnitt av utskottets utlåtande som börjar på s, 2 med orden "Denförenämnda" och slutar på s. 3 med orden "utskottet anfört" istället bort ha följande lydelse: "Denförenämnda kungörelsen, som trätt i kraft , innefattar intenågra uppgifter om vilka krav som måste ställas för att i kungörelsen avseddkontrollant av underjordiska cisterner skall betraktas som sakkunnig. uppfattning torde det ofta ställa sig svårt för byggnadsnämndernaatt få sådant biträde av experter i ärenden angående underjordiska cisternersom krävs för en betryggande kontroll. Utskottet vill vidare ifrågasätta omden i kungörelsen föreskrivna intervallen mellan kontrollbesiktningarna,vanligtvis , inte är för lång. Det synes önskvärt att denna intervallsuccessivt minskas, exempelvis till och . Det finns nämligen skäl antaga att en stor del av de äldre underjordiska JoU 1971: 53 5 cisternernaredan är otäta eller får befaras bli det . De skador somhärigenom kan komma att åsamkas våra vattentillgångar, främst grundvattnet,kan bli mycket allvarliga. Dettorde enligt utskottets mening inte vara möjligt att tillgodose angivnaönskemål om en effektiv och med kortare tidsintervaller än f. n. återkommandecislernkonlroll med de resurser för dessa ändamål som stårbyggnadsnämnderna till buds. Utskottet finner därför övervägande skäl tala förmotionärernas uppfattning att spörsmålet om tillskapande av en särskildorganisation för övervakning av oljecisternerna bör tas upp till närmareövervägande genom en utredning i ämnet. Som exempel på frågor som därvid,förutom själva uppbyggnaden av kontrollorganisationen, torde böra prövas kannämnas spörs-målen om utbildning och auktorisation av kontrollanter, om cisternmaterialoch cisternernas konstruktion och utrustning saml om skyddsåtgärder av olikaslag och om anordningar för varning vid läckage." dels att utskottetshemställan bort ha följande lydelse: "att i anledning av motionerna1971:421 och 1971: 1054 hos Kungl. Maj:t hemställer om utredning av frågan omen organisation för kontroll av oljecisterner samt lämnar motionerna i övrigtutan åtgärd." It 1971.16 saml. JoU 1971: 53 Yttrandenöver motionerna 1971: 421 och 1971: 1054 ()anför. Från gäller skärpta bestämmelsertill skydd mot vattenförorening orsakad av brandfarlig vätska. a. skall un derjordiska cisterner och rörledningar kontrolleras och täthetsprovas. vill understryka vikten av att denna kontroll ut förs av kompetent personal. Med hänsyn till de krav på sakkunskap verksamheten ställer synes det verket lämpligt att någon form av behö righet krävs för att utöva cisternkontroll och utfärda besiktningsintyg. Denya bestämmelserna har ännu inte varit i kraft och tillräckligaerfarenheter av deras praktiska tillämpning torde därför knappast föreligga.Naturvårdsverket har emellertid i princip inget att erinra mot alt bl. a.kontrollfrågan löses genom en särskild besiktningsorganisation. Verketifrågasätter dock om en sådan organisation bör begränsas till att omfattakontroll av lagringsanordningar för brandfarliga vätskor. Enligt verkels åsiktbör kemikalielagringen ägnas minst lika stor uppmärksamhet. Emellertid finnsännu inga bestämmelser som reglerar denna verksamhet ur miljösynpunkt. Enligtförordningen om brandfarliga varor räknas till brandfarlig vätska vara iflytande eller halvfast form med en flampunkt av högst -+- C samt oavsettflampunkt dessutom motorbrännolja och eldningsolja. Konungen kan dock förordnaatt även annan vara underordnas bestämmelserna. Vissapetroleumprodukter som förvaras på i princip samma sätt som de brandfarligavätskorna, t. ex. smörjoljor och hydrauloljor, samt andra vätskor såsomIjäroljor, vissa impregneringsmedel m. m. faller utanför förordningen ombrandfarliga varor. anser det angeläget alt produkter avdetta slag, som kan förorsaka allvarlig vattenförorening och som lagras påsamma sätt som de brandfarliga vätskorna, även inordnas under förordningensbestämmelser. Såvitt kan finna föreligger ej heller någotformellt hinder härför. saknas som nämnts även förlagring av kemikalier. Vadgäller uppläggningsplatser för oljebemängda markmassor från sanering avoljeskador i mark, har på olika sätt riktat bl. a.länsstyrelsernas uppmärksamhet på denna fråga. Verket har därvid framfört denåsikten att kommunala soptippar i vissa fall erbjuder deponeringsplatser,fömtsatt att tippningen sker på kontrollerbart sätt. Inledningsvis får kollegiet erinra om att räddningstjänslutredningennumera avlämnat sitt betänkande "" (SOU 1971: 50). Idetta framläggs förslag om att ansvaret för samhällets räddningstjänst vilkenskall inbegripa oljebekämpning till lands skall läggas på kom- JoU1971: 53 7 munerna,envar inom sitt område. Verksamheten skall handhas av kommunens brandförsvar() såsom lokalt räddningsorgan, varvid förutsätts ett interkommunaltsamarbete för skapande av en lämpligt avvägd beredskapsorganisation. Vidareförordas att skall ha ansvaret för katastrofplanläggningen inomlänet, vilken i största möjliga utsträckning bör bygga på den lokalaplanläggningen och ske i samråd med kommunerna m. fl. Däremotsynes utredningen ej ha tagit ställning till den viktiga, i motionen 1971: 421berörda frågan om hur oljeförorenade jordmassor och annat fast oljeavfall isamband med saneringsåtgärder skall omhändertagas. Såvitt kollegiet kanbelöma, är denna fråga långt ifrån tillfredsställande löst . Kollegietförutsätter emellertid att, om utredningens förslag genomförs, kommunerna intekan underlåta att i samråd med se till att ett lämpligt antalmottagningscentraler anläggs. Oskadliggörande av omhändertaget oljespill måsteanses ingå som ett sista led i oljebekämpningen. I vart fall måste denna frågauppmärksammas i samband med den kommande prövningen av utredningens förslag. Medhänsyn till vad sålunda anförts anser kollegiet att denna prövning bör avvaktas,innan tar ställning till det i motionen 1971: 421 gjorde yrkandetbeträffande mottagningscentraler. Vadhärefter angår den i båda motionerna upptagna frågan om tillskapandet av ensärskild besiktningsorganisation för oljecisterner så får kollegiet erinra omalt denna fråga dryftades av riksdag i samband med behandlingen avmotionerna nr I: 481/1968 och nr II: 605/1968 (jfr tredje lagutskottets utlåtande nr 68/1968, sid. 12, och riksdagensskrivelse om åtgärder mot oljeläckage m. m.). Riksdagensskrivelse remitterades av till kollegiet för yttrande. Iskrivelse avgav kollegiet det begärda yttrandet. I deltaomtalades alt kollegiet , i samråd med ,och statens planverk, med stöd av 14 § förordningen ombrandfarliga varor som komplement till tidigare lämnade bestämmelser utfärdat en kungörelse (Ser. B nr 1/1970) med bestämmelser om åtgärder tillskydd mot vattenförorening genom brandfarlig vätska samt att härigenom de synpunktersom anfört i allt väsentligt blivit tillgodosedda. a. all den nya kungörelsen innehöll ingående regler om kontroll avunderjordiska cisterner och rörledningar samt att kontrollen, som skall skemed närmare angivna mellanrum, skall utföras av sakkunnig person med skyldighetatt utfärda intyg enligt ett av kollegiet fastställt formulär. Vidare omtaladekollegiet att intyget skall uppta utförliga uppgifter och att den sakkunnigedärför ej kan undandra sig att lämna en så klar bild över cisternen medtillbehör att det blir möjligt för alt bedöma, om fortsattförvaringstillstånd kan lämnas eller om det finns skäl att återkalla gällandetillstånd. För fullständighetens skull bör här framhållas att sammakontrollregler gäller för cistern ovan jord inom skyddsområde samt attrörledning över jord inom sådant område är underkastad regelbunden kontroll.Däremot har kollegiet ej föreskrivit särskild kontroll av cistern i byggnad,eftersom cisternen normalt står under daglig uppsikt och regler finns vilkasefterlevnad hindrar därifrån utläckande olja från att vålla skada. Vidareanförde kollegiet i skrivelsen följande: "Förordningen saknarbestämmelser med stöd varav en speciell statlig kon- trollorganisation skulle kunna tillskapas (jfr motionernanr I: 481 och nr II: 605 och sista stycket i tredje lagutskottets utlåtande,sid. 12), och kollegiet har därför ansett sig ej kunna meddela föreskrifter ontkrav på viss kompetens hos dem, som ägnar sig åt cisternkontroll, eller att utfärdaregler, som skulle innebära införandet av ett auktorisationssystem i någonform. Kollegiet förutsätter, att byggnadsnämnderna vid handläggningen avhithörande ärenden ser till att endast i saken insatta personer anlitas förcisternkontroll. Det bör då nämnas att bl. a. statens institut förföretagsutveckling bedriver en omfattande kursverksamhet på området, och attkurserna är väl besökta. Undervisningen omfattar cisternvård av skilda slagsamt cisternkontroll. Den som genomgått kurs får intyg härom. Underkastar hansig skriftliga prov, utfärdas betyg för honom". I anslutning härtill framhöllkollegiet, att föreskrifter om en särskild kontrollorganisation hade sin platsi förordningen om brandfarliga varor men att, eftersom det i så fall skullebli fråga om ett tämligen långt gående ingrepp i enskild rätt, en sådankomplettering ännu inte borde genomföras. Enligt kollegiets mening bordeerfarenheterna från tillämpningen av kungörelsen nr 1/1970 avvaktas. Vidareuttalade kollegiet att kollegiet hyste gott hopp om att förhållandena på dettaområde snart skulle komma att avsevärt förbättras. Anledningen härtill var bl.a. att kollegiet i nyssnämnda kungörelse lämnade utförliga anvisningar tillbyggnadsnämnderna hur de skulle handlägga hithörande ärenden samt att kollegietförutsatte att kommunsammanslagningarna skulle leda till att varje kommunskulle finna det möjligt att anskaffa erforderlig sakkunskap på området. Kollegiet finner angeläget att i detta sammanhangframhålla att det ej råder tvivel om att de allvarligaste skadorna genombrandfarlig vätska uppkommit i samband med påfyllning av cisterner,som används för förvaring av eldningsolja och är belägna inomhus i källare el.dyl. eller under jord. På grund av slarv och vårdslöshet i olika former ellertill följd av misstag har nämligen överfyllning med därav föranledda oljeflödenvarit en tämligen vanlig företeelse. har emellertidoljebolagen börjat använda s. k. elektroniskt överfyllnings-skydd, såkonstruerat och anbringat alt överfyllning är omöjlig. Skyddet utgörs av tvåhuvudbeståndsdelar, av vilka den ena som är tämligen billig inmonteras icisternen och den andra som är ganska kostsam inmonteras i tankbilen.Oljebolagen har förklarat sig villiga att satsa på detta syslem. På grund avbristande resurser är det emellertid inte möjligt att genast införa systemetöverlag, utan detta måste byggas ut efter hand. Enligt övergångsbestämmelsernai kungörelsen nr 1/1970 skall systemet vara helt genomfört senast den . Såsom betonats i motionen 1971: 1054 så blir sakkunnigtutförda kontroller av främst underjordiska cisterner under alla omständigheternödvändiga. har insikten om betydelsen av dylika kontroller varit alltför ringa, men är läget uppenbarligen ett annat. Mycket talar dock föratt tillgången på erforderlig sakkunskap ännu är otillräcklig och att allcisternkontroll därför inte kan betraktas som tillförlitlig samt att ibland detär svårt för byggnadsnämnderna alt bedöma huruvida inkomna kontrollintyg ärvederhäftiga. Det är emellertid sannolikt att dessa brister kommer attavhjälpas efter hand. Med hänsyn härtill vill kollegiet alltjämt ifrågasätta omtillräcklig anledning finns att nu ingripa med nya åtgärder eller om inteytterligare någon tids erfarenheter bör avvaktas. JoU 1971: 53 9 Härtill kommer att statsmakterna alltsedantillkomsten av näringsfrihetsförordning varit restriktiva när detgällt att medverka i auktorisationssystem. En medverkan har den påtagliganackdelen att staten i allmänhetens ögon mer eller mindre har ansvaret för attden verksamhet som auktorisalionen avser också bedrivs såsom avsetts. I de falldå någon form av statlig auktorisation skapats har det vanligen gällt alttillgodose vikliga säkerhetssynpunkter. Eftersom det är denna fråga som äraktuell i detta sammanhang, framstår motionärernas yrkanden som naturliga. Imotionen 1971: 1054 föreslås att all cisternkontroll skall utföras av ensärskild övervakningsorganisation förslagsvis benämnd AB Svenskcisternbesiktning med förebild från bilområdets AB Svensk bilprovning.Kollegiet ställer sig tveksamt till detta förslag. En väsentlig skillnad äratt bilkontrollen kan utföras på ett centralt provningsställe, där erforderligpersonal är samlad och dit bilarna körs för besiktning, medancisternkontrollen måste utföras på platser som ligger spridda över storaområden och dit besiktningspersonalen måste förflytta sig. Det kan befaras atten dylik apparat blir tungrodd och dyrbar. Det kan vara svårt att ge personalenjämn sysselsättning. Särskilt bör beaktas att antalet kontrollpliktigacisterner efter hand minskar. Enligtkollegiets mening är viktigast tillse, att utbildningsresurserna ärsådana att de snabbt leder till att det över hela landet finns sakkunnigapersoner som kan utföra en riklig cisternkontroll. I anslutning härtill skulleett auktorisationssystem av något slag kunna införas. Härvidlag kan 31 § andrastycket arbelarskyddskungörelse tjäna som förebild. I så fall skullestadgas att föreskrifter rörande villkor för behörighet som cisternkontrollantmeddelas av kommerskollegium med skyldighet alt, när villkoren är uppfyllda,bevilja behörighet, och med rätt att i förekommande fall återkalla denna. Vidövervägande av de olika synpunkter som anmäler sig i sammanhanget harkollegiet funnit att en utredning med uppdrag att framlägga förslag om, hurkontrollen av oljecisterner bör organiseras, kan vara befogad. (29.9.1971) Institutet anför. och dess föregångare har ägnat stort intresse åt korrosionen i oljecisterner. Sålunda belystes ämnet från olka utgångspunkter i tre uppmärksammade föredragvid Stiftelsens för korrosionsteknisk forskning årsstämma . Se institutetsÅrsbok 1968, s. 92114.1 Korrosionsinstitutethar också ansett det angeläget att medverka till en lösning av de problem somvidlåder oljelagringen i stålcisterner. Arbetet har bl. a. innefattatmedverkan alt starta forskning ifråga om inhi-bitorer mot cisternkorrosion,långtidsförsök med in- och utvändigt kato-diskl skydd, långtidsförsök vadgäller invändig målning av cisterner, utarbetande av provningsnormer för färgerhärför samt uppföljning av reparationsåtgärder i invändigt korrosionsskadadecisterner. Arbetet har skett och sker tillsammans eller i samråd med bl. a.försvaret och andra myndigheter. 'Här ej bilagd. JoU 1971: 53 10 har ett anslag sökts och erhållits från förbyggnadsforskning "för att sammanställa erfarenheter och görakompletterande undersökningar för att få en helhetsbild som kan ligga till gmndför de kriterier som skall vara uppfyllda för att skyddsåtgärder resp.skyddsmedel skall bli godkända". Iolika sammanhang har Korrosionsinstilutet, vid kurser, uppföljningsdagar etc.pejlat inställningen till dessa problem hos deltagare från byggnadsnämnder ochhälsovårdsnämnder. Deras ambition alt komma tillrätta med problemen har i deflesta fall stått utom diskussion, men har osäkerhet framkommit infördet stora kunskapsområde som oljelagringen i alla dess faser inrymmer.