bet · FU01TU6 · 1971-12-31 00:00:00 — Fråntrafikpolitisk synpunkt är det angeläget att begreppet »tillfredsställandetransportförsörjning» närmare konkretiseras och att utifrån ett sådant begreppsamspelet mellan de olika trafikgrenarna närmare övervägs. Detta är dencentrala uppgiften för trafikplaneringsutredningen i nära samverkan med dentrafikpolitiska delegationen, syftande till att åstadkomma en övergripanderegional trafikplanering omfattande landets olika delar. i berörda frågor anfört bör av ges Kungl. Maj:t till känna. Under hänvisning till det anförda avstyrkerutskottet motionen 1971: 73 om att skall uttala sig för ettupphävande av trafikbeslut samt hemställa om skyndsam utredning jämteutarbetande av förslag till sådana riktlinjer som beaktar sociala, närings-och lokaliseringspolitiska behov, m. m. Likaledes avstyrker utskottet de i motionerna 1971:36 och 1971: 501 framförda yrkandena om en omprövning av trafikpolitiken. Imotionen 1971:927 har hemställts att hos Kungl, Maj:t anhåUeratt den kollektiva trafiken prioriteras i syfte att bl. a. överföra de tungatransporterna från landsväg till järnväg, att överväganden görs att kraftigtnedskriva i SJ nedlagt kapital samt att den kollektiva trafikensförutsättningar att fullfölja sina sociala och allmänna samhällsuppgifterfrämjas. I sitt betänkande nr 5 har utskottet redantillstyrkt Kungl. Maj:ts förslag om nedskrivning av SJ:s statskapital m. m.Under hänvisning härtill samt till vad utskottet i det föregående anfört finnerutskottet de i motionerna framställda yrkandena ej böra föranleda någon särskildåtgärd från sida. Vissafrågor rörande nedläggning av järnvägs- och busslinjer I motionen 1971: 949 har yrkats att intill dessvägkostnadsutredningen och bussbidragsutredningen framlagt sina betänkanden ochbeslut fattats med anledning av dessa stor restriktivitet iakttas vidnedläggningar av järnvägar och busslinjer. Vidare har yrkats attplaneringsråden/länsstyrelserna alltid skall höras och ges tillfälle att yttrasig om nedläggningsfrågor samt att man vid trafikplaneringen i övrigt beaktarvad i motionen anförts. Såsomsenast vid fjolårets riksdag framhölls får nedläggningsfrågor inte bedömas frånenbart järnvägsekonomiska synpunkter utan skall avgöras med beaktande jämvälav olika sociala och näringspolitiska aspekter. Vidare erinrades om detförfarande som tillämpas vid behandling av nedläggningsärenden och som bl. a.innebär att , arbetsmarknadsverket och Näringslivets trafikdelegationdeltar i beredningen av ärendena på verksplanet samt att länsstyrelser ochkommunala myndigheter m. fl. får tillfälle yttra sig såväl remissvägen som vidolika sammanträden. Härvid diskuteras bl. a. servicefrågor, former för ersättningstrafiksamt behov av vägförbättringar och andra åtgärder som kan visa sig nödvändiga. Riksdagenunderströk också den roll länsstyrelserna i samverkan med andra regionala ochlokala organ m. fl. naturligen bör ha i samband med bl. a. trafikplaneringen.Med den ändrade organisation av länsstyrelserna som gäller fr. o. m. den 1juli innevarande år torde f. ö. lek-mannainflytandet på denna planering öka. Ivad gäller nedläggning av busslinjer torde också visst samrådsförfarande medberörda kommuner, myndigheter etc. tillämpas ehuru inte så långtgående sombeträffande nedläggning av bandelar. har härvidlag tidigare (jfr SU1969: 167) erinrat om de möjligheter som föreligger för kommun att positivtmedverka vid ordnandet av ersättningstrafik men framhållit att detinte kan vara nödvändigt att i varje enskilt fall behandla frågan omnedläggning av busslinje i just de former som tillämpas vid nedläggning avtrafiksvaga bandelar. Under hänvisning tiU det anfördasamt till de uttalanden i övrigt utskottet gjort rörande den kollektivatrafiken finner utskottet någon särskild framställning till Kungl. Maj:t i anledningav förevarande motion ej påkallad och avstyrker därför densamma i berördadelar. Av samma skäl avstyrker utskottetmotionen : 410,att måtte beakta vad i motionen anförts angåendenedläggningen av järnvägar. I motionen 1971: 913 har yrkats attriksdagen hos Kungl. Maj:t begär att persontrafiken på bandelarna NässjöNybrosamt VäxjöHultsfred bibehålles i nuvarande omfattning. Vidare har i motionen1971: 942 hemställts att i skrivelse till Kungl. Maj:t uttalar attpersontrafiken på järnvägslinjen NässjöNybro och i avvaktanpå de närmaste årens transportutveckling inte blir föremål för nedläggning. I det föregående har erinrats om den praxis som gäller förprövning av frågor om nedläggning av trafiksvaga järnvägslinjer. Utskottetanser för sin del de i motionerna aktualiserade nedläggningarna böra prövas idenna ordning och förutsätter också att så sker. Under hänvisning härtiU finnerutskottet någon särskild framställning till Kungl. Maj:t i dessa frågor ej erforderligoch avstyrker därför motionerna. I samband med den uppföljning avtrafikpolitiken och åtgärderna på det trafikpolitiska området, som av utskottetförutsatts, avses även frågor rörande ersättningstrafik föranledd avjärnvägsnedläggningar samt spörsmålet om taxepolitikens utformning kunna tasupp till prövning. Under hänvisning härtill avstyrks yrkandet i motionen 1971:407 att i särskild skrivelse till Kungl. Maj:t uttalar sig rörandebiljetttaxorna vid samtrafik busståg. Ej heller har utskottet funnit sigberett att tillstyrka att redan nu beslutar att bemyndiga Kungl.Maj:t att vidtaga åtgärder för en sådan samordning mellan statens järnvägarszontaxa samt järnvägens och postverkets busstaxor, m.m. som avses i motionen1971: 1194. Utskottet erinrar dock om vad i det föregående anförts rörande dentrafikpolitiska delegationens uppgifter. I motionen 1971: 922 har yrkats attriksdagen hos Kungl. Maj:t begär att SJ får i uppdrag att bedrivaförsöksverksamhet med taxenedsättningar och i motionen 1971: 261 att SJ fåri.uppdrag att ordna försöksverksamhet med sänkta taxor och ökad turtäthet m.m. på några lämp- Vidare har i motionen 1971: 937 yrkats att SJ skall ta uppförsöksverksamhet med taxenedsättningar inom tåg- och busstrafiken. Enligtvad utskottet erfarit pågår inom SJ en omfattande försöksverksamhetpå taxeområdet. I anslutning härtill må f. ö. erinras om de under senare årintensifierade ansträngningarna från SJ:s sida att, genom skilda taxeåtgärderoch integrerade transporter på såväl varu- som persontransportsidan, öka sinandel av transportmarknaden. Utskottet förutsätter att företaget även framdelesprövar olika vägar i samma syfte samt i möjligaste mån utvidgar dennaverksamhet. Underhänvisning härtill samt till vad utskottet i det föregående i övrigt anförtavstyrker utskottet motionerna i fråga. Av samma skäl avstyrker utskottet yrkandet imotionen 1971: 207 att hos Kungl. Maj:t hemställer om ett större ochmer samlat försök när det gäller rabatterad personbefordran och att Kopparbergslän får utgöra försöksområde. Visskollektivtrafik m. m. I anledning av vissa motioner rörandekollektivtrafik m. m. får utskottet anföra följande. Medstöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande innevarande år har, somförut nämnts, särskilda sakkunniga tillkallats med uppgift att övervägaåtgärder och planeringsformer ägnade att skapa gynnsammare betingelser för kollektivtrafikeni tätorter. Desakkunniga har enligt direktiven för sitt arbete att överväga de krav som underolika förutsättningar kan ställas på dimensioneringen och utformningen av denkollektiva trafikservicen. De anses därvid böra utgå från förhållandena i någralämpligt utvalda tätorter av olika storlek och struktur. Därigenom skullevinnas att utredningsarbetet får en konkret inriktning, vilket anses gegarantier för att ifrågakomman-de planeringsmetoder, åtgärder ochtrafiklösningar kan omsättas i praktiken såväl i de utvalda orterna som meraallmänt. Ettgrundläggande problem i utredningsarbetet anges vara vilken innebörd som börges åt det trafikpolitiska kravet på en tillfredsställandetransportförsörjning. Ett sådant krav anses innebära att den lokalatrafikservicen över huvud inte får ligga under en viss miniminivå ikvantitativt och kvalitativt hänseende och att den i tillräcklig utsträckningbör utformas med hänsyn till trafiksäkerhets- och miljöaspekter. Planeringen avden lokala trafikförsörjningen är vidare, enligt direktiven, givetvis i förstahand en angelägenhet, och frågan om den trafikstandard som böreftersträvas måste därför lösas med beaktande av kommunala målsättningar ochmed hänsyn tagen till de lokala förhållandena i övrigt. Frågan hur trafiken inom ramen för engrundläggande målsättning i fråga om den lokala trafikförsörjningen och medbeaktande av olika tillväxtfaktorer skall fördelas på kollektiv ochindividuell trafik sägs i första hand skola övervägas från samhällsekonomiskautgångspunkter. Av stor vikt vid "avvägningen är därvid atttrafiksäkerhets- och miljöaspekter tillräckligt beaktas. Hänsyn bör också tastill trafikantkategorier vilka av olika skäl enbart eller i huvudsak ärhänvisade till de kollektiva trafikmedlen. Desakkunniga skall vid sina överväganden av de angivna problemen skaffa sig enuppfattning om de tids-, kostnads- och andra faktorer som påverkartrafikanternas val av olika trafikmedel. I anslutning till de sakkunnigasbedömning av dessa frågor skall även beaktas olika faktorer, som i övrigt kanhöja de kollektiva trafikmedlens attraktivitet och därmed påverkatrafikanternas val av dem som färdmedel. Som exempel härpå nämns utformningenav bussar och hållplatser och på tidsbesparande arrangemang föravgiftsupptagning. Övervägandenaskall även avse de möjligheter som prissättningen i kollektivtrafiken erbjuderatt förverkliga en trafikpolitisk målsättning på det lokala planet. a. de statsbidrag till tunnelbanor och snabbspårvägar etc som införtsinom ramen för väganslagen. Det bör sålunda åvila de sakkunniga att överväga ivad mån förutsättningar finns för att även i andra fall och också med sikte påmindre och medelstora tätorter skapa möjligheter för en prioritering inomramen för anvisade medel mellan mera konventionellt vägbyggande och anordningarsom direkt tar sikte på att främja den kollektiva trafiken. Utredningsarbetet skall bedrivas med denskyndsamhet som problemens kvalificerade art medger. Det konstateras attövervägandena i åtskilliga fall sannolikt i och för sig skulle kunna motiveraett mycket omfattande undersöknings- och utvecklingsarbete. Härvidlag måsteemellertid en avvägning ske av insatserna så att kraven på underlag koncentrerastill väsentliga frågeställningar. Ambitionsnivån måste därvid anpassas medhänsyn till angelägenheten av att resultatet av utredningsarbetet så snart sommöjligt kan omsättas i den kommunala planeringen. Utskottet finner det tillfredsställande att enutredning för dessa angelägna uppgifter tillsatts. Av stort värde är därvidatt i direktiven uttryckligen förklarats att de sakkunniga vid sin bedömningav dimensioneringen och utformningen av den kollektiva trafikservicen bör utgåfrån förhållandena i några lämpligt utvalda tätorter av olika storlek ochstruktur. Såsom i direktiven vidare framhållits bör utredningsarbetet bedrivasmed den skyndsamhet som problemens kvalificerade art medger. Utskottetförutsätter att utredningen ges härför erforderliga resurser. Medbeaktande av direktivens utformning och innebörd finner ut- skottetdet inte påkallat att såsom i motionen 1971: 935 yrkats hosKungl. Maj:t i särskild skrivelse anhåller att utredningen i sitt arbeteaktualiserar det bilfria innerstadsalternativet med nolltaxa och avgasfrikollektiv trafikförsörjning för de större tätorterna. Ej heller har utskottet ansett sig kunna tillstyrkayrkandet i motionen 1971: 973 att inom nuvarande anslagsramar för tätortemastrafikinvesteringar en prioritering av anslagen och långivningen tillkollektivtrafiken bör kunna ske provisoriskt och i avvaktan påutredningsresultatet. I motionen 1971: 967 har yrkats att iskrivelse till Kungl. Maj:t uppdrar åt glesbygdsutredningen att verkställaförsöksverksamhet med samordnad kollektiv trafikförsörjning inom ett eUer fleraavgränsade glesbygdsområden. Utskottetvill i anledning härav ermra om den modellplanering som ikommunikationsdepartementets regi utförts avseende lokal trafikservice. I bl.a. ett flertal Norrlandskommuner pågår en försöksverksamhet enligtriktlinjerna i modellplanen. Avsikten är att planeringen och erfarenheternafrån försöksverksamheten skall vara vägledande för andra kommuner med liknandetrafikförsörjningsproblem. Även om det ekonomiska ansvaret härvidlag i förstahand åvilar kommunerna själva, beaktar staten kostnader för sådantrafikservice vid prövning av framställningar om extra skatteutjämningsbidrag. Utskottetvill i detta sammanhang även erinra om den i det föregående omnämndaarbetsgruppen, som inom tillsatts för att skapabättre betingelser för en övergripande trafikplanering på det regionalaplanet. Medhänsyn till det anförda synes någon särskild framställning i ämnet till Kungl.Maj:t ej påkallad. Motionen avstyrks därför. I motionen 1971: 398 har hemställts att riksdagenbegär att Kungl. Maj:t efter utredning lägger fram förslag om bildande av ettforsknings-och utvecklingsbolag för kollektivtrafikteknik ägt gemensamt avstaten, intresserade kommuner och landsting samt industrier. Utskottetfinner för sin del de av motionärerna aktualiserade frågorna förtjäna attuppmärksammas. I de förut nämnda direktiven för utredningen omkollektivtrafiken i tätorter har även denna fråga något berörts. I fråga om detekniska betingelserna för kollektivtrafiken bör sålunda enligt dessa desakkunniga närmast inrikta sig på de kollektiva färdmedel som f. n. används ochsom bedöms komma till användning, dvs.främst bussar och i större städer olika spårbundna system. Även modifieradeformer av dessa trafikmedel exempelvis efterfrågestyrda bussar bör beaktasmed hänsyn till deras sannolika användning . Vidare må erinras 1968 efter beslut avstatsmakterna (prop. 68, SU 131, rskr. 304) bildade Svenska utvecklings AB.Bolagets uppgift är att utveckla, tillverka och marknadsföra nya produkter,metoder och system, särskilt sådana som tillgodoser angelägna sam-hällsbehoveller främjar verksamheten inom den statliga sektorn. I propositionen ombolagets tillkomst angavs såsom exempel på sektorer, där samhället hade ettspeciellt ansvar och intresse för utvecklingen, såväl allmänna som internatransportsystem och kommunikationsmedel samt främjande av trafiksäkerhet. inom företaget utarbetad promemoria har med tanke på att problemen rörandekollektivtransporter alltmer kommer i förgrunden och att de kommersiella ochsamhällsnyttiga vinsterna är svåra att beräkna bl. a. föreslagits att enstiftelse för utveckling av nya kollektivtransportsystem bildas av staten,kommuner, landsting och privata intressenter. Till denna stiftelse skulleknytas ett om kollektivtrafik samt en avdelning förinternationella kontakter. Detframhålls vidare att frågor som avser utveckling av kommunikationsmedel liggerinom ett av de områden, där bolaget med hänsyn till samhällets intressen börprioritera insatser. Den nuvarande mycket begränsade ekonomiska ramen förbolaget har emellertid nödvändiggjort ett skärpt urval till ett fåtal områdenoch till projekt som kan visa lönsamhet på relativt nära sikt. Frånde synpunkter på tekniskt utvecklingsarbete som bolaget har att företrädaförklaras en utredning om kollektivtrafikens utformning vara angelägen. Bolagetsäger sig för sin del berett att utreda frågan, om medel härför kan ställastill förfogande. En lämplig form skulle därvid vara att en statlig nämnd ellerkommitté tjänade som uppdragsgivare, med uppgift dels att efter samråd medbolaget utforma arbetets uppläggning, dels ta ställning till det av bolagetframtagna materialet. Skulle bolaget få ett dylikt uppdrag kommer det attsamråda med alla berörda intressenter, såväl olika nämnder inom styrelsen förTeknisk utveckling som kommunala och statliga trafikföretag, företrädare förkommunikationsforskningen m. m. Ett uppdrag till bolaget av denna art sägs välansluta till bolagets arbetsmetodik och möjliggöra ett utnyttjande av deerfarenheter som vunnits genom den liknande uppdragsverksamhet, som bolagetbedrivit i andra sammanhang. Det är enligt utskottets uppfattning angeläget atten effektiv uppföljning sker av här berörda frågor såväl inomUtvecklingsbolaget som i övrigt. Utskottet anser sig kunna utgå från att Kungl.Maj:t uppmärksamt följer utvecklingen på området samt vidtar i anledning häraveventuellt erforderliga åtgärder. Under hänvisning härtill synes någon särskildframställning i ämnet till Kungl. Maj:t från sida f. n. ejerforderlig. Med beaktande av vad i detföregående anförts beträffande bl. a. utredningen om kollektivtrafiken itätorter samt utredningsarbetet i fråga om kollektivtrafiktekniken harutskottet ej heller funnit sig berett att tillstyrka yrkandet i motionen 1971:932 om utredning rörande utveckling av transportsystem. I motionen 1971: 139 harframställts yrkande rörande överförande av trafiknämndernas uppgifter ochverksamhet till de i polisutredningens betänkande Polisen i samhället (SOU1970: 32) föreslagna polisstyrelserna. Såsom motionärerna själva framhållit är polisutredningensbetänkande f. n. under beredning i Kungl. Enligt vad utskotteterfarit har vidare en arbetsgrupp med representanter för trafiksäkerhetsverket,och m. fl. utrett frågan om inrättande avett särskilt kommunalt förvaltningsorgan för trafiksäkerhet ochtrafikreglering m. m. Resultatet av utredningsarbetet beräknas föreligga inomkort. Under hänvisning till det anförda och i avvaktan påresultatet av den fortsatta beredningen är utskottet inte nu berett att taställning i frågan. Motionen avstyrks därför. 1. avslårmotionerna 1971: 398 och 1971: 949 i vad de avser vägkostnadsutredningensarbete, 2. avslår motionen1971: 205, 3. i anledning avmotionerna 1971: 24, 1971:947, 1971:944 och 1971: 398, sistnämnda motion såvittnu är i fråga, samt med avslag å motionerna 1971:73, 1971:36 och 1971:501 somsin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört beträffande denfortsatta trafikpolitikens utformning och inriktning m. m., 4. avslår motionen1971:927, 5. avslår motionen1971: 949 till den del motionen behandlas i detta betänkande och inte berörsunder punkten 1, 6. avslår motionen1971: 410, 7. avslårmotionerna 1971: 913 och 1971: 942, 8. avslårmotionerna 1971: 407 och 1971: 1194, 9. avslårmotionerna 1971: 922, 1971: 261 och 1971: 937, sistnämnda motion till den delmotionen behandlas i detta betänkande, 10. avslårmotionen 1971: 207 till den del motionen behandlas i detta betänkande. 11. avslår motionen1971: 935, 12. avslår motionen1971: 973, 13. avslår motionen1971: 967, 14. avslår motionen1971:398 i vad den avser skrivelse till Kungl. Maj:t om bildande av ettforsknings- och utvecklingsbolag för kollektivtrafikteknik, 15. avslår motionen1971: 932, 16. avslår motionen1971: 139. Närvarande: herrar iGöteborg (fp), (). (), (), (), (), i Heden (c). (), (), Rosqvist (s), (), (), i (vpk). Clarkson (m) och fruThunvall (s). 1. beträffande vägkostnadsutredningen av herrar Gustafsoni (fp) och () som anser att dels den del av utskottets yttrande som på s. 7 börjar med»Av väsentlig» och på s. 8 slutar med »motionen 1971: 205» bort ha följandelydelse: »Enligt beslut skall varje trafikgren bära sinakostnader. För att närmare precisera vägtrafikens kostnadsansvar tillsattes år1965 vägkostnadsutredningen. I motion 1971: 398 har yrkats att i skrivelsetill Kungl. Maj:t anhåller att utredningens arbete forceras och att utredningenfår en tidsplan för fullföljandet av sina uppgifter och erforderligapersonella resurser för sitt arbete. Vidare har i motionen 1971: 949 yrkats attriksdagen i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställer att vägkostnadsutredningenpåskyndas samt i motionen 1971: 205 att beslutar att genom särskildskrivelse ge Kungl. Maj:t till känna vad i motionen anförts om bl. Utskottet finner det beklagligt att utredningen ännu eftermer än arbete inte kunnat redovisa resultatet av sitt arbete. I denoffentliga debatten namnes uppgifter om att en för stor kostnadsbörda lagts påbilismen. Ä andra sidan görs gällande att vägtrafikens kostnadsansvar ärstörre än vad som erlägges i bil- och bensinskatter. Utredningen har enligtvad utskottet erfarit ännu inte hunnit så långt i sitt arbete att den kan angekostnaderna ens på 1 000 milj. kr. förts viss förstärkning i fråga om de experter som stårtill utredningens förfogande. kan den dock ej ange när dess förslagkan föreligga. Utskottet finner det angeläget att dess arbete påskyndas och atten tidsplan anges för fullföljandet av dess uppgifter och hemställer attriksdagen ger Kungl. Maj: t detta till känna. Genom vad utskottet sålunda anfört synes syftet medyrkandet i motionen 1971: 205 i väsentliga avseenden tillgodosett. Någonsärskild framställning till Kungl. Maj:t från sida i anledning avnämnda motion torde därför inte vara påkallad.», dels att utskottets hemställanunder 1 bort ha följande lydelse: »1. med bifall till motionerna 1971: 398 och1971: 949, båda motionerna såvitt nu är i,fråga, som sin mening ger Kungl.Maj:t till känna vad utskottet anfört i fråga om påskyndande av vägkostnadsutredningensarbete och uppgörande av en tidsplan för dess arbete,» 2. beträffande trafikpolitikens fortsatta utformningoch inriktning av a. herrar i (fp) och ()som anser att dels den del av utskottets yttrande som på s. 8 börjar med»Inom trafikutskottet» och på s. 10 slutar med »olika delar» bort ha följandelydelse: »Inom trafikutskottet har vid behandlingen av motionernaen ingående prövning skett av de sålunda framförda yrkandena. Utskottet hardärvid funnit sig i allt väsentligt kunna ansluta sig till de årstrafikbeslut grundläggande principerna. har emellertid en ny lokaliserings- ochregionalpolitik börjat växa fram i vårt land, som syftar till att motverka denkraftiga koncentrationen av arbetsplatser och boende i storstadsregionerna föratt i stället skapa en positiv befolknings- och näringslivsutveckling förlandets olika delar. Detta förhållande ställer ökade krav på målsättningen i1963 års beslut att för landets olika delar trygga en tillfredsställandetransportförsörjning till lägsta möjliga kostnader. Trafikpolitiken måsteinordnas i denna regionalpolitik. Trafiksäkerhets-, arbetarskydds- ochmiljösynpunkter har också fått ökad tyngd. Detta förhållande återspeglas i denprecisering av trafikbeslut som gjorde i sin skrivelse tillKungl. Maj:t och som åter-givits på s. 6 i detta betänkande. Den starka kritik som finns i skilda läger mot dennuvarande trafikpolitiken visar att denna målsättning inte förverkligats.Väginvesteringar har inte gjorts enligt uppgjorda vägplaner. Arets väganslagligger avsevärt under det mmimialternativ som angivits i Vägplan 70. Indragningav tåg, nedläggning av stationer och bandelar har skett utan att entillfredsställande ersättningstrafik kunnat ordnas på . I fråga ombusstrafiken är bristerna särskilt iögonenfallande. En av huvudprinciperna beslut är attvarje trafikgren skall bära sina kostnader. Denna princip är värdefull som en mätarepå effektiviteten inom de olika trafikgrenarna. Ett exempel på att den inte kanfå vara avgörande för inriktningen av trafikpolitiken är frågan omjärnvägsnedläggningarna. Inför en sådan nedläggning gör SJ en företagsekonomiskkalkyl. Metoderna för denna kalkyl har kritiserats Och behöver ses över. Detviktiga är emellertid att i en företagsekonomisk kalkyl saknas bl. a. ökadeolycksfallsrisker, miljöskador, möjligheterna att uppehålla tillfredsställandevägnät och transportförsörjning på samt allmänna sociala ochregionalpolitiska synpunkter. Frågan om järnvägsnedläggningar måste liksomandra trafikpolitiska avgöranden bedömas från en samhällsekonomisk helhetssyn.Besluten Om nedläggningar fattas nu av regeringen men någon redovisning för degrunder på vilka beslutet fattas har inte givits. Motbakgrunden av de stora brister som föreligger i den nuvarande politiken anserutskottet det vara angeläget att en översyn av trafikpolitiken nu kommer tillstånd.