bet · FU01SkU31 · 1971-12-31 00:00:00 — Skatteutskottetsbetänkande nr 1971 SkU1971:31 Skatteutskottetsbetänkande i anledning av motion angående avskrivningsreglerna för rörelse-och hyresfastigheter vid inkomstbeskattningen. I motionen 1971:312 av i Stockholmm. (vpk) hemställs bl. a. att beslutar att avskrivningsreglernavid inkomstbeskattningen för rörelse- och hyresfastigheter återställs till vadsom gällde före de beslutade ändringarna och att vederbörande utskottutarbetar nödvändig lagtext. Yrkandet i motionen om en extra bolagsskatt harutskottet behandlat i betänkande SkU 1971: 15. Gällandebestämmelser m. m. riksdag antog nya regler för beräkning avvärdeminskningsavdrag på byggnader och markanläggningar i inkomstkällornaannan fastighet och rörelse (prop. 1969: 100, BeU 45). Den nya lagstiftningenhar gällt fr. o. m. taxering och innebär i fråga om rörelsefastigheti huvudsak en ändrad gränsdragning för vad som i avskrivningshänseende skallräknas till mark, byggnad och inventarier. Förmark och markanläggningar, som har ett nära funktionellt samband med byggnadeller inventarier och därigenom utgör naturliga tillbehör tUl dessa, beräknasvärdeminskningsavdrag enligt de bestämmelser som gäller i fråga om resp.byggnad och inventarier. Likaså avskrivs byggnadstillbehör som ingår i taxeratbyggnadsvärde och som används i produktionsprocessen som inventarier. Förbyggnad och härmed avses numera endast själva byggnadsstommen jämteanordningar som är nödvändiga för byggnadens allmänna funktioner gäller,förutom en årlig Uneär avskrivning, ett primäravdrag inom avskrivningsplan om10 % under . Ifråga om den lineära avskrivningen har chefen för (prop.1969: 100 s. 129) förutskickat en allmän höjning av de procentsatser vilkatidigare tillämpats i praxis. har i anvisningar avsedda atttillämpas fr. o. m. taxering (RN Ser. I nr 2/1970 p. 1) angett denormalprocentsatser som bör vara tillämpliga vid beräkning avvärdeminskningsavdrag för rörelsebyggnader. SkU 1971: 31 2 satsernavarierar mellan för personalbostäder av sten och för vissafabriksbyggnader, mejeri- och slakteri byggnader samt kyl-, frys-och växthus. Ifråga om markanläggningar som inte har någon ändamålsgemenskap med verksamhet irörelse och som inte heller tjänar en allmänna funktioner föreliggeren särskild rätt till avskrivning av anskaffningskostnaden underloppet av . Beträffandehyresfastigheter slutligen har införts procentsatser förvärdeminskningsavdragen, vilka ligger inte oväsentligt högre än de som tidigaretillämpats i praxis. Samma yrkande som i motionen 1971: 312 avvisades avriksdagen på förslag av bevillningsutskottet i betänkande nr 45.Utskottet framhöll som sin mening att verkningarna av reform bordeavvaktas innan ändringar i reglerna övervägdes och hänvisade till attföretagsbeskattningen skuUe bU föremål för särskild utredning. Numerahar särskilda sakkunniga (Fi 1970: 77) tillkallats för att göra en översyn avföretagsbeskattningen. I direktiven (1971: Fi 71) erinrar chefen förfinansdepartementet om att avskrivningsreglerna för byggnader varitföremål för översyn och att ny lagstiftning genomförts . Detbör enligt hans mening därför och då avskrivningsreglerna lämnar ettjämförelsevis litet utrymme att bilda dolda reserver knappast komma i fråga attredan nu göra några mer omfattande ändringar i denna lagstiftning. riksdag antog nya regler för beräkning avvärdeminskningsavdrag på byggnader och markanläggningar i inkomstkällornaannan fastighet och rörelse. Den nya lagstiftningen som gällt fr. o. m. 1970års taxering och ersatt bestämmelser, vilka till stor del varit oförändrade iflera decennier, innebär i huvudsak en utökning av antalet avskrivningsbaratillgångar och en ändrad gränsdragning för vad som i avskrivningshänseendeskall hänföras till mark, byggnad och inventarier. Imotionen 1971: 312 yrkas med åberopande bl. a. av att de nya bestämmelsernainnebär alltför stora skattefavörer för bolag och för skattskyldiga med storainkomster och förmögenheter en återgång till de regler som gällde före 1970års taxering. Före1969 års författningsändringar hade att pröva motionsyrkandenom högre avdrag för värdeminskning på byggnader. I samband därmed uttalade ettenhälligt bevillningsutskott att då gällande bestämmelser var föråldrade ochinte i tillräcklig mån SkU 1971: 31 3 beaktadeen ekonomiska livslängd. I samband med riksdagsbehandlingen av de år1969 antagna bestämmelserna framhöll bevillningsutskottet (BeU 1969: 45) attdessa var väl ägnade att anpassa reglerna om avdrag för värdeminskning av fastegendom till det företagsekonomiska kostnadsbegreppet och utskottetkonstaterade med tillfredsställelse att de nya reglerna erbjöd möjlighetertill en särskild primäravskrivning på nyinvesteringar. Denya bestämmelserna har tillämpats endast , och man har därför ringaerfarenhet av hur de verkar i praktiken. På grund av det anförda och dåföretagsbeskattningen numera är föremål för översyn av särskilda sakkunniga medett mycket omfattande utredningsuppdrag (1971: Fi 61) saknar enligtskatteutskottets mening anledning att nu inta annan ståndpunkt än år1969. Utskottet avstyrker således bifall till berörda yrkande i motionen 1971:312. Med hänvisning till det anförda hemställerutskottet att avslår motionen 1971: 312 i vad den behandlas i dettabetänkande. Närvarande:herrar (), i * (m), (), herrar (), (), i (fp), Carlstein (s), (), (), Stadling (s). i (s), i (c).Hörberg (fp), () och i (c). *Ej närvarande vid betänkandets justering.