bet · FU01SoU33 · 1971-12-31 00:00:00 — Socialutskottetsbetänkande nr 1971 SoU 1971:33 betänkande i anledning av motion angåendeförsäljningen av lim innehållande brand- eller hälsofarliga ämnen. 1 motionen 1971:753 av herrarJohnsson i (s) och i (s) har hemställts att iskrivelse tUl Kungl. Maj:t begär översyn av bestämmelserna angående försäljningav lim med ingående produkter av brand- eller hälsofarligt slag. 1 motionen anförs i huvudsakföljande. Det förekommer en ohämmad handel med brand- och hälsofarliga limtyper s. k. kontaktlim - trots att de ofarliga limtyperna numera har en sådankvaUtet att de helt kan ersätta de farliga Ummen. Försäljning av kontaktlimmensker i bl. a. specialaffärer, varuhus och livsmedelsaffärer. KontroUen vidförsäljningen verkar vara obefintlig eUer i varje faU mycket ringa.Kontaktlimmen används inom såväl näringsliv som hem. I hemmen används limmenframför allt i samband med olika hobbyarbeten. Kontaktlim - hobbyUm - följerofta med byggsatser som är avsedda för barn, trots att hobbylimmen innehåUerstora mängder hälsofarliga lösningsmedel, t. ex. trikloretylen, som bl. a. harberusande och narkotisk verkan. Dödsfall bland barn och ungdom som använtkontaktiim har förekommit i värt land. De skadliga verkningarna avkontaktlimmen har bl. a. redovisats i en undersökning av docenten yrkesmedicinska kliniken i . Förbud mot försäljning av brand- ochhälsofarliga limtyper, kontaktlim, och då speciellt försäljning tiU barn ochungdom och försäljning i samband med hobbymaterial, bör införas. Motionärerna erinrar om att en i är 1969 väcktmotion (11:880) angående utredning om lagstiftning avseende hygieniska gränsvärdenför hälsofarliga ämnen och produkter fick en positiv behandling (2LU 1969:67)men att någon lagstiftning av angivna innehåll ännu inte kommit tiU stånd. Inombyggnadsbranschen har dock något strängare bestämmelser utfärdats beträffandelimningsarbeten. innehåller alltid någotbindemedel, t. ex. gummi eUer plast, som häftar vid och sammanfogar de materialsom limmas. Bindemedlet kan också bUdas eller färdigbUdas av i limmet ingåendeämnen i samband med Bindemedlet kan vara löst eller finfördelat ien vätska, t. ex. vatten eller organiska lösningsmedel (lösningsmedel).Lösningsmedel för lim är i allmänhet lättflyktiga. De s. k. kontaktlimmen, sominnehåUer lösningsmedel, appliceras på båda kontaktytorna och måste torka underviss tid före fastsättningen. avdunstar större delen avklistrets lösningsmedelsinnehåll, som därvid tillförs luften i arbetslokalen.Det är att märka att samma lösningsmedel som i lim också ingår i ett stortantal andra produkter eller används såsom självständig produkt. Exempel påvanliga lösningsmedel i Um är bensin, aceton, etanol och trikloretylen. 1 Umkan också ingå bl. a. fyllnadsmedel, armeringsmedel, mjukgörningsmedel,stabUisatorer (åldringsskydd), härdare och katalysatorer. Enligt vad som anges i de limningsanvisningar, som nyligenutfärdats av arbetarskyddsstyrelsen (se nedan) har vid användning av lim sominnehåller brandfarliga lösningsmedel i flera faU brand och explosion uppstått,vilket lett till eller medfört risk för svära personskador. Medicinska risker med lim sammanhänger oftast med limmetsinnehåll av lösningsmedel eller andra lågmolekylära (enkla) ämnen såsommjuk-ningsmedel, stabilisatorer, härdare och katalysatorer. kan mereller mindre högmolekylära bindemedel, t, ex. plast eller gummi, i lim haskadeverkan, oftast på hud, vilket åtminstone delvis kan bero på i bindemedletkvarvarande verkan av lågmolekylära ämnen, t, ex, härdare. Om lösningsmedel upptas i kroppen, vUket vanligen skergenom inandning av lösningsmedelsångor, påverkas härigenom det centralanervsystemet. Denna effekt kan yttra sig i form av trötthet, huvudvärk,iUamående, kräkningar, yrsel, sömnmbbningar, nedsatt koncentrationsförmåga ochprecision, nedsatt uppmärksamhet och omdöme i arbetet samt ökad risk förolycksfall. Inandning av luft med mycket höga halter av lösningsmedelsänga kanefter leda tUl medvetslöshet. Om expositionen inte genastavbryts, kan döden inträda, 1 relativt sällsynta fall har arbetstagare genominandning av ånga från specieUa lösningsmedel, t. ex, bensen (bensol) ochkoltetraklorid, ådragit sig svåra förgiftningar med skador pä inre organ, t,ex. lever och njurar, som följd. Vissa i lim använda lösningsmedel och mjukgörningsmedelkan även upptas i kroppen genom huden och vara skadliga på samma sätt som vidinandning. Kontakt med lim kan även ge skadautan att upptagning i kroppen sker. uppkommer härvid eksem. Beträffandes, k, sniffning hänvisas tUl särskUt avsnitt nedan, 1 slutet av utfördes vid yrkesmedicinskakliniken vid lasarettet i en undersökning rörandelösningsmedelsförgiftnings-riskerna i golvläggaryrket. Undersökningen visadeatt det under vissa arbetsmoment, t. ex. väggbestrykning med kontakdim, kanuppstå så höga lösningsmedelshalter i arbetslokalen att golvläggarna böriarvisa tydliga narkossymtom (nedsatt orienteringsförmåga, bortfall av tidssinnetm. m.). Enligt undersökningen är risken för detta lika stor oberoende av vUketlösningsmedelsbaserat kontaktlim som använts. Syftet med giftlagstiftningen är att se till att en giftigeller eljest hälsofarlig vara tillverkas, säljs, märks och hanteras på sådantsätt att den icke av oaktsamhet förorsakar skador. Förordningen är ocksåuppbyggd i huvudsak så, att den innebär restriktioner i fråga om tillverkning,import och handel och i viss mån beträffande användningen av de från hanteringssynpunktfarligaste gifterna och nöjer sig med, då det gäller mindre giftiga ämnen, attföreskriva regler om märkning. 1 det senare fallet skall konsumenten sålunda fåveta riskerna och hur man skall handskas med resp. varor. De grundläggandebestämmelserna finns i giftförordningen (1962:702). TUlämpningsföreskrifterfinns i kungörelsen (1963:441) i ämnet. Högsta kontrollmyndighet ärgiftnämnden. Med hälsofarlig vara förstås i giftförordningen varje ämneeller beredning, som med hänsyn till varans egenskaper och användning kanbefaras förorsaka död, sjukdom eller kroppsskada hos människor. De hälsofarligavarorna delas in i gifter och vådliga ämnen. TUl gifter hänförs dels varjeämne, som endast eller huvudsakUgen används vid framställning av läkemedel ochsom förklarat skaU betraktas som gift, dels varje annathälsofarligt ämne, vars hantering är förenad med synnerligen stor hälsorisk.TUl vådliga ämnen hänförs övriga hälsofarliga varor. som är gift är mycket säUsynt. Däremot är lim ofta atthänföra till vådliga ämnen. Även om visst lösningsmedel, som ingår i ett lim,är att hänföra tiU vådliga ämnen, behöver detta inte betyda att limproduktenklassificeras som vådligt ämne; detta kan vara fallet om lösningsmedletförekommer i starkt utspädd form i limmet. ÄtskUligabestämmelser finns om märkning av hälsofarliga ämnen. skall således enligt giftnämndens kungörelse angåendemärkning av hälsofarlig vara vid överlåtelse märkas med fömtomvarans namn ordet "Gift" jämte giftmärke. Vådligt ämne skall vidöverlåtelse märkas med förutom varans namn ordet "Vådligt", Om av hälsofarlig varas namn ej framgår vUket eller vUkaämnen, som förlänar varan dess hälsofarliga egenskaper, skall, såvittgiftnämnden ej föreskrivit annat, i märkningen ingå uppgift härom genom kemiskeUer annan aUmänt vedertagen entydig benämning. Märkningen skall i fråga omvådligt ämne innehåUa tUlräcklig upplysning om med varan och dess användningförknippade risker, angiven i form av kortfattad varningstext. Märkningen skaUäven innehålla uppgift om för gift säljarens och tiUverkarens eller beträffandei utlandet tillverkad vara importörens namn eller firma samt postadress och förvådligt ämne förpackarens eUer beträffande i utlandet tillverkad varaimportörens namn eller firma samt postadress. Dessa uppgifter krävs dock ej vidöverlåtelse i större mängd för enbart industriellt bruk. Därvid erfordrasemeUertid uppgift om säljarens namn. Slutligen föreskrivs för både gift ochvådligt ämne texten »Förvaras oåtkomligt för barn» (»barnvarning»). Härifrånundantas förutom nyssnämnda överlåtelse för industribmk även överlåtelse avgift till den som är behörig att införa giftet samt till den som skall användagiftet i yrkesutövning. Märkningen skall vara utförd på särskilt föreskrivet sättmed föreskrivna uppgifter på svenska språket. Hälsofarlig vara, som tagits i bruk för yrkesmässiganvändning skall under handhavandet vara försedd med den märkning, varningstexteUer dylikt, som med hänsyn tUl omständigheterna må erfordras för att förebyggaförväxling med annan vara eller som skydd mot förgiftning eller annanskadeverkan genom varan. Vid hantering av hälsofarlig vara skaU särskUt tUlses attä förpackning anbringad märkning ej skadas eUer utplånas. Enligt 15 § giftförordningen gäller att gift ikr överlåtasendast tiU den som är behörig eller att införa giftet tUl riket - sådanbehörighet är starkt begränsad enligt 12 § - samt dll den som skall användagiftet i yrkesutövning. Därutöver gäUer att från apotek får gift överlåtas tUlden som är över 18 är och som visar sig ha behov av giftet för konstnärUgt,tekniskt, vetenskapligt eller annat jämförligt ändamål. Några motsvarandeinskränkningar beträffande överiåtelse av vådligt ämne finns inte. Barnleksaker och vissa andra produkter får enligt 22 § 2 mom, giftförordningen inte saluhåUaseller överlåtas, om de innehåller eller behandlatsmed gift eller vådligt ämne och därigenomkan medföra hälsofara. Hygieniskt gränsvärde definieras avarbetsmedicinska institutet på följande sätt. Om halten av ett ämne i luften påen arbetsplats håUes vid eller under det hygieniska gränsvärdet, skall organskadoreller sjukdoms-tUlstånd, som orsakas av ämnet, inte uppträda hos personalen påarbetsplatsen. Normalt skall ämnet härvid ej heUer förorsaka besvär.Undantagsvis kan dock lindriga och snabbt övergående besvär, t. ex. irritationav ögonens och näsans slemhinnor, förekomma. 1 giftlagstiftningen saknas bestämmelser om angivande avhygieniska gränsvärden för ämnen som omfattas av lagstiftningen. Narkotikalagstiftningen m. m. De lättflyktiga lösningsmedel, som finns i vissa lim, ärinte sådana substanser som omfattas av narkotika- ellerläkemedelslagstiftningen. Beträffande försäljning av lösningsmedlet thinner, somförutom andra beståndsdelar innehåller bensin, toluol eller zylol, har är 1960införts vissa restriktioner i syfte att motverka missbmk av medlet genomsniffning (se nedan). EnUgt kungörelsen (1960:625) om försäljning av thinnerfår thinner inte säljas tUl den som ej fyllt . Kärl, i vilket thinnerutlämnas frän försäljningsstäUe för minuthandel, skaU vara försett med uppgiftom försäljarens namn och varans art samt med påskriften "Farligt attförtära eller . Förvaras oåtkomligt för barn". Brott motbestämmelserna i kungörelsen straffas med dagsböter. Förordningen (1968: 668) om brandfarliga varor Förordningen utgör ett komplement tUl den allmännabrandlagstiftningen. I förordningen meddelas bestämmelser om förvaring,hantering, transport och försäljning av brandfarliga varor. Kommerskollegiummeddelar tillämpningsföreskrifter och anvisningar till förordningen. Tillsynenöver efterlevnaden av förordningen utövas av sprängämnesinspektionen. TUl braiidfarliga vätskor hänförs bl. a. varor i flytandeeller halvfast form med en flammpunkt (= den lägsta temperatur vid vUken envätska avger antändbara ångor) av högst C. Brandfarliga vätskor indelasefter farlighetsgraden i fyra klasser (1, 2a, 2b och 3). Vätskor med entemperatur av högst -C hänförs tUl klass 1, De vanligaste lösningsmedleni Um har en sä låg temperatur att lösningsmedlen skall hänföras till dennaklass, Enhgt kommerskollegii tUlämpningsföreskrifter (myndighetensförfattningssamling, ser. B, 1963:5) skall behållare för klass 1-vätska eUerklass 2a-vätska, som rymmer , vara märkt med orden "Mycketbrandfarlig" respektive "Brandfarligt". Om behållaren är mindrebör denna vara försedd med påskrift varigenom aUmänheten varnas förbrandfarligheten. Beträffande rätten för enskUd person att förvarabrandfarliga varor i bostaden må här nämnas följande (Kommerskollegiiförfattningssamling, ser. B, 1963:3). Utan tUlstånd eller anmälan får var ochen, i fråga om sam boende, varie hushåll, i lämpUgt utrymme eUer på lämpligplats, av brandfarlig vätska förvara högst 10 1 klass 1, högst 50 1klass 2 och högst 100 1 klass 3, 1 dessa högsta mängder inräknas inte vad somfinns i fast behållare till oljekamin, fotogenelement, m, m. På särskUdaförvaringsplatser exempelvis i källarutrymmen får var och en förvara betydligtstörre mängder brandfarlig vätska. Arbetarskyddslagen m. m. Det åligger enligt 11 §arbetarskyddslagen arbetsgivaren att vidta sådana åtgärder att fara imöjligaste mån undgås att arbetstagare skadas genom eldfarliga, explosiva,frätande, giftiga eller eljest hälsofarliga ämnen. Till komplettering häravföreskrivs i 25 § arbetarskyddskungörelsen att vid arbete, där gift ellerannan hälsofarlig vara kommer till användning eller där arbetsförhållandenaeljest kan medföra förgiftnings-eUer smittofara, skall betryggandeskyddsåtgärder vara vidtagna. Gift eller annan hälsofarlig vara skall, i denmån så med hänsyn till förhållandena skäligen kan ske, ersättas med ickehälsofarlig eUer mindre hälsofarlig vara. Arbetsgivare skall enligt 1 § arbetarskyddskungörelsentUlse, att hos honom sysselsatta arbetstagare erhäUer kännedom om de särskUdarisker för ohälsa och olycksfaU, som är förbundna med arbetet, samt, där säerfordras, meddela de föreskrifter och förhällningsregler, som arbetstagareskall iaktta för att undgå dessa risker. Ledningen av visst arbete får inte, om fara för ohälsaeller olycksfall kan anses uppkomma därigenom, anförtros en med arbetetoerfaren person. Vidare skall dllses att arbetstagare, som saknar nödigerfarenhet, inte används tUl arbete, där bristande kunskap eller färdighet kananses medföra fara för ohälsa eller olycksfaU, utan erforderlig undervisningoch ledning. Arbetsgivare har enligt 62 § arbetarskyddskungörelsen atttUlse, att säväl arbetsledare som övriga arbetstagare medverkar iskyddsarbetet. Författningsbestämmelser angående hygieniska gränsvärdenfinns inte inom arbetarskyddslagstiftningen, haremellertid rekommenderat ett 70-tal sädana gränsvärden (nr 13 är1969), Bl, a, för aceton, etylacetat, metanol, toluol och trikloretylen finnsgränsvärden angivna i de nämnda rekommendationerna. Förteckningen är avsedd atttjäna som en rekommendation för berörda parter och kunna utgöra en bakgrund föryrkesinspektionens ingripanden. Anvisningar av arbetarskyddsstyrelsen m. m. I cirkulärskrivelse den 21 maj 1970tUl samtliga yrkesinspektörer samt tiU tUlverkare och brukare av Um för golv-och väggbeklädnader o. d, framhöll arbetarskyddsstyrelsen att skyddsåtgärder,som föreskrivits av styrelsen i utfärdade anvisningar, ofta eftersatts vidanvändning av lim, särskilt kontaktlim, innehållande bindemedel upplösta ivissa organiska lösningsmedel. Styrelsen framhöU att - för att uppnåtUlfredsstäUande arbetsförhållanden för golvläggare och andra berördaarbetstagare -övergäng möjligt borde ske tUl ofarliga limsorter, helstvattenbaser ad e, har arbetarskyddsstyrelsen utfärdat nyaanvisningar om skyddsåtgärder vid limningsarbeten (nr 78). Anvisningarna harutfärdats efter samråd med bl. a. arbetsmedicinska institutet, giftnämnden,kommerskoUegium, , , SÅF samt och vissa andra fackförbund. Anvisningarna är mycket omfattande. Som en allmänrekommendation gäller i sammanfattning att man inte bör använda ett limsom kan medföra risker om en mindre farlig produkt ger ett bra resultat. 1 defall, där avsikten är att lim som klassificerats som gift skaU användas, skallanmälan ske till yrkesinspektionen. Denna bör godkänna planerat arbetssätt.Utöver regler om produktval finns i ett avsnitt om AUmänna åtgärder anvisningarunder rubriken allmän planering, planering av arbetsmetod och arbetslokal,rengöringsmöjligheter, personlig skyddsutrustning, personal, arbete(organisation, utförande, första hjälpen), 1 skUda avsnitt ges anvisningar omsärskUda åtgärder pä permanent arbetsplats och på tillfällig arbetsplats, t,ex. bygge, I det senare avsnittet föreskrivs bl, a. att lim märkt "Mycketbrandfarligt" eUer "Brandfarligt" och hälsofarligt lim, somavger ånga av hälsofarligt lösningsmedel, får användas på tUlfällig arbetsplatsendast under förutsättning a) att med hänsyn till arbetets art klart framgåratt halten lösningsmedelsänga i luften ligger på betryggande nivå under dethygieniska gränsvärdet, oavsett hur arbetet bedrivs, eller b) att i annat fallarbetsgivare visar, att det med givna förutsättningar är praktiskt möjligt attbedriva arbetet på betryggande sätt och att han i erforderlig utsträckning kontrollerararbetet. Utförliga anvisningar lämnas om användning av speciallim, d, v, s,lim, där bindemedlet i samband med limningen bUdas eUer färdigbUdas av i limmetingående enklare ämnen. De nya anvisningarna träder i kraft vid kommandeårsskifte, dock att vissa av bestämmelserna gäller redan från . Den i detta utlåtande behandlademotionen synes närmast ha tUl syfte att förhindra medicinska och andraskadeverkningar som oavsiktligt kan uppstå vid användning av vissa Um sominnehåUer organiska lösningsmedel. Det förekommer emeUertid även ettuppsåtligt missbmk, framför aUt bland pojkar i åldern , avlättflyktiga lösningsmedel, där syftet är genom inandning av ångorna åstadkommaen berusningseffekt (sniffning, av det engelska ordet sniff = lukta pä,snusa), 1 princip har alla lättflyktiga lösningsmedel, t, ex,eter, aceton, bensin, beståndsdelar i golvlack och fläckurtagningsmedel m, m,,berusande effekt vid sniffning och förekommer emellanåt i ett sådant missbruk.Vanligast är dock toluolhaltiga medel, framför aUt thinnerpreparat, 1 Sverigesniffas dessutom inte säUan trikloretylen, solution (gummiklister) och fläckurtagningsmedletK2R, 1 har plastlim (polystyrene glue) varit det vanliga sniffningsmedlet.Medlet används vid byggandet av flygplans- och bilmodeller i plast, I narkomanvärdskommitténs betänkande"Narkotikaproblemet, Del 111, Samordnade åtgärder" (SOU 1969:52)behandlas utförligt frågan om missbruk av lösningsmedel (s. 137 - 141),Kommittén erinrar bl, a. om förbudet att sälja thinner till ungdomar under 18år men anför att förbudet kringgås mycket lätt. Vidare anför kommittén atteffektiva restriktioner är önskvärda men givetvis svårgenomförbara pä grund avde olika medlens alldagliga användning och förekomst. Kännedom om riskerna ochmissbrukningsmöjligheterna bör öka vaksamheten hos föräldrar och försäljare avlösningsmedel. Ytterligare uppges att man i vissa delstater i lagstiftat omlösningsmedlens rätta användning och kriminaliserat missbmket, även för barn,men att detta försvårat problemet. m. m. Ett statligt råd medarbetsuppgifter på lekmateriel- och lekmiljöområdet har inrättats (seSoU 1971:5 p. Rådet skall bl, a, verka för att ändamålsenliga lekmaterieltiUverkas och saluförs samt att skydds-och säkerhetsaspekterna vid barns lektUlgodoses, Rådets verksamhet skall rikta sig bl, a, tiU producenter och inköpareav lekmateriel. Här må även erinras om den är 1954 bUdadesamarbetskommittén mot barnolycksfall, som är knuten till Röda korset ochbestår av 26 representanter för oUka fackliga och ideella organisationer. Beträffande vissa andra organ på lekmaterielområdethänvisar utskottet tUl den PM som ligger tiU gmnd för inrättandet av lekrådet(Lek och lekmUjö; StencU S 1971:1), I anledning av motion tUl riksdag om förvaring avgifter i hemmet underströk andra lagutskottet (2LU 1967:61) vikten av attinformation om gifter och vådUga ämnens hälsofarlighet samt undervisning omhantering av sädana ämnen över lag ägnades intensiv uppmärksamhet, Med utgångspunkt frän de risker som föreligger inombyggnadsindustrin vid användning av klister innehåUande lättflyktigalösningsmedel efterlystes i motioner tiU riksdag fasta normer i formav jämförelsevärden, t. ex, riktvärden för teknisk luftkontroll och hygieniskagränsvärden för hälsofarliga ämnen och produkter. Genom att förbjuda ettöverskridande av faststäUt gränsvärde skulle man kunna skapa säkrareförhållanden på arbetsplatserna och fä en bättre kontroU över användningen avhälsofarliga varor. Detta syfte skuUe ytterligare främjas om hälsofarliga varormärktes med en exakt kemisk deklaration och med gränsvärdet för varjebeståndsdel. Motionärerna hemstäUde att hos Kungl. Maj:t begärdeutredning om lagstiftning beträffande här angivna frågor. Andra lagutskottet behandlademotionema i utlåtande 1969:67, sedan utskottet inhämtat yttrande frängiftnänmden och arbetsmedicinska institutet. 1 sitt yttrande anförde giftnämnden bl, a, följande, (Med hygieniska gräns- eUerriktvärden) brukar förstås den halt av ett visst ämne, som luften icke böröverskrida i en lokal, där människor stadigvarande vistas, VUken mängd av ämnetsom i verkligheten uppnäs per en viss volym är beroende säväl av egenskapernahos ämnet självt och hos det preparat i vilket detta ingår som av arbetssättoch ventilations-förhållanden. Ett visst hygieniskt gränsvärde för ett ämnetorde sålunda inte kunna läggas tUl grund för förbud mot användrungen av ettspeciellt preparat. Det har däremot normgivande betydelse vid bedömningen avförhållandena på en arbetsplats, där preparatet används. Det torde emellertidknappast vara av större praktisk betydelse att gränsvärden av denna typ angespå förpackningen. Däremot är det viktigt att existerande risker och uppgifterom ingående ämnen som förorsakar riskerna tydligt anges på sätt som stadgas igäUande lagstiftning. anförde avslutningsvisatt den inlett en utredning rörande i handeln varande klister, främstgolvklister, och märkningen av dessa produkter. Huruvida resultatet avutredningen kunde påkaUa en ändring av gäUande giftlagstiftning var vanskligtatt fömtse. Däremot ansåg nämnden att vad man redan visste om hälsoriskerna isamband med sådana klister ytterligare underströk det tidigare i olikasammanhang uttalade behovet av en förstärkning och samordning av tUlgängligatoxikologiska resurser. I sitt av godkända utlåtande 1969:67 anfördeandra lagutskottet följande. Enligt utskottets mening är det urarbetarskyddssynpunkt angeläget att möjligheter skapas för en tUlfredsstäUandekontroU av luftföroreningar på arbetsplatserna. Utvecklingen inom arbetslivet,framför allt på det kemisk-tekniska området, har medfört att behovet av skärptainsatser i detta avseende successivt ökat. TiU ledning för säväl arbetstagareoch arbetsgivare som för yrkesinspektionen och andra företrädare förarbetarskyddet kan en förteckning över hygieniska riktvärden för ämnen sommedför luftföroreningar pä arbetsplatserna framstå som erforderlig. UtskottetvUl därför instämma med motionärerna när de efterlyser sädana gränsvärden.Arbetsmedicinska institutet har uppgivit att en förteckning över rekommenderadehygieniska riktvärden kommer att publiceras och att det ärinstitutets avsikt att utge en eventueUt reviderad och kompletterad upplaga avförteckningen . Huruvida en sådan av institutet utgiven förteckning kananses vara en tUlräcklig åtgärd pä området eller behov föreligger av i lageller annan författning fastslagna normer, kan man ha delade meningar om. Moten lagstiftning har remissinstanserna, såsom redovisats i det föregående anförten del skäl. Eftersom utredning redan pågår inom den tUlkallademUjökontrollutredningen av en rad frågor som tangerar föreliggande problem ochöversyn av arbetarskyddslagstiftningen i enlighet med begärantidigare i är planeras av Kungl. Maj:t, finner utskottet det lämpligt attfrågan om hygieniska gränsvärden tas upp i något av dessa båda sammanhang. Sedermera har den är 1970 tUlsattaarbetsmiljöutredningen fått i uppdrag att ta upp frågan om de hygieniskagränsvärdena (riksdagsbe-berättelsen 1971 s. 137). Vidare harutskottsutlåtandet av Kungl. Maj:t överlämnats tUl miljökontrollutredningen(direktiv: se riksdagsberättelsen 1970 s. 318). År 1965antog följande rekommendation (nr 17/1965) angåendemärkning av brand- och hälsofarUga ämnen.