bet · FU01SkU51 · 1971-12-31 00:00:00 — För att arbetsgivaren skall ådraga sig ansvar för att haninte lämnat uppbördsmyndigheten meddelande om storleken av de skatteavdrag somhan verkställt bör fordras att en sådan skyldighet är uttryckligen föreskriven.Någon sådan skyldighet finns emellertid f. n. inte klart uttryckt i UF. 1 detföljande avser jag att föreslå bestämmelser i av innebörd att arbetsgivarenblir skyldig att lämna särskild uppgift om storleken av verkställdaskatteavdrag. Straffbestämmelsen för betalningsförsummelse bör liksomhittills ha sin plats i UF. De i propositionen föreslagnaändringarna i UF godkändes av och träder i kraft vid årsskiftet1971/72. Vid höstriksdagbehandlades en motion, vari yrkades att utredningen angående företagensuppgifts- och uppbördsskyldighet m. ni. genom tilläggsdirektiv skulle få iuppdrag alt också behandla frågan om en skärpning av uppbördskontrollen. Tillstöd för yrkandet åberopade motionärerna att det allmänna undandras betydandekällskattebelopp genom att arbetsgivare går i konkurs och att det därför är avvikt att eftersläpningar i uppbörden snabbt uppdagas och åtgärdas. (BeU 1970:51) anförde bl, a, följande. Utskottet delar helt motionärernas synpunkter beträffandeangelägen heten av ett effektivt uppbördssystem,-------- På uppbördssidan har som motionärernaframhåller skattemyndigheterna inte alltid kunnat vidta erforderligaåtgärder beträffande eftersläpningar i källskatteuppbör-den. Denna del av problemet har som framgår av deninledningsvis lämnade redogörelsen uppmärksammats av skattestrafflagutredningensom förordat straffskärpningar i de fall arbetsgivare lämnar osanna uppgifterom verkställda skatteavdrag eller underlåter att lämna sådana uppgifter. Syftet med straffskärpningen är att skapa bättreförutsättningar för att bedöma en arbetsgivares källskatteskuld för att därigenom snabbare kunnavidta exekutiva åtgärder.- Däremot kan utskottet inte finna deterforderligt eller ens lämpligt att genom tilläggsdirektiv utvidga uppdragetför utredningen angående företagens uppgifts- och uppbördsskyldighet på detsätt motionärerna avser. Denna utredning har nämligen till huvudsaklig uppgiftatt genom en teknisk översyn tillse att sådana åligganden för företagen blir sålitet betungande som möjligt. Utskottet finner således att resultaten av ovanredovisade, redan beslutade eller förväntade åtgärder beträffandeuppbördskontrollen bör avvaktas innan frågan om ytteriigare utredning övervägs.Motionen avslogs på utskottets hemställan. Enligt 23 § UF skall skatt förfalla till betalning underuppbördstermin. Uppbördsterminerna under iippbördsåret är sex och infallerunder tiden från och med den 6 till och med den 13 i månaderna mars, maj, juli,september, ; dock skall uppbörd inte förrättas på sön-eller helgdag. Skulle uppbördstermin med tillämpning av angivna regelböria på sön- och helgdag, skall uppbördsterminen i stället ta sin börian pånästföljande vardag, varvid slutdagen i motsvarande mån förskjuts. kan om särskilda omständigheter därtillföranleder, efter poststyrelsens hörande, föreskriva att uppbördstermin underviss månad skall infalla än sagts. 1954 och riksdagaravstyrkte motionsyrkanden om att uppbörden av kvarstående skatt skulleutsträckas från två till fyra uppbördsterminer, men i övrigt syns riksdageninte haft att ta ställning till förslag om ändrade uppbördsterminer efterkällskattesystemets införande. De här behandlade motionerna berörså skilda frågor som källskattekontrollen, uppbördsterminerna förB-skattebetalare och kompensation för arbetsgivares merarbete för fullgörandeav uppbörds- och uppgiftsskyldigheter. Frågorna har alltså endast detgemensamt att de i huvudsak anknyter till skatteuppbörden. Frågan om företagens uppgifts- och uppbördsskyldighet ärför närvarande föremål för särskild översyn av utredningen om företagens uppgiftsplikt(Fi 1970:69), Syftet med utredningen är när det gäller uppgifts-skyldigheten iförsta hand att förenkla och samordna uppgiftslämnandet. medan utredningen intehar i uppdrag att överväga frågan om ersättning till företagen. 1 motionerna1971:601 och 1971:619 hemställs att utredningen genom tilläggsdirektiv får iuppdrag att också utreda frågan om ersättning till företagen för deras bestyr med uppbörd ochmed att lämna uppgifter till olika offentliga organ. Även om motionernainnehåller likartade yrkanden är de i fråga om motiveringen så till vida olikaatt motionärerna i motionen 1971:601 framförallt betonar uppgiftsskyldighetensbetungande karaktär, medan i motionen 1971:619 särskilt framhålls det merarbetesom näringslivet åsamkas genom mervärdeskatteuppbörden. Beträffande uppbördsfrågan vill utskottet först konstateraatt källskat-teuppbörden inte åberopas som grund för ersättningsanspråken menmotionärerna gör inte heller något undantag härför. Av den inledningsvislämnade redogörelsen framgår att de räntevinster som företagen gör genom rättenatt disponera löntagarnas skatt från avlöningstillfället fram tillinbetalningsdagen motsvarar betydande belopp. Utskottet förutsätter attmotionärerna inte är ovetande oiu detta förhållande och utgår från att dettaockså är anledningen till att källskatteuppbörden inte särskilt åberopats isammanhanget, 1 fråga om mervärdeskatten är förhållandena något annorlunda medhänsyn bl, a, till att i denna skatteforms föregångare, den allmännavaruskatten, fanns ett särskilt system för kostnadsersättning till deskattskyldiga för deras bestyr med uppbörden, 1968:100 med förslag till förordning om mervärdeskattuttalade departementschefen bl. a. att redovisningskostnaderna enligt hansmening borde behandlas som kostnader i verksamheten och kompenseras på sammasätt som andra kostnader. Han fann vidare att, om man fördelade de tidigarekostnaderna för redovisning av allmän varuskatt på de mervärdeskatteskyldiga,ersättningen blev så ringa att den inte hade någon betydelse, medan enuppräkning av kostnaderna med hänsyn till det ökade antalet skattskyldigaskulle medföra en omotiverad utgiftsökning för statsverket.Bevillningsutskottet (BeU 1968:45) delade uppfattningen att särskildkostnadsersättning inte borde utgå med hänsyn främst till de administrativasvårigheter som ett ersättningsförfarande skulle medföra. Utskottet ansågemellertid skäl tala för att de skattskyldiga i någon form bereddeskompensation för borttagandet av denna förmån. Med hänsyn härtill och tillvissa andra omständigheter av redovisningsteknisk art förordade utskottet attden av departementschefen föreslagna tidsfristen för inbetalning av skatten efter redovisningsperiodens utgång - skulle förlängas till 35dagar. beslöt i enlighet med utskottets förslag. Då mervärdeskatten således redan innehåller en form avkompensation för arbetet med redovisningen finner skatteutskottet inte skäl attförorda ytterligare åtgärder i sådant syfte. 1 fråga om företagens skyldighet att lämna uppgifter tillolika offentliga myndigheter, vilka uppgifter till stor del är av den artenatt de skall ligga till grund för den offentliga statistiken, kan inte sammasynpunkter åberopas som i fråga om uppbörden. vill intebestrida att vissa former av uppgiftsplikt kan bli arbetskrävande och te sigsärskilt betungande för mintlre företag, vilka inte har en kontorskapacitet somär avpassad härför. Hn anledning till att företagen reagerar motuppgiftsskyldigheten torde ofta vara att de inte själva finner att resultatet av det inhämtade materialet kan vara av något intresse förderas egen del. Även om utskottet är medvetet om att de uppgiftsinhämtandemyndigheterna numera söker orientera de berörda företagen om syftet med olikauppgifter bör ytterligare ansträngningar göras för att informerauppgifts-lämnarna om nödvändigheten av deras medverkan. Syftet med den pågåendeutredningen är främst att underlätta uppgiftslämnandet. Det kan enligtskatteutskottets mening inte anses motiverat att konstruera någon form aversättning till företagen för uppgifter som erfordras för samhällsplaneringen.Dessa uppgifter begärs med hänsyn till samhällets behov och tjänar alltså ilika hög grad den enskilda som den offentliga sektorns intressen. Motionen 1971:601 ger uttryck åt uppfattningen att vissaföretag utsätts för ett mera betungande uppgiftslämnande än andra och att justdessa företag därför borde fä viss kompensation. När motionärerna talar om attbranschundersökningar skulle medföra en särskild belastning för vissa företaghar utskottet inte lyckats klarlägga vilka undersökningar som avses. 1 den månmotionärerna menar undersökningar enligt urvalsmetoden, vilken innebär attvissa företag får representera ett större antal likvärdiga företag inom enbransch, så medför detta ett merarbete förde utvalda företagen vilket kan tesig orättvist i förhållande till de företag som slipper lämna uppgifter, menmetoden innebär att flertalet företag inte alls belastas meduppgiftslämnande, och detta måste uppenbarligen innebära betydande vinster förnäringslivet i dess helhet. De temporära orättvisor som detta system )7K'dförtorde ock.så jämna ut sig i det länga loppet. En kompensation mellan företagenför sådana former av extraarbete ter sig därför inte heller motiverad. Motbakgrund av de sålunda redovisade invändningarna finner utskottet inte skältillstyrka någon utredning oiu kompensation för företagens uppgiftslämnande. Vad vidare gäller den i motionen 197 1:168 väckta fråganom effektivare övervakning av källskatteuppbörden har bevillningsutskottet vid1970 års riksdag med anledning av ett likartat motionsyrkande hänvisat till detdå föreliggande förslaget av skattestrafflagutredningen om straffskärpningarför bl. a, osanna uppgifter och underlåtenhet att lämna uppgifter omverkställda källskatteavdrag. Detta års vårriksdag har godkänt den på grundvalav utredningens förslag framlagda propositionen och de nya bestämmelserna omuppbördshrott kommer att gälla fr, o, m. vill inte göra gällande att den nyalagstiftningen kommer att helt oiuöjliggöra varje fonu av undanhållande avkällskatt, men de beslutade ändringarna förbättrar väsentligt myndigheternasmöjligheter att komma till rätta med just de eftersläpningar i rapporteringensom motionärerna anser vara en viktig anledning till uppbördsförlusterna. Vadsom ytterligare kan göras för att förbättra uppbördskontrollen ligger närmastpå den personella sidan och därvid ankommer det i första hand påriksskatteverket i egenskap av central upphördsmyndighet att göraframställningar om de förstärkningar som kan erfordras. Såvitt utskottet kan finna synes uppbördssystemet inte kunna förbättras genom ytterligare utredningar. Utskottet anserdärför att man nu har anledning att avvakta resultatet av redan vidtagnaåtgärder. Utskottet har slutligen att ta ställning till yrkandet imotionen 1971 :607 om senareläggning av uppbördsterminerna för B-skattebetalareoch en uppdelning av deras kvarskatteuppbörd på tre terminer. Uppbördsterminerna infaller den 613 1 uddamånader, dock med viss förskjutning framåt i tiden om begynnelsedagen infallerpå sön- och helgdag. Motionärerna vill införa särskilda uppbördsperioder med hänsyn bl, a. till att pensioner ochmejerilikvider utbetalas först . Vidare anser motionärernaatt B-skattebetalarna bör få betala kvarstående skatt under månadernafebruari, i stället för . De föreslagna åtgärdernaskulle enligt motionärernas mening nedbringa antalet skatte-restantier. Enligt skatteutskottets mening kan några sakliga skäl inteåberopas för att B-skattebetalarna skall ha andra inbetalningsperioder änövriga skattebetalare, och att generellt försena skatteuppbörden kanenligt utskottets mening inte komma i fråga av statsfinansiella skäl. Det hartidigare i olika sammanhang framförts önskemål om att skatten skall få betalast. o, m. den 15 i uppbördsmånaderna, men postverket har inte ansett sig kunna tillstyrkasådan ändring eftersom uppbörden då skulle kollidera medpensionsutbetalningarna. Tidpunkten för pensionsutbetalningen kan därför ihögre grad åberopas som ett hinder mot än som ett skäl för en framflyttning avuppbördsperioderna. Utskottet anser det inte heller från rättvisesynpunktlämpligt att B-skattebetalarna får betala kvarstående skatt vid tre i ställetför vid två uppbördstillfällen. Enligt utskottets mening finns ingen anledningatt vidta åtgärder som skulle kunna stimulera B-skattebetalarna att senareläggaskattebetalningen. Även i detta fall måste hänsyn tas till det postala arbetet.Utskottet, som alltså finner övervägande skäl tala mot de föreslagnaändringarna av uppbördsterminerna, avstyrker bifall till motionen 197 I :607. Med hänvisning till det anfördahemställer utskottet att avslår 1, motionen 1971:168 2, motionen1971:60 1 3. motionen 1971:607 4. motionen1971:619. Närvarande: herrar (), i (m),i Bäckmora (c), (sJ, (), i (fp),Carlstein (s). (), (), Stadling (s), i (s),i (c), (), () och (). av herrar i (m), i Bäckmora (c),i (fp), (), i (c). () och (), vilka dels anfört följande: "1 motionerna 1971:601 och 1971:619 yrkas attutredningen om företagens uppgiftsplikt skall få i uppdrag att utarbeta förslagom skälig ersättning till företagen för den uppgifts- och uppbördsskyldighetsom de åläggs. Beträffande frågan om ersättning för uppbördsskyldigheten kan vii stort sett ansluta oss till de synpunkter som utskottsmajoriteten framfört.När det gäller ersättning för uppgiftskyldigheten anser vi emellertid att detföreligger starka skäl för att detta spörsmål skall kunna tas upp till prövningav den pågående utredningen. Vi skulle inte ha haft något att invända motutskottsmajoritetens ståndpunkt om det hade varit så att statliga myndigheterendast infordrar uppgifter som kan anses vara oundgängligen nödvändiga församhällsplaneringen, men erfarenheterna visar att inhämtandet av uppgifterknappast är begränsat till sådana fall. Det har framkommit att vissamyndigheter i samband med infordrande av obligatoriska uppgifter också begär s.k. frivilliga uppgifter utan att upplysa uppgiftslämnarna om att de inte ärskyldiga att lämna uppgifterna. Detta system innebär att de bäst informeradeföretagen kan underlåta att lämna vissa uppgifter vilket måste medföra attmyndigheten får ett bristfälligt material till sitt förfogande. 1 sådana fallmåste det uppenbarligen vara en fördel för myndigheten att kunna betalaersättning till alla för att fä in ett fullständigt material. Ett system medviss ersättning till företagen har också den fördelen att myndigheterna fårbegränsade anslag till sitt förfogande vilket i högre grad än vad som gällerbör bidra till att prioritera sådant uppgiftsinhämtande som är av särskildvikt. Under sådana omständigheter måste det anses vara ett minimikrav att densittande utredningen får fria händer att pröva ersättningsfrågan." delsansett att utskottet under punkterna 2 och 4 bort hemställa "att i anledning avmotionerna 197 1:601 och 197 1:619 i skrivelse till Kungl, Maj:t begär sådanändring av direktiven för utredningen om företagens uppgiftsplikt attutredningen blir oförhindrad att pröva frågan om ersättning till företagen förderas uppgiftslämnande till offentliga myndigheter." av herrar i Bäckmora (c),() och i (c): "I motionen 197 1:607 framställs yrkande om enförskjutning framåt i tiden av perioderna för inbetalning av preliminärskattoch om uppdelning av inbetalningen av kvarstående skatt på tre terminer. Avmotiveringen framgår att motionärerna anser att dessa ändringar skall gällaB-skattebetalare. Även om vi till viss del anser oss kunna dela motionärernasuppfattning beträffande den kvarstående skatten är vi dock medvetna om att enytterligare uppdelning skulle medföra motsvarande krav från övrigaskattebetalare, vilket i sin tur skulle kunna ha negativa effekter för detsamlade uppbördsresultatet. I fråga om den preliminära B-skatten ligger detdock enligt vår mening annorlunda till. Motionärerna pekar på att bl. a.mjölklikviderna endast delvis hinner inflyta före uppbördsperiodernas utgång.Enligt vår mening innebär det nuvarande systemet att i synnerhet lantbrukarna ipraktiken får förskottera B-skatten, inte bara när det gäller mjölklikviderna utankanske i än högre grad i fråga om inkomsterna av den vegetabiliskaproduktionen. Med hänsyn till att B-skattebetalarna är en numerärt sett ringadel av skattebetalarna borde det vara möjligt att konstruera särskildainbetalningsterminer för dem utan att resultatet av skatteuppbörden i stortdärför äventyras. Frågan är emellertid så komplicerad att vi inte anser osskunna tillstyrka någon omedelbar lagstiftning. Bland annat måste de ekonomiskaoch administrativa effekterna utredas. Av den inledningsvis lämnaderedogörelsen i detta betänkande framgår att den pågående utredningen omföretagens uppgiftsplikt även i andra avseenden än de som nämns i direktivenskall kunna pröva möjligheterna att förbättra gällande ordning i vad bl. Vi förutsätter därför att utredningen med anledning avde här framförda synpunkterna kommer att ta upp frågan om uppbördsterminernaför preliminär B-skatt till närmare övervägande."