bet · FU01SoU17 · 1971-12-31 00:00:00 — Socialutskottetsbetänkande nr 1971 SoU 1971:17 Socialutskottetsbetänkande i anledning av motion om en utredning angående sabbatsår. I motionen 1971: 762 av fru andre vice talmannenNettelbrandt m, fl, (fp) hemställs »att måtte i skrivelse till Kungl,Maj:t begära utredning rörande möjlighetema att inom ramen för den allmänna försäkringeneUer annorledes ge enskilda individer rätt att åtnjuta längresammanhängande ledighet i form av sabbatsperioder». Vissabestämmelser beträffande semester och annan ledighet, m. m. Enligt semesterlag äger arbetstagare pågrund av det arbete, som han under ett kalenderår (kvalifikationsår) utfört förarbetsgivarens räkning, rätt att av denne erhålla semester, överenskommelse kanttäffas om att annan tidsperiod av samma längd skall gälla somkvalifikationsår. Semestern skall utgå näst efter kvalifikationsåretmen får efter överenskommelse åtnjutas tidigare. Går året för semestem tillända utan att arbetsgivaren berett arbetstagaren den semester, vartill hanvarit berättigad kan arbetstagaren inte kräva ut semester. Han erhåller emeUertidrätt till ersättning för den förlorade semestern med belopp, motsvarande denlön han skulle åtnjutit under semestern. Fråga om skadestånd kan även uppkomma.Semestern utgör enligt semesterlagen i allmänhet . För vissaarbetstagare med radiologiskt arbete är semestern enligt en. särskild lag sexveckor. Pådet statliga området meddelas i 10 kap. av allmänna avlöningsavtalet förstatliga och vissa andra tjänstemän (AST) bestämmelser om semester ochsemesterersättning. Antalet semesterdagar varierar enligt huvudregeln mellan 24och , I allmänhet räknas inte som semesterdagar. Den ståtligearbetsgivaren bestämmer semesterns förläggning med hänsyn till göromälensbehöriga gäng och under hänsynstagande i möjligaste män. Om semestem, som på detta område i regel skall utgå underkvalifikationsåret, på grand av tjänstgöringsförhållandena ej kunnat utfåsunder kvalifikationsåret eller arbetsgivaren finner skäl medge det, fårsemestern åtnjutas den 1 januariden året därefter. Såledesfinnes viss möjlighet för en statstjänsteman, som under avstår frånsemester, att under påföljande år åtnjuta en relativt lång sammanhängandeledighet, nämligen om han under detta år bereds tillfälle att i en följd taga ut semester för båda åren. Enligt AST har ordinarie, extra ordinarie och i vissafall extra tjänsteman möjlighet att i vissa fall delvis bibehålla lönen undertjänstledighet för enskild angelägenhet. I detta hänseende må nämnas, atttjänsteman, som beviljas tjänstledighet för studier, äger rätt till lön medB-avdrag sammanlagt under loppet av tio pä varandra följandekalenderår, om arbetsgivaren finner studierna angelägna från tjänstesynpunkt.Om studierna av arbetsgivaren prövas vara synnerligen betydelsefulla fråntjänstesynpunkt eller fråga är om utbildningskurs vid verket skall dock fulllön utgå, I förevarande hänseende finns specialbestämmelser inom ett flertalområden, bl, a, undervisningsområdet. Här kan också nämnas att vid värd avadoptivbarn eller i adoptionssyfte mottaget fosterbarn adoptiv- ellerfostermodern erhåller lön med B-avdrag längst t, o, m, I80:e dagen efterbarnets födelse. Här må tilläggas att i AST regleras inte rätten tilltjänstledighet utan endast vilka förmåner som utgår om ledighet beviljats (jfrföljande avsnitt). Universitetslärare kan i viss utsträckning befrias fräntjänstgöringsskyldighet för att vederbörande skall få tillfälle tillvetenskapligt arbete. Således kan professor och laborator erhålla befrielsehelt eller delvis frän övriga tjänstegöromäl, som åligger honom, om han pågrund av dessa icke kan medhinna visst forskningsarbete av väsentlig betydelseför ämne, som hans tjänst omfattar. Befrielse från övriga tjänstegöromäl fårdock omfatta sammanlagt högst en termin under varje period av (71 §första stycket 2 e) och 72 § universitetsstadgan, SFS 1964: 461), Innehavare avtjänst som docent kan för att beredas tillfälle tiU vetenskapligt arbete fåbefrielse från tjänstgöringsskyldighet under högst två terminer för varjeperiod av . Ledighet för vuxecistudier. I motionen anförs bl, a, attsammanhängande sabbatsledigheter skulle kunna spela en avgörande roll förpersoner som önskar bedriva studier men som har svårt att få ledigt frånarbetet utan att göra alltför stora ekonomiska förluster. Med hänsyn härtillfinns det anledning erinra om att diskussioner f, n, pågår mellan LO, TCO ochSAF om hur man avtalsvägen skall kunna få en lösning till stånd på dettaproblem. Vidare har regeringen utfärdat nya anvisningar, cirkulär (1970: 388)om tjänstledighet med C-avdrag m, m, C-avdrag innebär att lön inte utgår.Bland nyheterna märks att ledighet för studier får beviljas i sammanlagt tre årunder en tioårsperiod, vilket bl. a, underlättar de anstäUdas deltagande ivuxenutbildning. gav SAF ut ett delägarcirkulär angående ledighetför studier, SAF rekommenderar att företagen intar en välvUlig inställning tillde anställdas önskemål om ledighet för studier även om dessa avser utbildning som i första hand syftartill att tillfredsställa den enskUdes önskemål och ambitioner. Cirkuläretinnehåller dock vissa reservationer som t, ex, att ledighet för studier inteinnebär någon garanti för den anställde att fä återgå till samma arbete ellererhålla samma förtjänst efter avslutad utbildning (se även 2LU 1968: 70), Den tillkallade kommittén för studiestöd åt vuxna(SVUX) skall utreda studiefinansieringen inom vuxenutbildningen (direktiv: seRiksdagsberättelsen 1969: U 51), Vid riksdag behandladestvä likalydande motioner i vilka framställdes yrkande av i princip sammainnehåll som i den i detta utlåtande behandlade motionen, motionerblev föremål för en omfattande remissbehandling. Yttranden avgavs avarbetsmarknadsstyrelsen. , ,, akademikers centralorganisation.Tjänstemännens centralorganisation. Flera av remissinstanserna var positiva till eller visadeintresse för den i motionerna framförda tankegången om införandet av någon formav sabbatsledighet pä den svenska arbetsmarknaden. Däremot ställde sigflertalet av nämnda instanser avvisande tiU den av motionärerna begärdautredningen. Såsom grund för denna inställning åberopades i flera fall,nämligen av och SR, att frågan borde lösas avtalsvägen. Även TCO ansåg,att de frågor som i sammanhanget främst borde uppmärksammas var av sådankaraktär, att de i första hand borde prövas av arbetsmarknadens parter och attfrågan om eventuella ändringar i det allmänna socialförsäkringssystemet iavvaktan härpå inte krävde några särskUda åtgärder; huruvida den kommandeutvecklingen kunde motivera statliga åtgärder beträffande den aktuella frågankunde vid tiden för yttrandet inte förutses. De tre kommunförbunden ansåg underhänvisning till bl, a, samhällsekonomiska och arbetsmarknadspolitiska synpunkter,att skäl ej förelåg att företaga utredning om sabbatsår, SAF uttalade att någrabärande skäl för den begärda utredningen icke före-bragts medan LO på iyttrandet anförda skäl fann, att de i motionerna redovisade motiven och kravenför sabbatsledighet inte kunde ligga till grund för en utredning. Arbetsmarknadsstyrelsenframhöll, att mänga olika skäl kunde anföras för en större flexibilitet i såvälfördelningen av arbetstiden som dennas längd. Styrelsenansåg, att hithörande spörsmål förtjänade uppmärksamhet vid diskussionen bl,a, av utformningen av den allmänna försäkringen. Remissyttrandena har redovisats i princip i sin helhet i andra lagutskottets utlåtande nr 1966. I utlåtandet har även lämnats vissauppgifter rörande sabbatsledighet i andra länder. anförde i nämnda av godkända utlåtande efter att ikorthet ha redogjort för remissmyndigheternas ställningstagande följande. Om arbetsgivare och arbetstagare skulle finna detönskvärt och lämpligt att arbetstagare beredes längre ledighet förfortbildning eller för annat ändamål torde detta enligt utskottets mening somhittills kunna lösas genom överenskommelser. Med hänsyn härtill och till deninställning som flertalet remissinstanser tagit i fråga om motionärernasförslag bör motionerna icke föranleda någon åtgärd. Även vid riksdag väcktes motioner med istort sett samma yrkande som det nu förevarande, I sitt av godkändautlåtande nr 8 refererade andra lagutskottet sitt ovannämnda yttrande från år1966 och anförde vidare. Utskottet vidhåller sin uppfattning, att det intefinns anledning att hemställa om en sådan utredning rörande sabbatsledighet sommotionärerna avser. Utöver de tidigare anförda skälen kan tiUäggas, att ettallmänt genomförande av sabbatsledighet i den omfattning som motionerna syftartill uppenbarligen skulle, medföra mycket höga kostnader och att vid enjämförelse med andra aktuella reformkrav införandet av en allmän sådan ledighetmåste bedömas som mindre angelägen. Vid förra årets riksdag avslog påhemställan av andra lagutskottet (2LU 1970: 16) motionen om utredning rörandesabbatsperioder. Utskottet uttalade efter en redogörelse för den tidigare riksdagsbehandlingenav frågan att ingenting inträffat som gav anledning tiU ändratställningstagande från utskottets sida. Tillde tre utskottsutlåtandena för vilka här redogjorts fogades utförligtmotiverade reservationer. Motionärerna viU att skall begära enutredning rörande möjligheterna att bereda den enskilde rätt att under denaktiva tiden i arbetslivet ta ut längre sammanhängande ledighet, s. k.sabbatsperioder. En sådan utredning bör enligt motionärerna avse tvåhuvudfrågor. I första hand bör utredas frågan vilken funktion en sådan ledighetskall fylla för grupper och olika individer samt för vilka tidsperioder av enmänniskas liv behovet av sammanhängande ledighet kan vara på olika sättmotiverat. En annan huvudfråga bör gälla de praktiska och ekonomiska problemsom är förknippade med ett sabbatsår. Enligt motionärernas mening bör det bl.a. undersökas om frågan kan lösas inom ramen för den allmänna försäkringen. Motionermed samma innebörd avslogs på hemställan av andra lagutskottet av såväl 1966års som och riksdagar. De väckta motionerna blevföremål för en omfattande remissbe- handling.Även om vissa av remissinstanserna visade positivt intresse för frågan ställdesig flertalet avvisande till en utredning om införande av sabbatsledighet. Frånflera arbetstagarorganisationer anfördes, att frågan borde lösas avtalsvägen.Andra lagutskottet anförde att om arbetsgivare och arbetstagare skulle finnadet önskvärt och lämpligt att arbetstagare bereddes längre ledighet förfortbildning eller för annat ändamål torde detta som kunna lösas genomöverenskommelser. Vid behandlingen och 1970 av motionerna i ämnet anfördeutskottet också att ett allmänt genomförande av sabbatsledighet i den omfattningsom motionema syftade till uppenbarligen skulle medföra mycket höga kostnaderoch att vid en jämförelse med andra aktuella reformkrav införandet av en allmänsådan ledighet måste bedömas som mindre angelägen. Socialutskottetkan ansluta sig till de skäl som i enlighet med den lämnade redovisningentidigare anförts mot motionsförslag om sabbatsledighet. Med anledning av att imotionen starkt understryks behovet av att bereda personer som är ute iförvärvslivet möjlighet till studier vill utskottet framhålla att överläggningpågår mellan arbetsmarknadens parter om rätt till ledighet för studier och attfrågorna om studiefinansieringen för de vuxenstuderande ärföremål för en särskild utredning. att motionen 1971: 762inte föranleder någon åtgärd. Närvarande:herrar i (c), (). (), (),(), (), herrar (), iBlentarp (s)*, (vpk), herrar i (c), ()* och i (s)*. *Ej närvarande vid betänkandets justering. avherrar () och Hyltander (fp) som anser debatt det avsnitt i utskottets yttrande som börjar på s. 4 med »Motioner med»och slutar på s. 5 med »särskild utredning» bort ha följande lydelse: »Ilikhet med vad flera remissinstanser framhöll i yttrande över motionermed i huvudsak samma innehåll som den aktuella anser utskottetatt frågan om möjligheter för enskilda individer att under den aktiva tidenerhålla en längre sammanhängande ledighet från sitt ordinarie arbete än densemestern utgör en s. k, sabbatsledighet är av stort intresse. Bland annatdet hårt uppskruvade tempo som nutidsmänniskan lever i och som alltför oftaresulterar i besvärande stressåkommor gör det önskvärt att åtminstone någongång få komma i åtnjutande av sådan ledighet.Vuxenutbildningen har också kommit in i bilden på ett nytt sätt. Utskottetvill här framhålla, att man inom allt flera länder via överenskommelsermellan arbetsmarknadsparterna eller eljest infört möjligheter tilllångledighet av här åsyftat slag. Dessa utländska erfarenheter manar enligtutskottets mening till efterföljd. Åtskilligaproblem uppstår emellertid i samband med införandet av sådan sammanhängandeledighet. Utskottet vill framför allt peka på de samhällsekonomiska aspekterna,som är svåra att överblicka. Sabbatsledighet torde knappast kunna bli aktuelli större utsträckning förrän näringslivet anpassat sig efter den förra åretantagna sänkningen av arbetstiden. Men även om en viss arbetstid skulle gåförlorad, bör rekreation och utbildning kunna få positiva verkningar påarbetsprestationernas kvantitet och kvalitet. Beträffande en hel delbefattningshavare, i synnerhet sådana med specialistfunktion eller i nyckelposition,kan sannolikt uppstå svårigheter att anskaffa ersättare under ledighetsperioden.Detta gäller också åtskilliga jordbrukare och andra småföretagare. Härtillmåste hänsyn tas. Finansieringen av längledigheten kan tänkas ske på fleraolika sätt. Motionärerna anser att det bl, a, bör övervägas att inordna denna isocialförsäkringssystemet. Eventuellt kan den aktiva tiden individuelltregleras med hänsyn till utnyttjad långledighet. Det kan inte komma i fråga attgenom lagstiftning pålägga företagen att utan vidare bära en extra kostnad. Menfrågan om eventuella försäkringsavgifter kan bli föremål för förhandlingarmellan arbetsmarknadens parter. Det är möjligt att vissa grupper av löntagareär mera intresserade än andra av en uppgörelse av detta slag och därmedförenade uppoffringar för att fä tillfälle till en längre ledighet frän sinordinarie sysselsättning. Enligt utskottets mening bör alla dessa frågor avpraktiskt och organisatoriskt slag utredas. Detvore enligt utskottets mening beklagligt om man lät frågeställningar, som inteär aktuella och vid första anblicken kan förefalla svårlöstaförhindra en närmare undersökning av möjligheterna att genomföra en reform somför många människor kan te sig som ett betydelsefullt inslag i en framtidastandardhöjning när ekonomiska och administrativa förutsättningar därförföreligger. Utskottet förordar av denna anledning att den av motionärernabegärda utredningen kommer till stånd. Även om frågan omberedande av möjlighet till längre sammanhang- andeledighet kan bli en förhandlingsfräga mellan arbetsmarknadens parter, anserutskottet bland annat med hänsyn tiU de samhällsekonomiska verkningarna ochden eventuella inordningen i socialförsäkringssystemet det angeläget attfrågan utredes genom samhällets försorg, som mänga gånger tidigare skett iandra fall. Utskottet vill i detta sammanhang peka på att i direktiven tiU denförra året tillsatta pensionsälderskommittén uttalas att angelägenheten av ensänkning av pensionsåldern bör vägas mot andra reformönskemål. hari olika sammanhang pläderat för en flexibel pensionsålder och man kan intebortse från att det i åtskilliga yrkesgrupper kan finnas människor som vill och har fysisk och psykisk förmåga därtill kvarstå i produktionslivet sålänge som möjligt som de är intresserade av att i ett tidigare skedeav sitt liv få en längre tids ledighet för att ägna sig åt aktiviteter som deni motionen förordade sabbatsledigheten är avsedd att ge utrymme åt. Slutligenvill utskottet betona att frågan om införande av långledig-heter får ses pålång sikt. Den kan dock komma att fä den största betydelse för medborgarna ochhar framtiden för sig, I vårt samhälle där genom en fortgåendeeffektivitetshöjning inom det ekonomiska livet och samhällslivet i övrigtbättre levnadsvillkor för människorna ter sig möjliga årtionde efter årtiondebör man nu anlägga ett vidare perspektiv. Utskottet förordar alltså att den avmotionärerna föreslagna utredningen kommer till stånd,» dels att utskottet bort hemställa »att riksdagenmed bifall till motionen 1971:762 hos Kungl, Maj:t begär utredning angåendemöjligheterna att inom ramen för den aUmänna försäkringen eller annorledes geenskilda individer rätt att under den aktiva levnadsperioden åtnjuta längresammanhängande ledighet i form av sabbatsperioder,» N, o, , 1971