bet · FU01JoU36 · 1971-12-31 00:00:00 — att en försöksdjursombudsman tillsättes med uppgift attsärskilt övervaka djurförsöksverksamheten samt med rätt att vidtaga åtgärder,som av denna övervakning kan anses påkallade; att tillräckliga anslag beviljas, så att försöksdjurenkommer att erhålla bästa möjliga vård och behandling, samt att de snarastbefrias från allt onödigt lidande, som orsakas av njugghet i frågaom ekonomiska överväganden; att djur som används inom försvaret erhåller samma skyddsom andra djur; att experiment på djur ej får komma till användning iundervisnings-eller demonstrationssyfte vid våra skolor samt att ansträngningar görs för att finna forskningsmetoder,som icke grundas på djurförsök. Nordiska samfundets stiftelse för vetenskaplig forskningutan djurförsök Stiftelsen anför synpunkter pådjurförsöksverksamheten som i princip i allt väsentligt överensstämmer med vadsamfundet anfört. Stiftelsen understryker särskilt att ansträngningar måstegöras för att komma fram till andra metoder. Stiftelsen förklarar att vissakrav bör tillgodoses utan dröjsmål och anför härom följande. Utredning för att bringa klarhet ifråga omföljande: Vilka forskare tillämpar respektive arbetar medvidareutvecklande av nämnda metoder? För vilka ändamål används redan alternativa metoder,och vilka forskningsobjekt bearbetas i syfte att utvidga användningsområdet? Upprättandet aven dokumentcentral för insamlande och bearbetande av allt tillgängligtmaterial rörande dessa metoder. Beträffande punkterna 1 och 2 avses givetvissvenska förhållanden. Dock bör framhållas att dokumentcentraler upprättas iandra länder, varvid man självklart avser även framtida internationellt utbyte. Utredningbeträffande fördelningen av de anslag som ges i dels till biologiskoch medicinsk forskning, baserad på djurförsök i vanlig ordning, dels tillsådan forskning, som använder sig av alternativa metoder. Förbud motvarje användning av djur för vetenskapligt ändamål, då likvärdigt eller bättreresultat kan erhållas genom att alternativa metoder kommer till användning. Det är av många olika skäl ytterst betydelsefullt att deni riksdagsmotionen begärda utredningen kommer till stånd och blir såomfattande som sakens vikt kräver. Detta skulle dessutom utgöra ett bevis föratt ansträngningar verkligen görs i syfte att undersöka möjligheterna till alternativametoder. Sist men icke minst må följande framhållas. Det finns ettmycket stort antal människor, för vilka vetskapen om de plågsamma djurförsökeninnebär ett ständigt lidande. Dessa människors antal ökar ständigt. Enutredning, som ledde fram till, att nya vägar beträddes inom biologisk ochmedicinsk forskning, skulle medföra ökat förtroende och skapa en mer positivinställning till medicinsk forskning. Detta gäller inte bara djurskyddarna utanalla humant inställda människor. JoU1971: 36 H tillstyrker motionen och anför. ochdess medlemsföreningar tar i princip avstånd från alla djurförsök som innebärlidande för djuren. Då emellertid föreningen icke anser sig kunna ta ansvarför att yrka förbud för en verksamhet som av medicinsk och veterinärmedicinskexpertis anses nödvändig för att rädda människors och djurs liv, är det föreningarnassträvan att medverka till att försöksdjuren icke åsamkas onödigt lidande före,under och efter försöken. Det är föreningarnas förhoppning att vetenskapen en dagskall nå fram till metoder som kan ersätta forskning med djurförsök och de ärberedda att efter förmåga bidraga till en sådan utveckling. Denna önskade utvecklingsynes dock ännu vara avlägsen det har tvärtom kunnat konstateras att antaletförbrukade försöksdjur vid våra vetenskapliga institutioner ständigt ökar.Detta förhållande gör att kraven på kontroll av vetenskapliga djurförsök måsteskärpas. De kravsom i första hand måste tillgodoses är: Endast sådana djurförsök som av institutionschef bedömssåom oundgängligen nödvändiga skall få förekomma. Djurförsök i utbildningssyfte skall ske i minsta möjligaomfattning och alltid under sakkunnig ledning. Minst tio dagarskall ha förflutit mellan försöksdjurens ankomst till institution och derasanvändande vid försök. skall de hållas i hygieniska och vältilltagna förvaringsutrymmen och erhålla omsorgsfull utfodring och vård. Inga smärtsammaförsök skall få utföras utan narkos. Efter försöket skall försöksdjuretomedelbart avlivas på ett snabbt och smärtfritt sätt. Det skall vidansvar åligga institution att tillse att inga på olaga sätt åtkomna djur tasemot och används vid försök. Följande kommentar till punkt 4 torde vara berättigad: skrivelse av begärde av JObesked huruvida institutions inköp och användning av stulna katter vore att betraktassom häleri. JO svarade bl. "I anledning av vad djurskyddsföreningen anfört villjag framhålla att vetenskapliga institutioners befattningshavare självfalleticke intaga någon särställning i straffrättsligt hänseende i förhållande tillandra vid köp av något som frånhänts någon genom brott." Detta innebär att en institution inte skall kunna undgååtal för häleri genom att hävda ovetskap om att inköpta djur stulits avförsäljaren. Då institutionerna enligt egen uppgift är väl medvetna om attlevererade försöksdjur kan vara på olaga sätt åtkomna kan begreppet "i godtro" knappast äga tillämpning. Det åligger institution i lika hög grad somenskild person att övertyga sig om att det som inköpts icke är tjuvgods. Att detta förhållande tyvärr icke tycks stå klart förvissa vetenskapliga institutioner framgår bl. a. av en artikel i om djurplågeri vid transport av stulna tamkatter från Lundtill i . "anser man sig oskyldig till det in- JoU 1971: 36 12 träffade.Om tamkatterna var stulna eller ej anser de sig inte ha skyldighet att skaffasig kunskap om." anser sig därför icke behöva föreslå någon bestämmelse somomöjliggör institutionernas inköp av olaga åtkomna försöksdjur utan endastskärpt och effektivare kontroll av att institutionerna följer de bestämmelsersom redan finns. EnligtSvenska Djurskyddsföreningens uppfattning existerar i stort sett de lagar ochbestämmelser som, om de efterföljdes, skulle omöjliggöra rådandemissförhållanden vid vetenskapliga djurförsök. Vad som däremot saknas är eneffektiv kontroll av att dessa lagar strikt efterföljas. Då alla försök attåstadkomma lekmannainsyn i de vetenskapliga institutionernas försöksverksamhetmed djur icke lett till något resultat är det föreningens åsikt attVeterinärstyrelsen, länsveterinärerna och hälsovårdsnämnderna såsom nu är falletskall svara för denna kontroll. En förutsättning för att kontrollen skall kunnautövas så effektivt och i den omfattning som erfordras för att rådandemissförhållanden skall elimineras är enligt föreningens uppfattning atttillräckliga personella och ekonomiska resurser ställs till Veterinärstyrelsensoch hälsovårdsnämndernas förfogande. , Wl 71 0041