bet · FU01JoU61 · 1971-12-31 00:00:00 — Att hänsynen till "landskapsbilden såsom en nationelltillgång som skall skyddas och bevaras" skulle såsom motionärerna görgällande -nödvändiggöra en överföring i samhällets ägo av de resurser, som rymsunder markytan, har Handelskammaren svårt att förstå. Bortsett från attHandelskammaren i denna del har en annan principiell syn på äganderätten änden, åt vilken motionärerna ger uttryck, menar att motionärernaangriper problemet från felaktiga utgångspunkter. Någon motsättning mellanenskild äganderätt och naturvård föreligger inte. Ett påtagligt exempel härpåär den inom Handelskammarens distrikt föredömliga vakthållning som de storagodsen med fideikommissen i spetsen under århundraden fram till vår egen tidupprätthållit kring skogstillgångarna och landskapets flora och fauna.Landskapsbilden dvs, miljövården är icke avhängig av att äganderätten tillnaturresurserna under markytan tillkommer den ena eller andra - enskilda ellerstaten. En annan sak är huru dessa resurser exploaterats och därvid må det ickeförbises att det ur folkförsörjningens synpunkt är nödvändigt att resurserna ifråga tages i anspråk, oavsett om det gäller eller fyndigheter avstenkol, leror, oljor eller grus och sten. Särskilt vill Handelskammaren idenna del understryka det stora behov av grus och sten, som sammanhänger medmodern husbyggnadsteknik och väg- och brobyggnadsteknik. Det gäller därvid attde tillgängliga naturresurserna tillgodogöres på det för folkförsöriningen mesteffektiva sättet. Att det på sina håll tidigare förekommit mindretilltalande former av exploatering av grus- och stenfyndigheter kan ickeförnekas men sedan miljövården blivit en alltmera observerad offentligangelägenhet, har förhållandena otvivelaktigt blivit annorlunda. Allmänförståelse råder numera på de krav miljövården här uppställer. Lagstiftaren harsjälvfallet medverkat härtill. Gentemot motionärerna vill Handelskammaren ytterligareframhålla, att markägarens rätt till naturresurser under markytan är reglerad iflertal lagar och förordningar samt att av särskilda sakkunniga utarbetadebetänkanden med förslag till en revision av dessa lagar föreligger, vilka förövrigt också varit föremål för remissbehandling, Betänkandena torde sannoliktinom en nära framtid komma att resultera i propositioner till Sålunda framlades ett förslagtill ny gruvlag. Är 1970 tillkom ett ytterligare betänkande med förslag tillgruvrättslig speciallagstiftning, som behandlar de , som omfattas avstenkolslagen och uranlagen, och som därjämte tar sikte på en erforderliganpassning av lagstiftningen på området till de ändrade förhållanden, som bl.a. uppstått genom pågående undersökningar efter olje-, gas- ochsaltfyndigheter. Genom de ökade möjligheter, som i sistnämnda lagförslag gesmyndigheterna att i samband med beviljande av koncession meddela föreskrifterför verksamhetens utövande kan statsmakterna meddela sådana föreskrifter somtillgodoser miljövårdens anspråk. Genom naturvårdslag har myndigheterna fåttytterligare befogenheter i sin hand att ingripa i landskapsvårdande syfte. Motionärernahänvisar i denna del själva till 18 § i nämnda lag. Enligt angivna paragraf måtakt av sten, grus, sand och lera för annat ändamål än markinnehavarenshusbehov ej ske utan tillstånd. En form av koncessionstvångföreligger alltså på detta område. har därjämte fått vittgåendebefogenheter att vid företag, som ej omfattas av tillståndstvång, föreläggavederbörande företagare att vidtaga åtgärder, som finnas erforderliga för attbegränsa eller motverka skada på landskapsbilden. Motionens syfte är härigenomredan genom gällande lagstiftning väsentligen tillgodosedd. Enligt direktiven för den av Kungl. Maj;t år 1970tillkallade naturvårdskommittén med uppgift att överarbeta 1964 årsnaturvårdslag skall - förutom frågan om ett utsträckande av tillståndstvångetför takt av sten, grus, sand eller lera till att även omfatta vattentäkt frågan om ersättningen till ägaren närmare utredas. Direktiven synes i övrigtge kommittén relativt fria händer beträffande utredningsuppdragets fullgörande.Det torde med hänsyn härtill, huru man än ser på frågan om äganderätten,näppeligen finnas anledning för att begära sådana tilläggsdirektivför kommittén som av motionärerna påyrkats. (22.4.197 1) Naturvårdskommillén framhåller attkommittén inte har någon erinran mot att anförtros uppdraget att verkställautredning av förevarande fråga, om motionen föranleder beslut därom.