bet · FU01JuU14 · 1971-12-31 00:00:00 — Justitieutskottetsbetänkande nr 1971 JuU 1971:14 Justitieutskottetsbetänkande i anledning av Kungl. Maj:ts proposition med förslag till lag omändring i vapenförordningen (1949:340), m, m. jämte motion. Genom en dagtecknad proposition,nr 109, har Kungl. Maj:t, under åberopande av utdrag av statsrådsprotokolletöver justitieärenden, föreslagit att antaga nedan återgivna förslagtill 1) lag om ändring i vapenförordningen (1949: 340), 2) lag om ändring i förordningen (1949: 341) omexplosiva varor. I samband med propositionen har utskottet behandlatden i anledning av propositionen väckta motionen 1971: 1471 av m.fl. (c). Motionsyrkandet redovisas på s. 4. Beträffande propositionens huvudsakliga innehållhänvisas till utskottets eget yttrande (s. 13). Lagförslagenhar följande lydelse. Lag om ändring i vapenförordningen (1949: 340) Härigenom förordnas, att 36 § 1 mom. vapenförordningen(1949; 340) skall ha nedan angivna lydelse. Innehar någon skjutvapen utan att vara berättigad därtill, straffes med fängelse i högst . Är brottet ringa, dömes till dagsböter eller fängelse . Använder någon, med uppenbart missbruk av sin rätt att innehava skjutvapen, detsamma för annat ändamål än det vartill han är berättigad att använda vapnet; eller ändrar någon vapen, där enligt 11 § tillstånd härtill erfordras, utan att hava erhålht sådant tillstånd; eller underlåter innehavare av vapen att, efter vad i 15, 17 eller 30 § sägs, avlämna vapnet och ammunition till detsamma; eller förvärvar någon ammunition i strid mot vad i 21 § sägs, straffes med dagsböter eller fängelse i högst . Egendom, med vilken förfarits på sätt i första eller andra stycket sägs, skall förklaras förverkad till kronan, om det ej är uppenbart obilligt. Finnes egendomen ej i behåll, må i stället värdet förklaras förverkat. i wow.i Innehar någon skjutvapenutan att vara berättigad där-tiU; eller använder någon, med uppenbartmissbruk av sin rätt att innehava skjutvapen, detsamma för annat ändamål än detvartill han är berättigad att använda vapnet; eller ändrar någon vapen, där enligt 11 §tillstånd härtill erfordras, utan att hava erhållit sådant tillstånd; eller underiåter innehavare av vapen att, efter vad i 15, 17eller 30 § sägs, avlämna vapnet och ammunition till detsamma; eller förvärvar någon ammunition i strid mot vad i 21 § sägs, straffes med dagsböter eller fängelse i högst . Egendom, med vilken förfarits på sätt i första stycketsägs, skall förklaras förverkad till kronan, om det ej är uppenbart obilligt.Finnes egendomen ej i behäll, må i stället värdet förklaras förverkat. Förklaras vapen förverkat, måjämväl för detsamma avsedd ammunition som den felande innehar förklarasförverkad. Denna lag träder i kraft dagenefter den, då lagen enligt därå meddelad uppgift utkommit från trycket i Svenskförfattningssamling. 1 Senaste lydelse 1964: 202. Lag om ändring i förordningen (1949: 341) om explosivavaror Härigenom förordnas, att 61 § 1 mom. förordningen (1949:341) om explosiva varor skall ha nedan angivna lydelse. Tillverkar någon eller idkar handel med explosivvara eller innehar eller förvärvar någon eljest sådan vara utan att vara berättigaddärtill, eller innehar eller förvärvar någon större myckenhet explosivvara än vad i varje särskilt fall är medgivet, eller överlåtes explosiv vara i strid motbestämmelse i 10 § fjärde stycket eller 24 § första stycket, straffes med dagsböter eller fängelse i högst ett är. Tillverkar någon eller idkar handel med explosivvara eller innehar eller förvärvar någon eljest sådan vara utan att varaberättigad därtill, eller innehar eller förvärvar någon större myckenhet explosivvara än vad i varje särskilt fall är medgivet, straffes med fängelse i högst . Är brott som avses i första stycket ringa, dömes tilldagsböter eller fängelse . Överlåtes explosiv vara i strid mot bestämmelse i 10 §fjärde stycket eller 24 § första stycket, straffes med dagsböter eller fängelsei högst . , som obehörigen tillverkats,innehaves eller förvärvats, skall förklaras förverkad till kronan. Harförseelsen skett av förbiseende eller äro eljest särskilda skäl därtill, ägerrätten pröva huruvida varan skall vara förverkad. Finnes varan ej i behäll, måi stället värdet förklaras förverkat. Denna lag träder i kraft dagenefter den, då lagen enligt därå meddelad uppgift utkommit från trycket i Svenskförfattningssamling. ' Senaste lydelse 1964: 203. I motionen yrkas "att vid sinbehandling av Kungl. Maj:ts proposition nr 109 beslutar 1. att tillvapenförordningen och förordningen om explosiva varor fogas enövergångsbestämmelse av den innebörden att den som inom en månad från lagensikraftträdande pä eget initiativ inlämnar vapen eller sprängämnen som hanolovligen innehar icke skall åtalas; 2. att information om denna övergångsbestämmelseskall spridas i massmedia och i andra lämpliga former; samt att vederbörandeutskott utarbetar erforderlig lagtext". Motionsskälenredovisas på s. 13. Vid propositionens avlåtande anförde föredragandedepartementschefen, statsrådet , följande. Undersenare år har antalet till invandrade utländska medborgare ökatkraftigt. Det övervägande flertalet har anpassat sig väl till de nyalevnadsvillkor som möter dem här. De gör en värdefull insats i det svenskasamhället. Det är emellertid givet att en omfattande invandring av vitt skildanationaliteter för med sig anpassningsproblem av olika slag. Bland invandrarnafinns grupper av personer som efter inflyttningen till har fortsattatt aktivt ägna sig åt pohtisk verksamhet som bottnar i starka motsättningar ihemlandet. De politiska meningsbrytningarna mellan sådana grupper präglasibland av en hätskhet och öppet uttalad fientlighet som är främmande för detpolitiska livet i . Ivårt land gäller, att utlänningar i princip har samma rätt som svenskamedborgare att bedriva politisk verksamhet. Vissa restriktioner måste dockställas upp i fråga om politisk verksamhet som riktar sig mot eller över huvudtaget avser förhållandena i främmande länder. En av förutsättningarna för attsådan politisk verksamhet skall vara tillåten är självfallet att den bedrivs ilagliga former och under iakttagande av de demokratiska regler vi har ställtupp för oss själva. På har vi emellertid med stigande orofått bevittna hur den politiska aktiviteten bland vissa grupper av invandrarekommit att bedrivas i former som ligger långt utanför gränserna för vad som kangodtagas i ett demokratiskt samhälle. Vi kan inte acceptera att politiskargumentation och agitation övergår i terroristiska våldsdåd. De händelser avdetta slag som under loppet av endast har utspelats bl. a. på dejugoslaviska representationerna i och är alarmerande ochpåkallar enligt min mening omedelbara åtgärder i syfte att hindra liknandehändelser . Av dessa skäl men också med hänsyn till densenaste tidens oroväckande stegring av antalet våldsbrott i allmänhet ser jagdet som angeläget att det från samhällets sida med det snaraste vidtas åtgärdersom ger de rättsvårdande organen ökade möjligheter att ingripa mot grövreformer av våldsbrott. Våldsdådav den art som vi har fått bevittna utförs med vapen eller sprängämnensom hjälpmedel. Det är känt att antalet skjutvapen som är i omlopp pä denillegala marknaden har ökat kraftigt . Det är av vikt att olagainnehav av vapen eller sprängämnen blir underkastat stränga påföljder som kanantas ha en avskräckande effekt. Det är också av största betydelse att så långtmöjligt underlätta polis- och åklagarmyndigheternas verksamhet förefterspanande och uppdagande av olaga innehav av vapen eller sprängämnen hosdem som kan misstänkas för att på illegal väg anskaffa vapen i syfte attanvända dem i brottslig verksamhet. Detta förutsätter emellertid att berördamyndigheter har vidsträckta möjligheter att använda tvångsmedel för att genomföranödvändiga och effektiva undersökningar. Vad särskilt angår utlänningar som häri landet har gjort sig skyldiga till olaga innehav av vapen eller sprängämnensom kan tänkas komma till användning i samband med politiska terrordåd bör detfinnas vidsträckta möjligheter att avlägsna dem ur landet. Innanjag går in på vilka åtgärder som bör vidtas för att förebygga och hindravåldshandlingar av det slag som jag här har beskrivit vill jag lämna en kortredogörelse för gällande bestämmelser av intresse i detta sammanhang. Enligtvapenförordningen (1949: 340) gäller f. n. som huvudregel att skjutvapen ochammunition till sådant vapen inte får förvärvas eller innehas här i landeteller införas hit utan särskilt tillstånd (5, 21 och 35 §§). Tillstånd attinneha skjutvapen kan enligt 14 § vapenförordningen (VF) återkallas ochinnehavare av vapen som deklarerats enligt äldre bestämmelser kan förbjudas attinneha vapnet. Sådana åtgärder kan vidtas, om vapeninnehavaren finnes olämpligatt inneha vapnet eller om annan särskild anledning föreligger. Med skjutvapenförstås enligt 1 § första stycket VF dels vapen, med vilka kulor, hagel ellerandra projektiler kan utskjutas medelst krutiaddning, kolsyreladdning, komprimeradluft eller annat utskjutningsmedel, dels sådana apparater eller anordningar,vilka beträffande verkan och ändamål är jämförliga med vapen som nämnts,såsom eldsprutor och apparater för spridande av tår- eller giftgas eller annatämne med likartad verkan. Bestämmelserom påföljd för olaga vapeninnehav finns i 36 § 1 mom. VF. Den som inneharskjutvapen utan att vara berättigad därtill straffas enligt 36 § 1 mom. VF meddagsböter eller fängelse i högst . Vapen som innehafts olovligen elleri vissa fall dess värde skall förklaras förverkat till kronan, om det inte äruppenbart obilligt. Attentats- och andraterrorhandlingar kan som nämnts förövas också medanvändande av explosiva varor. Bestämmelser om bl. a. innehav, förvärv ochförvaring av sådana varor finns i förordningen (1949: 341) om explosiva varor(FEV). Enligt förordningen gäller som huvudregel att den som vill tillverka,idka handel med eller inneha eller förvärva explosiv vara skall ha myndighetstillstånd därtill (9, 21 och 26 §§). Till explosiva varor hänförs enligtförordningen med vissa undantag som saknar intresse i detta sammanhang varor som består av eller innehåller explosiva eller pyrotekniska ämnen. Enligt61 § 1 mom. FEV straffas den som tillverkar eller idkar handel med eller iövrigt innehar eller förvärvar explosiv vara utan att vara berättigad därtillmed dagsböter eller fängelse i högst . Detsamma gäller bl. a. den sominnehar eller förvärvar större myckenhet explosiv vara än vad som är medgivet ivarje särskilt fall. Förverkande av olovligen innehavd explosiv vara ellerdess värde sker enligt regler som överensstämmer med motsvarande bestämmelseri VF. Detvångsmedel som det särskilt kan bli aktuellt att använda i spanings- ochutredningsverksamhet för uppdagande av olaga innehav av vapen eller sprängämnenär förutom gripande, anhållande och häktning av eller reseförbud för den somär misstänkt för sådant brott beslag, husrannsakan och kroppsvisitation. Ifråga om beslag finns bestämmelser i 27 kap. RB. Föremål som skäligen kan antasha betydelse för utredning om brott eller vara avhänt någon genom brott ellervara förverkat på grund av brott får tas i beslag (1 §). Den som med laga rättgriper eller anhåller misstänkt person eller verkställer häktning, husrannsakaneller kroppsvisitation får lägga beslag pä föremål som därvid påträffas. Iandra fall kan föremål som påträffas tas i beslag efter beslut avförundersökningsledare eller åklagare. Är fara i dröjsmål, får polisman utansådant beslut lägga beslag på annat föremål än försändelse i post- ellerteleverkets vård (4 §). Förordnande om beslag kan också meddelas av domstol (5§). Föreskrifterom husrannsakan och kroppsvisitation finns i 28 kap. RB. Förekommer anledningatt brott förövats, varpå kan följa fängelse, får enligt 28 kap. 1 § RBhusrannsakan företas i hus, rum eller slutet förvaringsställe för eftersökandeav föremål, som är underkastat beslag, eller i övrigt till utrönande avomständighet, som kan äga betydelse för utredning om brottet. Hos annan än densom skäligen kan misstänkas för brottet får dock husrannsakan företas endast ombrottet har förövats hos honom eller den misstänkte har gripits där eller deteljest förekommer synnerlig anledning att genom rannsakningen föremål, som ärunderkastat beslag, skall anträffas eller annan utredning vinnas om brottet. Samtyckeav den misstänkte får inte i något fall åberopas för husrannsakan, om inte hansjälv har begärt åtgärden. I lägenhet som är tillgänglig för allmänheten ellerbrukar utgöra tillhåll för lösdrivare eller förbrytare eller där sådant godssom eftersöks brukar köpas upp eller tasemot som pant får husrannsakan för angivet ändamål ske även i annat fallän som sagts nu (3 §). Förordnande om husrannsakan meddelas avförundersökningsledare, åklagare eller domstol (4 §). a. i fall dåhusraimsakan har till syfte att verkställa beslag pä föremål som har följtseller spårats på färsk gärning liksom också i andra fall då fara är i dröjsmål,får polisman företa husrannsakan utan förordnande som nämnts (5 §). Omdet förekommer anledning att brott har förövats, varpå kan följa fängelse, fårkroppsvisitation företas för sådant ändamål som angetts beträffandehusrannsakan. På annan än den som skäligen kan misstänkas för brottet får dockkroppsvisitation företas endast om det förekommer synnerlig anledning attföremål, som är underkastat beslag, därigenom skall anträffas eller annanutredning vinnas om brottet (11 §). Förordnande om kroppsvisitaiton meddelas avförundersöknings-ledare, åklagare eller domstol. När fara är i dröjsmål, kanpolisman företa kroppsvisitation utan sådant förordnande (13 §). Bestämmelserom förvisning och utvisning finns i utlänningslagen (1954: 193). Utiänning, somhar begått brott, på vilket kan följa fängelse , kan enligt 26§ nämnda lag genom beslut av domstol i samband med att utlänningen döms förbrottet förvisas ur landet, om det på grund av gärningens beskaffenhet ochövriga omständigheter kan befaras att han kommer att fortsätta brottslig verksamhethär i landet eller brottet annars föranleder att han inte bör fä kvarstannahär. Detsamma gäller i fall dä villkorlig dom eller skyddstillsyn som ädömtsför sådant brott undanröjs. Förvisning kan under vissa fömtsättningar beslutasockså i samband med att utlänning döms för brott mot utlänningslagen eller medstöd av denna lag utfärdad författning, om fängelse kan följa på brottet detkrävs i dessa fall sålunda inte att maximistraffet överstiger fängelse i ettår (27 §). Vid bedömande av förvisningsfrågan skall hänsyn tas tUlutlänningens levnads- och familjeförhållanden och till längden av den tid hanvistats i riket. Utlänning, som innehar bosättningstillstånd eller som näråtalet väcktes var bosatt i , får förvisasbara om det finns synnerliga skäl därtill. Beslutar domstolen förvisning,skall det men utlänningen lider därigenom beaktas vid bestämmande av annanpåföljd för brottet. Förordnar domstol enligt 34 kap. omförändring av påföljd, som han ådömts jämte förvisning, kan domstolen också meddeladet beslut i fråga om förvisningen som förordnandet påkallar. Domeller beslut om förvisning skall innehålla förbud för utlänningen att återvändatill . Sådant förbud kan begränsas att gälla (28 §).Överträdelse av förbud att återvända föranleder straffansvar. Straffet utgörfängelse (66 §). Beslutom utvisning meddelas i administrativ ordning av länsstyrelse eller, i vissafall, av Kungl. Länsstyrelse skall under vissa förut- sättningarunderställa utvisningsärende den centrala utlänningsmyndigheten (dvs. statensinvandrarverk), som fattar beslut efter hörande av uUänningsnämnden. Utlänningkan enligt 29 § utlänningslagen genom beslut av länsstyrelse utvisas ur landet,om han yrkesmässigt bedriver otukt eller i övrigt underlåter att efter förmågaförsöka att ärligen försörja sig eller är alkohol- eller narkotikamissbrukareoch i följd därav är farlig för annans personliga säkerhet eller för ett grovtstörande levnadssätt, eller om han gång efter annan undandrar sig att uppfyllasina förpliktelser mot det allmänna eller mot enskild person. I vissa fall kanutvisning också ske av utlänning som utomlands har dömts till frihetsstraffför allvarligt brott eller har undergått frihetsstraff för sådant brott och detkan befaras att han fortsätter brottslig verksamhet här i landet. Maj:t enligt 34 § utlänningslagen besluta om utvisning av utlänning, närdet är påkallat av hänsyn till rikets säkerhet eller i övrigt är i statensintresse. Beslut om utvisning skall enligt 32 § samma lag alltid innehållaförbud för den utvisade att eller för alltid återvända tillSverige. Även överträdelse av sådant förbud föranleder straffansvar (66 §). Förfullständighetens skull vill jag i detta sammanhang påpeka att denomständigheten att en utlänning förvisas eller utvisas inte automatiskt medföratt han också kan avlägsnas från . För verkställighet av förvisnings-eller utvisningsbeslut kan sålunda föreligga hinder av olika slag, i förstahand s. k. politiskt verkställighetshinder. Bestämmelser därom finns i 53 och54 §§ utlänningslagen. Avden lämnade redogörelsen för gällande bestämmelser om vissa tvångsmedelframgår att det finns formella förutsättningar att använda såväl beslag somhusrannsakan och kroppsvisitation i samband med utredning om olaga vapeninnehaveller olaga innehav av sprängämnen. Beslagsreglerna torde också i praxis kommatill användning även vid lindrigare brott i den utsträckning det kan ansespåkallat för främjande av brottsutredningen. Annorlundaförhåller det sig i fråga om husrannsakan och kroppsvisitation. Det rör sighär om för den enskilde betydelsefulla ingrepp i hans integritet. I praxistillämpar därför polis- och åklagarmyndigheterna dessa tvångsmedel med storrestriktivitet. Vid utredning om brott, för vilket straffet i det enskildafallet inte kan väntas bli strängare än böter, tillgrips regelmässigt intehusrannsakan eller kroppsvisitation, även om fängelse ingår i straffskalan förbrottet Och förutsättningarna för användande av dessa tvångsmedel såledesföreligger. I hittillsvarande domstolspraxis torde det endast undantagsvis och isärskilt grova fall ha förekommit att frihetsstraff tillämpats som påföljd förolaga innehav av vapen eller explosiva varor. Normalstraffet i fall då endastnågot enstaka vapen eller en mindre kvantitet sprängämnen har påträffats ärsålunda böter. I överensstämmelse med angivna praxis hos polis- och åklagarmyndigheterna är detföljaktiigen bara i sällsynta undantagsfall som förordnande om husrannsakaneller kroppsvisitation meddelas vid utredning med anledning av misstanke ombrott av förevarande slag. Mot bakgmnd av den senaste tidens händelser och den ökningi allmänhet av antalet våldsbrott med användande av skjutvapen som har varittydligt märkbar finns det enligt min mening anledning attanlägga en allvarligare syn på sädana överträdelser av VF eller FEV som beståri olaga innehav av vapen eller explosiva varor och att skapa vidgade möjHgheterför polis- och åklagarmyndigheterna att vid utredning rörande sådana brott tillgripahusrannsakan och kroppsvisitation. Jag anser det därför nödvändigt att tillomedelbar behandling ta upp frågan om en väsenthg skärpning av straffskalornaför dessa brott. Inom har med anledning avframställningar i skilda ämnen från olika myndigheter och andra utarbetats enpromemoria (Ds Ju 1968: 13) med förslag till ändringar i VF. I promemorianföreslås bl. a. att straffet för olaga vapeninnehav skall bli böter ellerfängelse eller, i fall av grovt brott, fängelse i högst tvåår. Promemorian har remissbehandlats. Förslaget om enskärpning av straffet för olaga vapeninnehav har därvid så gott som genomgåendetillstyrkts av remissinstanserna. Riksåklagaren och haremellertid i sina yttranden förordat att man går längre än promemorie-förslagetoch föreslår att fängelse skall vara normalstraff och att bötesstraff skallförekomma endast i undantagsfall. Förslag till en helt ny vapenlagstiftning på grundval avdepartementspromemorian och däröver avgivna yttranden förbereds f. n. inom justitiedepartementet.Proposition i ämnet kommer emellertid inte att kunna föreläggas riksdagenförrän , och en ny lagstiftning kan inte beräknas träda i kraftförrän tidigast . Som jag har framhållit tidigare ser jag det som mycketangeläget att åtgärder vidtas i syfte att förstärka de rättsvårdandeorganens resurser i kampen mot terrordåd och andra våldsbrott vid vilkaskjutvapen eller sprängämnen kommer till användning. Enligt min mening möterdet inte hinder att ur det pågående arbetet pä en ny vapenlagstiftning brytaut frågan om en skärpning av straffet för olaga vapeninnehav och omedelbartvidta ändringar i nu gällande vapenförordning. En så begränsad reform kangenomföras utan att man föregriper de slutiiga ställningstagandena till övrigahithörande lagstiftningsfrågor. För egen del biträder jag i huvudsak den uppfattning ifråga om straffskalorna som riksåklagaren och har gettuttryck åt i sina yttranden över departementspromemorian. Även enligt min me- ningbör normalstraffet för olaga vapeninnehav vara fängelse. Maximum bör iöverensstämmelse med vad som föreslås i promemorian sättas till fängelse i tvåår. Endast i ringa fall bör en mildare straffskala gälla. Straffet synes försådana fall böra vara böter eller fängelse . En motsvarandeskärpning av straffskalan bör ske i fråga om olovlig tillverkning av ellerhandel med explosiva varor eller olaga innehav eller förvärv av sådana varor.Skärpningen bör avse också sådana överträdelser som innebär innehav ellerförvärv av större myckenhet explosiv vara än som i varje särskilt fall ärmedgivet. Denföreslagna skärpningen av straffskalorna är ett uttryck för uppfattningen attolaga innehav av vapen eller sprängämnen är ett allvarligt brott. Jagförutsätter att polis- och åklagarmyndigheterna med den nya syn på detta slagsbrott som ligger bakom lagstiftningsförslaget kommer att i betydligtökad utsträckning utnyttja husrannsakan och kroppsvisitation som medel i sinspanings- och utredningsverksamhet rörande brott av denna art. Jag anser mig ävenkunna utgå frän att domstolarna vid sin straffmätning beaktar de avsevärdarisker för den allmänna säkerheten i samhället som är förbundna med att människori allmänhet och i synnerhet personer som kan misstänkas begå politiskaterrordåd eller andra våldshandlingar olovligen skaffar sig eller inneharskjutvapen eller explosiva varor. Det finns anledning räkna med att de nyareglerna skall kunna få en ökad effekt i samhällets ansträngningar attförebygga och bekämpa våldsbrott av det allvarliga slag vi har upplevt.Men jag vill också framhålla att en skärpning av straffen för olaga innehav avvapen och sprängämnen även syftar till att söka förhindra användningen avsådana hjälpmedel vid brottslig verksamhet över huvud taget. Avsiktenmed den föreslagna straffskärpningen är emellertid inte att också överträdelsersom har begåtts av rent förbiseende eller i övrigt är av bagatellartad karaktärskall bedömas allvarligare än . Om någon t. ex. utan tillstånd har ett äldrevapen, för vilket saknas passande ammunition här i landet, eller innehar enmindre mängd explosiva varor utöver vad han enligt meddelat tillstånd ärberättigad att inneha, bör brottet ofta bedömas som ringa och därför kunnaföranleda endast bötesstraff. Somjag har framhållit i det föregående bör det finnas vidsträckta möjligheter attfrån förvisa eller utvisa utlänningar som genom t. ex. olaga innehav avvapen eller pä annat sätt kan anses utgöra ett hot mot den allmänna säkerheteni samhället. Maximistraffet för olaga vapeninnehav och olaga innehav avexplosiva varor utgör som nämnts enligt nu gällande bestämmelser i resp. FEVböter eller fängelse i högst . Det innebär att utlänning som döms försådant brott f. n. inte kan i samband därmed dömas till förvisning. Genomförsdet här framlagda förslaget om skärpta straff för nu angivna brott kommer emellertidsituationen i det avseendet att förändras.