bet · FU01SkU52 · 1971-12-31 00:00:00 — Skatteutskottetsbetänkande nr 1971 SkU 1971:52 betänkande i anledning av motioner om skatt på utlandsturism. 1 detta betänkande behandlas motionen 1971:306 av herrGustafsson i m. fl. (cl, vari hemställs att i skrivelse tillKungl, Maj:t anhåller att Kungl. Maj:t tar kontakter med regeringarna i övriganordiska länder angående avgiftsbeläggning, motsvarande lägst inom det egnalandet gällande konsumtionsbeskattning, för resor (resevaluta och/ellerbiljettkostnad) som medborgare i nordiskt land företar utanför de nordiskaländerna och att de förslag som kan bli resultat härav möjligtföreläggs ; motionen 197 1:466 av herrSvanström (c), vari hemställs att i skrivelse till Kungl, Maj:tanhåller om utredning och förslag till beskattning av utlandsturismen i syfteatt stoppa den fortgående negativa utvecklingen i fråga om turistnettot. Frågans tidigare behandling m. m. 1 motioner till riksdagbegärdes riksdagsskrivelse beträffande beskattning av utlandsresor.Bevillningsutskottet avstyrkte yrkandet, då det enligt utskottets meningsaknades praktiska förutsättningar för en sådan beskattning (BeU 1966:47), ochriksdagen avslog motionerna. Frågan om skatt pä utlandsresor togs vid samma riksdag uppi en interpellation, vilken besvarades av finansministern, som därvid bl, a.framhöll (prot. 1: 1966:20), att flera av våra internationella åtagandenhindrar en särskild beskattning av utlandsresor och att en sådan åtgärd intestår i överensstämmelse lued de internationella åtaganden vi giort för attunderlätta turistlrafiken. Vidare framhölls att en beskattning av biljetter m,m, för utlandsresor är föga effektiv. Allmänheten skulle snabbt lära sig att istället köpa biljetterna i utlandet. En effektivare beskattning kundeteoretiskt tänkas genom skatt på resevaluta. Detta torde emellertid inte kunnaske på grund av våra åtaganden gentemot . ÄvenOECD:s s. k, liberaliseringskod, som biträtt, lade hinder i vägen. Med anledning av motioner till riksdag om införande av reseskatt framhöll bevillningsutskottet(BeU 1968:13) bl. a. följande. Utskottet vill inte bestrida attframförallt den snabba utvecklingen av charterflyget till utlandet bidragittill att försämra betalningsbalansen. Läget har dock inte bedömts varaså allvarligt att någon form av restriktioner ansetts påkallade. Vid en ändradinställning i detta hänseende torde en skärpt ransonering av tilldelningen avvaluta för turistresor vara den åtgärd som ligger närmast täl hands. Däremottorde våra åtaganden gentemot lägga hinder i vägenför att utforma en beskattning så att turistvaluta beskattas genom att densäljs till en högre kurs än samma handelsvaluta. Den enda tekniska lösningen på en resebeskattning somformellt inte strider mot våra internationella åtaganden skulle vara enbeskattning av den typ som föreslagits i US.A, Det amerikanskaförslaget, som mött kraftig kritik, går ut på att resekostnaderna deklarerasoch skatt betalas efter resans avslutande. Detta förslag torde dock i praktikenvara synneriigen svårt att tillämpa på svenska förhållanden på grund av bl. a. denrådande passfriheten mellan de nordiska länderna som omöjliggör varje kontrollöver resaiideströmmen. Den amerikanska skatten avses gälla endast resor utanförden s, k, västra hemisfären, alltså i huvudsak resor till andra världsdelar. Omman i motsvarande mån endast skulle beskatta utomeuropeiska resor skullevinsten av beskattningsåtgärderna bli obetydlig. Det bör även observeras att den alltmer ökande bilturismenär ett problem som inte lägger hinder i vägen för det amerikanska skatteförslagetmen som självfallet skulle utgöra en betydande svårighet vid en svenskresebeskuttning. Enligt utskottets mening saknas f. n, praktiska förutsättningarför att med rimliga krav på rättvisa och kontroll införa en generellresebeskattning. Med hänsyn härtill finner utskottet inte skäl att närmaregranska de argument motionärerna i övrigt anför till stöd för en sådan åtgärd. beslöt enligt utskottets hemställan avslåmotionerna. Vid riksdag anförde utskottet (BeU 1969:28) i anslutningtill ett motsvarande motionsyrkande följande. Utskottet har med anledning avmotioner till föregående års riksdag närmare motiverat sitt avstyrkande av ensärskild resebeskattning. Vad som i viss män torde ha inspirerat till dessamotioner var det förslag om resebeskattning som lade fram ochsom behandlades av den amerikanska kongressen. Det amerikanskaförslaget har emellertid sedermera förkastats. Frågan om en resebeskattning kan givetvis betraktas frånmånga synpunkter, och ingen kan bestrida motionärernas uppgifter att turistresornainverkar negativt pä betalningsbalansen. Däremot torde meningarna vara meradelade i frågan om utlandsresor skall betraktas som en form av skatteflykt.Utskottet vill emellertid begränsa sig till att i första hand granska frågan urskatteteknisk synvinkel. Utskottet framhöll vid föregående års riksdag desvårigheter som skulle föreligga att införa en sådan beskattning om mansamtidigt vill bibehålla kraven på rättvisa och kontrollmöjligheter.Motionärerna gör nu gällande att det skulle vara möjligt att trots vårainternationella åtaganden införa cn reseheskattning. De hinder som dessaförpliktelser skapar väger emellertid lätt mot exempelvis de kontrollproblemsom den nordiska passfriheten medför. Såvitt utskottet kunnat finna förutsätterden föreslagna beskattningen en total passkontroll i förening med en utbyggnadav tullkontrollen för att verksamt förhindra privat utförsel av valuta. Vidare bör den statliga kontrollen över affärslivetsutlandstransaktioner vara så effektiv att överföringar till utresande svenskarvia affärsförbindelser kan uteslutas. Utskottet är också tveksamt om man viden resebeskattning kan tillåta utländska turister att införa sin egen valutamed hänsyn till att denna måste komma att betinga en mot beskattningen svarandeöverkurs. Utskottet vill alltså understryka att ett beskattningsförslag måsteuppfylla vissa grundläggande krav för att kunna beaktas. Oavsett hur man bedömerangelägenheten att tillgodose syftet med den föreslagna resebeskattningen, kanen sådan reform inte genomföras eftersom praktiskt taget alla möjligheter tilleffektiv kontroll saknas. Under sådana förhålladen finner utskottet ej hellerskäl tillstyrka en utredning av frågan. Då frågan återkom vid hade den utvidgats till att avse en nordisk resebeskattning.Bevillningsutskottet (BeU 1970:1 5) ansåg sig emellertid böra avstyrka ocksådetta yrkande med följande motivering. Utskottet har som framgår av denföregående redogörelsen upprepade gånger avstyrkt motioner om skatt påutlandsresor med främst den motiveringen att praktiska förutsättningar saknasför en tillfredsställande kontroll av en sådan beskattning. Därvid harutskottet bl, a, framhållit att en bibehållen nordisk passfrihet knappast låtersig förena med de kontrollkrav som man måste uppställa om en resebeskattninginförs. Det kan antas att det är mot bakgrund av dessainvändningar som motionärerna nu frångått det tidigare kravet på en enbartsvensk resebeskattning och i stället begär riksdagsskrivelse med anhållan omförslag till om införande av en skatt som skall gälla dårnedborgararna i de nordiska länderna reser utanför , Skatten bör tillsin höjd motsvara den inhemska konsurntionsskatten. Utskottet kan inte finna att en nordisk samordning avresebeskattningen skulle erbjuda några nämnvärda fördelar från kontrollteknisksynpunkt. Väsentligare är emellertid att en skatt på resor utom innebäratt de nordiska länderna gynnas som turistmål och att övriga länder missgynnas,vilket inte står i överenstämmelse med de nordiska ländernas åtaganden enligtOECD. Härtill kommer att alla de övriga invändningar .som utskottet redovisatvid tidigare riksdagsbehandling av frågan i huvud,sak kvarstår oförändrade. Frågan har också vidrörts imotioner som finansutskottet under detta års vårriksdag behandlat i anslutningtill finansplanen för budgetåret 197 1/72, varvid utskottet (FiU 1971:1 s.15-16) bl, a. anförde följande. En annan specifik åtgärd mot denyttre balansbristen, som föreslagits i den allmänna debatten, är någon form avbeskattning på turistresor. Denna fråga berörs i motionen nr 562, där man pekarpå den preliminära nationalbudgetenskonstaterande att turistbyråer ochcharterflyg i hade en dålig säsong 1970 trots att underskottet ituristbalansen detta år ökade kraftigt. Liksom departementschefen ansermotionärerna att denna ökning i huvudsak måste förklaras av andra faktorer,bl, a. den ökade invandringen till och immigranternas överförande avmedel till sina hemländer. Motionärerna drar därav slutsatsen att en skatt påturistresor - även som en sådan kunda göras effektiv sannolikt blott ibegränsad utsträckning skulle förmå avsakta ökningen i "turistunderskottet". 1 och för sig kan enligt utskottetskäl anföras för att utlandsturism belastas med skatter och avgifter i sammaomfattning som övrig - även helt oundgänglig - konsumtion. Denna synpunkt harfått ökad tyngd efter mervärdeskattens höjnin.g till 15 7o från årsskiftet.Samtidigt är utskottet medvetet om de mycket stora svårigheter som möter närman i praktiken skall skapa en effektiv kontroll av en skatt påutlandsturismen. En sådan beskattning torde också förutsätta en gemensamöverenskommelse mellan de nordiska länderna om en enhetlig utformning. Dessafrågor har tidigare behandlats i bevillningsutskottets betänkande 1970: 15, därmotioner i ärendet avstyrkts. Även förekommer sådana motioner. Dessa harremitterats till skatteutskottet, vilket enligt vad finansutskottet inhämtathar för avsikt att behandla dem under höstsession. De ovan angivna åtagandena gentemotInternationella valutafonden utgör inte något direkt hinder mot skatt på resormen väl mot skatt på resevaluta. En skatt på resevaluta skulle få sammainnebörd som att man tillämpar särskilda växlingskurser på valutor som drabbasav skatten, och en sådan tillämpning är oförenlig med nyssnämnda åtaganden. Enligt liberaliseringskod skall för turistresorgaranteras en viss åriig minimitilldelning av valuta - . Sverigeliksom ett flertal andra medlemmar i tilliimpar dock väsentligt högretilldelning av resevaluta, 1 sammanställning Valutaregleringen föreskrivsbl. a, följande, I postförsändelse må av annan än valutabank utföras sedlaroch skiljemynt till ett värde av högst . Vid utresa ur är, vid sidan av vad ovan medgivits,jämväl följande utförsel tillåten: Resande till utlandet må utan särskät tillstånd utföraresevaluta till ett värde av högst . Utförsel av resevalutadärutöver skall kunna styrkas medelst inköpsanmälan, som avstämplats avriksbanken eller försäljningsställe för resevaluta, 1 utlandet bosatt resande må därjämte utföra utländskasedlar samt från utländskt försäljningsställe för resevaluta (bank, resebyråetc.) i utlandet förvärvade checkar och andra penninganvisningar, 1 fråga om valutabestämmelserna kan i detta sammanhangockså erinras om vad som gäller beträffande inköp av fritidshus i utlandet.Sålunda kan bl, a, den som har fast bostad i , därest han är utlänningdock endast om han innehaft sådan bostad de tre senast förflutna kalenderåren,efter a.nsökan påräkna valutatilldelning för inköp för rekreationsändamål avfastighet eller lägenhet i utlandet till ett värde av högst , dockatt vissa begränsningar upprättshålls i fråga om tomtkostnad och tid förbebyggande. Med anledning av den i motionernas motivering framfördatanken att man genom en utlandsresa undviker den inhemska generella beskattningenförtjänar framhållas att åtskilliga länder i , som besöks av svenskaeller nordiska turister, har en generell indirekt beskattning av i stort settsamma höjd som , Den starkt ökande bilturismen torde i stor utsträckninggå till länder med sådan beskattning. InoiTi finns förnärvarande inte någon resebeskattning av det slag som förordas i de härbehandlade motionerna. Dock har vissa länder, bl. a. ochFrankrike, haft restriktioner i fråga om tilldelningen av resevaluta,har med verkan fr. o. m. infört en reseskatt avmera begränsad räckvidd. Denna s. k, passagerarskatt har följande utformning. I bosatt person, som från reser tillutlandet sjöledes med handelsfartyg, är skyldig att vid utresan betala passagerarskatttill staten. Person anses vara bosatt i , om han eller hans familj harsin egentliga bostad i landet, Passagerarskatten utgår med 5 mark för resa, vars längd ärhögst , och med 10 mark för resa, vars längd överstiger 90 sjömil.Resans längd räknas från den hamn i , där resanden börjar sin resa, tillden utländska hamn, som fartyget först anlöper. Skatten skall betalas till tullmyndigheten i samband medtullkontrollen vid utresan eller på förhand mot en särskild passagerarskattekupongsom vid avresan skall uppvisas för tullmyndigheten. Befriade från passagerarskatt är bl. a, barn ,ombordan-ställda och legationspersonal, 1968 behandlade ett av regeringen framlagtförslag beträffande skärpt beskattning av resor och resevaluta. Förslagetinnebar i huvudsak i fråga om förbrukningen av resevaluta att vid turistresautanför den amerikanska kontinenten skulle resenären ha ett skattefrittbottenbelopp av per dag, på överskjutande belopp upp till 8 dollarskulle utgå en skatt och på belopp därutöver med 30 procent.Förslaget innehöll detaljerade bestämmelser om vilka resor som skulle beskattasoch hur gränserna skulle dras mellan beskattade och obeskattade resor. Skattenkolliderade emellertid inte med Internationella valutafondens regler då deninte utgick på själva valutan utan innebar att valutaförbrukningen skulledeklareras efter resans avslutande. Förslaget godtogs dock inte av kongressen. Det s, k, turistnettots negativaeffekter för betalningsbalansen i förening med krav på attkonsumtionsbeskattningen skall vara generell oavsett om konsumtionen äger ruminom eller utom landet hör till de numera välkända skäl som upprepade gångeråberopats till stöd för en skatt på utlandsturismen och dessa argumentåterkommer också i de här behandlade motionerna. Då frågan tidigare behandlatsav har bevillningsutskottet starkt understrukit kontrollsvärigheternavid en sådan beskattning, medan motionärerna vidhållit sina utredningskravutan att kunna anvisa någon praktisk lösning på problemen. De tidigare framträdande valutaproblemen har genom denunder senare tid väsentligt förbättrade bytesbalansen föriorat åtskilligt istyrka. Det finns anledning notera att viss del av det penningutflöde sombrukar bokföras på turismen kan - som också antyds i åretsfinansplan ha helt annan bakgrund. Resonemanget om konsumtionsbeskattningens räckvidd ärlångt ifrån invändningsfritt. En av huvudtankarna i mervärdeskattesystemet äratt varje land fastställer beskattningens höjd vid konsumtion inom det egnalandet och att den inhemska skatten därför skall avlyftas vid export till andraländer. 1 detta system måste i princip utlandsturismen jämställas med exporten.Att vissa turistländer inte infört mervärdeskattesystemet eller har enobetydlig konsumtionsbeskattning ändrar ingenting i sak för de länder somtillämpar mervärdeskatteprincipen. Det i motionen 1971:306 framförda önskemålet om engemensam nordisk reseskatt eliminerar vissa av de kontrollproblem som dennordiska passfriheten skulle medföra vid en isolerad svensk resebeskattning,men ett sådant arrangemang innebär inte bara att en stor del av kontrollenkommer att vila på , som får ta emot huvuddelen av den bil-ochjärnvägsburna turistströmmen mot kontinenten, utan även att de nordiskaländerna gemensamt gör ett avsteg från internationella överenskommelser i syfteatt underlätta turistutbytet länderna emellan. Utan att förringa värdet av denordiska samarbetssträvandena kan konstateras att de praktiska resultaten häravvarit förhållandevis blygsamma och att det därför finns anledning anta attvägen till ett så kontroversiellt slutmål som en gemensam resebeskattningantagligen skulle bli lika besvärlig som oviss. Enligt uppgifter i pressen harvissa sonderingar i frågan gjorts på ministernivå utan att de såvitt känt letttill något resultat. I motionen 1971:466 förordas att förbrukningen avresevaluta samt övriga kostnader skall redovisas i självdeklarationen.Skatteutskottet anser sig inte kunna rekommendera denna väg som öppnar allt förstora möjligheter till skattefusk och i hög grad motverkar strävandenaatt införa en definitiv källskatt. Utskottet anser således att diskussionen om skatt påutlandsturismen inte tillförts några nya eller mera betydelsefulla synpunktergenom de vid årets riksdag väckta motionerna. Då de av bevillningsutskottetredovisade kontrollsvårigheterna kvarstår oemotsagda finner skatteutskottetinte skäl tillstyrka bifall till motionerna. Med hänvisning till det anfördahemställer utskottet att avslår 2, motionen1971 :466, Närvarande: herrar (),i (m), i Bäckmora (c). (), (),i (fp), Caristein (s), i Trobro (m), (), (), Stadling (s). i (s). (), i (c) ochfru (). av herrar i Bäckmora (c), () och Björki (c). "har upprepade gånger avslagit motioner från vårthåll om införande av en särskild skatt på utlandsresor och därvid i huvudsakåberopat de kontrolltekniska svårigheterna vid en dylik beskattning. Ett av defrämsta motiven för en skatt på utlandsturismen är - som framhålls i de härbehandlade motionerna - dess negativa effekt på betalningsbalansen. Då det s,k. turistnettot tenderar att öka väsentligt syns det vara motiveratatt närmare undersöka möjligheterna att införa en skatt som i viss mån kanutjämna och dämpa verkningarna av detta valutautflöde. Det förtjänar ävenframhållas att en betydande del av turistvalutan inte drabbas av någon generellindirekt beskattning i de länder där den förbrukas. Vi är fullt medvetna om attkontrollsvårigheterna är betydande och att en turistskatt kanske fordrar attvi gör avsteg från vissa internationella åtaganden, men dessa förhållandenanser vi motivera att frågan blir föremål för en närmare utredning. Vi kanalltså inte ansluta oss till utskottsmajoritetens uppfattning att de påvisadesvårigheterna skulle utgöra ett hinder för en närmare kartläggning avproblemen," , Sthlm71,428 S