bet · FU01SkU18 · 1971-12-31 00:00:00 — Utskottet vill inledningsvis framhålla, att 1970 årsskattereform åsyftat och också medfört lättnader vid inkomstbeskattningen förskattskyldiga upp till inkomstnivån . Dessa lättnader, somgivetvis motverkas av och i vissa fall kan understiga numera beslutadehöjningar av den kommunala utdebiteringen, har delvis finansierats . genom enökad skatteprogression även vid förhållandevis låga inkomster, 1 motionen 1971:302 lämnade uppgifter om marginaleffekterpå även i lägre inkomstskikt är emellertid överdrivna, också omman som motionärerna tai hänsyn till minskade sociala förmåner i form avbostadstillägg till barnfamiljer m, m. Då motionärerna lägger samman enmarginalskatt om med en bidragsminskning om i det högstainkomstskikt, där sådana bostadsbidrag förekommer, bortser de från attavtrappningen av dessa bidrag sker med ledning av en beskattningsbar inkomstsom åtnjutits och beräknats enligt helt andra regler än somgäller inkomster. Reglerna i fråga skall - som ocksä framgår av1970 års statsverksproposition, bil. C 3 - omarbetas med hänsyn bl. a.till de nya skattereglerna. Utskottet kan instämma i uppfattningen attskatteprogressionen i vissa inkomstlägen är kännbar och att detta i särskilthög grad gäller de inkomstskikt där sociala förmåner av olika slag avtrappas.Utskottet vill emellertid erinra om att 1 skattereform i dettahänseende innebär avsevärda förbättringar för folkpensionärerna. I fråga ombarnfamiljerna innebar förra årets skattereform att dessa tillförs 700 milj,kr, i ökade transfereringar, räknat , genom en höjning avbarnbidrag, bidragsförskott m, m, 1 årets statsverksproposition (bil. 7 p, C 3)förordas en viss förbättring av bostadsbidragen till barnfamiljer ilåginkomstgrupper, och enligt vad utskottet erfarit överväger familjepolitiskakommittén (S 1966:36) ytterligare höjningar av dessa bidrag. Det kanförutsättas att kommittén vid utforrnningen av sitt förslag i möjligaste månbeaktar synpunkter av den art som berörts i det föregående. En allmän sänkning av marginalskatterna kan visserligen ioch för sig anses önskvärd. Som bevillningsutskottet anförde ärmöjligheterna att vidta en sädan åtgärd i första hand beroende av detstatsfinansiella utrymmet och behovet av andra, mer angelägna reformer, inteminst av den art som berörts. Det förslag om en sänkning avmarginalskatten i inkomstskiktet , som framläggs i motionen1971:302, skulle räknat innebära ett skattebortfall för stat ochkommun om närmare 500 milj, kr. Något utrymme för en sådan åtgärd, vilken förövrigt främst skulle komma dem till godo vilkas inkomster uppnår elleröverstiger skiktets övre gräns, kan f, n, inte anses föreligga. Yrkandet om en allmän översyn av beskattningen besvaradesav bevillningsutskottet med att stora och betydande delar avbeskattningsområdet redan var eller skulle bli föremål för utredning och att resultatet härav och erfarenheterna av skattereformensverkningar borde avvaktas, innan beslut fattades om nya utredningar. Frågan omen indexreglering av skattesystemet ansåg utskottet var förenad med storapraktiska svårigheter, främst på grund av källskattesystemet. Beskattningenborde i stället - menade utskottet - tid efter annan omprövas och avvägas medhänsyn inte endast till penningvärdeförändringen utan också till ändradeförutsättningar av annat slag. Beträffande det ifrågasatta systemet med s. k.negativ inkomstskatt, innebärande att alla under en viss inkomstnivå erhållerett kontant bidrag som bestäms i samband med inkomsttaxeringen, åberopadeutskottet bl. a. att detta inte i första hand var en skattefråga. En sådanreform kunde enligt utskottets uppfattning inte genomföras utan en omprövningav hela socialpolitiken och av det skatterätfsliga inkomstbegreppet över huvudtaget. Kravet på en garanterad minimiinkomst kunde enklare och bättretillgodoses på annat sätt. finner, att några nya omständigheter sombör föranleda annan ståndpunkt i dessa frågor inte framkommit och avstyrkerföljaktligen bifall till motionen 1971:302 i ovan berörda delar och tillmotionen 1971:309. För att göra övergången tillindividuell beskattning mjukare innehåller skattereformen vissa bestämmelser omskattereduktion för familjer där endast en av makarna har inkomst.Skattereduktion medges i dessa fall med . Även om den skattskyldiges makehar taxerad inkomst kan skattereduktion medges, men den avtrappas då med 40 %därav och bortfaller således helt då den taxerade inkomsten uppgår till 4 500kr. Även ensamstående med barn får skattereduktion med I . Ett liknande yrkande som framförs i motionen 1971:88,att reduktionen skall avtrappas om den skattskyldiges taxerade inkomstöverstiger ,, avstyrkte bevillningsutskottet . Utskottethänvisade därvid bl. a. till de höga marginalskatteeffekter som en sådanavtrappning medför och svårigheterna att utforma för praktiskt bruk användbarabestämmelser för det fall, att den skattskyldiges make har en mindre inkomst, 1 stället för en avtrappning , då inkomstenöverstiger ,, föreslår motionärerna nu och anför att de inte kanse något hinder för att ,-reduktionen först avtrappas på grundval avmakens inkomst och därefter i den mån något återstår med hänsyn till denskattskyldiges egen inkomst. delar motionärernas åsikt, att 1 800kr.-reduktionen inte hör hemma i ett system med individuell beskattning, 1970års skattereform innebär emellertid, att en sådan princip genomförts endast imodifierad form. För att underiätta övergången till det nya systemet förfamiljer, där endast en av makarna har inkomst, har det somdepartementschefen och bevillningsutskottet anfört - varit nödvändigtatt begränsa de skattehöjningar som utan en reduktion skulle ha inträtt i dessa fall. Reduktionsregeln måste ses motdenna bakgrund, och det kan inte anses motiverat att nu genomföra ytterligareskatteskärpningar för denna kategori skattskyldiga. Även mindre skärpningar avmarginalskatten i de inkomstlägen som enligt motionärernas förslag kan komma ifråga bör enligt utskottets uppfattning av flera skäl undvikas. De svårigheteri övrigt, som bevillningsutskottet pekat på, avser sådana mindre lämpligakonsekvenser som att den samlade skatteökningen när t. ex. en gift kvinna återinträder i förvärvslivet med motionärernas förslag skulle bli högre om heimesmake har låg inkomst än om hans inkomst är hög. avstyrker meddet anförda bifall till motionen 1971:88. 1 motionen 1971:308 yrkas utredningav frågan om hemmamakebidrag. Bidraget är avsett att ersätta skattereduktionenoch utgå även till ensamstående med barn. Yrkandet motiveras på samma sätt somförra året. Som bevillningsutskottet då anförde skulle etthemmamakebidrag med denna konstruktion vara administrativt ohanterligt ochmedföra ökade utgifter för staten med omkring 1 50 milj, kr, . finner att systemet med skattereduktion är att föredra ochavstyrker således bifall till motionen 1971:308 i denna del, I motionen 1971:302 yrkas utredningav frågan om avdrag för styrkta kostnader för barntillsyn och för tillsyn avsjuk eller åldrig anhörig, och i motionen 1971:579 begär motionärerna attbeloppsgränsen för förvärvsavdraget vid inkomst av jordbruksfastighet skallhöjas från I 000 till , i paritet med vad som gäller vid inkomst avrörelse och tjänst. Som framgår av redogörelsen behandlingav de motionsyrkanden som avser iorvärvsavdrag konstaterade bevillningsutskottetatt inte heller detta avdrag, vars uppgift är att kompensera barnfamiljerna förmerkostnader för barntillsyn vid förvärvsarbete, egentligen hörde hemma i ettsystem med individuell beskattning av arbetsinkomster men att det av vissa skälvar ofrånkomligt att tills vidare behålla denna avdragsform. Mot den bakgrundenfanns det enligt utskottets mening inte anledning att höja det dåvarandemaximibeloppet för avdraget vid inkomst av jordbruksfastighet. Utskottetsprincipiella inställning till förvärvsavdraget i det nya skattesystemet varinte heller förenlig med yrkandet om avdrag för faktiska kostnader förbarntillsyn, och kostnader för vård av sjuka eller åldriga anhöriga var menade utskottet av den karaktären, att samhället borde lämna kompensationhärför på annat sätt än genom avdrag vid beskattningen. De nu ifrågavarande motionerna grundar sig på skäl, somvar kända även föregående år. delar bevillningsutskottets avriksdagen godkända ståndpunkt i dessa frågor och avstyrker således bifall tillmotionen 1971:302 även i denna del och till motionen 1971:579. I flera motioner tar motionärernaupp frågan om avdrag för lön till make, som arbetat i den skattskyldigesjordbruk eller rörelse. yrkas i motionerna 1971:302, 1971:462 och 1971:578 attavdrag i dessa fall skall medges med belopp motsvarande avtalsenlig ellerskälig lön. Motionärerna i motionen 1971:307 anser att avdrag bör medges medexempelvis högst basbeloppet enligt lagen om allmän försäkring (f,n. 1 motionen 1971:597 yrkas däremot att inkomsten skall beskattashos den av makarna, som svarat för den största arbetsinsatsen i förvärvskällan. Motionerna om avdrag för lön till make grundar sig bl. a.på uppfattningen att var och en av två makar bör taxeras för sin inkomst. Meden individuell beskattning enligt nuvarande regler kommer jordbrukare ochföretagare med make som arbetar i jordbruket eller rörelsen i många fall attbeskattas avsevärt hårdare än andra. Härtill kommer framhåller motionärerna -att reglerna kan kringgås genom bolagsbildning eller på annat sätt, vilketockså i viss utsträckning sker. Många jordbrukare och även andra företagare driver sinförvärvsverksamhet med hjälp av hemmavarande familjemedlemmar. Bortsett frånvad som kan ha utgått såsom lön till barn i fullt arbetsför ålder, beskattasemellertid företagaren ensam för hela värdet av familjens arbetsinsats, om inte som motionärerna anför - särskilda arrangemang vidtagits i form avbolagsbildning eller dylikt, med därmed förenade olägenheter. Utskottet instämmer i uppfattningen att förhållandena påifrågavarande område är långt ifrån tillfredsställande, även om detta skerfrån delvis andra utgångspunkter än motionärernas. Som bevillningsutskottetframhållit senast vid föregående års riksdag kan man inte bortse från attjordbruks- och rörelseinkomster till viss del utgör avkastning på det iverksamheten investerade kapitalet, och denna avkastning bör i principsambeskattas. Någon objektiv grund för hur inkomsten skall fördelas mellanmakarna finns inte, och någon möjlighet att effektivt kontrollera i vilkenutsträckning den ene eller den andre maken utfört arbetsuppgifter iverksamheten eller att bedöma skäligheten i en inkomstfördelning dem emellanfinns inte. Det sagda innebär, att en reform i den riktning som motionärernaförordar i mänga fall skulle leda till ej motiverade skattelättnader. Problemav den art, som berörts i det föregående, uppmärksammas emellertid enligt vadutskottet erfarit, inom . Enligt utskottets uppfattningfinns det därför anledning att avvakta närmare erfarenheter av det nyaskattesystemet innan åtgärder av den art, som föreslås i motionerna, övervägs. Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motionerna1971:302 i denna del, 1971:307, 1971:462, I 971:5 78 och 1971:597. Vad slutligen angår yrkandet imotionen 1971:588 om rätt att erhålla avdrag med faktiskt utgivet belopp förunderhåll till barn och utredning om en objektiv behandling av skilsmässoparterbör framhållas att skattereform innebar en höjning av beloppsgränsenför avdraget för underhåll av icke hemmavarande barn ,per barn och år, och att avdrag numera får göras även om barnet fyllt 16 men ej18 år. I likhet med bevillningsutskottetförra året anser skatteutskottet, att ifrågavarande beloppsgränser inte kanslopas utan att man ytterligare frångår principen att avdrag inte skall medgesför vad som utgått till annans undervisning eller uppfostran. De berördafrågorna är f, n, föremål för överväganden av familjelagssakkunniga (Ju1970:52) och skatteutredningen om periodiskt understöd (Fi 1970:61). Med hänsynhärtill avstyrker utskottet bifall till motionen 1971:588. Med hänvisning till det anfördahemställer utskottet att avslår 2. motionen1971:302, i vad den behandlas i detta betänkande 4. motionen1971:308, i vad den behandlas i detta betänkande 9. motionen1971:588 10. motionen 1971:597 Närvarande: herrar (), i (m), fruHolmqvist (s), herrar (). Josefson i Arrie (c), i (fp), i Trobro (m), (), (), Stadling (s), iHofors (s), lohansson i (c), (), () och fruNormark (s). 1, avherrar i (m) och i Trobro (m), vilka "Skatternas höjd ochskattesystemets konstruktion har kommit att spela en alltmer framträdande rolli löneförhandlingarna. Erfarenheterna från den senaste tidens utveckling påarbetsmarknaden, och de berättigade kraven på att hänsyn skall tas till lönefter skatt, bestyrker detta påstående. Ju högre marginalskatter, desto störreblir de kompensationskrav från löntagarna, som måste tillgodoses.Löneökningarna i sin tur leder till ökade kostnader för företagen, vilka slårut i stigande priser. Därmed är vi inne i den onda spiral som innebär attpriser, löner och skatter ständigt jagar varandra i höjden. Det nya skattesystemet med dess mycket högamarginalskatter verkar inflationsdrivande, 1 nuvarande ekonomiska läge är ensådan effekt särskilt allvarlig med tanke på exportens starka beroende av enlugn inhemsk kostnadsutveckling. Enligt vår mening utgör det nya skattesystemetett direkt hot mot en förbättring av betalningsbalansen. Enligt proposition 1970:70 skulle den sammanlagda effektenav ändringar i den direkta skatten, av momshöjningen samt av höjda barnbidraginnebära skattelättnader upp till inkomstnivån . för ensamstående ochupp till inkomstnivån 30 000 - . för övriga kategorier skattskyldiga.Dessa lättnader har dock skatteomläggningen är i kraft helteller delvis försvunnit genom den inflationis-tiska prisutvecklingen under år1970 och de kraftiga höjningarna av de kommunala utdebiteringarna. Utan att pånågot sätt underskatta innebörden av det kommunala självstyret, kan sägas attstatsmakterna har stort inflytande även över den kommunala sektorns inkomsteroch utgifter. Därmed kan även den kommunala sektorn i viss mån uppfattas somett instrument för statsmakternas ekonomiskt-politiska intentioner. De kommunalautdebiteringshöjningarna kan således till icke oväsentlig del föras tillbaka påbeslut som fattats av statsmakterna. Som framgår av motionen 1971:302 kan en inkomstökning fören barnfamilj inte bara innebära en kraftig skärpning av den direkta skattenutan i åtskilliga fall även leda till en minskning av utgående bostadstilläggoch en ökning av barndaghemsavgiften. Den totala marginaleffekten, dvs, densamlade effekten av ökad direkt skatt, ökade avgifter och minskade bidrag somuppkommer vid en inkomstökning, kan därvid komma att överstiga , Följandeexempel belyser situationen: 1 en familj med 2 barn förvärvsarbetar båda makarna ochbåda barnen är på barndaghem. Familjen har en hyra på ca 525 kr.per månad ochett bostadstillägg som uppgår till 75 kr.per månad. Hustruns inkomst under år1971 är 10 000 kr:medan mannen erhåller en inkomstökning med 300kr. från ca 25 000 kr.per år till ca 28 600 kr.per år. Genom dennainkomstökning ökar skatten med , , barndaghemsavgifterna med 80kr, per hel månad och bostadstillägget minskar med 75 kr.per månad, dock förstår . Av löneökningen på . har sålunda , gått bort iökad skatt, ökade avgifter och minskat bostadstillägg. Härtill kommer medomedelbar verkan effekten av prisstegringarna som vid en ökning i dettafall innebär en minskning av familjens konsumtionsförmåga med ca I 500," dels ansett att utskottet under punkten 2 bort hemställa att med bifall tillmotionen 1971:302 i vad avser en total översyn av skattesystemet i skrivelsetill Kungl, Maj:t hemställer om en sådan översyn bl, a, mot bakgrund avgällande system för bostadstillägg och barndaghemsavgifter i enlighet med vadsom anges i motionen. Avtrappningen av grundavdraget m. m. 2. av herrar i (m) och i Trobro(m), vilka dels anfört följande: "En allmän sänkning av marginalskatterna kan motbakgrund av vad som anförs i motionen 1971:302 anses starkt önskvärd. Med tankepä det statsfinansiella utrymmet bör dock en marginalskattesänkning i förstahand omfatta endast de grupper som genom skatteomläggning erhöll dekraftigaste marginalskatteskärpningarna. Det förslag om en sänkning avmarginalskatten i inkomstskiktet 30 000 - , som läggs fram imotionen 1971:302 synes vara väl ägnat att uppfylla detta krav och skulle /72 innebära ett skattebortfall för stat och kommun om ca 100milj, kr. Vi finner att utrymme för en marginalskattesänkning, begränsad endasttill inkomstskiktet 30 000 -,, kan anses föreligga," dels ansett att utskottet under punkten 2 bort hemställa att med bifall tillmotionen I 971 :302 i vad avser avtrappningen av grundavdraget m, m. antarföljande omändring i kommunalskattelagen (1928:370) Härigenom förordnas, att 48 § 2 mom, kommunalskattelagen (1 928:370) skall ha följande lydelse. 2 mom. Skattskyldig fysisk----- nedan sägs. Grundavdraget är om den skattskyldiges enligtförordningen (1947:576) om statlig inkomstskatt taxerade inkomst uppgår tillhögst och, om inkomsten är större än , 4 500 kronorminskat med en femtedel av inkomsten till den del den överstiger J5 . Harskattskyldig------- sjömansskatt erlagts. Det belopp------- tiotalkronor. Denna lag träder i kraft den Ijanuari 1972, Äldre bestämmelser gäller dock vid 1972 eller tidigare årstaxering och vid eftertaxering för eller . omändring i förordningen (1947:576) om stathg inkomstskatt Härigenom förordnas, att 10 § 1mom, förordningen (1947:576) om statlig inkomstskatt skall ha följande lydelse. Statlig inkomstskatt----- angivna grundbelopp. Grundbeloppetutgör:------ inkomst överstiger 15 000 men icke ,: , för 15 000kr, och av åter.stoden 20 000 " ' 2 300 " " 30 000" " 4 500 " " 57 500'' ' 12 200" " 70 000 " ' 16 950" " 30 150 " " 54 650" " ------ ekonomiska intressen. Denna förordning träder i kraft den1 januari 1,972, Äldre bestämmelser gäller dock vid 1972 eller tidigare årstaxering och vid eftertaxering för eller . 3, av herrar i (m),Josefson i Arrie (c), i (fp), i Trobro (m), (),i (c) och (), vilka dels anfört följande: "Det nuvarande skattesystemets konstruktion har fördet stora flertalet inkomsttagare ogynnsamma återverkningar i tider avaccelererande inflation. Detta har som bekant varit fallet . Myckettyder på en fortsatt ökning av priserna även . På grund av skattesystemets konstruktion ökarskattetrycket för den enskilde även om en inkomstökning enbart täckerprisökningarna. En inflationistisk utveckling av samhällsekonomin leder sålundatill att skattesystemet för de flesta inkomsttagarna får helt andra verkningar,än vad som avsetts. Möjligheterna för låg- och mellaninkomsttagarna att nå deneftersträvade höjningen av levnadsstandarden motverkas. Det är enligt vår mening synnerligen angeläget attmotverka en sådan okontrollerbar utveckling genom att bygga in ettinflationsskydd i skattesystemet. Vi vill i detta sammanhang särskilt betona denuppmärksammade aktualitet denna fråga fått i samband med den pågåendeavtalsrörelsen. Det är vår bestämda mening, ett inflationsskyddadeskatteskalor och avdrag skulle underlätta kommande uppgörelser påarbetsmarknaden och direkt och indirekt få gynnsamma konsekvenser för helasamhällsekonomin. Vi finner det angeläget att återigen påpeka, attfinanspolitiskt motiverade skattehöjningar liksom andra förändringar ibeskattningen bör beslutas av i grundlagsenlig ordning.Skattesystemet bör sålunda inte vara så konstruerat att det reellaskattetrycket automatiskt skärps och att skatternas fördelning ändras till delägre inkomsttagarnas nackdelar, när penningvärdet försämras. Vi tillstyrkerdärför, som yrkats i motionerna 1971:302 och 197 1:309, en utredning av fråganangående 'värdesäkring' av skatteskalan och olika avdrag i skattesystemet ellerandra åtgärder i syfte att garantera att en fortgående inflation inte som hittillsväsentligt skärper skattetrycket," dels ansett att utskottet under punkterna 2 och 5 borthemställa att med bifall tillmotionen 1971:302 i vad avser utredning angående skydd mot automatiskaskattehöjningar och till motionen 1971:309 i skrivelse till Kungl. Maj:tanhåller om utredning angående "värdesäkring" av skatteskalan ocholika avdrag i skattesystemet eller andra åtgärder i syfte att garantera att enfortgående inflation inte som väsentligt skärper skattetrycket. Förvärvsavdraget m. m. 4. av herrar Josefson i Arrie; (c), i (fp),(), i (c) och (), vilka ansett dels att det avsnitt i utskottetsyttrande som på s, 12 bonar med "De nu" och slutar med "motionen1971:579" bort ha följande lydelse: "Enligt de skatteregler som tillämpas fr, o, m, i ärskall förvärvsavdrag för äkta makar med barn i första hand åtnjutas av denmake, som har den lägsta inkomsten. Skillnaderna mellan olika förvärvskällornär det gäller avdragets storlek leder därvid, som framhålls i motionen1971:579, till att avdraget bestäms på ett slumpartat sätt, när den ene avmakarna har inkomst av jordbruk och den andre av tjänst eller rörelse. Om denmake som har jordbruksinkomst har den lägsta inkomsten, blir avdraget 1 000 kr.I annat fall kan avdrag utgå med . Detta förhållande är enligtutskottets uppfattning inte tillfredsställande. Bestämmelserna bör därförändras så, att förväivsavdrag alltid utgår med , om bäggemakarna har arbetsinkomst (s, k. A-inkomst). Utskottet tillstyrker sålundamotionen 1971:579 men avstyrker yrkandet i motionen 1971:302 om utredningbeträffande frågan om skatteavdrag för kostnader för barntillsyn och tillsynav anhöriga." dels att utskottet underpunkten 8 bort hemställa att med bifall till motionen 1971:579 antarföljande omändring i kommunalskattelagen (1928:370) Härigenom förordnas, att 46 § 3mom. kommunalskattelagen (1928: 370) skall ha följande lydelse. 3 mom. Ha makar med hemmavarandebarn båda haft A-inkomst enligt 9 § 3 mom, förordningen (1947:576)om statlig inkomstskatt, må den make som haft den lägsta inkomsten av sådantslag åtnjuta förvärvsavdrag. Ha makarna haft lika stora A-inkomster, åtnjutesavdraget av den yngsta maken. Avdraget är i fråga om inkomst avjordbruksfastighet och rörelse av nettointäkten och i fråga ominkomst av tjänst av inkomsten, i samtliga fall dock högst 2 000kronor. Har gift-------- högstI . Avdragenligt------- under beskattningsåret. Harskattskyldig------ högst . Denna lag träder i kraft den 1januari 1972, Äldre bestämmelser gäller dock vid 1972 eller tidigare årstaxering och vid eftertaxering för eller , 5, av herrar i (m) och i Trobro (m), vilka dels anfört följande: "Införandet av avdragsrätt förfaktiska barntillsynskostnader är enligt vår uppfattning i princip attjämställa med avdrag för omkostnader i förvärvskälla. Kostnadskrävande åtgärderför tillsyn av barnen är nämligen ofta en nödvändighet för att båda makarnaliksom ensamstående förälder skall kunna ta arbete utanför hemmet.Förvärvsavdragets uppgift är alltså att i enlighet med skatteförmågeprincipenkompensera barnfamiljerna för merkostnaderna för barntillsyn vidförvärvsarbete. Då skatteförmågeprincipen i och med övergången till individuellbeskattning av arbetsinkomster inte på något sätt förlorat i styrka talarstarka skäl för att utformningen av förvärvsavdraget förbättras i enlighet medmotionen 1971:302. Det samma gäller i hög grad även frågan om avdragsrätt fördeomkostnader som uppkommer vid nödvändig tillsyn av sjuk eller åldrig näraanhörig," dels ansett att utskottet under punkten 2 bort hemställa att med bifall tillmotionen 1971:302 i vad avser förvärvsavdrag m. m. i skrivelse till Kungl.Maj:t hemställer, att Kungl. Maj:t efter företagen utredning med beaktande avde i motionen anförda synpunkterna måtte förelägga förslaginnebärande dels att förvärvsarbetande föräldrar med minder-, åriga barn måkunna erhålla avdrag för styrkta nödiga kostna- der för barntillsyn, dels att personer som har vårdnadenom sjuk eller åldrig nära anhörig må äga avdragsrätt för nödigatillsynskostnader. Lön till make m. m. 6. av herrar i (m),Josefson i Arrie (c), i (fp), i Trobro (m), (),i (c) och (), vilka ansett