bet · FU01JuU25 · 1971-12-31 00:00:00 — Justitieutskottetsbetänkande nr 1971 JuU 1971:25 Justitieutskottetsbetänkande i anledning av motion angående ökad möjlighet till biträde avoffentlig försvarare åt misstänkt under förundersökning i brottmål. I motionen 1971: 330 av m.fl. (fp) yrkas i den del, punkten 8 a) i hemställan, som behandlas i detta betänkande attriksdagen hos Kungl. Maj:t begär förslag om ökad möjlighet för misstänktperson att redan under fömndersökning på det allmännas bekostnad få tillgångtill offentiig försvarare. Redogörelse förmotionsskälen lämnas nedan. Ibrottmål får den misstänkte enligt utse försvarare att biträdahonom vid talans förberedande och utförande. Har den misstänkte ej utsettförsvarare eller avvisas av honom utsedd försvarare och finnes på grund avsakens beskaffenhet eller eljest hans rätt icke kunna utan biträdetillvaratagas, skaU rätten förordna offentlig försvarare för honom. Är denmisstänkte anhåUen eller häktad har han ovillkorlig rätt att få offentligförsvarare förordnad. Tilloffentlig försvarare skall förordnas advokat, som är lämplig därtUl. Har denmisstänkte föreslagit viss advokat skall denne förordnas, om inte hans anhtandeskulle medföra avsevärt ökade kostnader eller eljest särskilda skäl föranlederannat. Försvararenkan under fömndersökningen och under målets behandling vid rätten göraframställning och vidtaga åtgärd som erfordras för att ta till vara denmisstänktes rätt. Försvarare för den som är anhållen eller häktad får inteförvägras sammanträffande med den misstänkte. Offentlig försvarare harovUlkorlig rätt att träffa den anhållne eller häktade i enriun. Offentligförsvarare kan alltså förordnas redan under förundersökningen. I samband medatt undersökningsledaren meddelar den misstänkte misstanke om brott skall hanockså påpeka möjligheten för honom att få försvarare. Det åligger vidareundersökningsledaren att hos rätten göra anmälan, när offentiig försvarare börutses. Försvararen har rätt att under förundersökningen vara närvarande vidför- JuU 1971: 25 2 hörmed den misstänkte och vittnen och därvid framställa de frågor som kan varapåkaUade. Bland försvararens uppgifter under förundersökningen kan nämnas atthan i förekommande fall bör hos undersökningsledaren begära kompletterandeutredning. Bifalles inte sådan framställning kan anmälan därom göras hosrätten, som dä har att pröva frågan. Kostnadenför försvarare som ej utsetts av rätten får den tilltalade själv betala. Harrätten förordnat offentiig försvarare, utgår ersättning till denne avstatsmedel. Om den tilltalade döms till ansvar i målet skall han tillstatsverket återbetala vissa kostnader i målet som enligt rättens beslut utgåttav aUmänna medel, bl. a. ersättning eller arvode åt offentlig försvarare. Ersättningsskyldighetenkan dock jämkas efter vad som prövas skäligt om kostnadens belopp inte står irimligt förhållande till den tilltalades brottslighet eller villkor. Dennajämkningsregel fick sin nuvarande avfattning genom en lagändring som trädde i kraftden . hade jämkningsbestämmelsen en utformning som ipraxis i allmänhet ansågs innebära att jämkning bara kunde ske om kostnadensbelopp stod i missförhållande till såväl brottsligheten som vUlkoren. Genomändringen avsåg man att vidga möjligheten till jämkning bl. a. så att hänsynskulle få tas enbart till den dömdes betalningsförmåga (jfr prop. 1969: 156 s.24). Enligtlagen om fri rättegång kan fri rättegäng beviljas en tilltalad, som inte ägertillgång att betala de med rättegången förenade kostna-dema eller efter derasutgivande skulle sakna nödiga medel för eget uppehälle och för att fullgörahonom åliggande underhållsskyldighet. Om den tilltalade haft fri rättegång, kanhan inte i målet åläggas att återbetala ersättning till offentlig försvarareeller kostnad för bevisning som rätten har föranstaltat om självmant. Har handömts för brottet och förbättras hans villkor, kan han dock, om särskild talandärom väcks , föi-pliktas att betala sådana kostnader. Motionärerna framhåller att det ofta förflyteravsevärd tid mellan det att en förundersökning utförs cch lagföringen infördomstol äger rum, och de anser att det finns risk för att bevisning till förmånför den tilltalade kan gå förlorad, om den inte beaktas på ett så tidigtstadium som möjligt under utredningen. Visserligen åligger det utredningspersonalenatt bedriva utredningen på sådant sätt att även omständigheter och bevisningtiU förmån för den misstänkte tUlvaratages, men det ligger i sakens natur attdenna objektivitetsplikt lätt kan komma i skymundan, då utredningen är inriktadpä att söka binda någon vid ett visst brott. Det skulle därför enligt motionärernavara av värde att den misstänkte i ett större antal fall biträds av enoffentlig försvarare under förundersökningen. Motionärerna anser att offentligförsvarare under förundersökningen alltför sällan aktivt tar del iutredningsarbetet och är närvarande vid mera väsentliga förhör för att redan pädetta stadium ställa kompletterande frågor och begära ytterligare utredning.Angivna förhållande synes motionärema ha sin grund bl. a. däri att försvarareninte skäligen anser sig böra belasta sin klient med de extra kostnader som hansnärvaro vid förhören medför för den misstänkte i de fall då denne sedermerabefinnes skyldig till brottet och åläggs att till statsverket återbetalakostnaden för försvaret. Rörande de fuUständiga motionsskälen hänvisas tillmotionen, s. 5 ff. Lagrådsremiss angående reform av samhällets rättshjälp I anförande tillstatsrådsprotokollet över justitieärenden anmälde chefenför , statsrådet , fråga om reform av samhälletsrättshjälp och hemställde att lagrådets yttrande inhämtades över upprättadeförslag till rättshjälpslag, lag om ändring i och lag omändring i lagen om införande av nya . Frågan om rättshjälp åt misstänkt i brottmål ägnas ilagrådsremissen utförlig behandling på grundval av en inomjustitiedepartementet utarbetad promemoria med förslag till rättshjälpslag m.m. (stencU Ju 1970: 14) och de remissyttranden över promemorians förslag som inkommit(lagrådsremissen s. 242248). Rörande den i motionen särskilt berörda skyldighetenenligt 31 kap. 1 § för den tilltalade att om han fälls tillansvar återbetala statsverkets kostnader för hans försvar uttalardepartementschefen bl. Det synes i flertalet fall påkallatatt åtminstone i viss utsträckning ta den dömdes betalningsförmåga i anspråk.Den nuvarande huvudregeln bör aUtså inte ändras. Emellertid bör i enlighet medvad som har föreslagits i promemorian möjligheterna att helt eller delvisefterge ersättningsskyldigheten vidgas. När bestämmelsen i 31 kap. 1 § fick sin nuvarandeutformning underströk jag särskilt att den tilltalade inte bör åläggas enbetalningsskyldighet som inte är rimlig i förhållande tUl hansbetalningsförmåga. Jag ansåg därför påkallat att jämkningsmöjligheternavidgades något (jfr prop. 1969: 156 s. 24). När nu en samordning av reglerna omåterbetalningsskyldighet i fråga om all kostnad som har utgått av allmännamedel föreslås, är det viktigt att den dömdes betalningsförmåga tas i anspråkinom rimliga gränser. Det måste emellertid också understrykas att det inte börkomma i fråga att ålägga den dömde en återbetalningsskyldighet som kanförsvåra hans återanpassning till samhället. Självfallet bör t. ex. den somdöms till en längre frihetsberövande påföljd i regel inte åläggas någon sådanskyldighet. JuU 1971: 25 4 Av vad jag nu anfört följer att domstolarna när debedömer om och i vUken mån ersättningsskyldighet bör komma i fråga skall ha möjlighetatt anlägga kriminalpolitiska synpunkter så att betalningsskyldigheten ses somett led i samhällets reaktionssystem. När domstolarna tar ställning till fråganom återbetalningsskyldighet skaU detta sålunda ske med beaktande av den påföljdsom bestämts för brottet. Därvid bör tillses att betalningsskyldigheten ochpåföljden tiUsammans utgör en lämplig reaktion för brottet. Vadjag nu har anfört innebär att återbetalningsskyldigheten alltid bör anpassastUl den dömdes personliga och ekonomiska förhåUanden. Proposition med förslag till lagstiftning i ämnetberäknas bli avlämnad till vid början av vårsession. I motionen 1971:330 yrkas, .såvitt den behandlas idetta betänkande, att hos Kungl. Maj:t begär förslag om ökadmöjlighet för misstänkt person att redan under förundersökning på det allmännasbekostnad få tillgång till offentlig försvarare. Som skäl härför åberoparmotionärerna främst att den nuvarande regleringen i avskyldigheten för en tilltalad att återbetala statsverkets kostnader förförsvaret kan leda till att försvararen inte anser sig böra belasta klientenmed de iiostnader som t. ex. försvararens närvaro vid mera väsentliga förhörunder förundersökningen medför. Somnärmare framgår av redogörelsen ovan har sedan till lagrådetremitterats förslag som irmebär en omfattande reform av samhällets rättshjälp.I remissen behandlas även frågan om rättshjälp åt misstänkt i brottmål, ochdepartementschefen uttalar i anslutning härtill bl. a. att möjligheterna atthelt eller delvis efterge den i motionen berörda återbetalningsskyldigheten börvidgas. Proposition med förslag till lagstiftning i ämnet beräknas bli avlämnadtill vid början av vårsession. motionen upptagna problematiken torde således i ett större sanamanhang inomkort komma under bedömande. Med hänsyn härtill saknas enligtutskottets mening anledning tUl någon åtgärd till följd avmotionsyrkandet. att avslårmotionen 1971:330 såvitt nu är i fråga. Närvarande:fru (), fröken (), fröken (), herrar (), La;rfors (s), i (c), i (s). iLjusdal (fp), (), (), (), fruNordlander (vpk), herrar i (s) och (). N. o. , 1971