bet · FU01UU8 · 1971-12-31 00:00:00 — utrikesutskottetsbetänkande nr 1971 UU 1971: 8 Utrikesutskottetsbetänkande i anledning av Kungl. Maj:ts proposition angående godkännande av deneuropeiska bosäti-ningskonventionen jämte motion. Maj:t har i propositionen 1971: 26 underåberopande av utdrag av statsrådsprotokollet över justitieärenden för den 5febraari 1971 föreslagit att godkänna den europeiska bosättningskonventionenmed det till konventionen hörande protokollet med de förbehåll mot art. 3, 11,12 mom. 1 a och b samt 23 som angetts i propositionen. k. bosättningskonventionen avslutades inom den 30 december 1955.Vid konventionen finns fogat protokoll, som innehåller vissa utfyllandebestämmelser, huvudsakligen tUl ledning av tolkningen och tillämpningen avkonventionen. Konventionen trädde i kraft den 23 febraari 1965 sedan fem staterdeponerat sina ratifikationsinstrument. Konventionen undertecknades av Sverigei samband med att den avslutades. Bosättningskonventioneninnehåller bestämmelser om den rättsliga ställning som en konventionsstat inomsitt område är skyldig tillerkänna medborgare i annan konventionsstat.Grundtanken är att medborgare i konventionsstat skall i annan sådan stat vara irättsUgt hänseende jämställd med landets egna medborgare. Emellertidinnehåller konventionens artiklar åtskilliga inskränkningar. I fråga om deviktiga bestämmelser om rätten att inneha, förvärva och utnyttja egendom samtatt utöva förvärvsverksamhet har dessutom i konventionen införts regler om s.k. s>stand-still». Dessa innebär att en stat är berättigad att behålla de restriktionersom gäller vid tiden för konventionens ikraftträdande för den staten.Konventionsstatema skall sträva efter att nedbringa dessa restriktioner, och deär förhindrade att införa nya restriktioner om inte vissa, särskilt angivna,omständigheter föreligger. I samband med undertecknande eller ratifikation kanen stat göra förbehåll mot sådan bestämmelse i konventionen som inteöverensstämmer med dess lagstiftning. Föredragandedepartementschefen har framhållit att den europeiska bosättningskonventionentillkom i syfte att förverkliga önskemål som kommit tiU uttryck vidutarbetandet av stadga och inom organisationens rådgivandeförsamling. En ledande tanke var att rådets tillkomst borde manifestera sig idet praktiska livet genom att man i varje särskild medlemsstat i så storutsträckning som möjligt skapade UU 1971: 8 2 rättsligjämställdhet mellan statens egna medborgare och medborgare i övriga tillEuroparådet anslutna stater. Deönskemål som man ville tillgodose genom konventionen har emellertid endastdelvis kunnat förverkligas. Det visade sig nämligen under arbetet påkonventionen att medlemsstaterna inte var beredda att göra så omfattandemedgivanden som skulle krävas för att skapa en verklig jämställdhet mellanmedlemsstatemas medborgare. Trots detta bör konventionen ses som ettbetydelsefullt steg i riktning mot en liberalisering av de rättsregler somgäller i fråga om utlänningars juridiska ställning inom konventionsområdet. Tidenefter har för del kännetecknats av ett intensivt reformarbete somomfattat även utlänningslagstiftningen och den näringsrättsligalagstiftningen. Under detta arbete har hänsyn tagits såväl tiUbosättningskonventionen som till utvecklingen i övrigt i det internationellasamarbetet på etableringsområdet. Detta har skett särskilt vid utformningen avlagen om rätt för utlänning och utiändskt företag att idka näring här i riket,vilken ersatte näringsfrihetsförordning och 1955års filiallag. Åtskilliga andra förändringar i liberaliserande riktning harägt rum på förevarande område, bl. a. i nordiskt samarbete och inom ramen förEFTA. I propositionen framhålles att det mot denna bakgrand är naturligt attbosättningskonventionen nu ratificeras av . En granskning av konventionensbestämmelser ger vid handen att dessa med få undantag är förenliga med svensklagstiftning. Där så inte är fallet, finns enligt konventionen möjlighet att isamband med ratifikationen göra förbehåll. Sålunda bör förbehåll göras motbestämmelserna i art. 3, som avser utvisning, art. 11, som avser nyainskränkningar i tidsbegränsade tillstånd att utöva förvärvsverksamhet, art.12, mom. 1 a och b, som avser rätten att efter viss tids utövande avförvärvsverksamhet eller viss tids vistelse i konventionsstat utövaförvärvsverksamhet där, samt art. 23, som avser expropriation ellernationalisering. I motionen 1971: 1234 av iStockholm m. fl. (vpk) föreslås att i anledning av Kungl. Maj:tsproposition nr 1971 angående godkännande av den europeiskabosättningskonventionen måtte besluta att avslå förslaget i proposition nr 26år 1971 om ratifikation. Motionärernahävdar att det finns ett samband mellan propositionens förslag om godkännandeav bosättningskonventionen och de pågående förhandlingama meUan den svenskaregeringen och EEC. Motionärerna förklarar att de är anhängare av vidgaderättigheter för alla till invandrande arbetande, såväl civUrättshgtsom politiskt, men att de är motståndare till alla åtgärder som generelltsyftar till att ge utländskt UU 1971: 8 3 kapitalökat spelram när det gäller etablering eller förvärv av egendom i . Kungl.Maj:ts förslag har inte föranlett någon utskottets erinran. Beträffandede synpunkter som framförts i motionen 1234 vill utskottet anföra följande. Sverigehar från början varit positivt inställt till bosättningskonventionen och haraktivt medverkat vid dess utarbetande. Framläggandet av bosättningskonventionenhar inte något samband med pågående förhandlingar mellan och EEC.Enligt vad utskottet erfarit har förslag om godkännande av konventionen inteansetts böra läggas fram förrän det näringsrättsliga lagstiftningsarbete somledde tiU antagandet av lagen (1968; 555) om rätt för utlänning och utiändsktföretag att idka näring här i riket hade avslutats. Konventionenförutsätter att fördragsslutande stater strävar efter att avveckla gällanderestriktioner i fråga om rätt att förvärva, inneha och utnyttja egendom samtatt utöva förvärvsverksamhet. Dessa bestämmelser i konventionen är attuppfatta som rekommendationer och ålägger inte en fördragsslutande stat någonskyldighet att avveckla gällande restriktioner. Konventionen ger ocksåmöjlighet att införa nya restriktioner om ett starkt behov därav skuUeuppkomma. Konventionenberör inte utiändska bolags etablering i utan den reglerar endastfysiska personers etablering. Utskottetkonstaterar att konventionen synes bereda de fördragsslutande staternaerforderlig rörelsefrihet när det gäUer att fullfölja en självständig ochändamålsenlig etablerings- och arbetsmarknadspolitik. De inskränkningar i frågaom utlänningars rätt att förvärva, inneha eller nyttja egendom som förnärvarande finns i svensk rätt kan behållas även efter ett svenskt tillträdetill konventionen enligt propositionen 26. Av de skäl som anförts avstyrkesmotionen 1234. att med bifalltill propositionen 1971: 26 och med avslag på motionen 1971: 1234 godkänner deneuropeiska bosättningskonventionen med det tUl konventionen hörandeprotokollet med de förbehåll mot art. 3, 11, 12 mom. 1 a och b samt 23 av konventionensom angetts i propositionen. Närvarande:herrar (), ()*, fra (), herrar i (s), i (c)*, i ««<"«,.,,,