bet · FU01SkU16 · 1971-12-31 00:00:00 — Med hänsyn till attmervärdeskatten gällt och attskattebestämmelserna ännu inte ingående prövats i alla sammanhang kan detförutsättas att en generös tolkning av befrielsereglerna kommer att tillämpasi de fall där tveksamhet föreligger. I sammanhanget bör framhållas attskattetillägget vid den indirekta beskattningen endast utgår med 20 "/oav det skattebelopp som skulle undandragits genom den felaktiga uppgiften,vilket alltså är väsentligt lägre än vad som föreslagits påinkomstskatteområdet. Motionärerna hävdar vidare i fråga om övriga indirektaskatter här torde främst avses punktskatterna att om en skattskyldig underlåteratt ta ut skatt för en vara som konstateras vara skattepliktig han själv fårstå för skatten utan möjlighet att ta ut den av köparen. Med hänsyn härtillanser motionärerna att det bör vara sörjt för att de skattskyldiga kan fåkostnadsfria förhandsbesked i alla gränsdragningsfrågor, som rör den indirektabeskattningen, innan man inför ett system med skattetillägg. Utskottet får med anledning härav framhålla, att det ifråga om mervärdeskatten är möjligt att erhålla kostnadsfria förhandsbesked ifråga om såväl skatteplikt som beskattningsvärde. Beträffande punktskatternaföreligger samma möjlighet när det gäller varas skatteplikt. Däremot kan inteförhandsbesked meddelas i fråga om beskattningsvärdet för varor som är belagdamed punktskatter, vilket tidigare skapat vissa problem i fråga om densä.rskilda varuskatten på choklad- och konfektyrvaror. Dessa svårigheter haremellertid bortfallit sedan denna skatt från och med innevarande år utgår eftervikt. Utskottet vill emellertid understryka att befrielse från avgiften börmedges i ursäktliga fall. Utskottet finner således inte skäl att med anledning avvad i motionen 1971: 1204 anförts rörande den indirekta beskattningen förordanågon ändring i propositionens förslag. I fråga om författningsförslagen vill utskottet framhållaföljande. Enligt 2 § 4 mom. uppbördsförordningen i detta lagrumslydelse fr. o. m. taxering är skattskyldig under vissa förutsättningarberättigad till skatteredukdon. Därvid gäller i fråga om gift skattskylr dig,vars make har taxerad inkomst enligt förordningen om statlig inkomstskatt, somunderstiger , att reduktionen skäll minskas med 40 "/o av detbelopp som motsvarar skillnaden mellan . och den taxerade inkomsten. mån make till reduktionsberättigad skattskyldig haft en till statliginkomstskatt taxerad inkomst om t. ex. . men felaktigt uppger inkomstentill ett lägre belopp, påverkar denna oriktiga uppgift andre makensskattereduktion. I det anförda exemplet kan som 116 a § i förslaget tilländring av taxeringsförordningen är formulerad något skattetillägg intepåföras. Detta måste enligt utskottets mening anses otillfredsställande, ochutskottet förordar därför ett tillägg till första stycket i nämnda paragraf sommöjliggör att make, som redovisat sin inkomst vid den statliga taxeringen tillför lågt belopp och därigenom kunde ha förorsakat att andre maken fått för högskattereduktion, kan påföras skattetillägg. Skattereduktionskall enligt 2 § 4 mom. tredje stycket uppbördsförordningen inte ske i frågaom vissa särskilt uppräknade avgifter. Bland dessa ingår inte förseningsavgiftenhgt 116 c § taxeringsförordningen. Detta innebär att skattskyldig, somansetts böra erlägga förseningsavgift och som är berättigad tillskattereduktion, kan få förseningsavgiften helt eller delvis avräknad motskattereduktionen. Utskottetanser att förseningsavgift bör utgå till fulla beloppet, oberoende av om denskattskyldige är berättigad till skattereduktion eller ej, och föreslår därföratt avgifterna i berörda författningsrum kompletteras med förseningsavgiftenligt 116 c § taxeringsförordningen. I förslaget till skattebrottslag, som avser attersätta den nuvarande skattestrafflagen och vissa straffbestämmelser i andraskatte- och av-giftsförfattnuigar, har gärningsbeskrivningama för deallvarligare skattebrotten omkonstruerats. Strafframama för beivrande avifrågavarande typ av brott har vidgats betydligt, och strafformerna haranpassats till vad som gäller inom den allmänna strafflagstiftningen. Ävenantalet brottsliga gärningar har utökats och omfattar brott mot taxerings- ochfastställelsebeslut, brott mot uppbördsförfarandet och brott mot kontrollsystemet. Detcentrala uppsåriiga skattebrottet benämns skattebedrägeri och motsvarar närmastdet nuvarande falskdeklarationsbrottet. Den brottsliga gärningen harkonstruerats som ett effektbrott efter mönster av det allmänna bedrägeribrotteti . Brottet anses fullbordat först när gärningen medfört att skatteller avgift påförts med för lågt belopp eller tillgodoräknats med för högtbelopp. En nyhet är att passivitetsbrott jämställs med uppsåtligt skattebrottsom förövats genom aktivt handlande. Straffet för skattebedrägeri är fängelse ihögst . SkU 1971: 16 67 Vidgrovt skattebedrägeri är maximistraffet fängelse i högst och i ringafall brottet benämns då skatteförseelse är straffet böter. Omgärningen avslöjas innan beslut om skattepåföring skett eller bort ske döms förförsök till skattebedrägeri enligt allmänna bestämmelser i . Oaktsamhetsbrottetvårdslös deklaration i skattestrafflagen motsvaras i förslaget tillskattebrottslag närmast av brottet vårdslös skatteuppgift. Avsikten är attstraff skall utdömas i mer kvalificerade fall och att således åtskilligaförsummelser som föranleder judiciella påföljder i stället endast skalldrabbas av administrativa sanktioner. Straffet för vårdslös skatteuppgift ärböter eller fängelse i högst . Den,som uppsåtligen underlåter att till uppbördsmyndighet avge föreskrivenhandling avseende redovisning av innehållen skatt eller avgift eller lämnaroriktig uppgift om innehållen källskatt, skall, om det brottsliga beteendetföranleder fara för att skatt eller avgift med orätt belopp påförs denuppgiftsskyldige eller tillgodoräknas annan, dömas till fängelse i högst ett årför oredlig uppbördsredovisning. Detta brott saknar motsvarighet i gällanderätt. Den, som av grov oaktsamhet begår uppbördsbrott, döms för vårdslösuppbördsredovisning till böter eller fängelse . Omuppbördsbrottet är att anse som ringa i förslaget benämnt bristandeuppbördsredovisning är straffet böter. Övriga brott mot uppbördssystemetskall såsom bestraffas enligt särskilda bestämmelser iuppbördsförordningen och vissa andra författningar. Slutligeninnehåller förslaget till skattebrottslag en straffbestämmelse för den somuppsåtligen eUer av grov oaktsamhet åsidosätter bokföringsskyldighet ellerannan föreskriven räkenskapsskyldighet och därigenom allvarligt föresvårarmyndighets kontrollverksamhet vid beräkning eller uppbörd av skatt elleravgift. Bestämmelsen ersätter föreskrifter, som är intagna i vissa skatte-och avgiftsförfattningar. Brottet, som kallas försvårande av skattekontroll,bestraffas med böter eller fängelse i högst . Ilikhet med skattestrafflagen innehåller förslaget till skattebrottslag enbestämmelse om ansvarsfrihet vid frivilligt tillbakaträdande från brott. Lagförslagetinnehåller vidare en bestämmelse om att åtal för brotten skatteförseelse ochbristande uppbördsredovisning endast får väckas om det är påkallat av särskildaskäl. Ettfåtal brott på skatte- och avgiftsområdet med fängelse i straffskalan har medhänsyn till brottens speciella natur och av vissa andra skäl inte inordnats iskattebrottslagen. Vidare skall i de fall då administrativa sanktioner förförseelser av ordningskaraktär inte ifrågakommer bestämmelser omstraffrättsliga påföljder fortfarande vara intagna i skatte- och avgiftsförfattningarna.Såväl gärningsbeskrivning- SkU 1971: 16 68 arnasom straffen föreslås emellertid ändrade och anpassade till det nyasanktionssystemet. Enligt utskottets mening skulle skattebrottensallvarliga natur och samhällets reaktion däremot ytterligare markeras, omskattebrotten inordnades i . Med hänsyn till den översyn avsanktionssystemet på tullområdet som f. n. pågår och till de svårigheter avsystematisk och lagteknisk natur som otvivelaktigt är förenade med att inordnabestämmelserna i vill utskottet inte motsätta sig attstraffbestämmelserna tills vidare intas i en specialstraffrättslig lag menförutsätter att den lagtekniska utformningen av bestämmelserna omprövas såsnart förutsättningar därför föreligger. Utskottethar inte funnit anledning till erinringar mot det föreslagnatillämpningsområdet för skattebrottslagen, gärningsbeskrivningarna ellerstraffpåföljderna. Som tidigare nämnts är ett ;iv huvudsyftena medreformen att från judiciell prövning undanta sådana försummelser mot skatte-och avgiftsförfattningarna, som är av mindre allvarlig karaktär, somde judiciella påföljderna vid allvarligare överträdelser skärps för attunderstryka angelägenheten av att lagstiftarens intentioner upprätthålls. Isistnämnda fall är de administrativa och judiciella sanktionerna avsedda atttillämpas jämsides med varandra. Imotionen 1971: 1205 fraraställs ett lagstiftningsyrkande av innebörd attdomstol vid utdömande av bötessttaff skall kunna göra avdrag förskattetillägg, som tidigare fastställts för samma försummelse. Utskottetvill erinra om att systemet med dubbla påföljder för ett och samma brott inteär någon nyhet inom den svenska skattestraff-lagsttftningen. Enligtskattestrafflagen kan nämligen ett frihetsstraff, även om det är ovillkorligt,kombineras med skyldighet att erlägga straffskatt. Denna kan inte såsom ifråga om böter vid bristande betalning förvandlas till fängelse.Straffskatten är inte heller att anse som skatt i egentlig mening och kandärför inte uttas genom införsel utan endast genom utmätning, I åtskilligaandra länder, bl. a. och , förekommer ett skattestraffrättsligtpåföljdssystem med både judiciella och administrativa sanktioner. Motbakgrund härav finns det enligt utskottets mening i princip inte anledning attvid straffmätni;ogen ta hänsyn till påfört skattetillägg. Frånindividualpreventiv synpunkt kan det emellertid, som departementschefen ocksåframhåller i propositionen, finnas anledning att beakta förekomsten avskattetillägg. Särskilda bestämmelser i detta hänseende erfordras inte. Med detanförda avstyrker utskottet bifall till motionen 1971: 1205 i denna del. Enligt departementschefens uttalande ipropositionen bör vid uppsåtliga skatte- och uppbördsbrott frihetsstraffutdömas i större utsträck- SkU 1971: 16 69 ningän vid förmögenhetsbrott. Villkorlig dom bör dock ifrågakomma, näromständigheterna starkt talar mot ett frihetsstraff, t. ex. hög ålder, svårsjukdom och liknande. Imotionen 1971: 1204 yrkas att villkorlig dom skall komma till användning isamma utsträckning som vid bedrägeribrott och i motionen 1971: 1205 begärs ettriksdagsuttalande att uppsåtliga skattebrott vid rättstillämpningen inte börbehandlas med en hårdhet som står i kontrast till vår humanitärakriminalpolitik. Medanledning av vad som anförts i motionerna vill utskottet framhålla, attskattebrotten i viss mån intar en särställning inom det allmänna rättssystemetmed hänsyn till brottens samhällsskadliga karaktär och brottslighetensomfattning. Mot bakgrunden av samhällets fis-kaliska och ekonomiska intressenmåste de allmänpreventiva synpunkterna komma i förgrunden. Ovillkorligtfrihetsstraff bör därför i regel utdömas vid grövre uppsåtliga skattebrott.Det sagda utesluter givetvis inte att vUlkorUg dom på sättdepartementschefen förutsatt kommer till användning i sådana fall då ett frihetsstraffframstår som mindre välgrundat enligt nuvarande krimuaalpolitiska uppfattning.I den mån berörda yrkanden i motionerna 1971: 1204 och 1971: 1205 inte kananses besvarade genom vad ovan anförts avstyrker utskottet bifall till desamma. medverkanderegler är analogttillämpliga på skattebrotten. Detta innebär att den som inte är att betraktasom gärningsman skall dömas, om han förmått annan till utförande av denbrottsliga gärningen, för anstiftan av brottet och eljest för medhjälp därtill.Envar medverkande skall bedömas efter det uppsåt eller den oaktsamhet somligger honom till last. Den föreslagna utvidgningen av ansvaret för skattebrottinnebär relativt sett inte att strängare krav än ställs pådeklarationsmedhjälpare och andra som biträder de skattskyldiga. Imotionen 1971: 1205 begärs riksdagsuttalande att vid avgörande av frågan ommedhjälpare gjort sig skyldig till grov vårdslöshet hänsyn skall tas till attdenne saknat tillgång till räkenskapsmaterial. Självfalletbör man inte av en person, som biträder den skattskyldige med deklarationensupprättande, fordra särskilt ingående prövning av de uppgifter som denskattskyldige lämnar eller av det grundmaterial som han uppvisar förmedhjälparen. Det ankommer på domstolarna att avgöra vad som i sådant fall äratt anse som grov oaktsamhet från medhjälparens sida. Därmed anser utskottetsig ha besvarat motionen 1971: 1205 även i denna del. Idetta sammanhang vill utskottet något beröra straffansvaret för felaktigakontrolluppgifter och för underlåtenhet att lämna kontrolluppgift. Denföreslagna utvidgningen av det straffbara området medför möj- lighetatt som gärningsman straffa arbetsgivare som avlämnat felaktig kontrolluppgift.Underlåtenhet att över huvud taget lämna kontrolluppgift kan däremot inte ledatill gärningsmannaansvar för skattebrott. Däremot kan den uppgiftsskyldige isistnämnda fall dömas till ansvar för medhjälp till skattebrott eller i sistahand enligt speciella straffbestämmelser i vissa skatteförfattningar,exempelvis 120 § taxeringsförordningen. Skattebrottslagen förslås träda i kraft den 1januari 1972, då skattestrafflagen upphör att gälla. Sistnämnda lag skall dockfortfarande äga tillämpning i fråga om gärning som begåtts föreikraftträdandet. Imotionen 1971: 1207 yrkas att skattestrafflagen inte skall tillämpas i fall dågärning enligt skattebrottslagen är fri från straff. Vad motionärerna åsyftarär att skattebrottslagen i motsats till skattestrafflagen straffbeläggervårdslös deklaration endast om gärningen rör betydande belopp. Medanledning härav vill utskottet framhålla, att åtal för vårdslös deklarationenligt skattestrafflagen i övergångsskedet liksom inte kommer attväckas, då fråga är om obetydliga belopp. Man kan emellertid inte bortse frånatt den i motionen berörda frågan kommer att få betydelse i vissa gränsfall.Innebörden av motionärernas förslag är att varken judiciella elleradministrativa påföljder skulle kunna utgå i dessa gränsfall. Det nyapåföljdssystemet innebär emellertid inte att man i de åsyftade fallenunderlåter sanktioner, utan endast att dessa sanktioner får en annan form änf. De påföljder enligt skattestrafflagen, som i allmänhet torde utdömas i deavsedda fallen, är inte strängare än motsvarande administrativa sanktionerenligt det nya systemet. Även om utskottet är medvetet om att förslaget ipropositionen i denna del inte helt överensstämmer med allmänna straffrättsligaprinciper, delar utskottet departementschefens uppfattning att tillräckligtvägande skäl inte kan anföras mot de föreslagna övergångsbestämmelserna.Utskottet avstyrker därför bifall rill motionen 1971: 1207. Avdet anförda framgår att utskottet tillstyrker det i propositionen framlagdaförslaget till skattebrottslag liksom de föreslagna ändringarna av denspecialstraffrättsliga lagstiftningen i övrigt. Mot de delar av propositionen, som i det föregåendeinte upptagits till särskild behandling, har utskottet inte funnit anledningtill erinran. Med hänvisning till det anförda hemställerutskottet A. att avslår motionen 1971: 1204, i vad den avser uppskovmed behandlingen av proposition 1971: 10; att med anledning av proposition 1971: 10 antarde vid propositionen fogade förslagen till 1. skattebrottslag, 2. lag om ändringi taxeringsförordningen (1956: 623) med de ändringar att 116 a och 116 e §§erhåller följande såsom utskottets förslag betecknade lydelse: (Utskottets förslag) 116 a §. Har skattskyldig i självdeklaration eller annatskriftligt meddelande, avgivet till ledning vid den skattskyldiges taxering,lämnat oriktig uppgift, påföres honom särskild avgift (s k a 11 e t i 11-l ä gg) av den inkomstskatt eller förmögenhetsskatt som till följdav avvikelse från den oriktiga uppgiften, utöver vad som eljest skulle ha utgått,påföres den skattskyldige eller hans make eller, vad angår förmögenhetsskatt,annan med honom samtaxerad person. Har skattskyldig i självdeklaration eller annat skriftligtmeddelande, avgivet till ledning vid den skattskyldiges taxering, lämnatoriktig uppgift, påföres honom särskild avgift (s k a 11 e t i 11-1 ä g g) av den inkomstskatt eller förmögenhetsskatt som till följd avavvikelse från den oriktiga uppgiften, utöver vad som eljest skulle ha utgått,påföres den skattskyldige eller hans make eller, vad angår förmögenhetsskatt,annan med honom samtaxerad person. Skulle den oriktiga uppgiften, om denföljts, ha föranlett att skallskyldigs make erhållit skattereduktion enligt 2§ 4 mom. uppbördsförordningen med för högt belopp, påföres den skattskyldigeskatlelill-lägg av det belopp med vilket skattereduktionennedsattes till följd av avvikelsen. Skattetillägg påföres------------------ enligtdeklarationen. Harinkomst--------------------- eller taxeringen. Vidtillämpning--------------------- den skattskyldige. 116 e §. Fråga om--------------------- taxeringsnämndens beslut. Lokal skattemyndighet-------------------- decembertaxeringsåret. Innan beslut fattas om påföring Innan beslut fattas om påföring avavgift, skall den skattskyldige av avgift, skall den skattskyldige beredas tillfälle yttra sig, om ej beredas tillfälle yttra sig, om ej hinder möter häremot. hinder möter häremot. nespåkallat, må yttrande inhämtas från taxeringsnämndens ordförande. Maj:ts förslag) (Utskottets förslag) Har rättelse------------------- om avgift. 3. förordning omändring i förordningen (1968: 430) om mervärdeskatt, 4. lag om ändringi förordningen (1959: 92) om förfarandet vid viss konsumtionsbeskattning, 5. lag om ändringi förordningen (1959: 552) angående uppbörd av vissa avgifter enligt lagen omallmän försäkring, m. m., 6. förordning omändring i stämpelskatteförordningen (1964: 308), 7. lag om ändringi uppbördsförordningen (1953: 272) med de ändringar att dels ingressen erhåller följandesåsom utskottets förslag betecknade lydelse: Maj:ts förslag) (Utskottets förslag) Härigenom förordnas i fråga Härigenom förordnas i fråga omuppbördsförordningen (1953: om uppbördsförordningen (1953: 272), 272), dels att 1§, 2 § 3 mom., 13 §, dels att 1 §, 2 § 3 och 4 mom., 27 § 3mom., 53 § 1 mom., 56 § 13 §, 27 § 3 mom., 53 § 1 mom., 24 mom.,58 § 1 mom., 69 § 1 56 § 24 mom., 58 § 1 mom., mom. och7982 §§ skall ha ne- 69 § 1 mom. och 7982 §§ skall danangivna lydelse, ha nedan angivna lydelse, dels att i förordningen skall in- dels att i förordningen skall in föras nya bestämmelser, 49 § 5 föras nyabestämmelser, 49 § 5 mom. och 55 §, av nedan angivna mom. och 55§, av nedan angivna lydelse. dels 2 § 4 mom. erhåller följandesåsom utskottets förslag betecknade lydelse: (Nuvarande lydelse) (Utskottets förslag) 4 m om.i Skattereduktion åtnjutes------- och den Skattereduktion enligt------- och dentaxerade in komsten. Vidtillämpningen---------- beräkning bortfaller. Skattereduktion sker icke i frå- Skattereduktion sker icke i frå ga om tilläggspensionsavgift, ar- gaom tilläggspensionsåvgift, ar betsgivaravgift, allmän arbetsgi- betsgivaravgift,allmän arbetsgi varavgift och redareavgift samt varavgift,redafeavgift och förse- annuitet å avdikningslån och å ningsavgiftenligt 116 c § taxe- förskott för avlösning av frälse- ringsförordningensamt annuitet å ränta. avdikningslån och å förskott för Bestämmelserna om-------- preliminär A-skatt. 8. förordning om ändring iförordningen (1908: 128) angående bevillningsavgifter för särskilda förmåneroch rättigheter, > Senaste lydelse 1970: 634 9. förordning om ändring i förordningen (1941: 416)om arvsskatt och gåvoskatt, 10. förordning om ändring iförordningen (1958: 295) om sjömansskatt, 11. förordning om ändring iförordningen (1970: 99) om investeringsavgift för vissa byggnadsarbeten, 12. förordning om ändring iförordningen (1941:251) om särskild varuskatt, 13. förordning om ändring i förordningen(1943: 477) om skatt å vissa pälsvaror, 14. förordning om ändring iförordningen (1948: 85) om försäljningsskatt, 15. förordning om ändring iförordningen (1953:396) om accis å fettemulsion m. m. 16. förordning om ändring iförordningen (1953: 397) angående avgift för fettvaror som användas förframställning av fettemulsion m. m., 17. förordning om ändring iförordningen (1956: 545) angående omsättningsskatt å motorfordon i vissa fall, 18. förordning om ändring iförordningen (1957: 262) om allmän energiskatt, 19. lag om ändring i förordningen(1960: 253) om tillverkning och beskattning av malt- och läskedrycker, 20. förordning om ändring iförordningen (1960: 258) om utjämningsskatt å vissa varor, 21. förordning om ändring iförordningen (1961:372) om bensinskatt, 22. förordning om ändring iförordningen (1961:394) om tobaksskatt, 23. förordning om ändring iförordningen (1961: 653) om brännoljeskatt, 24. förordning om ändring iförordningen (1964: 352) om gasolskatt, 25. lag om ändring i lagen(1961:300) om redareavgift för sjöfolks pensionering, 26. förordning om ändring iförordningen (1968: 419) om allmän arbetsgivaravgift, 27. lag om ändring ibokföringslagen (1929: 117), 28. lag om ändring i förordningen(1967: 139) om obligatorisk statsplombering av utsädesvara och omväxtförädlingsavgift, 29. lag om ändring i förordningen(1967: 340) med vissa bestämmelser om prisreglering på jordbrukets område, 30. förordning om ändring ikupongskatteförordningen (1970: 624); C.att avslår följande motioner, nämligen 1. motionen 1971:1200 2. motionen 1971:1201 3. motionen 1971:1202 4. motionen 1971:1203 5. motionen 1971:1204 6. motionen 1971:1205 7. morionen 1971:1206 8. motionen 1971:1207, iden mån de inte kan anses besvarade genom vad utskottet ovan anfört ochhemställt. Stockholmden På skatteutskottets vägnar Närvarande:herrar (), i (m), fruar Nettelbrandt* (fp), (), herrar (). Josefson i Arrie (c), * (s), i (fp), Carlstein* (s), i Trobro (m), (), Stadling (s), OlofJohansson i (c), i (c) och (). *Ej närvarande vid betänkandets justering. 1. avfru () och i (fp): "Enligtvår uppfattning är det angeläget att särskilt markera skattebrottensallvarliga karaktär. Detta bör ske genom att skattebrottsbestämmelsernainordnas i . Därigenom motverkas att skattebrotten i det allmännarättsmedvetandet framstår som mera socialt accepterade än andra jämförligabrott. Dethade givetvis varit att föredra att så kunnat ske redan i samband med bestämmelsernasikraftträdande. När detta nu av olika skäl inte ansetts möjligt, hade enligtvår mening önskvärdheten av en sådan lagsystematik bort komma klarare tilluttryck i utskottets yttrande. Utskottet borde sålunda ha föreslagit riksdagenatt uttryckligen hos Kungl. Maj:t begära, att bestämmelserna möjhgtinordnas i ." 2. avherrar i (m) och i Trobro (m): "Huvudsyftet med föreliggande proposition är att effektivisera på följdssystemet och att göra det mer nyanserat. Av den anledningen är detvärdefullt att frågan om avgifts- och skattetillägg nu tas upp till prövning,framför allt när det gäller de grova skattebrotten. Det hade emellertid varitbåde naturligt och värdefullt om reformeringen av påföljdssystemet hade kunnatske i samband med att frågan om taxering i första instans tas upp tillprövning. Då hade ytterligare en möjlighet kunnat övervägas nämligen att läggaifrågavarande uppgifter på en ny och omorganiserad första instans. Härigenomskulle man kunnat räkna med en riktigare och mer nyanserad bedömning ochsystemet hade san nolikt även varit personalbesparande. Emellertid tycks detnu vara tveksamt om ett förslag i denna fråga kan komma att föreläggashöstriksdagen. Av den anledningen torde det vara mindre lämpligt att uppskjutabehandlingen av det aktuella förslaget till en senare mera obestämd tidpunkt.