bet · FU01FiU30 · 1971-12-31 00:00:00 — Finansutskottetsbetänkande nr 1971 FiU 1971: 30 Finansutskottetsbetänkande i anledning av Kungl. Maj:ts i propositionen 1971:115 gjordaframställning rörande de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politikenjämte motioner. I propositionen 1971: 115 har Kungl. Maj:t underåberopande av utdrag av statsrådsprotokollet över finansärenden för den 23april 1971 föreslagit att 1) antaga förslag till förordningom ändring i förordningen (1970: 99) om investeringsavgift för vissabyggnadsarbeten, 2) godkänna de allmänna riktUnjerför den ekonomiska politiken som förordats i statsrådsprotokollet, 3) till Avskrivning av nyakapitalinvesteringar för / 72 anvisa vissa reservationsanslag, 4) godkänna departementschefensberäkning av förändringarna i an-slagsbehåUningarna för /72, 5) godkänna departementschefensberäkning av förändringarna i dispositionen av rörliga krediter för budgetåret1971/72, 6) besluta att statliginkomstskatt för skattskyldig, som avses i 10 § 1 mom. förordningen (1947: 576)om statlig inkomstskatt, skall för /72 ingå i preliminär skattmed 100 "/o av grundbeloppet, 7) godkänna departementschefensberäkning av driftbudgetens inkomster för /72 enligt den vidstatsrådsprotokollet fogade specifikationen, 8) godkänna förslaget tillinvesteringsplan och investeringsstater för /72, 9) på kapitalbudgeten beräkna denmot investeringsplanen svarande inkomsttiteln lånemedel till 4 . TUl statsrådsprotokollet idetta ärende har fogats som Bilaga 1: Reviderad nationalbudget för år 1971Bilaga 2: Långtidsbudget för perioden /721975/76 Bilaga 3: 1970 årslångtidsutredning och remissinstanserna Bilaga 4: Riksrevisionsverketsapproximativa beräkning rörande budgetutfallet /71 Bilaga 5: förnyade inkomstberäkning för /72 1971: 30 2 Bilaga 6: Specifikation av inkomsterna pådriftbudgeten för /72 Bilaga 7: Specifikation av anslagsförändringar iförhållande tUl statsverkspropositionen för /72 Bilaga 8: Förslag till investeringsplan ochinvesteringsstater för /72 Bilaga 9: Förändringar i riksstatsförslaget /72 sedan statsverkspropositionen Bilaga 10: Förslag till förordning om ändring iförordningen (1970: 99) om investeringsavgift för vissa byggnadsarbeten Propositionen har i vad avser momenten 1 och 6 ihemställan hänvisats till skatteutskottet och i övrigt till finansutskottet.Finansutskottet kommer att behandla moment 3 i hemställan i sitt betänkande ianledning av Kungl. Maj:ts förslag om anslag för /72 till avskrivningav nya kapitalinvesteringar, m. m., samt momenten 4, 5 och 79 i sitt betänkandeangående statsregleringen för /72. Idetta betänkande behandlar utskottet den under 2 gjorda hemställan omgodkännande av de allmänna riktlinjer för den ekonomiska poUtiken somförordats i statsrådsprotokollet. Underlaget för denna hemställan redovisas ipropositionen under rubriken finansplan 1971 (s. 241) med därtillhörande bilagor 13. I förra delen av den reviderade finansplanen behandlas denekonomiska poUtiken på kortare sikt mot bakgrund av den aktuella samhällsekonomiskautvecklingen. Därefter behandlas i anslutning till en redovisning avlångtidsutredningens resultat den ekonomiska politikens mer långsiktigaavvägningsproblem. Konjunkturer och ekonomisk politik. I fråga omden nu gjorda bedömningen av de internationella konjunkturutsikternaframhåller departementschefen att den inte på något avgörande sätt skiljer sigfrån den som redovisades i den ursprungliga finansplanen. I Förenta staternahar den expansiva ekonomiska politiken medverkat till ett begynnandekonjunkturuppsving. Den västeuropeiska konjunkturen karakteriseras av vissaavmattningstendenser, som dock bedöms bli av förhållandevis kortvarig natur.Osäkerheten knyter sig främst till styrkan och varaktigheten av den nuvarandeuppbromsningen i . I summa är det troligt att den ekonomiskatillväxten för OECD-området som helhet blir något högre 1971 än under fjolåret.Världshandelns volym beräknas öka med ca 5 "/o. Närdet gäller utvecklingen inom ekonomi under den förflutnadelen av 1971 framhåller departementschefen att den i huvudsak motsvarat debedömningar som lades fram i årets finansplan. Produktion, investering,konsumtion och utrikeshandel har i stort sett utvecklats enligt ritningarna.Utvecklingen inom ekonomin under den FiU 1971: 30 3 närmastetiden inrymmer dock vissa osäkerhetsmoment. En oväntat kraftig dämpning av deninhemska efterfrågan har registrerats under årets första månader. hardet skett en relativt betydande uppgång av arbetslösheten. Antalet arbetslösavar drygt 64 000 ca 25 000 fler än . Den inhemskakonjunkturdämpningen kan enligt departementschefen otvivelaktigt sättas isamband med vissa tUlfälliga faktorer. Han pekar här särskilt på den utdragnaavtalsrörelsen och konflikten på tjänstemannaområdet, vilka inverkat dämpandeinte blott på den privata konsumtionen utan också på företagensinvesteringsverksamhet. understryker departementschefen attfjolårets restriktiva ekonomiska politik förbättrat den samhäUsekonomiskabalansen, vilket resulterat i att priserna stabiliserats, utrikeshandelnplanenligt förbättrats och ett tillskott skett tUl valutareserven. Avgörandeför den ekonomiska politikens utformning på kort sikt blir de bedömningar somnu kan göras av den ekonomiska utvecklingen . Häromsägs att en fortsatt kraftig exportökning synes trolig. Om ett omslag i denvästeuropeiska lagerkonjunkturen kommer till stånd , bör exporten kunnabli en än expansivare faktor i den svenska ekonomin. En allmänefterfrågestimulans torde vidare erhållas när avtalsrörelsen avslutas och dehögre lönerna börjar betalas ut. Den privata .konsumtionen kan därför beräknasöka något i volym mellan halvåren. Avskaffandet av den tiUfälliga investeringsavgiftenkommer självfallet att påverka kommunernas och handelns investeringar. Genomatt efterfrågetrycket i den svenska ekonomin dämpats under första halvåret 1971har efter hand en viss uppmjukning av den ekonomiska politiken genomförts. januari i finansplanen aviserade lättnaden i kreditpolitiken med särskildinriktning på industrins investeringar har fullföljts. För finansiering häravfår även långfristig upplåning i utlandet ske. Det svenska diskontot harsänkts i två omgångar från 7 till 6 o/o. Arbetsmarknadspolitiken harintensifierats när det gäUer omskolnings- och utbildningsverksamhet ochberedskapsarbeten. Praktiskt taget hela bostadsbyggnadsprogram har redanfördelats, vilket bör påskynda igångsättningen och öka sysselsättningen. EttsärskUt 10-procentigt avdrag har införts för att stimulera maskin-ochlagerinvesteringar . Sammanfattningsvispekar departementschefen på att utvecklingen inom ekonomin och påarbetsmarknaden inrymmer vissa osäkerhetsmoment. Mot bakgrund av utsikternainför och början av 1972 är enligt hans bedömning engenerell efterfrågeexpansion varken påkallad eller tillrådlig. Den ekonomiskapoliUken bör i detta läge i stäUet arbeta med selektiva medel. Den förstärkningav arbetsmarknadspolitiken som redan vidtagits kan vid behov föras vidare. Inom den offentliga sektorn kan vidare angelägnainvesteringsobjekt aktiveras, framför allt investeringar för att främja denindustriella verksamheten. Att skapa balans i de utrikes betalningarna är enhuvuduppgift för den ekonomiska politiken. Ett väsentligt steg i den riktningenhar tagits genom den senaste tidens förbättring i handelsbalans och valutaställningäven om denna förbättring har ett starkt samband med omslaget ilagerinvesteringarna. Regeringen har förordnat att det nu gällande partiellaprisstoppet förlängs till utgången av september . Enligtdepartementschefen måste förutsättningarna för en avtalsuppgörelse påarbetsmarknaden kunna överblickas innan ställning tas till prisstoppetsavveckling. De ekonomiska perspektiven pålängre sikt. I anslutning till långtidsutredningen och remissyttrandenahäröver tar departementschefen upp vissa långsiktiga problem ochutvecklingslinjer i den svenska ekonomin. Långtidsutredningarna bygger pånationalräkenskapssystemet, där bruttonationalprodukten (BNP) utgör ettcentralt begrepp. I detta ligger enligt departementschefen den styrkan att detär hela ekonomin som belyses. konstaterar han med hänvisning tillvissa av remissyttrandena att det naturligtvis är riktigt attBNP-beräkningarna är ofullständiga och icke helt exakta samt vidare avspeglarendast en del av välståndsutvecklingen. Även om de varor och tjänster somomfattas av BNP-måttet endast utgör en del av det totala välståndet måste dockden ekonomiska politiken föras så att resursefterfrågan inte överstiger vad somfinns tillgängligt i fråga om arbetskraft och produktionsmöjligheter. TiUäggasbör dock att överväganden av en vidare välfärdspoli-tisk art spelar en mycketframträdande roll vid utformningen av den ekonomiska politiken. Att balansen i utrikesbetalningarna återställs är enligtdepartementschefen ett ofrånkomligt villkor för att vi skall kunna genomföravåra mål för den interna ekonomin. Han delar långtidsutredningens bedömningatt den eftersträvade förbättringen måste åstadkommas genom en positivförskjutning av handelsbalansen. Vi måste nämligen realistiskt räkna med enfortsatt försvagning på tjänstesidan. Utvecklingen på detta område tillsammansmed de krav som följer av uppställda mål för utvecklingsbiståndet nödvändiggören omsvängning av handelsbalansens saldo från ett underskott somgenomsnittligt rör sig om ca . till ett överskott om 2 a 3miljarder för ett genomsnittsår. Kraven på en ökad export förutsätter en fortsatt starkutbyggnad av industrins produktion och kapacitet. Att tveka inför att sökafrämja ökade industriinvesteringar vore att äventyra den långsiktiga inkomst- fördelningspolitiken, eftersom alternativet eljest kan bliav betalningsbalanssvårigheter framkallade problem med sysselsättningen. Beträffande sysselsättningsmålet har det skett en vidgningoch differentiering vad beträffar handikappade och äldre som en ökaduppmärksamhet ägnats åt att söka ge de gifta kvinnorna mer likvärdigamöjUgheter till förvärvsarbete. När det gäller inkomstfördelningen föreligger enligtdepartementschefen en svårighet som har sin grund i att målen om jämnareinkomstfördelning och ökad jämlikhet inte kan preciseras i former som gör attresultaten av strävandena för deras realiserande kan fångas in i sammanfattande,mera exakta mått. Målen kan endast anges som en färdriktning i stort. Sysselsättnings- och inkomstfördelningsmålen har efterhand vidgats och fått fler dimensioner. Regionalpolitiken kan sägas utgöra ensammanfattande beteckning för de intensifierade strävandena att eliminerasysselsättnings- och inkomstdifferenser mellan olika regioner i landet. Under1960-talets senare hälft har genom regionalpolitiken skapats 8 400 nyaarbetstillfällen inom stödområdet. I vår öppna typ av ekonomi gäller att våra möjligheter attsjälva forma den ekonomiska tillväxtprocessen med nödvändighet är begränsade.Starka impulser som bestämmer teknisk utveckUng, strukturförändringar ochproduktval förs in i ekonomin utifrån. Att avstänga oss från dessa inflytelseroch kontakter vore en orealistisk och ogynnsam väg. Departementschefen tar också upp miljöproblemen i vidbemärkelse. Det är enligt hans mening viktigt med en aktiv politik för attförbättra miljön på arbetsplatserna. Reformer på arbetslivets område framståröver huvud taget som en av de viktigaste arbetsuppgifterna under de kommandeåren, inte bara för statsmakterna utan även för organisationerna på arbetsmarknaden.Att motverka och reparera de skadeverkningar på den yttre miljön som uppstår itillväxtprocessen har blivit en allt viktigare uppgift. Betydande ytterligareinsatser än de av långtidsutredningen redovisade planerna på investeringar imiljövårdande syfte skulle enligt departementschefen behövas för att kommatill rätta med miljöproblemen. För att belysa avvägningsproblemen har långtidsutredningenangett några olika alternativ för utvecklingen 19701975. Departementschefenförordar att tidpunkten för en eftersträvad balans i utrikesbetalningarnaskjuts fram till något eller efter 1973. Han är inte beredd attförorda att politiken inriktas på utrikesbalans , då detta skullebetyda en alltför stark begränsning i möjligheterna att fullfölja angelägnaarbetsuppgifter inom det offentliga området och att skapa de lugna förhållandenpå arbets- och lönemarknaden som i ett ansträngt bytesbalansläge mer än eljestär nödvändiga. Påinvesteringssidan håller departementschefen det för troligt att den FiU 1971: 30 6 relativainvesteringsökningen inom den offentliga sektorn inte blir lika stark somtidigare. Vad bostadsbyggandet beträffar gäller målet om en nybyggnation av 1miljon lägenheter /75. Med den nivå sombyggandet nu nått torde målet kunna realiseras med i stort sett oförändradinvesteringsaktivitet. I summa bedömer departementschefen att det ärrealistiskt att räkna med en på oförändrad total investeringskvot iden svenska ekonomin. Detta skulle innebära en delvis ny situation då dennakvot tidigare visat en långsam stegring. I samtliga avlångtidsutredningens alternativ har man räknat med samma investeringsökningunder den kommande femårsperioden. Variationen i alternativen berör resursfördelningenmellan privat och offentlig konsumtion, där man i det ena fallet lagt denerforderliga återhållsamheten helt på den privata sektorn och i det andrafallet på den offentliga sektorn. Departementschefen finner att inget av deillustrerande alternativen helt kan anges som en riktpunkt för den ekonomiskapolitiken. Atstramningskravet kan inte ensidigt läggas på den ena eller denandra sidan utan måste fördelas med hänsyn tUl de förhållanden som kommer attgälla under olika är. Idetta sammanhang har utskottet behandlat följande motioner: 1971: 1480 av herrBohman m. fl. (m) vari såvitt nu är i fråga hemstäUts att iskrivelse tUl Kungl. Maj:t hemställer, att Kungl. Maj:t vidtar åtgärder ienlighet med i motionen punktvis uppställda krav, innefattande 2. åtgärder på detnäringspolitiska planet samt 3. frisläppande avinvesteringsfonderna. 1971:1483 av herrar () och () vari såvitt nu är i fråga hemställtsatt vid behandlingen av Kungl. Maj:ts proposition nr 115 beslutaratt som sin mening uttala vad som i motionen anförts beträffande den ekonomiskapolitiken. 1971:1484 av i m. fl. (vpk) vari såvitt nu är i frågahemställts attriksdagen i skrivelse till regeringen begär en ny långtidsutredning avseendesvensk ekonomi 19711975 varvid ett socialt välfärdsbegrepp lägges såsom grundoch utredningen utformas så att den kan användas för en demokratisklångtidsplanering, samt attriksdagen i skrivelse tUl regeringen begär framläggandet av en långsiktig planför statliga industriinvesteringar särskUt i skogslänen och övriga industrielltmindre utvecklade regioner med utnyttjande av medel ur AP-fonderna. I motionen 1971: 1480 konstateras att uppsvinget iden amerikanska ekonomin inte kommit i gång så snabbt som man räknat med. InomOECD har man närmast den uppfattningen att en vändpunkt i konjunkturen kommerförst och en konjunkturuppgång . Det är mot den bakgrundensom utvecklingen i skall ses, anser motionärerna, som menar att enöverdriven optimism präglar den reviderade finansplanen. Intrycket av attsamhällsekonomisk balans uppnåtts och skall bevaras torde inte delas avmånga utanför , heter det i motionen. Visserligen harhandelsbalansen utvecklats gynnsammare och prisnivån visat sig stabilare änvad motionärerna förutsåg i sin motion 1971: 562 , men detta kan intekrediteras den förda ekonomiska politiken. Den tUl synes positiva utvecklingenav de utrikes betalningarna har enligt motionärerna vunnits på bekostnad av enrekordhög arbetslöshet och otillräcklig investeringsnivå i näringslivet.Arbetslösheten har dämpat konsumtionsutvecklingen och därigenom ocksåimportbehovet av utländska konsumtionsvaror. Motionärernaanser att konjunkturpolitiken varit föga framgångsrik. En framgångsrik konjunkturpolitikinnebär att konjunkturvariationerna inom landet blir mindre än i omvärlden.Genom att stimulera efterfrågan under en lågkonjunktur får man räkna med enförsämrad betalningsbalans. En framgångsrik åtstramningspolitik under enhögkonjunktur leder till en förbättring. Under den senaste högkonjunkturenförsämrades emellertid betalningsbalansen och en uttömning av valutareservenägde rum. I den nu inträdda lågkonjunkturen har regeringen funnit sigföranlåten att föra en restriktiv politik med negativa följder för sysselsättningoch investeringsutveckling. En sådan politik är enligt motionärernasuppfattning snarare ägnad att accentuera än minska den långsiktiga,strukturella obalansen i vår ekonomi. Deproblem den svenska ekonomin brottas med är av långsiktig natur. Primäraorsaker till denna grundläggande balansrubbning är den förda skattepolitikenoch den alltför snabba expansionen av den offentliga sektorn. I den framlagdalångtidsbudgeten talas om ett betydande utgiftstryck /73. Omvändpunkten i den nuvarande lågkonjunkturen kommer 1972 och nästahögkonjunktur skulle alltså konjunkturuppgången sammanfalla med ettbetydligt ökat offentligt utgiftsbehov. konstateras i motionen atten otillräcklig investeringsutveckling skapat ett uppdämt investeringsbehovinför en kommande konjunkturuppgång. En ny uppgång av lagerinvesteringarna kanockså väntas. Sammantaget kan detta förväntas leda till en mycket högtuppdriven efterfrågan i den svenska ekonomin /73 med extraordinärakonsekvenser för pris- och kostnadsutvecklingen och för utvecklingen av deutrikes betalningarna. Detär motionärernas övertygelse att de alltmer framträdande spänningarna i detsvenska samhället är en konsekvens av den förda ekono- FiU 1971: 30 8 Överdrivna ambitioner knutna till den offentliga sektorn har skapatde ekonomiska problemen. De svårigheter som präglar den svenskaarbetsmarknaden sammanhänger också med dem förda ekonomiska politiken, direktmed skattepolitiken och indirekt med den ekonomiska poUtiken, som givit enotUlräcklig tillväxt. Sedan1950 har de offentliga inkofnsternas andel av de samlade ekonomiska resursernafördubblats från 26,2 »/o 1950 tUl 50,1 »/o 1970. Den del av inkomstökningensom inkomsttagarna själva fått förfoga över har blivit allt mindre. I ökandeutsträckning har medborgarna på grund av den höga beskattningen blivit alltmerberoende av olika former av samhälleliga stödåtgärder. Denna politik kommerunder enligt motionärerna att medföra att någon ökning av hushållensgenomsnittliga reala inkomst efter skatt inte kan komma till stånd. Denberäknade ökningen av hushållens disponibla realinkomst åstadkommes genomökade inkomstöverföruigar. Löntagarnas självldara krav är att ökade arbetsinsatseroch ett hårdare arbetstempo skall ge förbättringar eller åtminstone bibehållenstandard i utbyte. Den förda ekonomiska politiken och skattepolitiken ger istället stora löntagargrupper direkta standardsänkningar. Mot den bakgrundenär det inte ägnat att förvåna att det är förenat med stora svårigheter att nåfram till en överenskommelse på arbetsmarknaden. Sammanfattningsvishävdas i motionen 1971: 1480 att den ekonomiska politiken ger anledning tilloro i fyra avseenden. Den kan leda till socialoro och oro på arbetsmarknaden. Den är dåligtkonjunkturanpassad. Denfår genom sin utformning av skattepolitiken svåra konsekvenser för denekonomiska utveckUngen. Den drar med sig en dåligtUlväxttakt i den svenska ekonomin. Kraven på den ekonomiskapolitiken sammanfattas i 10 punkter. Begränsning av den offentligasektorns tUlväxt Rationaliseringar ochbesparingar inom den offentliga verksamheten. Begränsning av den kommunalautgiftsexpansionen Näringspolitiska åtgärder ägnadeatt underlätta de enskilda företagens verksamhet 10.Frisläppande av investeringsfonderna, särskilt i områden med hög arbetslöshet. Avdessa har punkterna 25 hänvisats till skatteutskottet. Punkterna 68 behandlasi FiU 1971: 29. I motionen 1971: 1483 åberopas inledningsvismotionärernas bedömning av konjunkturutvecklingen i motionen 1971: 565 ijanuari . En något expansivare politik förordades där än vad somförutsattes i finansplanen. Utvecklingen under den gångna delen av året har istort sett bekräftat, menar motionärerna, att deras bedömning var riktig. Delättnader som regeringen genomfört i den ekonomiska politiken har dock intevarit tillräckliga för att hindra konjunkturnedgången från att slå igenom.Arbetslösheten har ökat kraftigt och produktionsökningen har påtagligt saktatav. reviderade finansplanen tillskrivs den oväntat stora nedgången i den totalaefterfrågan framför allt vissa tillfälliga faktorer, främst denutdragna avtalsrörelsen och konflikten på arbetsmarknaden. Även motionärernatillskriver de nämnda faktorerna en viktig roll. Enligt deras bedömningmotiverar dock det nuvarande ekonomiska läget icke oväsentliga ytterligarestimulanser för att främja investeringar och sysselsättning. Det är enligtmotionärerna angeläget att den ekonomiska politiken under de närmastemånaderna får en mera sysselsättningsvänlig inriktning än vad som harförutsatts i den reviderade finansplanen. Vad som i första hand bör komma ifråga är ökad stimulans för att öka våra exportniöjligheter. Denekonomiska politiken har mera medvetet inriktats på att ökaindustriinvesteringarna. Dessa har dock varken eller under de hittillsgångna månaderna av 1971 nått upp till den i förväg beräknade nivån. Under1970 hämmades investeringarna av bristände lånemöjligheter. Allra hårdastträffades de mindre och medelstora företagen. Under innevarande år harkreditrestriktionerna lättat något. Inte minst på grund av de brister som finnsi själva kreditsystemet föreligger dock fortfarande svårigheter för mångaföretag att skaffa erforderligt kapital. Under1971 har emellertid osäkerheten om lönsamheten kommit att spela en alltstörre roll för företagens investeringsvilja. Det 10-procentigainvesteringsavdraget bör här kunna ge en viss stimulans. Räntenivån liggerfortfarande högt och den sänkning av diskontot som skett har uppenbarligen haftmycket begränsade verkningar på företagens kreditkostnader. Ytterligarestimulansåtgärder erfordras enligt motionärerna för att en tillfredsställandeinvesteringsökning skall komma tUl stånd . De möjligheter som finns attinom regionalpolitikens ram stimulera till ökade investeringar måste givetvisutnyttjas. Vidare bör frisläpp ur företagens investeringsfonder utanförstorstadsområdena göras i ökad omfattning. Många tecken tyder på ätt det ovannämnda 10-procentiga investeringsavdraget inte haft tillräcklig effekt påinvesteringarna. Effekterna av investeringsbeslut dröjer ofta relativt länge.Regeringen bör därför ta liknande initiativ till ytterligare temporärastimulansåtgärder för att påskynda industrms investeringar. Motionärerna anser attutvecklingen på arbetsmarknaden inger sär- Bortsett från de rent säsongmässiga variationerna kan någon ljusning iarbetsmarknadsläget knappast väntas . Utöver de åtgärder somvidtagits eller aviserats i den ekonomiska politiken och isysselsättningspolitiken pekar motionärerna särskilt på möjligheterna attutnyttja den s. k. konjunkturreserven i fråga om bostadsbyggande.Tidigareläggning av statliga och kommunala beställningar bör också kunna kommai fråga för att utnyttja den lediga kapaciteten. Ur sysselsättningssynpunkt kandet vara motiverat att undersöka vilka möjligheter t. ex. försvaret har att nusnabbt lägga ut beställning rörande tillverkning av produkter och anläggningarsärskilt inom stödområdet. Denlåga produktionstillväxten under innevarande år utgör enligt motionärerna dengrundläggande faktorn då det gäller att förklara de påtagliga svårigheternaatt komma fram till ett resultat i årets avtalsrörelse. En förutsättning föratt en uppgörelse slutUgen skall komma till stånd utan nya uppslitandekonflikter är att statsmakterna kan skapa tilltro tiU sin vUja att förebygga enhög inflationstakt. Inflationsskyddade skatteskalor och avdrag skuUe enligtmotionärerna verksamt kunna bidra härtiU. Ifråga om prisstoppet hävdas att detta knappast haft någon avgörande betydelseför prisutvecklingen som helhet . En successivuppluckring har skett. En total avveckling bör genomföras under de närmastemånaderna.