bet · FU01TU6 · 1971-12-31 00:00:00 — Denna bör ske i en parlamentarisk utredning som får till uppgift attgöra en översyn i syfte att med utgångspunkt från en samhällsekonomisk ochregionalpolitisk helhetsbedömning trygga en tillfredsställandetransportförsörjning i landets olika delar. Därvid bör inte bara de skilda trafikgrenarnaslönsamhet och kostnadsansvar var för sig beaktas utan också deras inbördesberoende av varandra samt den totala samhällsekonomiska effekten vid olikatransportalternativ. De gjorda preciseringarna av det trafikpolitiskabeslutet bör läggas till grund för översynen, som bör utgå från en samhällsekonomiskkalkylmetodik varvid nyttan av de olika trafikmedlen vägs mot desamhällsekonomiska kostnaderna. Redani samband med tillsättandet av vägkostnadsutredningen meddelade vederbörandedepartementschef att en parlamentarisk utredning skulle tillsättas sedanvägkostnadsutredningen avslutat sitt arbete. Utskottet, som anser detangeläget att vägkostnadsutredningens arbete forceras, vill hemställa att dennya utredningen redan nu tillsättes och att dess direktiv även innefattar deriktlinjer för en översyn av trafikpolitiken som anges i detta betänkande. Utredningen skall givetvis inte omfatta alla deolika problem som redan behandlas i befintliga utredningar. Den skallkoncentrera sig på att ange inriktningen av trafikpolitiken och ange de ramarinom vilken den bör utvecklas . Utredningen börarbeta i nära samråd med den trafikpolitiska delegationen, som har till uppgiftatt följa upp genomförandet av det trafikpolitiska programmet. Utredningen börockså successivt tillföras material från vägkostnadsutredningen och andranärliggande utredningar. Översynen bör ta sikte på att konkretiserabegreppet, tillfredsställande transportförsörjning, och att övei'äga samspeletmellan de olika tra- fikmedlenliksom de kostnader som skall belasta dessa i den integrerade trafikpolitiksom är nödvändig i dagens samhälle. Den bör omfatta ett program för långsiktigainvesteringar i trafiksektorn. För att möjliggöra jämförelser mellaninvesteringar i olika trafikmedel måste riktlinjer för investeringsbedömningenutarbetas. Principen för dessa riktlinjer skall vara att man med hjälp av dehärpå baserade investeringskalkylerna skall kunna fördela investeringsmedlenså att medborgarnas nytta maximeras. Denkraftiga koncentrationen av befolkningen till storstadsregionerna som ägt rumhar inneburit stora krav på investeringar i väg- och gatunät inom dessaområden. Utskottet vill emellertid med kraft understryka att detta inte fårinnebära att vägupprustningen inom andra delar av landet åsidosattes. Enförutsättning vid planeringen måste vara att försörjningen med kollektiv trafikhålles på en tillfredsställande nivå. Stor försiktighet måste därför, somriksdagen understrukit, iakttas beträffande järnvägsnedläggelser. En av deförsta uppgifterna för utredningen bör vara att precisera de grunder eftervilka sådana beslut skall fattas, i syfte att undvika att nedläggningar ägerrum i de fall då en tillfredsställande transportförsörjning på intekan åstadkommas. Busstrafikensakuta problem bör lösas i samband med att busstrafikutredningen framläggersitt förslag innevarande år. Det är mycket angeläget att busstrafikens roll iden långsiktiga trafikplaneringen också klariägges.» dels att utskottets hemställan under 3 bort haföljande lydelse: »3. med bifall till motionerna 1971:24 och 1971:398,sistnämnda motion såvitt nu är i fråga, i anledning av motionerna 1971: 947 och1971: 944 samt med avslag å motionerna 1971: 73, 1971: 36 och 1971: 501 iskrivelse till Kungl. Maj:t hemställer om att en parlamentarisk kommitté får iuppdrag att företa en översyn av trafikpolitiken och framlägga härav föranleddaförslag enligt vad utskottet ovan angivit,» b.av i (vpk) som anser att delsden del av utskottets yttrande som på s. 8 börjar med »Inom trafikutskottet»och på s. 10 slutar med »av trafikpolitiken» bort ha följande lydelse: »Imotionen 1971: 73 utvecklas synpunkter på riktlinjerna för den statligatrafikpolitiken och hur dessa enligt motionärernas mening bör vara utformade.Motionärerna drar slutsatsen att en genomgripande omprövning av 1963 årstrafikbeslut är nödvändig och understryker detta krav i yrkandet om attriksdagen bör uttala sig för ett upphävande av omnämnda beslut. Utskottet delaruppfattningen att en översyn eller omprövning inte är tillräcklig enbart vadavser tillämpningen av de år 1963beslutade riktlinjerna för den statliga trafikpolitiken. Den måste gällaväsentliga delar av riktlinjerna som sådana. Utgångspunktenmåste vara att befolkningens och de olika landsdelarnas försörjning med godakommunikationer i första hand måste vara en samhällelig angelägenhet.Trafikpolitikens utformning måste vara inriktad på att främja regionalpolitiskamålsättningar och strävanden. Den måste vara en organisk del av en verkligriksplanering. Sociala hänsynstaganden vad gäller glesbygdsområden kan då inteuteslutande tillfredsställas genom den s. k. kollektivbiljetten. Dessa hänsynmåste på ett bättre sätt än tidigare prägla de statliga trafikföretagensåtgärder inom respektive trafikområde. Därvid bör bl. a. beaktas attkontinuerlig kontakt kommer tiU stånd med länsstyrelser och kommunerbeträffande trafikförsörjningens problem. Största försiktighet bör iakttagasvid nedläggandet av bandelar, inte minst med tanke på de eventuellalokaliseringspolitiska konsekvenserna. I anslutning härtill bör påtalas detförhållandet att effekten av järnvägsnedläggningar inte har blivit utredda. faU bannedläggningar inte kan undvikas måste en fullgod ersättningstrafikordnas. Därvid måste också betonas vikten av att denna ersättningstrafik gessådant stöd att den berörda befolkningen inte helt ställs utantillgång till kollektiva trafikmedel. Huvudmomenti trafikpolitik har angetts vara att skapa ett 'merakonkurrensfrämjande system på transportmarknaden' samt 'konkurrens på likavillkor'. Dessa bärande principer beslut har emellertid integenomförts. Medan järnvägstrafiken fått arbeta under trycket av ett starktlönsamhetskrav har detta uppenbarligen icke varit fallet med bilismen, särskiltinte den tunga lastbilstrafiken. Vid bedömningen av bilismens kostnader måstedå också hänsyn tas till sådana andrahandseffekter som trafikolyckor och därmedsammanhängande kostnader, trafikövervakning, väg- och stadsplanering o. d. samtmiljöförstöring. Riktlinjernas utformning för den tredje reformetappen, vilkainnebär fritt fram för lastbils- och traktortågtrafiken, som helt skulle blibefriad från behovsprövning, räknar emellertid inte med konsekvenserna ur varesig trafiksäkerhets- eller miljösynpunkter. Utskottet anser det i stället varanödvändigt att i ökad grad styra utvecklingen över från landsvägs- tilljärnvägstrafik, vars kapacitet bör utnyttjas i långt högre grad. Detta är ocksåur samhällsekonomisk synpunkt av stort intresse. Vadgäller SJ:s taxepolitik har den som riktpunkt haft full kostnadstäckning ochlönsamhet. Härvid har förbisetts de sociala följderna samt effekterna i frågaom minskat utnyttjande av SJ:s tjänster, vilket i sin tur skapat behov av nyataxestegringar. då taxehöjningar ägt rum, som t. o. m.skett två gånger under loppet av , har trafikbeslut åberopats. Motdenna bakgrund ter sig enligt utskottets mening kravet på ett TU1971: 6 23 upphävandeav nämnda riktlinjer för den statliga trafikpolitiken som en trängandenödvändighet. Utskottet finner, för sin del troligt att en omarbetning avdessa riktlinjer på så sätt att de statliga trafikföretagen ges störremöjligheter att ta hänsyn till sociala, närings- och lokaliseringspolitiskaförhållanden skall kunna bedrivas med skyndsamhet och inom rimlig tidföreläggas . Det utredningsarbete som av statsmakterna igångsatts påtrafikpolitikens område och även gett vissa resultat bör kunna underlättautredningens arbete. Utskottet vill även ge uttryck för den uppfattningen attpersoner verksamma på trafikpolitikens område liksom representanter förfackliga organisationer, borde ingå i en sådan utredning. Utskottet tillstyrkersålunda åberopade yrkande i motionen 1971: 73. Genom utskottets sålunda intagna ståndpunkt synesäven vissa av yrkandena i övriga motioner, som behandlas i detta betänkande,kunna tillgodoses." delsatt utskottets hemställan under 3 bort ha följande lydelse: med bifall till motionen 1971: 73 och ianledning av motionerna 1971: 24, 1971: 36, 1971: 501, 1971: 947, 1971: 944 och1971: 398, sistnämnda motion såvitt nu är i fråga, måtte besluta att upphäva1963 års trafikbeslut, samt i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställa om enskyndsam utredning och förslag om nya riktlinjer för den statligatrafikpolitiken i enlighet med vad utskottet anfört.» 3.beträffande taxefrågor av herrar i (fp) och ()som anser att dels den del av utskottets yttrande på s. 12 sombörjar med »I samband» och slutar med »delegationens uppgifter» bort haföljande lydelse: »I motionerna 1971:407 och 1971: 1194 har berörtsde ökade kostnader som uppstår för resenärerna på grund av att det som regelinte finnes någon genomgående taxeberäkning för resor med av statliga företagägda buss- och järnvägslinjer. Särskilt stötande är det att nedläggning avpersontrafik på järnväg kan medföra en ökad biljettkostnad för en resa somtidigare hela vägen kunnat företas med järnväg men måste ske med enkombination av buss och tåg. Utskottet finner det angeläget att hela frågan omsamordning mellan statens järnvägars zontaxa samt järnvägens och postverketsbusstaxor blir föremål för prövning. Som ett första steg bör sådan samordningske på sträckor där järnvägstrafiken nedlagts. Självfallet bör också störstamöjliga samordning av tidtabellerna ske i syfte att undvika långa väntetider.Utskottet hemställer att detta uttalande i skrivelse bringas till Kungl. delsatt utskottets hemställan under 8 bort ha följande lydelse: i anledning av motionerna 1971:407 och 1971:1194 i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller om utredning och förslagbeträffande genomgående taxeberäkning för av staten ägda järnvägs- ochbusslinjer,» 4.beträffande bildande av ett forsknings- och utvecklingsbolag för kollektivtrafikteknik av herrar i (fp) och () som anseratt delsden del av utskottets yttrande på s. 16 som börjar med »Det är» och slutar med»ej erforderlig» bort ha följande lydelse: »Detav motionärerna föreslagna utvecklingsbolaget skulle i första hand ta upp treprojekt, nämligen 1) snabbtåg för SJ och 2) spårtaxi-system för de störrestädernas centrala delar samt 3) korthållsflygplan för trafikförsörjning avinre och andra glesbygdsområden. Forsknings-och utvecklingsarbete i fråga om snabbtåg och spårtaxi förekommer inom olikaorgan, men detta arbete försvåras av brist på resurser, I fråga orhkorthållsflygplan torde det f. n. inte förekomma något mera omfattandeutredningsarbete. Ett korthållsflygplan av måttlig storlek torde vara det endatransportmedel som med nu känd teknik har förutsättningar att ge avlägsnaglesbygdsområden en transportservice med den snabbhet som krävs i framtiden.Tillgång till ett sådant och en väl organiserad matartrafik med detta tillkuststäderna och till skulle underlätta lokalisering av industri tillNorrlands inland. Det är också en förutsättning för en turistindustri i störreskala. Ett sådant flygplan bör rymma ca 20 personer och ha extremt små krav pålandningsbanans längd. Visst förberedande arbete har enligt uppgift utförts påliknande projekt inom svensk industri och det bör kunna läggas till grund fördet fortsatta arbetet. De tre projekt som här skisserats har det gemensamt attde fyller stora samhälleliga behov, att dessa behov inte överlappar varandra,att de har många tekniska delproblem gemensamma och därför i viss mån kanstötta varandra i utvecklingsskedet och att de är av sådan storlek att endastsamhället kan tänkas ha intresse och resurser att uppträda som beställare avdet erforderliga forsknings- och utvecklingsarbetet. Föratt undvika dubbelarbete och ge detta viktiga forskningsarbete ökaderesurser anser utskottet att Kungl. Maj:t borde ta initiativet till startandetav ett utvecklingsbolag med stat, intresserade kommuner och industrier somägare.» dels att utskottets hemställan under 14 bort haföljande lydelse: »14. med bifall till motionen 1971: 398, såvitt nu är ifråga, i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställer att Kungl. Maj:t tarinitiativet till bildande av ett forsknings- och utvecklingsbolag för kollektivtrafikteknik,ägt gemensamt av staten, intresserade kommuner och industrier»,