bet · FU01SfU26 · 1971-12-31 00:00:00 — Socialförsäkringsutskottetsbetänkande nr 1971 SfU 1971:26 Socialförsäkringsutskottetsbetänkande i anledning av motioner om förbättrad social trygghet för frånskildmake. har i ett sammanhangbehandlat följande motioner, nämligen 1) motionen 1971:59 av herrar i Falköpingoch i Bäckmora (båda c), i vilken hemställts "att iskrivelse till Kungl. Maj:t måtte anhålla om skyndsam prövning av möjlighetenatt inom ATP-systemets ram införa regler som garanterar viss ekonomisk trygghetför en frånskUd kvinna som vid sin f. d. makes frånfälle går miste om detunderhåU hon efter äktenskapets upplösning erhållit"; samt 2) motionen 1971:716 av m. fl. (fp), ivilken hemställts "att i skrivelse till Kungl, Maj:t hemställerom utredning och förslag rörande förbättrad social trygghet för frånskildmake/maka". Även denna motion avser de fall dar frånskUd erhållerunderhållsbidrag efter den tidigare maken och går förlustig detta vid makensdöd. Motionärerna anser att någon form av försäkring inom den allmännaförsäkringens ram bör garantera den frånskilde trygghet i en sådan situation.Ett alternativ kan vara att låta änkepension utgå även i dessa fall eller attskapa någon motsvarande stödform, ett annat att utforma en garanti av liknandeform som bidragsförskotten. Lagenom allmän försäkring innehåller regler som under vissa angivna förutsättningartiUförsäkrar änka pension inom såväl folkpensioneringen somtiUäggspensioneringen, En av förutsättningarna för rätt tUl änkepension är attlegalt äktenskap förelåg vid mannens död, 1 vissa fall jämställs inomfolkpensioneringen, men inte inom tilläggspensioneringen, samboende utanvigsel med äktenskap. Det fordras därvid att kvirman antingen varit gift medmannen tidigare eller att hon har eller har haft bam med honom samt att varkenkvinnan eller mannen varit gift med någon annan under samboendet. Om inteäktenskap och inte heUer samboende föreligger vid mannens död, kan änkepensionefter mannen inte utgå. En frånskUd kvinna, som inte flyttat samman med den förremannen, kan alltså inte få änkepension vare sig inom folkpensioneringen ellertUläggspensioneringen vid makens död. Utanförden allmänna försäkringen kan pension tUl frånskild kvinna utgå i vissa fall.Enligt lagen om yrkesskadeförsäkring äger frånskild 11 saml Nr 26 make(hustm eller man) rätt tUl livränta om den avlidne var skyldig att utgeperiodiskt underhåll. För statligt och kommunalt anställda gäller under vissaförutsättningar rätt; för frånskUd till familjepension. Detsamma ärförhållandet inom privat kollektiv tjänstepensionsförsäkring. Fråganom änkepension till frånskild kvinna, vars förutvarande make avlidit, hardiskuterats . Två utformade förslag i ämnet har tidigarelagts fram. Detena förslaget lämnades av socialförsäkringskommittén i betänkandet"Förbättrade familjeförmåaer från folkpensioneringen m. (SOU1959:32). Förslaget, som enbart rörde folkpensioneringen, gick ut på att enpension tUl beloppet motsvarande hälften av änkepensionen skulletillerkännas en frånskild kvinna, när hennes fömtvarande man avled, under iprincip samma förutsättningar som om äktenskapet upplösts först genom mannensdöd. Pensionsrätt skulle dock inte före ligga i vissa fall som kännetecknadesav att kvinnan grovt åsidosatt sina plikter mot mannen. Gentemot detta förslagandrogs under ärendets fortsatta behandling bl. a., att reglemas utformningskuUe kunna leda till pension i många fall då något behov av pensionsskydd inteförelåg. I propositionen 1960:75 avvisades kommittéförslaget med denmotiveringen att pensionsrätten borde reserveras för sädana fall, då det kundeantagas vara vanligt att den frånskUda kvinnan kom i ett sämre försörjningslägegenom mannens död. inom utarbetad promemoria "Lag om allmän försäkringm.m." (SOU 1961:39) återkom man till problemet med de frånskilda kvinnomasrätt till änkepension. I promemorian föreslogs gemensamt för folk- och tilläggspensioneringenatt pensionsrätt skulle tiUkomma frånskild kvinna, som vid tiden för denförutvarande mannens död hade rätt till underhållsbidrag från honom, och attpensionen i princip inte skulle få vara större än underhållsbidraget. För detfall att en försäkrad efterlämnade både änka och frånskild hustm skuUe iprincip ingendera kvinnans pension minskas på gmnd av att det farms mer än enpensionsberättigad efter den försäkrade. Ipropositionen 1962:90 om den allmänna försäkringen upptogs ett förslag somanslöt tUl denna konstruktion. Förslaget möttes av kritik från flera håll, ochi väcktes motioner om ändringar i olika riktningar. framhöll (2LU 1962:27) att gäUande familjerättsliga regler ledertiU att underhållsbidrag till frånskilda kvinnor utgår i förhåUandevis få falloch ofta med blygsamma belopp. Utskottet befarade att förslaget skulle fåtämligen ringa effekt. Med hänsyn härtill avstyrkte utskottet förslaget ochförordade i stäUet en ny, förutsättningslös utredning. Denna utredning bordeäven ta upp vissa motionsvägen framförda spörsmål om införande avänklingspensioner och om en even- tuelluppdelning mellan makar av pensionsrätten inom tUläggspensioneringen.Riksdagen anslöt sig till vad utskottet anfört. Pågmnd av beslut tillkallade socialministern efter Kungl. , som i sina ur-spmngliga direktivhade frågan om pension åt frånskUda kvinnor som en av sina huvuduppgifter.Sedan kommittén avlämnat två betänkanden angående andra delar av sittutredningsuppdrag, har kommittén avlämnat sitt slutbetänkande SOU1971:19 "FamUjepensionsfrågor m. ", i vilket kommittén bl, a.behandlar frågan om frånskild kvinnas rätt till änkepension (s, 73 ff). Motionermed samma syfte som de nu föreliggande väcktes såväl vid 1969 som . Motionerna avslogs båda åren med en hänvisning tillpensionsförsäkringskommitténs pågående arbete (2LU 1969:11 och 1970:8). I avsnittet om frånskUd kvinnas rätt tillänkepension anför kommittén följande. För ett socialförsäkringssystem är det naturligt,att man försöker finna de situationer, där behovet av skydd generellt sett är störst. I fråga om de frånskilda kvinnorna är detta icke lätt eftersombehovet vid den tidigare makens död varierar mycket starkt. I ett avseende ärskyddsbehovet klart. Det gäller de fall, då den frånskilda kvinnan i sin vårdhar bam till sin före detta make, I dessa fall torde det också vara ganskavanligt att kvinnan är berättigad.till underhåUsbidrag icke blott för barnenutan även för egen del. Enannan situation där behovet av skydd för den frånskUda kvinnan bör diskuterasär de fall då hon är äldre. föreligger otvivelaktigt ett uttalatskyddsbehov, t, ex, i det fall äktenskapet bestått och skUsmässan ägerrum när kvinnan, som kanske i hela sitt liv varit verksam i hemmet, kommit uppi ålder. Motsvarande skyddsbehov föreligger inte om äktenskapet upplöststidigt, särskilt då barn ej finnes. Det skulle ur social synpunkt vara orimligtatt ge änkepension t. ex. i aUa fall där frånskUda kvinnor uppnått en vissålder vid den förutvarande mannens död. Om två makar gift sig i tjugoårsåldernoch efter ett tioårigt bamlöst äktenskap skUjt sig utan någonunderhållsskyldighet sinsemellan skulle det framstå som helt omotiverat, omkvinnan vid mannens död skulle få en änkepension. Deförsörjningsproblem som finnes vid mannens död har ju regelmässigt funnitsredan dessförinnan. Man måste konstatera, att behovet av änkepensionsskydd förfrånskilda kvinnor utan minderåriga barn varierar mycket starkt och svårligenlåter sig fånga i en generell formel. Denpågående utvecklingen mot en allt större ekonomisk självständighet för kvinnantalar för att behovet av ekonomiskt skydd för frånskilda kvinnor utanminderåriga barn alltmer kommer att minska vid den förutvarande makens död, allmänna debatten har ibland framförts tanken på att dela uppänkepensionsrätten mellan frånskild hustru och änka på ett sätt som sker inomoffentiig och privat tjänstepensionering. avdetta slag är mindre tilltalande för ett socialförsäkringssystem. Den minskarju i motsvarande mån skyddet för den man normalt viU skydda inom systemet, dvs.änkan. Uppdelningen måste också ske genom schablonartade metoder, som framstårsom egendomliga i det enskilda fallet. Kommitténvill också erinra om att redan det nuvarande systemet innehåller regler, som isak gynnar den frånskilda kvinnan i det fall någon ny änkepensionsberättigadhustm inte finnes och den frånskUda kvinnan i sin vård har barn till sin föredetta man. Om denne avlider blir nämligen barnpensionen fråntilläggspensioneringen avsevärt högre om 'änkepensionsberättigad inte finnes.Om det t. ex. finnes ett efterlevande barn får detta en barnpension av iprincip samma storlek som en änkepension. Syftetmed kommitténs övriga förslag i detta betänkande har varit att skapa störrejämställdhet mellan man och kvinna. Det skulle mot denna bakgrund te sigegendomligt att i nu ifrågavarande hänseende föreslå utvidgning av de förmånersom endast kan tillkomma kvinnor utan att göra något motsvarande förslag förmän. i avsnitt 4.7 avvisat tanken på generella änklingspensionerkan naturligtvis något förslag om rätt till änklingspension för frånskUd man ejframläggas. Kommitténsi avsnitt 4.3 framlagda förslag om barnpensionstillägg är så utformat, att detger ett förbättrat skydd för frånskUda kvinnor med barn vid förutvarande makensdöd. Barnpensionstillägget har inte gjorts beroende av om mannen eUer denfrånskilda kvinnan gift om sig eUer ej. Det utgår också i alla fall då barnunder finns och är alltså icke beroende av om underhåUsbidrag utgått.Förslaget om barnpensionstillägg är också så konstruerat, att frånskild man medbarn erhåUer samma skydd som den frånskilda kvinnan. Barnpensionstilläggenkommer att väsentligt förbättra pensionsskyddet för frånskUda kvinnor medbarn. Med hänvisning till detta förslag och då som nämnts i vissa fall äventilläggspensioneringen innehåller visst skydd för frånskilda män och kvinnor med barn anser sig kommittén icke böra föreslå ytterligare åtgärder för att skydda efterlevande frånskUd make med bam. Somnämnts finns otvivelaktigt ett behov av änkepensionsskydd för vissa äldrefrånskilda kvinnor. Det är emellertid som förut utvecklats omöjligt att generelltange kriterier, som närmare avgränsar skyddet utan att göra kretsen så vid att socialt omotiverad utbetalning får göras i en mängd fall. Med hänsyn till. den allmänna utveckling, som berörts i avsnitt 4.2, vore det också mindre lämpligt att utvidga änkepensions skyddet för denna kategori. Dess skyddsbehov får i stället tillgodoses på annat sätt. Egenpensionering är en väg. Kommittén vill här särskilt peka på de frän och med förbättrade möjligheterna till för tidspension. Ytterligare bör nämnas arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Enfrånskild har i princip inte rätt till änkepension inom folk- ochtilläggspensioneringen. Förevarande motioner syftar till att frånskild, som gårmiste om underhållsbidrag vid den tidigare makens död, skall garanterasekonomisk trygghet inom den aUmänna försäkringens ram. Detta skulle enligtmotionema 1971: 59 och 1971: 716 kunna ske genom attänkepension eller motsvarande förmån utgick i sådana fall. Enligt motionen1971: 716 skulle stödet också kunna utformas med bidragsförskotten somförebild. Fråganom frånskUd kvinnas rätt till änkepension behandlas av pensionsförsäkringskommitténi ett avlämnat slutbetänkande. Kommittén framhåUer att behovet av änkepensionsskyddför frånskUda kvinnor varierar starkt och med svårighet låter sig fånga i engenerell formel. Kvinnor som i sin vård har minderåriga bam samt kvinnor somär äldre och kanske hela sitt liv varit verksamma i hemmet har klart uttaladeskyddsbehov. Motsvarande skyddsbehov föreligger inte om äktenskapet upplöststidigt och bam inte finns. För frånskilda kvinnor med barn uinehåller redan detnuvarande systemet regler som garanterar visst skydd. Kommittén erinrar om attbarnpension inom tilläggspensioneringen utgår med betydligt högre belopp omänkepensionsberättigad inte finns. Kommitténs förslag om bampensionstUlägg ärockså så utformat att det ger ett förbättrat skydd för frånskUda kvinnor medbam. BarnpensionstUlägget, som föreslås uppgå tiU av basbeloppet, skallenligt förslaget utgå till barnpension inom folkpensioneringen i sådana faU därnågon änkepensionsberättigad inte finns. Med hänsyn härtUl anser sig kommitténinte böra föreslå ytterligare åtgärder för att skydda efterlevande frånskildmake med barn. När det gäller änkepensionsskyddet för vissa äldre frånskUdakvinnor uttalar kommittén att det är omöjligt att generellt ange kriterier somnärmare avgränsar skyddet utan att göra kretsen så vid att socialt omotiveradutbetalning får göras i en mängd faU, Dessa kvinnors skyddsbehov får därförtillgodoses på annat sätt. Kommittén pekar på egenpensionering och deförbättrade möjligheterna tiU förtidspension. Den nämner också arbetsmarknadspolitiskaåtgärder. Utskottetvill framhålla att de skäl som pensionsförsäkringskommittén framfört motinförande av rätt tUl änkepension för frånskUd kvinna också kan åberopas motinförande av motsvarande rätt för frånskild man. I allt väsentligt kanutskottet ansluta sig tUl den bedömning av frågan som kommittén redovisat.Utskottet får därför hemställa att motionerna 1971: 59 och 1971: 716 inteföranleder någon åtgärd. Närvarande:herrar (), Ringaby (m), fröken (), iRonneby (s), ()*, herrar i (m)*. ()*, frökenPehrsson (c), herrar i (vpk)*, (), iNybro (c), fröken (), herrar i (c), iAlingsås (fp) och (). *Ej närvarande vid betänkandets justering. avfröken () och i Alingås (fp), som anfört: "Vi delar uppfattningen att ett genomförandeav pensionsförsäkringskommitténs förslag skulle innebära ett förbättratpensionsskydd för frånskilda kvinnor med bam. Det finns emellertidotvivelaktigt ett behov av skydd för vissa äldre kvinnor, och kommitténsförslag tillgodoser inte denna grupp. Vi anser inte heller att de numeraförbättrade möjligheterna tUl förtidspension och de förstärktaarbetsmarknadspolitiska åtgärderna i aUa fall och i tUlräcklig grad gör detta.Vissa äldre kvinnor är och kan komma i en besvärlig situation. Vi utgår frånatt Kungl. Maj:t i samband med sin behandling av pensionsförsäkringskommitténsförslag ingående prövar möjligheterna att förbättra tryggheten för denna gmpp,antingen inom den allmänna försäkringens ram eller genom annan stödform,exempelvis en garanti av liknande form som bidragsförskotten." AB Egrtellska Boktryckeriet, 1971