bet · FU01SfU15 · 1971-12-31 00:00:00 — betänkande i anledning avmotioner angående reglerna för tilläggssjukpenning vid havandeskap. Utskottet har i ett sammanhangbehandlat följande två motioner, nämligen 1) motionen1971:721 av herrar och , i vUken hemställts "att riksdagenbeslutar om utsträckt rätt till havandeskapsledighet och tilläggssjukpenningför mödrar, vilkas barn vistas på sjukhus, på det sätt som anges i motionen,samt att vederbörande utskott utarbetar erforderlig lagtext." 2) motionen 1971:723 av . fl., i vUken hemstäUts "att beslutar om följande ändring av 3kap, 13 § lagen om allmän försäkring: Sjukpenning för---------------------- annat föranleda TUl sjukpenning---------------------- ej barntillägg." Sjukpenningen utgår tidigast från och med den sextiondedagen före den beräknade tidpunkten för nedkomsten och senast från och medförlossningsdagen. Sjukpenningen utgår endast för dag då kvinnan avhåller sigfrån förvärvsarbete och längst till etthundraåttionde dagen efterförlossningen eller efter den tidigare dag då sjukpenningen började utgå. Rättentill fortsatt sjukpenning upphör, om kvinnan utförförvärvsarbete . Därvid medräknas ej dag då barnetåtnfuter sjukhusvård. Från och med den trettionde dagen efter förlossningsdagenutgår sjukpenning endast om kvinnan har eller på grund av sjukdom ärförhindrad att hava barnet i sin 1 kap 4 §, Sjukpenningen utgår tidigast från och med den sextiondedagen före den beräknade tidpunkten för nedkomsten och senast från och medförlossningsdagen. Sjukpenningen utgår endast för dag då kvinnan avhåller sigfrån förvärvsarbete och längst till etthundraåttionde dagen efterförlossningen eller efter den tidigare dag då sjukpenningen började utgå. Från och med den trettionde dagenefter förlossningsdagen utgår sjukpenning endast om kvinnan har eller pågrund av sjukdom är förhindrad att hava barnet i sin vård. 1971 Al saml. Kvinnlig försäkrad, som ärinskriven hos allmän försäkringskassa eller skulle ha varit inskriven om honfyllt , har enligt lagen om allmän försäkring vid barnsbörd rätt tillmoderskapspenning. Vid flerbörd tillkommer , förvarje barn utöver ett. Av moderskapspenningen kan den försäkrade lyfta 300 kr.före nedkomsten, dock tidigast före den beräknade tiden härför. Om enkvinna, som har rätt till moderskapspenning, skulle vara sjuk, är hon avstängdfrån rätt täl grundsjukpenning fr. o. m, förlossningsdagen t, o. m. tjugoniondedagen därefter. Därest en kvinnlig försäkrad i anledning av barnsbördavhåller sig från förvärvsarbete, har hon enligt 3 kap. 13 § lagen om allmänförsäkring rätt till tilläggssjukpenning, även om sjukdom inte föreligger. Enförutsättning är dock att hon före nedkomsten eller den beräknadetidpunkten därför under minst varit placerad isjukpenningklass nr 3 eller högre, dvs, haft , i arbetsinkomst,eller skulle ha varit placerad i sådan sjukpenningklass, om hon fyllt 16 är.Sjukpenningen utgår tidigast fr.o.m, den sextionde dagen före den beräknade tidpunktenför nedkomsten och senast fr. o. m. förlossningsdagen. Sjukpenningen utgårunder , dock endast för dag då kvinnan avhåUer sig frånförvärvsarbete. Därest kvinnan utför förvärvsarbeteunder , förlorar hon rätten till fortsatt sjukpenning. Därvidmedräknas ej dag, då barnet åtnjuter sjukhusviird. Fr, o, m, den trettiondedagen efter förlossningsdagen utgår täläggssjukpenningen endast underförutsättning att kvinnan har eller på grund av sjukdom är förhindrad att habarnet i sin vård. Barntillägg utgår ej till sjukpenning vid barnsbörd. 1 motionen 1971:721 framhålls attsyftet med tilläggssjukpenningen under havandeskapsledighet är framför alltunder den senare delen av ledigheten att ge modern ekonomisk möjlighet attavstå från förvärvsarbete för att vara tillsammans med barnet. Med hänsyndärtill vore det enligt motionärerna rimligt att den moder, vars barn måstevistas på sjukhus efter förlossning, fick möjlighet att "skjuta upp" havandeskapsledighetentUls barnet kan komma hem. Rätten till ledighet och tilläggssjukpenning bordealltså enligt motionärerna gälla under totalt , även om modernförvärvsarbetar då barnet är på sjukhus. I motionen 1971:723 kritiseras den av riksdagbeslutade lagändringen, att modern får förvärvsarbeta utan attförlora rätten till fortsatt tilläggssjukpenning. Motionärerna ansluter sig iallt väsentligt till vad () anförde i sitt remissyttrandeöver'det förslag som låg tUl grund för lagändringen. Organisationen ansåg, attkvinnan skulle få arbeta obegränsat antal dagar utan att gå miste omsjukpenning för återstoden av de , som havandeskaps- Syftet med lagstiftningen bör enligtmotionärerna vara att genom tUläggssjukpenning ge kvinnan möjlighet att varahemma , inte att genom ekonomiska påtryckningsmedel göra detoförmånligt för henne att förvärvsarbeta så länge honönskar. Motionärerna vill därför att regeln slopas. Regeln att förlossningsdagen utgörsista dag som utgångspunkt för beräkning av 180-dagarsperioden infördes genom1954 års lag om moderskapshjälp och överfördes oförändrad i lagen om aUmänförsäkring (AFL), Efter dess tillkomst har regeln inte varit föremål föruppmärksamhet inom , 1 propositionen med förslag tUl lag om moderskapshjälp(prop. 1954:144) erinrade departementschefen bl. a. om den av aUmänna konferens antagna konventionen nr 103 omskydd vid havandeskap och barnsbörd. Enligt denna konvention skuUe kvinnor, påvUka konventionen var tUlämplig, ha rätt tiU kontant ersättning underhavandeskapsledighet, som skuUe avse minst och innefatta enobligatorisk ledighetsperiod efter nedkomsten om minst sex veckor.Departementschefen pekade även på den bestämmelse i arbetarskyddslagen (§ 35),som förbjuder kvinna att arbeta i vissa yrken under de sex första veckornaefter förlossningen. Med hänvisning härtill tUlstyrkte departementschefen pä nuifrågavarande punkt det utredningsförslag, som låg till grund förpropositionen. Den nu gäUande regeln, som medger kvinnan rätt attförvärvsarbeta , utan att förlorarätten till fortsatt sjukpenning, infördes genom en beslutadlagändring. gäUde som fönitsättning för rätten till sjukpenningvid barnsbörd att kvinnan helt avhöll sig från förvärvsarbete dåsjukpenning skuUe utgå. Den förut gällande regeln var hämtad från 7 § lagen ommoderskapshjälp. 1 propositionen erinrade departementschefen om denbestämmelse i arbetarskyddslagen, som tillförsäkrar kvinnan sex veckorsledighet före den väntade nedkomsten och som förbjuder henne attarbeta i vissa yrken efter förlossningen.Departementschefen framhöll, att syftet med tUläggssjukpenningen sammanföU medtanken bakom nyssnämnda bestämmelse, nämligen att kvinnan för sin egen och förbarnets skuU skall få en tids vUa från sitt dagliga arbete utom hemmet, och hanansåg det mindre välbetänkt, att genom dispensmöjlighet från det för rättentill sjukpenning uppställda kravet på fullständig avhåUsamhet frånförvärvsarbete göra avkall på detta gemensamma syfte. Vid riksdag aktualiserades frågan om enuppmjukning av den nu förevarande regeln genom ett par motioner, varihemställdes om utredning av frågan om möjligheterna att medge förvärvsarbete ibegränsad utsträckning i samband med barnsbörd utan att kvinnan därvid 1*-1971. Andra lagutskottet hemställdei sitt av godtagna utlåtande nr 37, att måtte hos Kungl,Maj:t anhålla att motionerna överlämnades tUl sjukförsäkringsutredning.Utskottet underströk vikten av de skyddssynpunkter, som anlades dåifrågavarande regler om tilläggssjukpenning infördes. Ledigheten i samband medbarnsbörd borde alltså enhgt utskottet i princip vara sammanhängande. Utskottetfann det emeUertid befogat att undersöka, om man kunde tUlåta en uppmjukning avden dittills gällande regeln, varvid utskottet syftade på sädana fall somgällde enstaka, kortare avbrott i ledigheten, t. ex. för att tillgodosetillfälliga behov av arbetskraft. , som fick i uppdrag att utredafrågan, föreslog att ifrågavarande regel skulle mjukas upp på det sätt som nugäller. I propositionen med förslag tUl lagändringen (prop. 1969:37) anfördedepartementschefen bl. Havandeskap och förlossning innebärför en kvinna avsevärd omställning av såväl fysisk som psykisk art. Undertiden därefter medför amningen och skötseln av barnet betydande påfrestningar.För barnet betraktas det som en fördel om modern själv svarar för vården underden av dess levnad. Det har därför ansetts vara av stort värde attmodern i samband med barnsbörd får en tids ledighet från arbete utom hemmet.Detta återspeglas i lagregler som garanterar kvinnan rätt tUl ledighet isamband med nedkomst. Tilläggssjukpenningen i anledningav barnsbörd ger kvinnan ekono miska möjligheter att utnyttja rätten till ledighet. Detta sker genom att tilläggssjukpenningen ersätter inkomstbortfall på grund av bortovaro från förvärvsarbete i samband med havandeskap och barnsbörd, Om man betraktar de båda andra alternativ som kommitténdiskuterat kan det naturligtvis från vissa synpunkter te sig tilltalande atthelt slopa nuvarande avbrottsregel. Kvinnan skulle under 1 80-dagarsperiodenkunna få tilläggssjukpenning för hon avhåller sig från förvärvsarbetemen vara utesluten från förmånen endast för dag då hon haft förvärvsarbete.Kvinnan utsätts dä inte för något ekonomiskt tryck att ta ut ledigheten i ettsammanhang, 1 stället får hon möjlighet att bestämma om avbrott i ledighetenutifrån sina egna personUga önskemål. Obegränsade avbrottsmöjligheter innebär emeUertid ocksåatt man låter de skydds- och vårdhänsyn, som motiverat förmånen av tilläggssjukpenningvid barnsbörd och som legat bakom dess utformning, helt träda i bakgrunden.Enligt min mening bör en sådan utveckling inte eftersträvas. Som kommitténframhåller är det fortfarande från såväl den enskildes som samhäUets synpunktav stort värde att ledigheten tas ut sammanhängande. Om möjligt bör det dåfinnas ett effektivt medel att uppmuntra och påverka kvinnan att ta ut ledighetpå sådant sätt. Något annat medel än att inom moderskapsförsäkringen regleramöjligheterna till ledighetsavbrott synes därvid inte kunna komma i fråga.Bestämmelser inom arbetarskyddslagstiftningens ram skuUe uppenbarligen bliföga smidiga om de skulle kunna fylla kravet på effektivitet. Oavsett hur man värderar de för-och nackdelar som är förenade med detta alternativ är emellertid ett avgörandeskäl mot att nu gå på denna lösning att man som kommittén framhåUit skullekunna föregripa kommitténs behandling av frågan om ett eventuelltvårdbidrag. En lösning enligt detta alternativ skulle dessutom gå längre än vadriksdagen uppenbarligen åsyftat i de framställningar som legat till grund förkommitténs uppdrag på den nu aktuella punkten. Mot bakgrund av det anförda kanjag inte förorda en sådan lösning. De skedda övervägandena leder följaktligen till att denmetod kommittén förordat kommer i blickpunkten. Inte heller detta alternativ är invändningsfritt. Också en begränsad eftergift i kravet på sammanhäng ande ledighet minskar lagstiftningens effektivitet när det gäller att bevaka de grundläggande skydds- och vårdhänsynen. Fastläggs en bestämd gräns för möjligheterna till avbrott kan detta också tänkas föra med sig nackdelar av samma slag som visat sig förbundna med nuvarande ordning. Varje avsteg från kravet på total avhåUsamhet från förvärvsarbete torde vidare medföra visst administrativt merarbete. Fördelen med alternativet är emellertid att detta kan utformas så att stelheten i den nuvarande regeln mjukas upp väsentligt som lagstiftningen alltjämt vilar på principen om sammanhängande ledighet. Dessutom blir de administrativa svårigheterna begränsade. Jag bedömer det således möjligt att nå en godtagbar lösning efter den linje kommittén valt, När det gäUer att fastställa det tillåtna antaletavbrottsdagar får en avvägning ske mellan skilda synpunkter. Skydds- ochvårdintressena kräver att ledigheten i regel inte splittras upp av ett stortantal avbrott eller avbrott som sträcker sig över långa perioder. Samtidigtmåste emellertid beaktas att önskemålen och behoven när det gäller ledighetsavbrottkan variera betydligt bland kvinnorna. Ett tillgodoseende så långt möjligt ävenav dem som vUl ha större avbrottsmöjligheter minskar risken för att kvinnornakommer i konflikt med begränsningsregeln. Mot bakgrund av det anförda börkommitténs förslag att bestämma antalet möjliga avbrottsdagar till trettiokunna godtas. I anledning av propositionenväcktes motioner, vari framställdes bl, a, samma yrkande som det nuförevarande. Andra lagutskottet behandlade propositionen ochmotionsyrkandena i utlåtandet 1969:40, som godkändes av . Framför allt vUl utskottetunderstryka att syftet med reglerna om tilläggssjukpenning vid barnsbörd är attge kvinnan möjlighet till vila och återhämtning i samband med den fysiska ochpsykiska påfrestning, som graviditeten och nedkomsten medför samt att ge hennemöjlighet att tUl gagn för barnet svara för vården av detta . Dessa skydds- och vårdsynpunkter, som enligt utskottets bedömningalltjämt måste tilläggas väsentlig betydelse, låter sig inte i tillräcklig gradförena med ett system där det utan några konsekvenser i försäkringshänseende överlåtesåt kvinnan själv att bestämma i vUken omfattning hon skall utnyttja ledigheten.En fortsatt regel, som föreskriver förlust av rätt till tUläggssjukpenning ochdärigenom uppmuntrar och påverkar kvinnan att ta en sammanhängande ledighet isamband med barnsbörden, bör alltjämt finnas. A andra sidan bör regeln inteutformas så snävt som den gällande utan ge kvinnan möjlighet att åta sigförvärvsarbete under ett mindre antal dagar. Propositionens förslag om 30 dagarfinner utskottet utgöra en lämpUg avvägning. Även vid riksdag väcktesmotioner med samma yrkande som det nu behandlade. Motionerna avslogs avriksdagen med hänvisning till 1 ställningstagande i frågan. Tilläggssjukpenning i samband medbarnsbörd utgår till kvinna av . Sjukpenningenfår tas ut tidigast fr. o. m, sextionde dagen före den beräknade tidpunkten förnedkomsten och senast fr. o. m, förlossningsdagen. Kvinnan är berättigad tillsjukpenning endast för dag, då hon avhåller sig från förvärvsarbete. Sedan den1 gäller att om hon utför förvärvsarbeteunder upphör rätten till fortsatt sjukpenning under resten avperioden. Före den angivna tidpunkten gällde att förvärvsarbete redan under endag medförde förlust av rätt till fortsatt sjukpenning. Enligt motionen 1971:721 bör kvinnan i de fall, då barnetpå grund av förlossningsskada eller av annat skäl måste vårdas på sjukhus efterfödseln, ha rätt att skjuta upp havandeskapsledigheten tills barnet kan kommahem. Eftersom syftet med tilläggssjukpenningen bl. a, är att ge modernekonomisk möjlighet att kunna avstå från förvärvsarbete för att ta hand om sittbarn, bör enligt motionärerna rätten till tilläggssjukpenning i dessa fallutsträckas till att gälla under totalt , även om modernförvärvsarbetar under tid då barnet är på sjukhus. Motionen 1971:723 tar upp regeln att kvinnan fårförvärvsarbeta utan att förlora rättentill fortsatt sjukpenning under resten av perioden. Motionärerna hävdar att detbör vara kvinnans sak att själv få avgöra hur många dagar hon villförvärvsarbeta . Lagstiftningens syfte bör enligt motionärernavara att genom tilläggssjukpenning ge kvinnan möjlighet att vara hemma sexmånader, inte att genom ekonomiska påtryckningar göra det oförmånligt för henneatt förvärvsarbeta så länge hon vill. 30-dagarsregelnföreslås därför slopad. Utskottet vill inledningsvis erinra om det dubbla syftetbakom reglerna om tilläggssjukpenning vid havandeskapsledighet, nämligen delsatt ge kvinnan tillfälle till vUa och återhämtning i samband med denpåfrestning, som graviditeten och nedkomsten medför, dels att ge hennemöjlighet att för barnets bästa svara för vården av detta av dess levnad. Det bör också framhållas att den tidsperiod ,som sjukpenningrätten avser, överensstämmer med den regel lag omförbud mot arbetstagares avskedande i anledning av äktenskap eller havandeskapenligt vUken en kvinna med anställning hos samme arbetsgivare harrätt till sex månaders ledighet i samband med nedkomst. Vad först gäller yrkandet i motionen 1971:721 villutskottet till en början konstatera, att den nuvarande bestämmelsen omförlossningsdagen som den senaste dag fårberäknas ursprungligen infördes genom lag om moderskapshjälp. Avpropositionen i ämnet framgår, att man på denna punkt vUle åstadkomma ensamordning med bl. a. den regel i arbetarskyddslagen som förbjuder en kvinnaatt arbeta i vissa yrken efter förlossningen. Ett bifall till motionen, variförutsattes att modern förvärvsarbetar fram tiU dess barnet kommer hem frånsjukhuset, skulle medföra att det ena av de båda syftena med rätten tilltiUäggssjukpenning, nämligen vårdsynpunkten, blev ensidigt tillgodosett påbekostnad av det andra, moderns möjlighet till vila och återhämtning. Detta kanenligt utskottet inte accepteras. Eftersom ett uppskov med havandeskapsledighetunder obegränsad tid inte gärna kan komma i fråga, skulle en ändring avreglerna på förevarande punkt dessutom medföra svårmotiverade tröskeleffekter.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionen, Samma yrkande som framställs i motionen 1971:723 harriksdagen på hemställan av andra lagutskottet avslagit såväl som år1970. I sina av godkända utlåtanden hänvisade utskottet tiU de ovanåtergivna syftena med reglerna om tilläggssjukpenning vid havandeskap.Utskottet framhöll, att dessa skydds- och vårdsynpunkter, som alltjämt måste tilläggasväsentlig betydelse, inte i tUlräcklig grad lät sig förena med ett system därdet överläts åt kvinnan själv att utan några konsekvenser iförsäkringshänseende bestämma i vilken omfattning hon skulle utnyttjaledigheten. Utskottet, som fann att kvinnan borde ges möjlighet att under180-dagarsperioden förvärvsarbeta ett mindre antal dagar, ansåg att 30 dagarutgjorde en lämplig avvägning. Utskottet ansluter sig till den ståndpunkt i frågan, somriksdagen sålunda intagit , och vUl dessutom tillägga, attett bifall till motionärernas förslag skulle kunna föregripa familjepolitiskakommitténs behandling av frågan om ett eventuellt vårdbidrag. Utskottetavstyrker därför motionen. A, attmotionen 1971:721 inte föranleder någon åtgärd; B. attmotionen 1971:723 inte föranleder någon åtgärd. Närvarande: herrar i (c), (),i (fp), (), Ringaby (m), fröken (), herrKarlsson i (s), (), herrar i (m). (), fröken ()*, herrar i (vpk)*, (), i (c) och fröken (), * Ej närvarande vid betänkandets justering. 1) vid utskottets hemställan underA. av i och fröken (båda fp), som ansett dels att det avsnitt av utskottets yttrande, som börjar pås. orden "Utskottet vUl" och slutar med orden"utskottet motionen' bort ersättas med text av följande lydelse: "Utskottet vUl-------- (lika med utskottet)----- dess levnad. anledningav motionen 1971:721 får utskottet tUl en början konstatera att med nuvarandebestämmelser kan det sista av dessa båda syften, vårdsynpunkten, inte blitUlgodosett i de fall då barnet, kanske , måste vistas påsjukhus efter födelsen. Barnets sjukhusvistelse kan vara så långvarig, attbarnet kommer hem först nära utgången av den sjukpenningberättigade perioden om180 dagar eUer t, o. m, efter denna periods utgång. Moderns möjlighet att, medutnyttjande av det ekonomiska stöd som sjukpenningen innebär, stanna hemma föratt ta hand om barnet inskränker sig då till kanske och kan ivissa situationer helt bortfalla. Ett bifall tUl motionen skulle däremotmedföra att modern får ekonomisk möjlighet att själv ta vård ombarnet efter en sådan sjukhusvistelse. Ett uppskov medhavandeskapsledigheten enligt motionärernas förslag leder till att sjukpenningi nu åsyftade fall skulle kunna utgå även efter den av barnetslevnad, dvs. den tid i samband med förlossningen somansågs vara den väsentliga då den ifrågavarande förmånen infördes. mening kan emellertid i dessa fall eftersjukhusvistelse jämställas med den av levnaden för friska barn. Idetta sammanhang vill utskottet även erinra om att tidigare (se bl.a. 2LU 1969:13) ställt sig positiv till att adoptivföräldrar i samband medadoption får ett ekonomiskt stöd av ungefär samma storleksordning som inom denallmänna försäkringen utgår i samband med barnsbörd. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att enlagändring bör komma till stånd i enlighet med motionärernas förslag. Denutredning i detta syfte, som kan erfordras, torde inte behöva bli omfattande.Utskottet utgår därför ifrån att förslag till lagändringen föreläggs riksdageninom relativt snar framtid. Vad utskottet sålunda anfört bör bringas tillKungl. Maj:ts kännedom." dels ock att utskottet under A. bort hemställa "1. att i anledning av motionen 1971:721 iskrivelse till Kungl.Maj:t begär skyndsam utredning och förslag tUl lagändring i enlighet med vad utskottet anfört; samt 2. attmotionen 1971:721, i den mån den inte kan anses besvarad genom vadutskottet hemställt under I, inte föranleder någon 2) vid utskottets hemställan underB. av herrar i (fp), Ringaby (m), i (m) och frökenBergström (fp), som ansett dels att det avsnitt av utskottetsyttrande, som börjar på s. 7 med orden "Samma yrkande" och slutar medorden "därför motionen", bort ersättas med text av följande lydelse: "Utskottet finner att de skäl, som motionärerna anför för en ytterligare uppmjukning av reglerna för tiUäggssjukpenningunder havandeskapsledighet, är hållbara. Lagstiftningens syfte bör vara attgenom rätt tiU ledighet och tilläggssjukpenning möfliggöra för kvinnan attavstå från förvärvsarbete . Avgörandet, i hur stor utsträckningdenna möjlighet skall utnyttjas, bör ligga hos kvinnan, bör inteingripa styrande genom att dra in tUläggssjukpenningen för återstoden avhavandeskapsledigheten för den kvinna, som förvärvsarbetat . Det finnsinte anledning att befara att en sådan valfrihet skulle missbrukas frånmödrarnas sida till förfång för barnets bästa. När det gäller risken för påtryckningar mot mödrarna frånarbetsgivarna, hänvisar utskottet tUl vad som anförts i LO:s remissyttrande isamband med lagändringen 1969. LO anser inte att risken blir större vid enuppmjukning av lagen. Utskottet vill också påpeka, att nuvarande lagstiftning ivissa fall kan få en effekt rakt motsatt den avsedda. En kvinna som börjatförvärvsarbeta efter barnets födelse, mensom t. ex. på grund av arbetets påfrestningar inte anser sig kunna fortsättaoch därför vill utnyttja återstoden av ledigheten, kan finna att ekonomiskaskäl tvingar henne att fortsätta förvärvsarbetet, därför att hon gått miste omrätten till tilläggssjukpenning. Med hänvisning till det anförda anser utskottet att sådanändring bör vidtas i lagen om allmän försäkring att kvinna medges rätt tUlobegränsat avbrott i havandeskapsledighet utan att rätten tilltilläggssjukpenning skall gå förlorad för återstående ledighetstid." dels ock att utskottet under B. bort hemställa, "att med bifall tillmotionen 1971:723 för sin del måtte antaga följande Lag omändring i 3 kap. 13 § lagen (1962:381) om aUmän försäkring Härigenom förordnas att 3 kap. 13 § lagen (1962:381) om allmänförsäkring skall erhålla ändrad lydelse på sätt nedan anges. (Föreslagen lydelse) Sjukpenningen utgår tidigast från och med den sextiondedagen före den beräknade tidpunkten för nedkomsten och senast från och medförlossningsdagen. Sjukpenningen utgår endast för dag då kvinnan avhåller sigfrån förvärvsarbete och längst till etthundraåttionde dagen efter förlossnings- 1 kap. 4§. Sjukpenningen utgår tidigast från och med den sextiondedagen före den beräknade tidpunkten för nedkomsten och senast från och medförlossningsdagen. Sjukpenningen utgår endast för dag då kvinnan avhåller sigfrån förvärvsarbete och längst till etthundraåttionde dagen efterförlossnings- dagen eller efter den tidigare dag då sjukpenningenbörjade utgå. Rätten till fortsatt sfukpenning upphör, om kvinnan under nämndatid utför förvärvsarbete . Därvid medräknas ej dagdå barnet åtnjuter sjukhusvärd. Från och med den trettionde dagen efter förlossningsdagenutgår sjukpenning endast om kvinnan har eller på grund av sjukdom ärförhindrad att hava barnet i sin vård. dagen eller efter den tidigare dag då sjukpenningenbörjade utgå.