bet · FU01SoU35 · 1971-12-31 00:00:00 — Socialutskottetsbetänkande nr 1971 SoU 1971:35 betänkande i anledning av motioner om upphävandeav lagen om tiUsättning av fluor till vattenledningsvatten. 1)1 motionen 1971:183 av herrDahlberg m.fl. (s, m) yrkas att måtte besluta att i skrivelse tillKungl, Maj:t anhålla om förslag till upphävande av lag om fluorideringav vattenledningsvatten. 2)1 motionen 1971:735 av i m, fl,(c) yrkas, såvitt nu är i fråga, att riksdagsbeslutet , vilketmöjliggör tillsättande av fluor i vattenledningsvatten, upphäves av , I motionen 1971:183 anförs att detvid fluoridering av vattenledningsvatten blir fråga om en tvingandemassmedicinering och att många medicinska, tekniska och juridiska problemuppstår. Enligt motionärerna talar främst tvä skäl för attfluorlagen bör avskaffas. För det första, säger motionärerna, utgick säväldepartementschefen som är 1962 från att den medicinska ochodontologiska expertisen var praktiskt taget ense om att vattenfluorideringunder givna omständigheter inte skulle innebära några hälsorisker genom biverkningar.Motionärerna framhåller att den medicinska sakkunskapen numera inte är enig omatt vattenfluoridering är riskfri från hälsosynpunkt. För det andra, säger motionärerna vidare, var fluorlagenstillkomst förknippad med den försöksverksamhet, som pågått i sedan1952 men som avbrutits genom regeringsrättens utslag överbesvär. Regeringen och vUle genom fluorlagen skapa legala möjligheterför stad att fortsätta en vetenskaplig försöksverksamhet somavbrutits. Motionärerna erinrar om uttalanden av departementschefen om attfluorlagen skulle tillämpas i under ytterligare en femårsperiod ochatt efter förutsättningarna skulle vara bättre att bedöma nödvändighetenatt i större omfattning tillgripa vattenfluoridering. Motionärerna framhålleratt den försöksverksamhet som skulle ligga till grund för statsmakternas meradefinitiva ställningstagande inte fullföljts och att de preliminäraredovisningar av försöken i åren 19521961, som prop. 1962:182utgick från, visat sig alltför optimistiska. De mera definitiva redovisningarnainnebär att kariesreduceringen inte blev avsevärt större genomvattenfluoridering än genom andra metoder. Motionärerna påpekar avslutningsvis att fluorlagen utgörett hinder för en angelägen diski'.ssion om snabbt verkande metoder, då den kanskapa illusioner om en effektiv, billig och riskfri genväg tillbättre tandvård. En djuplodande tandvårdsdebatt bör även inbegripa den alltvanligare tandlossningssjukdomen, beträffande vilken vattenfluoridering inteanses ha någon direkt förebyggande effekt. 1 motionen 1971:735 anförs att tillsättande av fluor ivattenledningsvatten knappast kan vara den riktiga vägen att få till stånd enbättre tandvård. Det påpekas att fluoren kan ha viss gynnsam effekt när detgäller att motverka tandröta medan den däremot torde vara helt verkningslösnär det gäller den också allvarliga tandlossningssjukdomen. Motionärerna påpekar vidare att man inte kan bortse frånatt tillsättande av fluor i vattenledningsvatten kan medföra skadeverkningarpå vissa delar av befolkningen. Motionärerna framhåller att enligt deras mening bör detvara vae människas ensak om behandling med fluor i syfte att förebygga kariesskall ske. Tillsättandet av fluor i dricksvatten måste betraktas som ettingrepp i den personliga integriteten. Ett i motionen 1971:735 framfört yrkande om tillsättandetav en utredning, som drar upp riktlinjerna för ett aUmänttandhälsovårdsprogram, har behandlats i socialutskottets betänkande 1971:5,punkt 23, Fluorens förekomst m. m. Från prop, 1962:182 med förslag dlllag om tillsättning av fluor tUl vattenledningsvatten återges följande. är ett grundämne, som inaturen förekommer kombinerat med olika andra ämnen som fluorföreningar.Mängden fluor i jordskorpan har av olika undersökare angivits till 0,03-0,08procent. Fluoren förekommer övervägande i form av fluorit eller flusspat,apatit och kryolit men också i en rad andra . Vulkaniska bergarter ochlava är i regel fluorrika. Av de lösa jordarterna har glimmerrik lera denhögsta fluorhalten, . Havsvattnets fluorhalt uppgår ioceanerna till 1 1,4 ppm (parts per million, dvs, ett milligram perkilogram). Ytvatten i insjöar och floder har låg fluorhalt, 0,1-0,2 ppm, 1grävda brunnar med vatten från sand- eller gruslager är vattnet likaså i regelfluorfattigt, medan vatten från glimmerrika leror kan hålla 0,51 ppm fluor ochmera. Källvatten och vatten från djupborrade brunnar är ofta fluorrikt, Imineralvatten uppgår ej sällan fluorhalten till 25 ppm. 1 allmänhet har det vatten som i vårt land användes tiUdryck och för hushällsändamäl låg fluorhalt. Man har beräknat att omkring 94procent av tätortsbefolkningen i tillhandahålls vattenledningsvattenmed lägre fluorhalt än 1 ppm och att av samma befolkning fårvattenledningsvatten, vars fluorhalt understiger 0,2 ppm. Bland de orter, därvattenledningsvattnet har hög fluorhalt, må nämnas , ochUppsala. Fluorhalten i växter är i regel låg och påverkas föga avvariationer i jordens fluorhalt. Av de växtdelar som vanligen fortares har téden högsta fluorhalten, torrt té. Potatis innehåller 0,85 mgfluor per kg samt äpplen, kål och sallad 0,050,. I fråga omanimala produkter är det främst skelettets delar och skalen frän havsdjur somär fluorrika. Mjukdelar och kroppsvätskor har låg fluorhalt. Enligt beräkningarutförda vid uppgår fluorhalten i den allmänna svenska kosten till i genomsnitt per3 , som är en normal daglig kaloriförbrukning för en vuxen-person i vårt'' land, j . ' Vid vissa industriella processer,främst i järnverk, aluminiumverk,''' tegelbruk, glasbruk och fabriker för fosfatgödselmedel, bortgår'fluorider' med rökga.serna. Gaserna kan direkt eller efter nedspdlnihg med nedef-' börden påverka det organiska livet i omgivningen, ' ''' Fluoriderna är giftiga, I en med stöd av giftförordningenupprättad vägledande förteckning över gifter och vådliga ämnen upptas fluorsåsom exempel pä gift. Till de vattenlösliga fluoriderna hör bl. har en rad undersökningargenomförts, främst i-'' Förenta Stater, rörande förhållandet mellanmängden fluor i dricksvatten och frekvensen tandkaries hos personer som druckitvattnet. Litteraturen om fkiorens egenskaper inom odontologi och allmän fysio- . logi översteg 7,000 arbeten. Undersök-, ningarna skedde från början i orter, som hade av naturen fluorrikt vatten.För att studera inverkan på tänderna och andra fysiologiska verkningar avtillsats av fluorider till dricksvatten påbörjades fluorering av dricksvattnet i bl. a. staden , , ,med den närbelägna staden som kontrollort, och i staden , NewYork, med staden som kontrollort. Sedermera hur liknande försök igångsatts i andra städer i samt även i andra länder. Undersökningarnahar i de flesta fall numera slutförts och resultaten har offentliggjorts. De flesta vetenskapsmän, som studerat fluorens inverkan påtänderna, anser sig ha konstaterat att en högre fluorhalt än normalt idricksvatten medför en betydande kariesrcduktion. har man funnit attfluorhalten i vattnet kan framkalla dental fluoros, dvs. en permanentmissfärgning eller fläckning av tänderna i form av vita eller brunaemaljfläckar. Emaljfluorosen indelas vanligen i fyra huvudklasser: 1) mycketlätt, dvs. små pappersvita fläckar över en mindre del av emaljytan, i regeliakttagbaia endast vid närmare undersökning; 2) lätt, dvs. störreogenomskinliga ytor, som täcker intill hälften av emaljytan; 3) måttlig, dvs.förekomst även av brunfärgade partier inom emaljen; samt 4) stark fluoros, dvs.förutom lättare former också rå ytstruktur samt gropar eller fåror i emaljen. Dä det gäller fluorens fysiologiska verkningar har talrikaundersökningar redovisats rörande fluorens fördelning och omsättning ikroppen, fluorens utsöndring samt fluorupplagringen i ben och tänder. Detoxiska (gift-) effekterna av fluor hänför sig främst till fluorens karaktär avenzymgift, dvs. dess hämmande effekt på de kemiska substanser, som medverkarvid omsättningen av näringsämnen i kroppen, främst äggvita, fett och kolhydrat.Kroniskt toxiska fluorverkningar kun i första hand väntas i skelettet, därupplagring av fluor äger rum. och i njurarna, där fluor koncentreras. Denkroniskt invalidiserande fluorosen karakteriseras huvudsakligen av osteoskleros(benförtätning med förminskning av märgrum och benkanaler). I fråga omnjurskador är det njurinflammationer och stenbildning i njurarna som tilldragitsig intres.se.Man har vidaremisstänkt att fluor skulle kunna konkurrera med jod i sköldkörteln ochdärigenom påverka organets funktion. Undersökningar har vidare skett-angåendefluorhalten i moderkakan från gravida kvinnor för att utröna om och i så fallhur mycket av fluoriderna som övergår till fostret. Andra former än vattenfluorering för att utnyttja fluorenskarieshäm-mande effekt har prövats. Försök har sålunda skett med lokalfluorid-behandling genom pensling av tänderna, munsköljning och tandborstning Särskilt pensling med fluorpreparat har givit en , ; avsevärd kariesrcduktion, som dock visat sig, bestå.endast under,begrän-. sad tid efter behandlingen. Behandlingen bör dessutom ske under sakkunnig övervakning' och är , därför personalkrävande.. Vidare har ;; undersökningar utförts angående fluortUlförsel genom, tabletter, benmjöl ,, och fluorerade livsmedel, såsom koksalt,, mjölk eller mjöl: .Sistnämnda ,.. undersökningar har inte givit sädana resultat.att fluortillförsel pä ,. dessa vägar synes kunna,komma j fråga som massprofylak- tiskt medel. :.,.,,-;. ;- :,' . 'i:.. j ;- : ;. .:,. Gällande bestämmelser , i Lagen (1962:588) om tillsättning avJluor tillvattenledningsvatten , ,, Lagen, som antogs (prop,1962:182, 2LU 40) och trädde i kraft , bemyndigar Kungl,Maj:t eller den myndighet, som Kungl, Maj:t bestämmer att efter framställningav kommun medge, att fluor får på de viUkor, som föreskrivs i medgivandet, ikariesförebyg-gande syfte tillsättas vatten som inom kommunen tillhandahållsgenoiri allmän anläggning för vattenförsörjning. Med stöd av lagen har Kungl.Maj:t medgivit att fluor får i kariesförebyggande syfte tillsvidare intill utgången av sättas till vatten, som inom stadtillhandahålls genom det ena av stadens två vattenledningssystem. Såsomvillkor för medgivandet har Kungl. Maj:t meddelat' vissa angivna föreskrifter,bl. a. rörande fluorhalten, det tekniska genomförandet och kontrollen avverksamheten samt rörande odontologiska och medicinska undersökningar. Vidarehar Kungl, Maj:t medgivit att fluor får - pä de villkor somsocialstyrelsen i varje särskilt fall föreskriver i kariesförebyggande syftetills vidare tillsättas vatten, som inom , och Faluntillhandahålls genom' respektive stads vattenledningssystem. har inhämtats att , , och Faluns kommuner dock ännu inte tillstyrelsen inkommit-med närmare utredning om hur de avser att uppfylla av styrelsen' uppställda villkor för den åv Kungl. Sedan Kungl, Maj:t bemyndigat attefter hörande av den inrättade fluorkommitten lämna sådant medgivandesom avses lag, har styrelsen lämnat medgivandetill vattenfluoridering åt (ettkommunalförbund) beträffande GörvälnveVket. Detta beslut har överklagats.Besvärsmålet har ännu inte slutligt avgjorts. Maj:t avvaktar yttrande imålet från . Hos hgger framställningarom vattenfluoridering av Frösö, , , , Kristianstadsoch Ystads kommuner. Flertalet av dessa kommuner har ännu inte tillsocialstyrelsen inkommit med av styrelsen begärda kompletterande utredningar. Inte någon kommun har således ännu möjlighet attigångsätta vattenfluoridering. Bestämmelser rörande beskaffenhetenav vatten till dryck, matlagning m. m. finns i hälsovårdsstadgan (1958:663),livsmedelsstadgan (1951: 824) samt den antagna livsmedelslagen(1971:511), vilken träder i kraft och då jämtetiUämpningsföreskrifter kommer att ersätta livsmedelsstadgan. Däremot innehåller lagen (1970:244) om allmänna vatten-och avloppsanläggningar inte några bestämmelser om kvaliteten på det vatten,som tillhandahålls genom sådan anläggning, I hälsovårdsstadgan upptas i 3 kap. om bostad dengrundläggande bestämmelsen, att bostadslägenhet skall ha lätt tillgång tiUvatten i erforderlig mängd och av tillfredsställande beskaffenhet till dryck,matlagning och andra hushållsändamål (19 §), 1 6 kap, finns föreskrifteromvattenförsörjning och vattenundersökning m, m. Enligt definitionen på livsmedel i livsmedelsstadgan ärvanligt dricksvatten inte att betrakta som livsmedel. Däremot hänföres såvälläskedrycker som icke sötade, kolsyrade mineralvatten helt under livsmedelsstadgan, I 3 § livsmedelsstadgan föreskrivs emeUertid att varaeller ämne - däri inbegripna vatten och is - som används vid framställningeller beredning av livsmedel för avsalu eller servering, får inte vara av sädanbeskaffenhet eller tillföras under sådana förhållanden eller i sådan mängd, attdet färdiga livsmedlet kan antas bli skadligt att förtära eller eljestotjänligt till människoföda. Enligt den nya livsmedelslagen (jämför prop. 1971:61, JoU41) skall med Uvsmedel förstås matvara, dryckesvara, njutningsmedel eller annanvara som är avsedd att förtäras av människor med undantag av vara på vilkenläkemedelsförordningen (1962:701) äger tillämpning (1 §). En konsekvens avdenna definition är att dricksvatten underkastas livsmedelslagen. Den nya livsmedelslagen innehåller bestämmelser omlivsmedels beskaffenhet, hantering, märkning och saluhällande. Vidareinnehåller lagen regler om personalhygien, livsmedelslokal och tillsyn, Iförhällande tUl nuvarande bestämmelser skärps föreskrifterna omlivsmedelstillsatser och berikningsmedel. Vidare blir det möjligt att meddelasträngare föreskrifter i fråga om bekämpningsmedel, kvicksilver och andrafrämmande ämnen i livsmedel. Enligt den nya lagen får livsmedel som saluhälls inte hasädan sammansättning eller beskaffenhet i övrigt att det kan antas varaskadligt att förtära, smittförande eller eljest otjänligt till människoföda (5§). Som UvsmedelstUlsats får användas endast tillsats som godkänts förlivsmedlet i fråga, om ej Konungen eller myndighet som Konungen bestämmerföreskriver annat. Fråga om godkännande prövas av myndighet som Konungenbestämmer. Godkännande kan förenas med viUkor (6 §). Är det av särskildbetydelse frän hälso- eller näringssynpunkt eller för att tiUgodosekonsumentintresset, kan Konungen eller myndighet som Konungen bestämmer föreskriva bestämd sammansättningeller beskaffenhet i övrigt (Uvsmedelsstandard) för livsmedel av visst slag (7§). Livsmedelslagen innehåUer emellertid en undantagsbestämmelse om vatten avinnehåU att lagen i fråga om vatten gäller endast i den mån den ej strider motvad som är särskUt föreskrivet om vatten i annan författning (4 §),Departementschefen anförde i prop. 1971:61 (s. 185) att tiUsättning tillvatten av bl, a, fluor och klor inte avsågs bli reglerad av livsmedelslagenoch dess tillämpningsbestämmelser. riksdagsbehandling m, m. Omfattande undersökningar omfluoriders kariesförebyggande verkan har utförtssärskilt i Förenta Stater, Även i värt land har fluorens verkningar pätänderna undersökts i områden med naturligt förekommande högre fluorhalt idrickvatten. Genom medicinalstyrelsens försorg har vidare åren 1953 och 1958verkställts sakkunnigutredningar i ämnet, grundade pä utländska och svenskaundersökningsresultat. Med hänvisning till utredning hemställdemedicinalstyrelsen samma är att kommuner, som önskade fluoridera sittvattenledningsvatten, skulle kunna få tUlstånd därtill pä vissa villkor. Remissbehandlingenav framställningen visade emellertid att lämpligheten av fluoridering avvattenledningsvatten var alltför omstridd för att någon lagstiftning i ämnetskulle kunna komma i fråga. Efter samråd med medicinalstyrelsen fick därförärendet vUa tills vidare. Fortsatta undersökningar skulle ske i medicinalstyrelsensregi i syfte att söka finna andra vägar att tillföra i första hand barn ochungdom fluor. På lokalt initiativ påbörjades fluoridering avdricksvatten i . Fluorideringen där avbröts emellertid i början av år1962 sedan regeringsrätten i utslag funnit åtgärdeninnebära missförhållande i hälsovårdshänseende. TiU stöd för uppfattningen,att fluorideringen medförde missförhållande i hälsovårdshänseende åberopades iutslaget tre omständigheter. Fluorideringen skedde inte för att rena vattneteller eljest göra det lämpligt såsom dricks- och hushåUsvatten utan i annatsyfte. Det kunde inte uteslutas, att den ifrågavarande fluorideringen kundefrån hälsosynpunkt medföra risker eller olägenheter för dem, som var hänvisadetiU att använda det sålunda behandlade vattnet. Vidare blev genom det sätt, påvilket det med fluor tiUsatta vattnet tillhandahölls, möjligheten att undvikaanvändningen av sådant vatten betagen dem, som så önskade. i hemställde är 1962 hosKungl. Maj:t om tillstånd att fortsätta vattenfluorideringen i stadenåtminstone ytterligare fem är. Denna ansökan blev föremål förremissbehandling. Härefter framlade Kungl. Maj:t vid höstriksdagen samma ärprop. 1962:182 med förslag till lag om tillsättning av fluor tiUvattenledningsvatten. Föredragande departementschefen anförde bl. a, följande. Åv vad jag tidigare anfört tordevidare framgå att en förutsättning för vattenfluorering måste vara, att dengenomförs under betryggande teknisk kontroU. Föreskrifter måste sålunda gesbeträffande handhavandet av fluoriderna, förfarandet vid tUlsättning av dem,omfattningen av provtagning pä vattnet och analys av proven, åtgärder vid överdoseringoch liknande problem. Vidare bör som vUlkor för vattenfluorering gälla att enkontinuerlig kontroll sker rörande såväl de odontologiska som de medicinskaverkningarna av fluortillförseln. Sådana undersökningar bör omfatta inte barabarn och ungdom utan också personer i äldre åldersgrupper. Härigenom bör man pålängre sikt kunna klarlägga bl, a, fluorens odontologiska effekt i åldrarnaöver . Erfarenheterna av fluorering i vårt land är begränsade.Det är därför enligt min åsikt angeläget att inte redan på frågans nuvarandestadium öppna generell möjlighet för kommuner att fluorera sitt vattenledningsvatten.Inte minst beträffande det tekniska förfarandet vid vattenfluorering samtkontrollen över fluorens handhavande och fluorkoncentrationen i ettvattenledningsnät krävs vidgade erfarenheter, innan allmängiltiga föreskrifterkan utfärdas. Erfarenheter på dessa och andra områden bör enligt min meningvinnas genom att vattenfluorering tillätes endast pä ett mindre antal orteroch under omfattande kontroll i de hänseenden som jag tidigare berört. Vidgademöjligheter att fluorera vattenledningsvatten bör öppnas endast efter hand somett säkrare underlag erhålles för bedömningen av de med åtgärden förbundnaproblemen, 1 sitt av godkändautlåtande (2LU 1962:40) över propositionen jämte i ämnet väcka motioneranförde andra lagutskottet, som tillstyrkte propositionen, bl, a, följande. Bland fackmännen på området rådernumera praktiskt taget fullständig enighet om atf fluor har en avsevärdkarieshämmande effekt. Som exempel kan nämnas att man i erhälUt enkariesrcduktion pä hos sjuåriga barn, som sedan födselntiUhandahålUts dricksvatten med en fluorhalt av omkring ett mg per liter. Hos14-äriga barn, som från sjuärsåldern erhållit sådant dricksvatten, varkariesreduk-tionen . De resultat som uppnåtts är sädana att deenligt utskottets mening i och för sig väl motiverar att försök meddricksvatten-fluorering fortsattes. I den offentliga debatten i frågan om vattenfluorering haremellertid två synpunkter med skärpa framhållits mot fluoreringen. Dels har manunderstrukit det moment av tvång för den enskilde som ligger i att han betagesmöjligheten att använda vatten utan fluorinblandning och dels har man uttalatfarhågor för de hälsorisker som kan vara förenade med daglig konsumtion avfluor, inte minst med hänsyn till att konsumtionen av dricksvatten och därmedockså av fluor kan antagas variera inom vida gränser. I motionerna 1:756 och11:911, 1:757 och 11:913, 1:758 och 11:914, 11:912 samt 11:915 yrkas pä grundav huvudsakligen de nämnda synpunkterna avslag å propositionen. Enligt utskottets mening är det en nackdel med fluoreringav vattenledningsvatten att den beskär den enskildes valfrihet i fråga omfluorkonsumtion. Andra metoder för fluortiUförsel såsom pensling av tänderna,munsköljningar eller tandborstning med fluorpreparat är ej behäftade med dennaolägenhet och är därför ur denna synpunkt att föredraga framför fluorering avdricksvatten. Emellertid har, såvitt framgår av de redovisadeförsöksresultaten, vattenfluoreringen visat sig till sin effekt vara långtöverlägsen övriga metoder. tUl den avsevärda samhälleliga nyttan av åtgärden anserutskottet därför, trots den nackdel som ligger i tvångsmomentet, att man ickeav denna anledning bör avstå frän vattenfluorering. Utskottet vill emellertid idetta sammanhang understryka betydelsen av fortsatt forskning liksom vikten avatt försöken med individuell fluorbehandling fortsattes. Beträffande de hälsorisker som kan vara förenade meddaglig fluorkon-sumtion i den omfattning som kan komma i fråga genom denföreslagna vattenfluoreringen har fluorfrågan varit föremål föruppmärksamhet i vårt land av medicinsk expertis uttalats vitt skildauppfattningar. Uppmärksamheten synes därvid ha varit inriktad dels päverkningar som uppkommer pä ett relativt tidigt stadium såsom den dentalafluorosen, dvs, missfärgning eller fläckning av tänderna, och dels pä senareframträdande verkningar, där befarade sjukliga förändringar i skelett ochnjurar har stått i centrum för intresset. har emellertid en praktiskttaget enhällig svensk odontologisk och medicinsk expertis förklarat, att vunnaerfarenheter av fluorens verkningar inte ger belägg för att långvarig dagligkonsumtion av fluor i de små doser, som kommer i fråga vid vattenfluorering,skulle medföra hälsorisker. Med hänsyn tUl den ståndpunkt expertisen sålundanumera intar anser utskottet att de befarade hälsoriskerna måste antagas varaså ringa att de inte bör hindra antagandet av lagförslaget, som icke har annatsyfte än att möjliggöra fortsatt försöksverksamhet med vattenfluorering. Utskottet förutsätter därvid, att prövningen avansökningar om tiU-stånd tiU fluorering i största möjUga utsträckningförbehäUes Kungl, Maj,'t och i vart fall icke delegeras till annan än centralmyndighet, samt att tillstånd icke beviljas annat än efter medicinalstyrelsenshörande i vage särskUt fall. Utskottet fäster särskild vikt vid att vidtillståndsprövningen, som bör ske efter restriktiva grunder, särskilt beaktas,att vattenverket i fråga är av sådan beskaffenhet att betryggande garantierfinnes för att fluorkoncentrationen i vattnet kan hållas på en nivå.Noggranna föreskrifter om fortlöpande kontroll i detta avseende bör givas.Utskottet viU slutligen understryka vikten av att fluorens verkningar inte barapå tänderna utan även pä hälsotillståndet i övrigt fortlöpande vetenskapligtkontrolleras vid de fortsatta försök med vattenfluorering som kan komma attske. Under debatt i förstakammare i samband med behandlingen av utskottsutlåtandet över lagförslagetanförde statsrådet , på vars föredragning förslaget avlädts, bl, a,att han avsäg att vattenfluoridering skulle tillåtas endast i underytterligare en femårsperiod. Efter femårsperiodens slut bordeförutsättningarna vara avsevärt större att bedöma nödvändigheten av att istörre omfattning tillgripa vattenfluoridering som ett medel i kampen mottandkaries (prot, 1962:1:32 s, 27), Motsvarande uttalanden gjorde statsrådetJohansson under debatt i andra kammaren därvid han förklarade att framställningav annan kommun om fluoridering skulle avvisas, såvida inte någonting alldelessärskilt skulle kunna påverka inställningen (prot. 1962:11:33 s. 125), Vid höstriksdagframställdes i andra kammaren en interpellation angående erfarenheterna avdricksvattenfluoridering, I sitt svar, som avlämnades ,framhöll chefen för bl, a. att erfarenheten visat attfluor har en klart karieshämmande verkan, att inom barntandvården goda resultatnåtts med pensling och sköljning med fluor samt att den största effekten erhållsom man kombinerar sistnämnda metoder med fluoridering av dricksvatten.