bet · FU01KU65 · 1971-12-31 00:00:00 — Konstitutionsutskottetsbetänkande nr 1971 KU 1971:65 Konstitutionsutskottetsbetänkande i anledning av motioner angående den gemensamma valdagen m. m. Idetta betänkande behandlas motionerna 1971:86 av m. fl. (fp), såvitt avser hemställan punkt 8; 1971: 524 avherr i m. fl. (c); samt 1971: 528 av (). imotion 1971: 86 punkt 8: »att i skrivelse till Kungl. hemställer----- 8. omunderlättande av att tillgängligt material om de lokala frågornas roll ivalet blir offentligt möjligt»; imotion 1971: 524: »att begär att Kungl. Maj:t vidtar åtgärder föratt förbereda en prövning av den gemensamma valdagen enligt vad som anförts imotionen»; samt imotion 1971: 528: »att i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställer att1965 års valtekniska utredning genom tilläggsdirektiv får i uppdrag att prövafrågan om att förlägga även kyrkofullmäktigevalen till tredje söndagen iseptember månad med början 1976». Gällandebestämmelser och deras tillkomst I § 13 riksdagsordningen (RO) stadgas att val tillriksdagen förrättas å tid som föreskrivs i vallagen. Lagen (1920:796) om val till innehåller bestämmelsen att ordinarie val tillriksdagen förrättas tredje söndagen . Allmännakommunalval skall enligt 11 § kommunala vallagen (1930:253) förrättas, val avkommunfullmäktige och landstingsmän som ordinarie val till riksdagenäger rum samt val av kyrkofullmäktige tredje söndagen . Fråganom ett valtekniskt samband mellan riksdagsval och kommunalval analyserades avlänsdemokratiutredningen i betänkandet Författningsfrågan och det kommunalasambandet (SOU 1965: 54). Majoriteten av utredningens ledamöter (fyra av sju)ansåg det nödvändigt att vid utarbetandet av en ny författning finna en formför att bevara valsambandet mellan riksdag och kommunalförvaltning ochdiskuterade olika författningsmodeller med sådant samband men gav inte någotförord för något system. Minoriteten (tre av sju ledamöter) ansåg inte atttillräckligt vägande argument förts fram, för att ett samband mellan kommunalval och sammansättning måsteupprätthållas för framtiden. Grundlagberedningen diskuterade i förslaget till partiellförfattningsreform (SOU 1967:26) sättet för förnyelse (s. 109112)och fann att en gemensam valdag för riksdagsval och kommunalval var den endalösning som kunde förena krav som betecknats såsom oavvisliga, nämligen delsatt hela skulle förnyas på en gång, dels att författningen skullerymma någon form av samband mellan riksdagsval och kommunalval.Grundlagberedningen förordade därför samtidiga riksdags- och kommunalval ikombination med treåriga valperioder för både och kommunalaförsamlingar. I propositionen med förslag till författningsreform (1968:27) anförde departementschefen i fråga om den gemensamma valdagen bl. (s.192193): Från en del håll har underremissbehandlingen uttryckts farhågor för att en så fullständig samordning avriksdagsvalen och kommunalvalen som gemensam valdag innebär skall leda tillatt de kommunala frågorna i högre grad än skall komma i bakgrunden.Denna oro är naturlig, och jag saknar inte förståelse för den. Jag har emellertidefter ingående överväganden kommit till slutsatsen att riskerna för en ogynnsamutveckling i detta hänseende överskattats av den gemensamma valdagens kritiker.Det finns enligt min bedömning ingen grund för att tro att det skall bli någrastora förändringar beträffande valrörelsernas innehåll som följd av att detnuvarande sambandet mellan landstingsvalen och valen till första kammarenersätts med en sammankoppling av annat slag mellan de allmänna kommunalvalenoch riksdagsvalen. Som har framhållit i sittremissyttrande kan man utgå från att de politiska partierna känner sitt ansvarför den kommunala självstyrelsen och beaktar behovet av en avvägning mellanrikspolitik och kommunalpolitik i valrörelserna. I den män det i kommunernaförekommer lokala frågor som är omstridda och som kan fånga väljarnasintresse, kommer dessa frågor att föras ut i valstriden även om kommunalvalenhålls med riksdagsvalen. Det råder inte några delade meningar mellanpartierna om det angelägna i att begagna alla möjligheter att stimuleramedborgarnas intresse för kommunalpolitiken och hålla den kommunala demokratinlevande. uttalade isitt betänkande under rubriken valdagen och den kommunala demokratini denna del (KU 1968: 20 s. 9): Det valtekniska sambandet mellanriksdagsvalen och de kommunala valen är det led i det nu upptagnafrågekomplexet som mest stått i centrum för meningsbrytningarna iförfattningsdebatten. Valens samordning till gemensam valdag har visat sigutgöra den enda lösning som kunnat vinna anslutning från de skildaåsiktsriktningarna. Den har inte från något håll framförts som ett önskemål iförsta hand men har befunnits utgöra en kompromiss som i erforderligutsträckning tillgodoser intressen som från olika utgångspunkter framstått somvitala. Utskottet skall inte här ingå påden debatt som lett fram till förslaget om gemensam valdag eller som förtskring detta. Utskottet godtar förslaget som en kompromisslösning vilken ärnödvändig för att en en-kammarreform nu skall kunna beslutas. Detsamma gällermandatperiodernas förkortning till . Oavsett de skiftande bedömningar som anlagts i övrigt harenighet rått inom utskottet kring flera aspekter på de nu aktuella frågorna. Sålundahar det framstått som en bestämd fördel med den föreslagna ordningen, attnågon oklarhet inte vidare kommer att råda om vilken riks-politisk betydelse dekommunala valen bör tillmätas, vilket kan bli förhållandet med nuvarandesystem. Det står också klart att man med en gemensam valdag undgår de riskerför minskat valdeltagande som kan vara förenade med kommunala val utan direktrikspolitisk effekt, risker vilkas storlek i och för sig gjorts till föremålför olika bedömningar. Enighet råder emellertid å andra sidan också om att ensamordning av riksdagsvalen och de kommunala valen föranleder vissa farhågorför att de kommunala frågorna skall komma mera i bakgrunden för intresset änmed nuvarande system och att en sådan konsekvens skulle vara till nackdel förden kommunala demokratin. Sedan den gemensamma valdagen accepterats har utskottetfunnit sig böra ägna särskild uppmärksamhet åt sistnämnda problem, reformensmöjliga återverkningar på den kommunala demokratin. Utskottet behandlade härefter vissaföljdmotioner som tagit upp den kommunala problematiken i sammanhanget ävensomnågra under allmänna motionstiden väckta motioner med yrkanden om en översynav den kommunala demokratin från skilda synpunkter. Utskottet föreslog att enarbetsgrupp med företrädare för de stora politiska partierna och för dekommunala förbunden skulle tillsättas i anslutning till beslut omden partiella författningsreformen, med uppgift att kartlägga arbetsuppgifternaoch dra upp riktlinjerna för en samlad översyn av den kommunala demokratin.Därvid framhöll utskottet särskilt att en sådan arbetsgrupp och utredningsjälvfallet inte fick utgöra hinder för partiella reformer inom den kommunalasjälvstyrelsen. Reservation i fråga om förslagets huvudprinciper bl. a.beträffande den gemensamma valdagen avgavs av en ledamot (c) som dock anslötsig till förslaget om tillsättande av en arbetsgrupp för att förbereda enallmän översyn av den kommunala demokratin. Utredningen om den kommunala demokratin tillkalladesenligt Kungl. Frågan om lämpligaste tidpunktenför kyrkofullmäktigevalen har varit under övervägande åtskilliga gångeralltsedan kyrkofullmäktigeinstitutionen inrättades 1930, bl. a. genom motionervid riksdag. Med anledning av dessa motioner hemställde , attfrågan om en lämpligare tidpunkt för kyrkofullmäktigevalen skulle överlämnastill KU1971: 65 4 I enlighet med hemställan uppdrogs 1956 åtförsamlingsstyrelsekommittén att vid fullgörandet av dess utredningsuppdragockså överväga den här berörda frågan. Kommittén framlade 1958 betänkande omändrad tidpunkt för kyrkofullmäktigevalen (SOU 1958:42). I betänkandet anfördekommittén, att övervägande skäl talar för att de kyrkliga valen förläggs tillsamma valdag som de borgerliga kommunalvalen samt att kyrkofullmäktigevalendärvid förrättas åtskilt från de övriga valen, såvitt möjligt i särskilt rum. Betänkandetremissbehandlades men föranledde ej något förslag från Kungl. I ettinterpellationssvar i första kammaren uttalade inrikesministernatt han delade interpellantens uppfattning, att det ständigt minskadedeltagandet i kyrkofullmäktigevalen var otillfredsställande från allmänsynpunkt. nödgades han dock konstatera, att de förslag som dittillsframlagts för att råda bot härpå inte kunnat accepteras. Somsvar på en enkel fråga erinrade statsrådet omatt författningsfrågan var föremål för fortsatta överväganden inomgrundlagberedningen och att beredningen enligt sina direktiv bl. a. hade att undersökaolika alternativ i fråga om ett valtekniskt samband meUan riksdagsval ochborgerliga kommunalval. Detta utredningsarbete borde enligt statsrådet intekompliceras genom att aktualisera en samordning även med kyrkofullmäktigevalen. uppdrag omfattar enligt de senaste direktiven (Riksdagsberättelse1970 s. 45) de rent val tekniska reglerna rörande riksdagsval samt kommunalaval. Valen till de kyrkliga representationerna nämns inte i direktiven. Denår 1967 tillkallade kommunalvalskommittén har slutfört sitt arbete medbetänkandet Kommunala val (SOU 1971: 4). Beträffande de kyrkliga valen erinrarkommittén om beredningen om stat och kyrka, vars utredningsresultat enligtkommittén bör avvaktas, samt om valtekniska utredningens uppdrag. Härtill kommer dels att valkretsindelning mindreofta förekommer vid de kyrkliga valen, dels att det politiska inslaget viddessa val inte är lika framträdande som vid de borgerliga flera partier gårsålunda ofta fram under gemensam partibeteckning varför intresset av ettförsamlings- eUer samfäUighetsmässigt proportionellt rättvisande valutslaginte är så utpräglat vid dessa val. I den mån valkretsindelning inte förekommerger f. ö., som tidigare påpekats, den nuvarande valmetoden ett proportionellthelt tillfredsställande resultat. Ytterligare bör framhållas att de kyrkligavalen förrättas för sig, varför intresset av enhetliga regler inte har sammatyngd som i fråga om val som förrättas . KU 1971: 65 I motionerna upptas några spörsmål i anslutningtill den fr. o. m. val gällande ordningen med gemensam valdag förriksdagsval och kommunalval. Yrkandena avser dels offentliggörande av materialom de lokala frågornas roll i valet , dels åtgärder för att förbereda enomprövning av den gemensamma valdagen, dels slutligen ändring av tidpunkten förval till kyrkofullmäktige. Grundlagberedningenfann i förslaget till partiell författningsreform att en gemensam valdag förriksdagsval och kommunalval var den enda lösning som kunde förena kraven atthela skulle förnyas på en gång samt att författningen skulle rymmanågon form av samband mellan riksdagsval och kommunalval. Riksdagengodtog 1968 förslaget om gemensam valdag efter en parti-överenskommelse vilkeninnefattade en kompromisslösning, som var nödvändig för att en enkammarreformskulle kunna beslutas. Med hänsyn till detta ställningstagande kan utskottetinte biträda yrkandet i motionen 1971: 524 om åtgärder för att förbereda enomprövning av den gemensamma valdagen. Inomden s. k. kommunalforskningsgruppen pågår med stöd av medel från bl. a.utredningen om den kommunala demokratin undersökningar som belyser de kommunalafrågornas roll vid val. Resultatet av undersökningarna kommer attpubliceras. De i motionen 1971: 86 framförda önskemålen bör vara tillgodoseddadärmed, varför ytterligare initiativ från sida i denna del intetorde vara erforderliga. 1968års beredning om stat och kyrka, som främst har att behandla frågan om kyrkansframtida ställning i förhållande till staten, avser enligt vad utskottetinhämtat att avge betänkande med slutligt ståndpunktstagande . Enligt utskottets mening bör beredningens förslag avvaktas innanmera genomgripande ändringar i valförfarandet vid kyrkliga val aktualiseras.Yrkandet i motionen 1971: 528 om utredning av frågan om att förlägga ävenkyrkofullmäktigevalen till den gemensamma valdagen bör därför nu ej föranledanågon åtgärd från sida. På grund av det anförda hemställer utskottet attriksdagen avslår 1. motionen 1971:86, såvitt avserhemställan punkt 8, 2. motionen 1971: 524, 3. motionen 1971: 528. KU1971: 65 6 Närvarande:herrar i (s). * (s), * (m),* (s), herrar (), i (s), Ahknark (fp).Mossberg (s), i (c), i (s), iMalung* (s). Fiskesjö (c), Schött (m) och (). *Ej närvarande vid betänkandets justering. avherrar () och (), vilka anfört: »Vid beslutet om partiell författningsreform 1968framhölls från regeringen att det inte fanns någon grund för att tro att dengemensamma valdagen skulle leda till någon försvagning av den kommunala demokratin.Justitieministern sade i propositionen 1968: 27 att 'riskerna för en ogyimsamutveckling i detta hänseende överskattats av den gemensamma valdagenskritiker'. I riksdagsdebatten påpekades dock från flera håll de risker för enlevande demokrati som var förenade med den gemensamma valdagen. Ifolkpartiets partimotion om närdemokrati till årets riksdag (1971: 86)uttalades att erfarenheterna års val talade mot systemet med gemensamvaldag. Det framhölls, att den rikspolitiska tendensen slagit igenom nästanöverallt och att TV-debatterna i riksfrågorna bidragit till att dränka denlokala diskussionen. I motionen underströks, att de undersökningar som gjortsom val snabbt borde göras allmänt tillgängliga. Resultatenfrån dessa undersökningar (inom kommunalforskningsgruppen) har under våren1971 blivit tillgängliga. De visar, att det kommunalpolitiska debattmaterialeti dagspressen års valrörelse var mindre än vid andrakammarvalet 1968och vid kommunalvalet . Särskilt anmärkningsvärd är minskningen av dekommunala inslagen från andrakammarvalet till det gemensamma riks- ochkommunalvalet . Enundersökning inom samma forskningsgrupp av väljarnas intresse och attitydervisar, att ett flertal av väljarna ställde sig positiva till den gemensammavaldagen. Andelen positiva sjunker dock starkt med stigande intresse för ochkunskaper om politik. De kunnigare, mera intresserade och mera ideologisktorienterade väljarna är således speciellt negativa till systemet med gemensamvaldag. Avgörandeär dock att de farhågor för den kommunala demokratin, vilka avvisades avregeringen när systemet med gemensam valdag beslutades, tyvärr har bekräftats.Med tanke på de vidgade uppgifterna för kommunerna och det snabbt ökandeintresset bland allmänheten för lokala problem är det viktigt att dessa frågorinte kommer i skymundan i valrörelserna. Därför bör systemet med gemensamvaldag om- KU1971: 65 7 prövas, vilket begärs i motion 1971: 524, så att 1973 kanbli då riksdags-, landstings- och kommunalval hålls . Viden sådan omprövning, som kan ske i form av en särskild utredning, är detsjälvfallet nödvändigt att också ta upp mandatperiodernas längd. Vi anser därför att utskottet i stället för hemställanunder 1. och 2. bort yrka attriksdagen i anledning av motionerna 1971: 86 i nu aktuell del samt 1971: 524 iskrivelse till Kungl. Maj:t hemställer om åtgärder för att ersätta dengemensamma valdagen i syfte att fördjupa den kommunala demokratin, att dessaförslag läggs fram i så god tid att kan fatta ' beslut om sådanareformer före nästa val.» 1) av herrar , i och Fiskesjö (c): Som framgår av utskottetsbetänkande beslöts den gemensamma valdagen som en kompromiss mellan eljestoförenliga synpunkter på utformningen av en enkammarreform. Att beslutet gavanledning till vissa farhågor för den kommunala demokratin medgavs av allapartier. Detta kom också till direkt uttryck i utskottsbetänkandet genomförslaget om en arbetsgrupp för att förbereda en allmän översyn av denkommunala demokratins problem. Dessa problem har ingalunda förlorat sinaktualitet utan står i förgrunden för diskussionerna om möjligheternaatt åstadkomma en förstärkt och fördjupad demokrati i vårt land. har under en följd av år, redan långt föreförfattningsreformen, framfört krav på åtgärder för att stärka den kommunalademokratin. Det var i första hand dessa krav som var pådrivande för riksdagsinitiativettill en översyn av den kommunala demokratins problem. a. gemensam valdag väckte från denna synpunkt särskild tvekan inomcenterpartiet. Den har emellertid accepterats. Det är inte möjligt att nu gåifrån den uppgörelse som träffats utan denna måste uppfattassom bindande och förpliktande. Det syns nödvändigt att pröva den gemensammavaldagen i två val, innan frågan om en ny ordning tas upp till övervägande.Annat har inte heller avsetts med motionen 1971: 524. Den åsyftar endast attåtgärder skall vidtas för att förbereda en omprövning så att en möjlighetöppnas att undvika tre val på gemensam valdag, om detta skulle befinnasönskvärt. Mot den bakgrund som angetts här och med hänsyn till attgrundlagberedningens arbete står inför sin snara avslutning har vi ansett ossinte böra nu biträda motionens yrkande. Frågan får emellertid ofrånkomligentas upp till ny diskussion i senare sammanhang. KU 1971: 65 8 2)av herrar () och Schött (m): Den partiella författningsreformen beslöts 1968efter det att mellan de stora partierna träffats en överenskommelse omhuvudpunkterna. Denna överenskommelse, som godkändes av båda kamrarmed stora majoriteter, omfattade bland annat den gemensamma valdagen. Det endaundantaget av betydelse från kompromissen rörde kammarledamöternas antal, somdet dåvarande företrädare ville ha satt till högst 300. Dennaståndpunkt hade partiets representanter förfäktat redan innan direktiven förgrundlagberedningen formulerades, och den ansågs icke hindersam förkompromissen i dess helhet. Konstitutionsutskottetavfärdade icke farhågorna för ogynnsamma följder av den gemensamma valdagen förden kommunala demokratin som obefogade utan föreslog vissa åtgärder, blandannat en utredning om den kommunala demokratin. Detta förslag bifölls, ochutredningen pågår. Att nu vidtaga förberedande åtgärder för att upphäva den gemensammavaldagen bör enligt vår mening icke komma i fråga. Detta oavsett vilken åsiktman än hyser om denna gemensamma valdag, till vilken åtskilliga inom denmeningsriktning vi företräder står negativa. Ett sådant beslut om förberedelserför ett upphävande skulle därtill uppfattas som ett avsteg från den gjordaöverenskommelsen med därav följande konsekvenser för hela det fortsattagrundlagsarbetet. Det skulle vidare vara ägnat att minska allmänhetens tilltrotill partiernas önskan att stå fast vid ingångna avtal. Dennaståndpunkt innebär icke att den gemensamma valdagen bör vidhållas för allframtid. Men den innebär att den partiella reformen ej bör rivas upp innanvidare erfarenheter av densamma vunnits samt innan det stora reformarbetethunnit få sin fortsättning.