bet · FU01FiU30 · 1971-12-31 00:00:00 — Om man bortser från de restriktioner beträffande resurstillgången,som bruttonationalbegreppet sammanfattar, skulle detta som departementschefenframhåller kunna leda till att de sociala och fördelningspolitiska strävandenaäventyrades. Ett fortsatt arbete på att söka konstruera s. k. socialaindikatorer och över huvud taget förbättra metoderna för välfärdsmätning ärenligt utskottets mening betydelsefuUt. Något behov av en ny långtidsutredningavseende svensk ekonomi 197175, vilket har framförts i motionen 1971: 1484,föreligger enligt utskottets mening däremot ej. Ifråga om målen för den ekonomiska politiken på framför ett flertalremissinstanser att målen så som de formulerats i långUdsut-redningen är såallmänna att en mer preciserad analys inte är möjlig. Utskottet kan instämmahäri. Endast målen om balans i utrikesbetalningarna och rimlig prisstabilitet,dvs. inte snabbare prisstegring i vårt land än i andra länder, är så passprecisa till sin formulering att de kan tjäna som underlag för en grundligarediskussion. I fråga om innebörden av full-sysselsättningsmålet kan en intensivoch ständigt fortgående debatt sägas pågå i andra sammanhang. Vad utredningennärmast har haft att ta stäUning tUl är i vilken utsträckning denna fortsattavidgning av full-sysselsättningsmålet leder till nya samhällsåtgärder som kan antasmedföra nytiUskott tUlarbetsmarknaden. Ifråga om de två återstående målen som formulerats i långtidsutredningen, snabbekonomisk tUlväxt och jämnare inkomstfördelning, bör sägas att en anslutningtill så allmänt formulerade mål inte för någonallmän enighet när målen skall ornsättas i praktisk politik. Den tidigare ochi motionen 1971: 1480 upprepade kritiken mot den offentliga sektornsexpansion tyder på att uppslutningen kring ekonomiska tUlväxtmål som innebären ökad välfärd också i form av offentliga tjänster inte är allmänt omfattad.Särskilt starkt kommer skiftande meningar till uttryck vid tolkningen av måletjämnare inkomstfördelning. Gångna års meningsbrytningar tyder enligtutskottets åsikt ej på en allmän uppslutning kring en jämnareinkomstfördelning. Åsikterna har skurit sig starkt i fråga om både den takt ochden grad med vilken man bör närma sig denna målsättning. Diskussionerna isamband med ställningstagandena om förlängda kollektivavtal är likaså uttryckför att skiljaktiga meningar uppenbarligen råder när man närmare söker konkretiseravad denna målsättning kräver. Fråganom arbetskraftstillgångarna 1975 har utförligtbelysts i långtidsutredningen och i en bilaga till denna. Utredningenkonstaterar att avsevärt större anspråk i fråga om ny personal reses än vad somkan beräknas stå till förfogande utifrån rimliga antaganden om bl. a.invandringens storlek och gifta kvinnors inträde på arbetsmarknaden. Kritikhar från några remissinstanser riktats mot att utredningen inte gjort någraantaganden om hur förändringar i politiken kan påverka utvecldingen. Fleraremissinstanser anser att tillgången på arbetskraft kan bli avsevärt gynnsammareom man förutsätter ambitiösa insatser för att avveckla den "dolda"arbetslösheten. Några remissyttranden går å andra sidan ut på attlångtidsutredningen varit alltför optimistisk i sina antaganden omnytillströmningen till arbetsmarknaden. Isåväl propositionen som motionen 1971: 1483 understryks vikten av att allamöjligheter tas till vara att erbjuda förvärvsarbete för dem som saknarsådant och som vUl söka sig ut på arbetsmarknaden. Personer som hardeltidsarbete och som önskar heltidsarbete måste på samma sätt ges möjlighetatt öka sin förvärvsinsats. En målsättning av deima innebörd ställer ökade kravpå samhällsinsatser, både inom ramen för arbetsmarknadspolitiken och i form avbl. a. vidgad barntillsyn. Sompåpekas i den reviderade finansplanen finns det emellertid också tendenser tillminskad förvärvsfrekvens inom vissa grupper. Vid en samlad bedömning bör mandärför enligt utskottets mening inte underskatta svårigheterna att med ävenmycket betydande stimulanser nå väsentligt högre tal för förvärvsintensitet änvad långtidsutredningen kalkylerat med. Utredningens prognos grundas påbedömningen att en fortsatt stark strömning av gifta kvinnor ut påarbetsmarknaden är att vänta. Det bör i sammanhanget framhävas, vUketdepartementschefen också gör, att ett framgångsrikt hävdande avfull-sysselsättningsmålet innebär att nya insatser ständigt måste göras i syfteatt förverkliga målsättningen såväl regionalt som för människor i skildaålderskategorier. insatsernaför att trygga äldre arbetstagares sysselsättning är exempel på sådanasärskilda åtgärder som tid efter annan kan erfordras. Även inomregionalpolitiken och näringspolitiken i stort bör långsiktiga sysselsättningspolitiskamål ständigt beaktas. I anledning av vad som framförs i motionen 1971: 1484 omen långsiktig plan för statliga industriinvesteringar i industriellt mindreutvecklade regioner bör detta krav enligt utskottets mening bedömas i sittnäringspolitiska sammanhang med beaktande av de särskildasysselsättningsproblemen i skogslänen. Ett långsiktigt näringspoUtisktplaneringsarbete pågår kontinuerligt inom Kungl. Vadbeträffar vissa särskUda arbetskraftsfrågor som tas upp i propositionen villutskottet behandla frågan om industrins rekryteringsproblem. Problemet berörsockså i motionen 1971: 1483. Från många håll redovisas stora svårigheter attrekrytera till industriarbete. Framför allt synes ungdomen i allt mindreutsträckning överväga industriarbete som utkomstmöjlighet. Enligt utskottetsbedömning är det viktigt att vända på denna utveckling. För det första kräverett realiserande av den ekonomiska tillväxt som vi eftersträvar att devaruproducerande sektorerna av vårt näringsliv kan fullfölja expansionen utanatt bromsas av rekryteringsproblem. För det andra finns redan genom industrinsrelativt sett krympande arbetskraftsefterfrågan en tendens till höjd medelålderbland de anställda. Om inte en rekrytering av även yngre personer till industrinkommer tUl stånd riskerar man att i ett senare skede stå inför mycket storaomstäUningsproblem. Att hela industribranscher skulle klara sin nyrekryteringendast genom import av arbetskraft är i ett långsiktigt perspektivoacceptabelt. SkUda åtgärder är enligt utskottets mening nödvändiga i dettasammanhang. Särskilt viktigt är självfallet att industrin kan erbjudaarbetsuppgifter som upplevs som meningsfulla och en arbetsmiljö som ärlikvärdig med vad som erbjuds inom andra sektorer av vårt näringsliv. Socialjämställdhet i arbetslivet och vidgade möjligheter att påverka den egnaarbetssituationen anser utskottet särskilt betydelsefulla. Från samhälletssida måste insatserna koncentreras till utbildningsväsendet ocharbetsmarknadspolitiken. Samspelet skola arbetsliv är ett viktigt led i dettasammanhang. Utskottethar med utgångspunkt i finansplanens problemställningar tagit upp det yttrebalansproblemet till relativt utförlig behandling såväl i sitt betänkande 1971:1 som i föreliggande betänkande. Någon ytterligare diskussion härom är därförinte erforderlig. Möjligen kan det i anledning av vad som sägs i motionen1971: 1483 vara befogat att beröra den utländska upplåningen. Den bör, somanförs i propositionen, ses mot bakgrunden av att vi behöver på oss för attåterställa balansen i de utrikes betalningarna. På bör vi enligtutskottets uppfattning sträva efter att själva svara för hela vårkapitalförsörjning. Utskottet har slutligenintet att erinra mot vad departementschefen anförtbeträffande regionalpolitiken och den inre och yttre miljöpolitiken. Beträffandeövriga i motionerna framförda synpunkter och krav vill utskottet i fråga omkreditpolitiska åtgärder hänvisa till sitt betänkande 1971: 28 och i fråga omdet i motionen 1971: 1480 framförda kravet på frisläppta investeringsfondertill utförliga motiveringar i betänkandet 1971: 27. Dessa krav bör enligtutskottet inte föranleda någon vidare åtgärd. I fråga omstabiliseringspoUtisk konferens m. m. hänvisar utskottet till besluti anledning av utskottets betänkande 1971: 1. Utskottet har ej ändratuppfattning i frågan. Vad gäller det i motionen 1971: 1480 framförda kravet pååtgärder ägnade att underlätta de enskUda företagens verksamhet är kravetalltför allmänt formulerat för att kunna föranleda någon åtgärd. Under åberopande av vadsålunda anförts hemställer utskottet 1. att med bifall tillKungl. Maj:ts förslag och med avslag å motionerna 1971: 1480 och 1971: 1483,båda såvitt nu är i fråga, godkänner de allmänna riktUnjer för den ekonomiskapolitiken som förordats i statsrådsprotokollet och som sin mening ger Kungl.Maj:t tUl känna vad utskottet anfört, 2. att avslår motionen1971: 1484 såvitt nu är i fråga. den 19 maj 1971På finansutskottets vägnar Närvarande:herrar (), (), i (s), (),(). (), i (s), iHarplinge (c), (), (), i (s), ArnePettersson i (s), Gadd (s), Fågelsbo (c) och (). avherrar (), (). (), i (c), (), Fågelsbo (c) och () som anser att utskottetsyttrande och hemställan bort ha följande lydelse: "Denavmattning i konjunkturen som på vissa områden gjorde sig gällande redan underhösten har förstärkts . Utvecklingen har bl. a. påverkats av attuppsvinget i den amerikanska ekonomin inte kommit i gång så snabbt som mantidigare räknat med och av att avmattningstendenserna i blivitmera påtagliga än vad som tidigare förutsetts. Nedgången i den ekonomiskaaktiviteten i har dock framför allt sin grund i en mattad efterfråganinom landet. Konjunkturförändringarnahar framför allt gett utslag på arbetsmark- nådenmen också resulterat i minskad orderingång, lägre lönsamhet och långsammareproduktionstiUväxt inom viktiga sektorer. Bruttonationalprodukten väntas nu enligt uppskattningarna i den reviderade finansplanen öka med blott mot närmare 5 procentunder föregående år. I fråga om industriproduktionen väntas ökningstaktensjunka från 1971. Antalet arbetslösa var imitten av maj månad ca 53 500 personer vilket är den högsta siffran somnoterats för maj månad sedan nuvarande statistik påbörjades eller ca 20000 fler än . Antalet lediga platser är väsentligtlägre än tidigare medan omskolningsverksamheten och andraarbetsmarknadsåtgärder haft större omfattning än någongång tidigare. Somframhålls i partimotionerna från moderata samlingspartiet samt fråncenterpartiet och , 1971: 1480 resp. 1971: 1483, under-- skattadesuppenbarligen riskerna för en kraftigare avmattning i den finansplan, som ladesfram . I motioner från nämnda partier under allmänna motionstiden,1971:562 resp. 1971:565, förordades också en något mera expansiv ekonomiskpolitik än vad som förutsattes i finansplanen. Utskottet konstateraratt utvecklingen under den gångna delen av 1971 i stort sett bekräftatriktigheten i den bedömning, som gjordes i dessa motioner. Vadsom nu främst oroar är ökningen av arbetslösheten. Med hänsyn tUl desäsongmässiga variationerna i arbetskraftsefterfrågan kan man befara attarbetslösheten blir mycket omfattande /72, om inga särskildaåtgärder vidtas. Denoväntat stora nedgången i den totala efterfrågan inom landet tillskrivs i denreviderade finansplanen framför allt vissa tillfälliga faktorer. Särskildbetydelse tillmäts den utdragna avtalsrörelsen och konflikten påarbetsmarknaden. Till detta kommer den verkan på konsumtionsutvecklingen, somhöjningen av mervärdeskatten medfört. Också förändringarna i lagerutvecklingentillmäts stor betydelse. Denämnda faktorerna spelar också enligt utskottets mening stor roll. Det finnsemellertid under alla förhållanden anledning att räkna med en ganskalångvarig avmattning i den ekonomiska aktiviteten, om ytterligare lättnaderinte vidtas i den ekonomiska politiken. Utskottet finner det därför angeläget,att den ekonomiska politiken får en merasysselsättningsfrämjande inriktning än vad som förutsatts i den revideradefinansplanen. Vadsom därvid i första hand bör komma ifråga är stimulansåtgärder, som utöversysselsättningseffekten också gör det möjligt att ökaexportkapaciteten. Även om balansen i utrikesbetalningarna har förbättratsunder innevarande år, är det alltjämt en viktig målsättning att höjakapaciteten och stärka konkurrenskraften inom näringslivet, särskilt inom denutlandskonkurrerande industrin. Utskottet instämmer i depar- tementschefens uttalande att förbättringen i bytesbalanseni stor utsträckning får tillskrivas faktorer, som bara har temporär verkan.Utskottet vill också understryka angelägenheten av att åtgärderna sätts in i sågod tid att de hinner få verkan . Utskottet vill erinra om att regeringen upprepade gångerbetonat nödvändigheten av en jämn och hög investeringsuppgång. Den faktiska ökningenhar emellertid gått långsamt och de uppsatta målen har inte infriats. Bådeunder 1969, 1970 och den gångna delen av 1971 har utfallet blivit betydligtlägre än vad man räknat med i resp. års finansplaner. I den revideradefinansplanen förutses nu en investeringsuppgång i industrin under1971 mot tidigare beräknade . Skulle den planeradeinvesteringsuppgången inte komma till stånd blir anspråken påresurser i ett kommande skede med uppåtgående konjunktur mycket stora intebara genom det uppdämda investeringsbehovet utan också på grund av storefterfrågan för privat konsumtion, offentliga behov och lageruppbyggnad. Riskenför en stark press på priser och kostnader i ett sådant läge blir betydande. Mot denna bakgrund vill utskottet särskilt betona följandebeträffande den ekonomiska politiken under innevarande år. Utöver de åtgärder på det ekonomisk-politiska området ochi fråga om arbetsmarknads- och lokaliseringspolitiken, som redan vidtagitseller som aviserats i den reviderade finansplanen, finner utskottet det motiveratatt generellt frisläppa företagens investeringsfonder för investeringar sompåbörjas under innevarande år i områden utanför storstadsregionerna. Utskottethänvisar på denna punkt också till sitt betänkande nr 27. En ökad igångsättning av bostadsbyggande relativt tidigtunder året kan få avsevärd betydelse för sysselsättningen under kommande vinterhalvår.En ökad igångsättning bör därför ske utan dröjsmål med anlitande av den s. k.konjunkturreserven. Statliga beställningar bör tidigare-läggas, framför allttill företag inom stödområdet. En grundläggande förutsättning för en ökning av industrinsinvesteringar är tillgången på krediter. Under innevarande år harkreditsituationen lättat något. Det kreditutrymme som har frigjorts har iförsta hand reserverats för industrin. Inte minst på grund av de brister somfinns på kreditmarknaden föreligger dock fortfarande svårigheter för många företagatt skaffa sig erforderligt kapital. Detta gäller framför allt de mindre ochmedelstora företagen. Denna situation skulle kunna förbättras bl. a. genom atttillföra hantverks- och industrilånefonden ökade utlåningsresurser. Dennafråga har tidigare behandlats av . Ifråga om olika kreditpolitiskaåtgärder vill utskottet också hänvisa till sitt betänkande nr 28. Räntenivån Ugger fortfarande högt och den sänkning avdiskontot som skett har uppenbarligen endast haft begränsadeverkningar på företagens kreditkostnader. Det framstår därför sombetydelsefullt att man särskilt observerar företagens möjligheter att i ökadutsträckning få tillgång till den del av kapitalmarknaden, som kan erbjudalångfristig kredit till fördelaktigast möjliga räntevillkor. De aktuella förhållandena på avtalsmarknaden sättersjälvfallet sin prägel på den ekonomiska situationen i många avseenden.Utskottet anser att de akuta svårigheterna främst får tillskrivas det minskadetotala löneutrymme som följt med den långsammare produktionstillväxten samtden kraftiga inflationen . En av förutsättningarna för att nyauppslitande motsättningar skall kunna undvikas är därför att statsmakterna kanskapa tilltro till sin vilja att förebygga en fortsatt hög inflation.Ytterligare konkurrensförsämrande prisstegringar skulle också få allvarligakonsekvenser för vårt internationella kostnadsläge och därmed påverka våraexportmöjligheter negativt. Kravet på inkallande av stabiliseringskonferenser,som förs fram i motionerna 1971: 1480 och 1971: 1483, och som tidigarebehandlats av har fortfarande aktualitet. I detta sammanhang spelar också skattesystemet en viktigroll. En reform i enlighet med de i motionerna 1971: 1480 och 1971: 1483 framfördakraven på inflationsskyddade skatteskalor och avdrag skulle kunna verksamtbidra till att skapa tUltro till statsmakternas förmåga att vidmakthållaprisstabilitet. De nämnda motionerna behandlas i denna del av skatteutskottet. Utskottet vill i fråga om det aktueUa finanspolitiskaläget anknyta till vad utskottet anförde i sitt betänkande 1971: 1 vidriksdagens början. Där inskärptes nödvändigheten av att riksdagensutgiftsprövning ägde rum under beaktande av behovet av en stram finanspolitik.Utskottet underströk att om det vid en samlad bedömning av riksdagensbehandUng av riksstatsförslaget visade sig att besluten innebär en försvagningav finanspolitiken, som icke är ett övervägt led i en samhällsekonomisk avvägning,så skulle detta föranleda kompenserande åtgärder, som vidmakthåller stramheteni statsbudgeten. Utskottet har i sina egna betänkanden följt dessariktlinjer. Även i övrigt synes riksdagsbehandlingen av riksstatsförslaget hainneburit att utgiftsprövningen varit restriktiv. Några kompenserande åtgärderär inte erforderliga. De statsfinansiella perspektiven på något längre siktbelyses i den långtidsbudget som bilagts kompletteringspropositionen (bilaga3). Beräkningarna som utgår från den ambitionsnivå som kommit till uttryck iredan fattade beslut, visar på betydande utgiftsökningar för budgetåret1972/73 som enligt föreliggande kalkyler inkomsterna skulle ökalångsammare än . Departementschefen konstaterar också atti detta perspektiv måste synnerligen höga krav ställas på angelägenhetsgradenav nya utgiftsanspräk som förs fram. FiU 1971: 30 26 Anvisningarhärom har gått ut till myndigheterna inför arbetet med an-slagsframstäUningarnaför /73. Utskottet instämmer på denna punkt meddepartementschefen. Vadbeträffar de ekonomiska problemen på vill utskottet i dettasammanhang inskränka sig tUl att beröra några av de frågor, som det anser varaav betydelse för ett stäUningstagande tUl de allmänna riktlinjerna för denekonomiska politiken. Vadförst beträffar långtidsutredningens aUmänna metodik och den centrala roll sommätmetoderna spelar i detta sammanhang får utskottet anledning att återkommatill detta spörsmål vid sin bedömning av vissa motioner rörandevälfärdsbedömningar. Utskottet vill dock redan nu understryka att tiUväxten av ekonominmätt i traditionella ekonomiska termer lätt underskattar förslitningar avmiljövärden och uppoffringar av mänskliga kvalitativa värden såsom psykisk ochfysisk hälsa. Ekonomisk tillväxt har i sig ett pris och kan skapa nya problem.Samtidigt står det klart att tillväxt av de rent ekonomiska resurserna ofta ären förutsättning för att med framgång kunna tillgodose rent kvalitativavälståndskrav. Storenighet synes råda om de centrala målen för den ekonomiska utvecklingen pålängre sikt. I långtidsutredningen anges dessa vara full sysselsättning, snabbekonomisk tillväxt, rimlig prisstabUitet och balans i utrikesbetalningarna. TUldessa mål måste enligt utskottets mening också fogas regional balans. Kravenpå balans i utrikesaffärema utgör en restriktion i den ekonomiska politikenoch begränsar därmed handlingsfriheten. Det har med rätta framhållits attsvagheter i detta avseende innebär ett allvarligt hot mot de ekonomiska ochsociala målen. Det akuta behovet av att försöka förbättra bytesbalans ochtjänstenetto är sålunda en avgörande förutsättning för att kunna uppnå andramål. Förutsättningarnaför att uppnå balans i utrikesaffärema inom den av långtidsutredningen ochdepartementschefen angivna perioden sammanhänger i första handmed möjligheterna att styra de tillgängliga resurserna så att det blir möjligtatt bygga upp ett konkurrenskraftigt näringsliv som kan hävda sig såväl påhemmamarknaden som på exportmarknaderna. Åtgärderna bör emellertid också tasikte på att försöka begränsa den fortgående försämringen av tjänste-ochturistbalansen. Ensådan medveten satsning på näringsliv och produktion kommer bl. a. att medförastora krav på kreditförsörjningen. I detta sammanhang spelar bl. a.möjligheterna till upplårung på den internationella kreditmarknaden en viktigroll. En ökad utlandsupplåning kan, som framhålls i motionerna 1971: 1480 och1971: 1483, ge möjligheter tUl en snabbare utbyggnad av produktionskapacitetenunder en övergångsperiod. I första hand måste den inriktas på att omvandla dekortfris- FiU 1971: 30 27 tigakrediter som redan tagits upp till mera långfristiga krediter. I likhet medflera av de remissinstanser, som yttrat sig över långtidsutredningensbetänkande, finner utskottet det angeläget att man också prövar nyamöjligheter att öka mängden riskvilligt kapital och öka del privata sparandet. Ensådan prioritering får också konsekvenser för den offentliga verksamheten. Detframstår sålunda som nödvändigt att statsmakterna särskilt under de närmasteåren visar återhållsamhet med nya offentliga utgiftsökningar. Detta gällersåväl beslut om statens egna utgifter som beslut som medför ökade utgifter förkommunerna. Som framhålls i motionerna 1971: 1480 och 1971: 1483 blir detdärför allt viktigare att undersöka möjUgheterna till besparingar inom denverksamhet som bedrivs av stat och kommun för att på så sätt skapa ökatutrymme för nya verksamhetsgrenar. måste effektivitetsutvecklingen inomstatlig och samt inom annan verksamhet i offentlig regiägnas ökad uppmärksamhet. Yrkandena i de nämnda motionerna om utredningar omkostnads- och produktivitetsutveckling inom den offentliga sektorn behandlas närmare iutskottets utlåtande : 29. Fråganom arbetskraftstillgångarna 1975 har utförligtbelysts i långtidsutredningen. Utredningen konstaterar att avsevärt störreanspråk i fråga om ny personal reses än vad som kan beräknas stå till förfogandeutifrån rimliga antaganden om bl. a. invandringens storlek och gifta kvinnorsinträde på arbetsmarknaden. Som understryks bl. a. i motionen 1971: 1483 är detdärför viktigt, att alla möjligheter tas tillvara att erbjuda förvärvsarbeteför dem som saknar sådant och som vill söka sig ut på arbetsmarknaden.Särskilda åtgärder behöver därvid bl. a. sättas in för att trygga äldrearbetstagares och handikappades sysselsättning. Frånmånga håll redovisas stora svårigheter att rekrytera arbetskraft till industriarbete.Framför allt synes ungdomen i allt mindre utsträckning överväga industriarbetesom utkomstmöjlighet. Dessa tendenser kan väntas bli ytterligare markerade.Industrins möjligheter att öka sin kapacitet är som utskottet redan framhållitå andra sidan den avgörande faktorn för att de uppställda målen när det gällerbalans i utrikesaffärema, snabb ekonomisk tillväxt, prisstabiliteten ochfortsatt standardhöjning skall kunna realiseras. Särskilda åtgärder är enligtutskottets mening därför nödvändiga i detta sammanhang. Utskottetvill också instämma i de krav på bättre ekonomisk planering, som förs frambåde i motionerna 1971: 1480 och 1971: 1483 samt i långtidsutredningen ochremissyttrandena över denna. Kravet på bättre beslutsunderlag i form av planeroch översikter kan mycket väl förenas med kravet på flexibilitet i denekonomiska politiken. Under åberopande av vad sålunda anförts hemställerutskottet, 1. att i anledning av Kungl. Maj:ts förslag och motioner- na1971: 1480 och 1971: 1483, båda såvitt nu är i fråga, som sin mening ger Kungl.Maj:t till känna vad utskottet anfört om de allmänna riktlinjerna för denekonomiska politiken, 2. att avslår motionen 1971: 1484 såvitt nu äri fråga."