bet · FU01SfU36 · 1971-12-31 00:00:00 — Socialförsäkringsutskottetsbetänkande nr 1971 SfU 1971:36 Socialförsäkringsutskottetsbetänkande i anledning av motioner om utvidgning av socialförsäkringen och omgaranterad minimiinkomst. har i ett sammanhangbehandlat följande två motioner, nämligen 1) motionen 1971:244 av herrHermansson i m.fl. (vpk), i vilken hemstäUs att hos Kungl.Maj:t begär en utredning av fömtsättningarna att införa en total (aUmän)socialförsäkring, som täcker alla former av inkomstbortfaU; 2) motionen 1971:708 av herrHedlund m.fl. (c), i viUcen hemställs att hos Kungl. Maj;t begär enutredning om ett system med garanterad minimiinkomst samt om konsekvenserna avett sådant system för den framtida socialpolitiken och de befintliga socialaförmånerna. Imotionen 1971:244 (vpk) hävdas att det är nödvändigt med en aUmän översyn avhela socialpolitiken och socialförsäkringskomplexet i syfte att nå ett såvittmöjligt etihetligt system för alla former av socialpolitiska insatser.Bakgrunden till motionärernas resonemang är följande. Varje vuxen människa skall ha rätt till arbete föratt därigenom säkra sin egen försörjning. Men det finns olika former avinkomstbortfall, som sjukdom och arbetslöshet, och det finns gmpper i samhäUet barn, åldringar och svårt handikappade som måste få sin försörjning tryggadtUl en större eUer mindre del genom samhäUets försorg. Olika former avsocialhjälp finns för människor som av olika skäl inte klarar sin försörjning. Ännui dag finns rester kvar av den gamla fattigvårdsandan när det gällersocialhjälpen. Därför tvekar många utanför dörr i StäUet för attuppfatta den hjälp de behöver i pressande situationer som en rättighet. Blandannat för att bryta denna insfällning är ett enhetligt system nödvändigt attfå fram. Det bör bli lika naturUgt att få samhällets stöd att klara uppträngda situationer som det nu är att gå till och få sinsjukersättning. Beträffande frågan hur ett enhetligtsocialpolitiskt system bor utformas anför motionärerna. Det har i diskussionen kring dessa frågor talats ombegrepp som sociallön, social minimistandard osv. Vår avsikt är inte att nuförorda någon specieU form utan att framhåUa det i längden ofrånkomUga be- 11 saml Nr 36 hovetav en allmän socialförsäkring, som inkluderar aUa sjukvårdskostnader(läkarbesök, tandvård, mediciner, glasögon etc.) och aUa typer avinkomstbortfall. En sådan allmän socialförsäkring, finansierad viastatsbudgeten (skattevägen, arbetsgivaravgifter, arbetstagares försäkringsavgifter)innebär minskad byråkrati, reducerar socialhjälpsbehoven, eliminerarförödmjukelser i samhäUet och kan vara en del av en aUmän politik förjämställdhet. En finansiering via statsbudgeten är också nödvändig för att gealla samma möjligheter oberoende av bostadsort. Vi vet att det för närvarandefinns oUka bedömningar exempelvis av socialhjälpsbehov mellan kommuner ilandet. Även sådana olägenheter skulle alltså elimineras med ett enhetUgtsystem. Imotionen 1971:708 (c) anförs att den omfördelning av kontanta inkomster mellanolika individer, som äger rum med samhäUets medverkan, i princip sker på tvåvägar, genom skattesystemet och genom olika former av bidrag. Skattesystemet,särskilt den progressiva skatten tUl staten, har ofta betecknats som deteffektivaste instmmentet för att åstadkomma ökad ekonomisk jämlikhet.Omfördelning med hjälp av beskattningen har emellertid givna begränsningar. Detär förhållandevis effektivt då det gäller att åstadkomma utjämning från toppenav inkomstpyramiden men inte lika användbart då det gäUer att stärka de lägreinkomsttagarnas levnadsstandard. För dem har bidragssystemet blivit alltviktigare. Bidrag ger ur jämlikhetssynpunkt b'ättre möjUg-heter att placerainkomstförstärkningarna där de bäst behövs än vad en omfördelning enbart viaskatterna gör. Idet ekonomiska och sociala trygghetssystemet finns enligt motionärerna vissabrister. De anför härom. De socialförsäkringar och bidrag som finns ivårt land bUdar utan tvivel ett mycket förnämligt socialt trygghetssystem.Såväl själva strukturen med en lång rad skUda stödformer som det förhåUandetatt systemet byggts upp har emeUertid lett tiU ojämnheter. Dessahar enUgt vår mening blivit aUt påtagligare sedan de selektiva stödformernaunder senare år fått ökad betydelse. Denuppbyggnad som socialförsäkringssystemet nu har medför därför uppenbara riskerför att samhällets stöd inte kommer dem tUl godo som bäst behöver detta. Vissaundersökningar tyder på att så verkligen också är faUet. Ett oenhetligt systemmedför bl. a. stora informationsproblem och risken för orättvisor bUr stor.Principiellt viktigast är emellertid att ett sådant system inte kan täcka allafärUibara behov, eftersom dessa inte kan preciseras i förväg. Enligtmotionärema kan dessa brister rättas tUl i betydande grad om den fortsattautbyggnaden av socialförsäkringssystemet och övriga socialavälfärdsanordningar mera medvetet riktas in på att stärka de förmåner som iförsta hand skall skapa en ekonomisk och social grundtrygghet, t. ex.folkpensioner, familjepolitiskt stöd osv. Inte minst viktigt är därvid attundersöka om respektive stödformer kan utvidgas till nya grupper, varvidbehovet av socialhjälp skulle kunna minska. Pålängre sikt bör strävan enligt motionäremas mening vara att åstadkomma någonform av garanterad minimiinkomst för alla, som inteär i stånd att försörja sig själva genom arbete eller på aonat sätt.Motionärerna fortsätter. ------ 1 princip kan ett sådant system knytasantingen till skatte systemet, då det delvis får formen av s. k. negativ skatt eller utformas som ett bidragssystem' ("folkbidrag"). Med hänsyn till att det är nöd vändigt att bygga ut ett sådant system r etapper, torde den senare vägen vara den i praktiken lättframkomligaste. Engaranterad minimiinkomst iimebär en samordning av åtskilliga av de i dagexisterande bidragen eUer försäkringarna, t. ex. sjiikpenning,arbetslöshetsförsäkring och socialhjälp. a. att dte sociala välfärdsanordningarna bättre svarar motexisterande behov, administrativ förenkling och mindire risker för godtycke.Genom att införa ett generellt system kan resurserna inom socialvården i ökadutsträckning koncentreras på rådgivande, förebyggande och rehabiliterandeverksamhet, och fömtsättningama ökar för ett mera förtroendefullt samarbetemeUan samhällets representanter och dem som behöver stöd. Den snabbautvecklingen på dataområdet bör kimna skapa möjligheter för ett smidigt ochsnabbt fungerande transfereringssystem. Vid1969 års riksdag väcktes motioner med' begäran om en allmän översyn av lagen omallmän försäkring. Ändamålet med en sådan översyn skulle vara att pröva hur mankunde vidga ramett för försäkringens funktion i trygghetssystemet. Prövningenskulle inte endast ta sikte på de försäkringsbehov som redan inryms i lagenutan även mot bakgrund av ett rationdlt utnyttjande av försäkringssystemet ochförsäkringsadministrationens potentieUk möjligheter avse andra och nya behov.I motionema gavs en rad' exempel på överväganden som lämpligen borde ingå iöversynen. Motionemabehandlades av andra lagutskottet i utlåtandet 2LU 1969:74. I detta framhöll'utskottet att, om försäkringen' även skulle kunna fylla sin)funktion som ett av dé viktigaste instrumenten för genomförandet av generellatrygghetsskapande åtgärder, det var nödvändigt att den kontinuerligt anpassadestill den fortsatta utvecklingen i samhället. En sådan anpassning kunde ta siktepå förbättringar inom den nuvarande lagstiftningens ram men också inriktas påatt utvidga, samordna och förenkla reglerna för närbesläktade förmåner påområdet för social trygghet. Enligt utskottets mening hade såväl regering somriksdag aUtsedan den allmänna försäkringslagens tillkomst varit medvetna omdessa förhåUanden. Ett kontinuerligt utredningsarbete hade ägt mm påsocialförsäkringens område och pågick alltjämt. Efter ea ssmanfattanderedogörelse för det pågående arbetet med översyn av den- allmänna försäkringenoch närlijggande reglering på det sociala trygghetsfältet fortsatte utskottet: Av den lämnade sammanställningen framgår att eu'mängd av de konkreta utredningsuppgifter som exemplifierats i motionerna och ien del avremissyttranden redan är föremål för utredning eller överväganden i Kungl,. Översikten ger också en god föresfåUning om den aktivitet sompågår att anpassa socialförsäkringssystemet tUl samhällsutvecklingen. Det ärsannolikt att man förr eUer senare tvingas tUl att såsom motionärerna önskaroch en del remissinstanser uttalat göra en samordnande översyn av helasystemet. Vid en sådan skulle den framtida målsättningen för samhäUets trygghetspoUtikkunna tas upp till en bred och allsidig bedömtung. Enligt utskottets mening äremeUertid tiden 'åimu inte mogen för tUlkaUandet av en utredning med sådantuppdrag. Det pågående utredningsarbetet bör åtminstone i mera väsentligaavseenden slutföras innan man startar en ny med aU sannolikhet omfattande ocharbetskrävande översyn av hela socialförsäkringslagstiftningen. Motionärernasutredningsönskemål bör därför enligt utskottets mening inte i dagens lägeföranleda någon åtgärd. Utskottetshemställan att motionerna inte skulle föranleda någon åtgärd biföUs avriksdagen. Vid riksdag väcktes motioner med begäranom utredning om införande av ett system med garanterad minimiinkomst.Motionerna avslogs av i enlighet med hemställan i andra lagutskottetsutlåtande 2LU 1970:41, Till stöd för sitt stäUningstagande hade andralagutskottet anfört följande. Det sociala trygghetssystemet bygger dels pägenereUa stödformer avsedda att medföra en utjämning meUan olika gmpper isamhäUet med hänsyn till inkomstförhållanden och försörjningsbörda, dels påsärskUda trygghetsanordningar, som skall träda i funktion när den enskilde avnågon anledning blir i behov av hjälp. Till den förra gruppen kan hänförasfamiljepolitiskt stöd såsom barnbidrag och statligt bostadsstöd-1 gmppen avmera selektivt inriktade stödformer ingår exempelvis socialförsäkringar somsjuk- och arbetslöshetsförsäkringarna. Samhälletstrygghetsanordningar har byggts upp successivt under en lång följd av år, ochvissa ojämnheter i systemet har av naturUga skäl inte kunnat undvikas.Sistnämnda förhållande bör emeUertid inte överbetonas. De olikatrygghetsanordningarna är i betydande mån samordnade, och exempelvis lagen omallmän försäkring med dess samordnade skydd vid sjukdom, moderskap,invaliditet och ålderdom innefattar ett genereUt verkande skydd av mycketförnämligt slag. Trygghetssystemet bygger på tanken att ingen hjälpbehövandeskaU stäUas utan samhällets skydd. Socialhjälpslagen innebär en ytterstagaranti för att den enskilde inte skall lämnas utan bistånd, om han är i behovav hjälp och inte fångas upp av andra skyddsanordningar inom social-ocharbetsmarknadspolitiken. Utskottetär skeptiskt till de förslag som lagts fram att man helt eller delvis skall avlösa vårt nuvarande socialpolitiska system med nå gon form av genereUt verkande inkomsttrygghet. Förslagen är aUtför diffusa för att man skall kunna göra en bedömning av verkningarna. De angivna fördelarna är ingalunda odiskutabla. I den mån förslagen endast innebär införande av gmndtrygghet upp tUl en viss nivå kan man inte avstå från påbyggnadsanordningar av i princip samma slag som de vi f. n. har. Mot den bakgmnden måste de påstådda administrativa vinsterna bli begränsade. Den i motionema redovisade argumenteringen har inteövertygat utskottet om att man skall överge de metoder som använts föratt ge den enskilde ett så fullständigt socialt skydd som möjligt. Den stora fördelenmed ett system med selektiva och differentierade stödformer är att man.på ettändamålsenligt sätt kan styra hjälpen till de grupper eller till de enskUda somär i behov därav. Utskottet anser att man bör fortsätta med det nuvarandesystemet med samordnade åtgärder inom social-, familje-, utbildnings-,arbetsmarknads- och skattepolitiken. Det synes också vara möjligt att inomramen för sociaUijälps-lagen nå fram till en ordning, som i viss mån kantillgodose det syfte som liggler bakom motionema, I det sammanhanget kan detpekas på ett förslag som socialförvaltningen i lagt fram om nyariktiinjer för utgivande av socialhjälp. Förslaget innebär enligt förvaltningenfastställande av en klart uttryckt ekonomisk minimistandard för samtligastadens invånare. Fråganom en garanterad minimiinkomst för alla medborgare genom ett system med s, k,negativ skatt har diskuterats i vid upprepade tillfällen. Ett sådantsystem, som ursprungligen aktualiserats i , innebär att alla under en vissinkomstnivå är fritagna från inkomstskatt och tillförsäkrade ett kontantbidrag, som efter prövning i samband med inkomsttaxeringen utgår med maximaltbelopp till den, som saknar egen inkomst, och med reducerat belopp till den,vars inkomst understiger den för alla fastsfällda inkomstnivån. Påhemställan av bevillningsutskottet avslog motioner medbegäran om utredning av möjligheterna att införa negativ skatt (BeU 1970:40),Införandet av en garanterad inkomst i form av negativ skatt kunde inte ske utanen omprövning av hela socialpolitiken. Systemet var förenat med betydandesvårigheter och det individueUa behovet av andra sariihäUeliga åtgärder änkontanta bidrag kunde, om reformen genomfördes, likväl kvarstå. Från beskattningssynpunktkunde invändas att förslaget öm negativ skatt krävde en fullständig omprövningav det skatterättsliga inkomstbegreppet. En sådan skatt skuUe också medföra idet närmaste oöverstigliga kontrolltekniska och administrativa svårigheter.Kravet på en garanterad minimiinkomst kunde enligt bevillningsutskottetsmening enklare och bättre tillgodoses inom ramen för den nuvarande social- ochskattepolitiken än genom ett system med negativ skatt, Ibetänkandet SkU 1971:18 har skatteutskottet i anledning av motioner med nyttkrav pä utredning av frågan om negativ skatt uttalat att några nyaomständigheter inte framkommit som borde föranleda aiman ståndpunkt i fråganän den som intogs av . I motionen 1971:244 hemstäUs om utredning avfömtsättningarna för införandet av en allmän socialförsäkring, som skaU täckaalla for- En sådan försäkring skall trygga försörjningen för barn,åldringar och handikappade samt ersätta förlust av inkomst vid sjukdom ocharbetslöshet. Finansieringen föreslås ske via statsbudgeten. Imotionen 1971:708 begärs utredning av frågan om garanterad minimiinkomst. Eninkomst av idetta slag skall utgå till alla som inte är i stånd att försörjasig själva genom arbete éUer på annat sätt. Ett sådant system med folkbidragskulle enligt motioriärema leda till en samordning av åtskilliga nuvarandetrygghetsanordningar, såsom sjukförsäkring, arbetslöshetsförsäkring ochsocialhjälp. Man skulle vinna en bättre anpassning tiU existerande hjälpbehov,administrativ förenkUng och minskade risker för godtycke. Socialvårdensresurser skuHe frigöras och i ökad omfattning kunna koncentreras på rådgivande,förebyggande och rehabiliterande verksamhet. Frågor av det slag som tas upp i motionema harbehandlats av vid tidigare tillfällen. Vid riksdag väcktesmotioner med yrkande om en allmän översyn av lagen om allmän försäkring. Syftetmed en sådan översyn skulle vara att pröva hur man kunde vidga ramen förförsäkringens funktion i trygghetssystemet. framhöll att det varnödvändigt att kontinuerligt anpassa socialförsäkringarna till utvecklingen isamhället dels genom förbättringar inom den nuvarande lagstiftningens ram, delsgenom utvidgning, samordning och förenkling av reglerna för närbesläktadeförmåner på området för social trygghet. Sådan reformverksamhet hade pågåttsuccessivt och pågick alltjämt, I själva verket rådde stor aktivitet attanpassa socialförsäkringssystemet till samhäUsutvecklingen. uttaladeatt man sannolikt förr eller senare tvingades till att göra en samordnande översynav hela försäkringssystemet, varvid den framtida målsättningen för samhälletstrygghetspoUtik kunde tas upp till en bred och aUsidig bedömning. Tiden varemellertid inte mogen för tillkallandet av en utredning med sådant uppdrag, Motionema avslogs därför. mening saknas anledning att frångå den bedömningsom gjordes av riksdag. Alltjämt pågår ett intensivt utredningsarbetepå socialförsäkringsområdet. Utskottet vill som exempel peka på utredningen omtandvårdsförsäkring, sjukpenningutredningen, pensionsålderskommittén och den iår tUlkaUade utredningen om översyn av yrkesskadeförsäkringen. På angränsandeområden märks bl. a. familjepolitiska kommittén, socialutredningen och den iår avslutade , vars förslag om försäkring och annat kontant stödvid arbetslöshet f. n. övervägs i Kungl. Detta utredningsarbetebör i väsentUga delar slutföras och prövas innan man tar upp frågan om utrednmgav en allmän socialförsäkring av den typ som skisseras i motionen 1971:244.Utskottet kan således inte tiUstyrka bifall till det utredningsyrkande som framställsi denna motion. Frågan om garanterad minimiinkomst prövades av 1970års riäcsdag. På hemställan av andra lagutottet avslog motioner medsamma yrkande som motionen 1971:708. I det föregiåeode har återgivats de skälsom andra lagutskottet anförde för ett sådant ställningstagande. 1 årets motionhar inte åberopats någon omständighet som eoögt soci; försäkringsutskottetsmening bör föranleda att intaga azman ståndpunkt i frågan. Utottetavstyiker därför bifall jämvä tiH ut-redningsyrkandet i motionen 1971:708. Under åberopande av vadsålunda anförts får utskottet hemöälla 1) att motionen 5971:244 inteföranJeder någon nksdagens åtgärd, 2) att motionen 1971:708 inteföranleder någon åtgärd. Stockholmden På socialförsäkringsutskottets vägnar Närvarande:herrar (), (), i (fp), fröken ()*,herrar Ringaby (m), i (s), i Nennesholm (c), fmHåvik (s), herrar Mundebo (fp). (), i (m), (), fröken (), herrar i (vpk) och iNybro (c). *Ej närvarande vid betänkandets justering. A)vid utskottets hemställan under 1) av i (vpk) somansett dels att det avsnitt av utskcrttets -yttrande sombörjar på s. 6 -med orden "Enligt socialförsäkringsutskottets" ochslutar på s. 7 med * motionen 1971:708" bort ersättas med text avföljande lydelse; "mening förefaller det emeUertid nu nödvändigt attutreda fömtsättningarna att införa en allraän socialförsäkring av det slag somisseras i motionen 1971:244. Det inredningsarbete som pågår påsocialförsäkmigsområdet är inriktat på enskilda delar av detsamma, som t. ex.utredningen om tunåviiTåsSärsSk.-ring, sjukpenningutredningen,pensionsMderskommittén och den i ir tUlkaUade utredningen om översyn avyrkesskadeförsäkringen. Ukfiom familjepolitiska kommittén, socialutredningenoch åen avshrtade behandlar dessa väsentliga ddar avsodalpoytikm. Men vUka förslag dessa än kommer med så kan resiitatet inte bliannat SfU 1971:36 ' 8 Det riktiga måste vara att.nu pröva föruts'ättningarna för en nyinriktning av hela detta arbete och komma fram till en klar målsättning och ettsåvitt möjligt- enhetiigt system för alla former av socialpolitiska insatser;. Socialförsäkringsutskottetdelar också den. ii motion, 1971:244 framförda meningen att en sådanallm'..socialförs'äkring skall finansieras via statsbudgeten. Ett sådanttillvägagångssätt är: nödvändigt inte minst för att åstadkomma jämställdhet föralla människor, oavsett boendeort. Däremotanser sig utskottet inte nu böra förorda någon specieU form, som t. ex.sociallön, social minimistandard eller dylikt. Utskottet kan därför inteansluta sig till det i motionen 1971:708 framförda utredningsyrkandet omgaranterad minimiinkomst. Riksdagenuttalade att det förr eller senare måste göras en samordnande översyn av hela försäkringssystemet. Insikten härom och erfarenheterna av den hittiUs förda debatten om socialvården som hel het och i enskilda delar gör att utskottet ansluter sig till den i motionen 1971:244 framförda uppfattningen att det behövs en aUman socialför säkring som inkluderar alla sjukvårdskostnader och alla typer av in komstbortfall. Utskottet tillstyrker följaktligen det i denna motion fram ställda utredningsyrkandet." : .. :. É?e/joc att utskottet bort hemstäUa "1) att med bifall till motionen1971:244 hos Kungl. Maj;t hemsfåller om utredning av förutsättningarna attinföra en allmän socialförsäkring, som täcker alla former av inkomstbortfall,i enlighet med vad utskottet anfört". B) Vid utskottets hemställan under 2) av herrarJonsson i (fp), i Nennesholm (c), Mundebo (fp), fröken () och i (c), som ansett ''' dels att det avsnitt av utskottets yttrande på s. 7som börjar med orden "Frågan om" och slutar med, "i motionen1971:708" bort ersättas med text av följande lydelse: "Detsocialförs'äkringsskydd och kompletterande bidragsskydd som finns i vårtland utgörirflera: avseenden, ett gott socialt trygghetss,ys- , tern. TUl dettahar bl. a. bidragit att systemet anpassats till, utvecklingen i samhäUet. Ensådan anpassning pågår alltjänjt. Ett flertal utredningar är således f.n.sysselsatta med att pröva förslag tiU;förbättringar av olika delar avsocialförsäkringsskyddet. Någon utredning med- uppgift att göra en samladöversyn- ay hela systemet är-däremot inte verksam. Somframhålles i motionen 1971:708 ärriskema . trots vårt omfattande trygghetssystem: aUtjämt stora för att betydande grupper, oftast de sämst ställda. skaU hamnautanför både välfärdsstegringen och den ekonomiska utjämning,.som i första hand;borde komma dessa. sistnämndagrupper till godo. är svårigheterna att åstadkomma en ekonomiskgrundtrygghet för denna heterogena grupp uppenbara. Allmänenighet råder om att det sociala trygghetssystemet bör förstärkas. Dåde olika trygghetsanordningarna har byggts upp successivt under en lång följdav år har det av naturliga skäl inte heller gått att undvika vissa ojämnheter isystemet. Detta förhåUande skall givetvis inte överbetonas. Utskottet viU dockunderstryka nödvändigheten av att ansträngningar sätts in för att genom enbättre samordning mellan de nuvarande socialförsäkringsgrenarna eUer på annats"ätt komma tiU rätta med de här påtalade bristerna. Därvid uppkommer bl.a. frågan om möjligheten att införa någon form av garanterad minimiinkomst för alla.Syftet med en sådan generell trygghetsförsäkring skulle också vara attförbättra den ekonomiska situationen för de sämst ställda i samhället. Direktainkomstöverföringar är den enda möjliga metoden för att bistå dessa. Densannolika höga andelen indirekt skatt även på lång sikt skärper kravet på engaranterad inkomst. Olikasystem kan därvid tänkas. Genom att bygga på skattesystemet med någon form avs. k. negativ skatt kan man komma ett steg på vägen. Inte heUer då bliremellertid systemet fullkomligt. De som helt saknar beskattningsbar inkomstkommer således att lämnas utanför. Det finns därför skäl att låta övervägandenaäven omfatta någon forrh av garanterad minimiinkomst. En sådan lösning kräveremellertid én fullständig jämförbarhet mellan oUka inkomstbelopp. För att fåen möjlighet att överblicka de verkliga behoven torde därför en mängd nu ickeskattepliktiga inkomster få lov att göras skattepliktiga och en belopps-mässigjustering ske i anslutning därtill. Bådetekniskt och ekonomiskt erbjuder också frågan betydande svårigheter. Detligger därför i sakens natur att den måste ses i ett långt perspektiv.Samtidigt har den en sådan vikt, att det omfattande och säkerligen tidskrävandeutredningsarbete, som måste föregå en sådan reform, icke bör uppskjutas utansnarast möjligt igångsättas. En viktig del av detta utredningsarbete måste varaatt tillgodogöra sig utländska rön och erfarenheter av liknande system.Utskottet tiUstyrker alltså det i motionen 1971:708 framförda yrkandet omutredning om ett system med garanterad minimiinkomst samt om konsekvenserna avett sådant system för den framtida socialpolitiken och de befintliga socialaför-månema." delsock att utskottet bort hemställa "2) att med bifaU tiU motionen1971:708 hos Kungl, Maj;t hemställer om utredning angående ett system medgaranterad minimiinkomst i enlighet med vad utskottet anfört".