bet · FU01CU27 · 1971-12-31 00:00:00 — Sammanfattningsvis innebär enligt propositionen deföreslagna ändringarna i expropriationslagstiftningen följande. Beträffandeexpropriation för tätbebyggelseända-m å 1 föreslås att reglerna utformas så attde möjliggör en aktiv markpolitik. Två synpunkter har därvid varitvägledande. Den ena är att kommun i princip skall ha företrädesrätt tiU allinark som behövs för tätbebyggelseåtgärder och den andra att kommunen skall hamöjlighet att förvärva marken på ett tidigt stadium. Kommunerna föreslås ienlighet härmed få rätt tUl expropriation för att få möjlighet att förfoga övermark som med hänsyn till den framtida utvecklingen krävs för tätbebyggelse eUerdärmed sammanhängande anordning. Denföreslagna regeln gäller såväl obebyggd som redan tätbebyggd mark. När detgäller det senare slaget av mark föreslås dock den begränsningen attexpropriation får ske endast om det med skäl kan antas att marken inomöverskådlig tid, varmed i huvudsak avses tider upp till , kommer attberöras av byggnads- eller anläggningsåtgärd som är av väsentlig betydelse frånallmän synpunkt. För att understryka betydelsen av t o m t r ä 11 s i n s t it ut e t anges särskUt i förslaget att expropriation kan ske för att ge kommunmöjlighet att upplåta mark med tomträtt. Värdestegringsexpropriation är en ny expropriations- CU 1971: 27 11 grundsom föreslås införd. I fall då staten eller kommun avser att inom visst områdeutföra sådana byggnads- eller anläggningsåtgärder som kan föranledaexpropriation enligt expropriationslagen skall egendom i områdets omedelbaranärhet kunna exproprieras. En förutsättning härför är att de planeradebyggnads- eller anläggningsåtgärdema medför väsentligt ökat värde föregendomen i fråga eller annars avsevärt ökar möjligheterna att utnyttjaegendomen. Bestämmelsernaom expropriation för tätbebyggelseändamål och om värdestegringsexpropriationblir enligt förslaget så vidsträckta att de helt täcker de nuvarandebestämmelserna om zonexpropriation och tomtexpropriation i 44 och 45 §§byggnadslagen. Dessa bestämmelser föreslås därför bli upphävda. Med avseendepå expropriationsändamålen innebär förslaget slutligen att nuvarande regler ibyggnadslagen om expropriation till skydd för äldre bebyggelse som det avhistoriska eller kulturhistoriska skäl är angeläget att hålla i värdigt skicköverförs till expropriationslagen. Ersättningsreglernaär utformade utifrån grundsatsen att å ena sidan ingen bör drabbas av ekonomiskförlust på grund av att hans egendom tas i anspråk genom expropriation men attå andra sidan den exproprierande har ett befogat anspråk att inte behövabetala ersättning för sådana värden som tiUskapas genom hans egna insatser. Meddenna utgångspunkt föreslås regler i syfte att dämpa markvärdestegringen ochatt hindra att den exproprierande vid expropriation för tätbebyggelseändamålskall behöva ersätta värden som har uppstått till följd av samhällets egnainsatser och har samband med tätbebyggelseutvecklingen. Utgångspunkteni förslaget är att för fastighet som exproprieras skall erläggas enlöseskilling motsvarande fastighetens marknadsvärde vid tiden förexpropriationsmålets avgörande med de begränsningai: som kan följa av desärskilda reglerna om förebyggande av markvärdestegring. När del av fastighetexproprieras, bestäms ersättningen, kallad intrångsersättning, till skillnadeni marknadsvärde före och efter expropriationen. När det gäller marknadsvärdetframhålls att kommunala köp och försäljningar tillhör den normala marknadsbUdeni tätbebyggelseregioner och att kommunens inflytande på prisnivån bör slå igenomvid bestämmandet av expropriationsersättningen. Ibevishänseende föreslås att samma principer skall gälla som i skadeståndsrättsligamål. Härigenom förhindras att bevisbördan som ofta nu är faUet läggs ensidigtpå den exproprierande. Vidvärderingen skall gälla den allmänna regeln att om det företag, för varsgenomförande expropriationen äger rum, har medfört inverkan av någon betydelsepå värdet av den fastighet som skall exproprieras så skall ersättningenbestämmas med hänsyn till det värde fastigheten skulle ha haft utan sådaninverkan. CU 1971: 27 12 När det gäller expropriation förtätbebyggelseändamål föreslås vissa ytterligare värderingsregler, vilka utgören principiellt mycket betydelsefull nyhet i förslaget och har tUl syfte justatt förebygga oförtjänt markvärdestegring. Reglerna avser att hindra attsamhället vid expropriation som sker för att genomföra tätbebyggelse eller föratt utveckla sådan bebyggelse skall behöva betala ersättning för marken medbelopp som innefattar sådan värdestegring som beror på samhällets egna insatseri samband med tätbebyggelseutvecklingen. Problemet att skilja den värdestegringsom sålunda inte bör ersättas från sådan värdeökning som saknar samband med denväntade tätbebyggelseutvecklingen föreslås löst genom en presumtionsregel.Enligt denna skall den ökning av fastighetens värde som ägt rum under tidenfrån före ansökningen om expropriation dock högst företalans väckande vid domstol och på grund av en övergångsbestämmelse ej i någotfall tidigare än från anses bero på expropriationsföre-tagetoch alltså inte ersättas, om det inte blir utrett att värdestegringen beror påannat än förväntningar om ändring i fastighetens tUlåtna användningssätt.Regeln tUlgodoser markägarens berättigade intresse eftersom ersättning utgårom utredningen ger vid handen att markvärdestegringen helt eller delvis saknarsamband med den kommande ändrade markanvändningen. Värderingen skall ske underbeaktande av fastighetens skick när ersättningsfrågan avgörs. Har stadsplaneller byggnadsplan fastställts under tid då presumtionsregeln är tillämpligmen före ansökan om expropriation skall regeln tillämpas endast på värdestegringsom ägt rum efter planfastställelsen. Presumtionsregelnär så utformad att den i allmänhet skall ge fastighetsägaren möjlighet att förexpropriationsersättningen förvärva annan jämförlig fastighet, underförutsättning att förvärvet sker inom ett sådant område där någon förändradmarkanvändning inte kan förväntas inom överskådlig tid. För vissa typer avfastigheter har det emellertid ansetts motiverat att ge en regel som innefattaren uttrycklig garanti för en ersättning som gör det möjligt för ägaren attskaffa sig en likvärdig ersättningsfastighet. Garantin gäller fastighet sominnehas i huvudsakligt syfte att bereda bostad åt ägaren och honom närstående,dvs. som regel en- eller tvåfamiljshus. Omkommunema bedriver en fast och konsekvent markpolitik bör de föreslagnaändringarna beträffande värderingsreglerna och expro-priationsmöjligheternakunna dämpa prisstegringarna på fastighetsmarknaden. Förslaget möjliggör enöppnare bebyggelseplanering eftersom värdestegringsproblemen inte behöverbeaktas i samma utsträckning som . CU 1971: 27 13 Förslagen i propositionen går ut frånexpropriationsutredningens betänkande III, Expropriationsändamål ochexpropriationsersättning m. m. (SOU 1950: 50 och 51). Utredningen hade kommittUl den uppfattningen att ExL bör ersättas med en ny lag, omfattande även dedelar av expropriationsrätten som inte dittills hunnit överses, bl. a. reglemaom förfarandet. Maj:t med hänsyn till beskaffenheten av utredningensåterstående arbetsuppgifter förordnat att dess uppdrag skaU anses avslutat, harutredningsarbetet i återstående delar fullföljts inom justitiedepartementet.Resultatet av detta arbete har numera redovisats i en promemoria som nuremissbehandlas. Enligt vad som anges i promemorian är avsikten att senare ien lagrådsremiss lägga fram förslag till en ny expropriationslag, grundat ävenpå expropriationsutredningens förslag i de delar de inte behandlats ipropositionen. Arbetet bedrivs med sikte på att en ny expropriationslag skallträda i kraft den Den ovan nämnda promemorian PM med förslag tilländringar i expropriationsförfarandet m. m. (Ds Ju 1971: 23) innehåller bl.a. följande överväganden. Avgörandet i fråga om tillståndtill expropriation bör kunna delegeras för vissa slag av ärenden. Ökad processledning fråndomstolens sida skall kunna bidra till att förenkla och förbilliga åtskilligaexpropriationsmål. Vissa förenklingar ibehandlingen av fråga om förhandstillträde förordas. Reglerna om hänsyn tillpanträttshavarnas intressen ändras efter förebild i vattenlagens system. Vidgade möjligheter att iöverrätt avgöra mål utan huvudförhandling. Förbudet mot återkallelse avexpropriationsanspråk sedan tillträde skett skall slopas. De särskilda reglerna ombesvärsfördelningen i ersättningsmål enligt BL ersätts av de bestämmelser somgäller i expropriationsmål. Delgivningsformerna mjukas upp. föreslåri sitt huvudbetänkande Sanering I och II (SOU 1971: 64 och 65) bl. a. följande. Kommunernaskall ta initiativ till och leda saneringsverksamheten. Kommunerna skall därförupprätta bostadssaneringsprogram. CU 1971: 27 14 möjligheteröppnas för samhället att ålägga fastighetsägare att vidta åtgärder förunderhåll och modernisering av bostadshus. Möjligheterna att få markförvärvslånförbättras för att öka möjligheterna till kommunala förvärv. Kommunerna bör enligt utredningen förvärvafastigheter i den omfattning som erfordras för att säkerstäUa dels attbostadssaneringsprogrammen genomförs på rätt sätt inom förutsatt tid, dels attde äUmännyttiga företagens utbud av lägenheter blir så stort att de kan fungerasom ledare i hyresprisbUdning-en. Lånemöjligheterna förbättras och statligabidrag införs för viss sanering. I motionerna 1971; 1509, 1511 och 1512 förs framyrkanden som i skild utformning innebär förslag om att sakprövningen avpropositionsförslaget skall anstå. Härtill kommer ett avslagsyrkande imotionen 1971: 1510. Motionernai vad de kan anses innebära förslag om ett uppskov utan sakprövning går ihuvudsak ut från uppfattningen att väsentliga förslag i propositionen avvikerså avsevärt från expropriationsutredningens remissbehandlade ställningstagandenatt nya yttranden från bl. a. sakkunniga myndigheter och organisationer bortinhämtas eller bör inhämtas innan tar slutlig ställning i ämnet.Därvid torde, i anslutning till lagrådets bedömriing, närmast anknytningen i 1§ första stycket 16 ExL till förköpslagens bestämmelser --r-r i anslutning tillförslag av reservanter i utredningen och den i 111 a. § ExL föreslagnapresumtionsregeln ha varit aktuella. Lagrådet har ansett att det måstebetecknas som en brist i utredningen av detta såväl ekonomiskt som teknisktsvårbedömda lagstiftningsärende att nyheterna i Kungl. Maj:ts förslag intevarit föremål för remissbehandling. Vidaregrundas motionsförslagen i denna del bl. a. även på att sambandet medaviserade förslag tiU riksdag om bl. a. förfaranderegler videxpropriation är så stark att en gemensam behandling är nödvändig. Expropriationsutredningenfann det lämpligt att redovisa sina delöverväganden i fråga omexpropriationsändamålen och expropriationsersättning m. m. för att inteangelägna reformer skulle behöva försenas. Föredragande statsrådet har, trotsatt den kritik som riktats mot utredningens nämnda ståndpunkt ansågs ha visstfog, bedömt vissa frågor ha sådan betydelse från samhällsplaneringssynpunkt attde bör tas upp utan dröjsmål. Angelägenheten av att nuaktueUa frågor löses snabbt är enligt ut- CU 1971: 27 15 skottetsmening mycket stark, inte minst med hänsyn till de samhällsplaneringsfrågorsom ;nu får ytterligare ökad aktualitet. Särskilt får beaktas vikten av attlösa värderingsfrågorna innan ytterligare planeringsredovisningar gerprishöjande effekter. Även om förslagen i propositionen i de av lagrådetsärskilt nämnda två avseendena avviker från utredningsförslagen ger dockremissbehandlingen av frågeställningarna som sådana även i dessa delar avsevärdledning för bedömningarna. Vidare har utskottet tillförts synpunkter i ämnetgenom skrivelser och muntliga föredragningar från bankinstitutioner samtrepresentanter för näringslivet m. fl. Även de motioner vari yrkas uppskovinnehåller synpunkter på skilda delar av förslaget. Departementspromemorian omförfarandereglema har varit tillgänglig för utskottet. Utskottetanser att det vid propositionens avlåtande tillgängliga materialet kan utgöratillfredsställande grund för en bedömning. Samban-: det med förfarandereglernaär inte starkare än att en delreform, i enlighet sålunda med även utredningensmening, nu kan ske. Med hänsyn till det anförda avstyrker utskottet deinledningsvis nämnda motionerna i vad de avser ett uppskov med sakbehandlingeni avvaktan på ytterligare utredning m. m. Utskottetavstyrker motionen 1971:. 1510 även i övrigt och sålunda i vad den avser ettyrkande om avslag efter viss sakprövning, nämligen en prövning grundad bl. a.på bedömningar av det enskilda fastighets-ägandets fördelar för samhället ochpå ifrågasättande av om förslagen är förenliga med en grundsats att enskildsrätt skall tryggas. Vad i även denna motion i övrigt anförts om de gmndläggandeprinciperna för expropriation och skilda reglers lämplighet får ingå iutskottets sakprövning av propositionens enskildheter. Expropriationför vissa tätbebyggelseändamål (1 § första stycket 16 och 111 § ExL, 44 och 45§§ BL) Utskottet delar och finner anledning att strykaunder de i statsrådsprotokollet angivna utgångspunkterna för bedömningen. Sålundaleder syftet att möjligöra en aktiv markpolitik till att kommunernaskall ha en obetingad företrädesrätt till mark som avses för tätbebyggelseenligt det av utskottet tidigare (CU 1971: 26) förordade vidgadetätbebyggelsebegreppét, en företrädesrätt som skall kunna göras : gällandegenom markförvärv på ett tidigt stadium i planeringsprocessen och i fråga omförutsättningarna knyta an till förköpslagens regler. Denförordade huvudregeln ger kommun expropriationsbefo-genhet beträffande mark sommed hänsyn till den framtida utvecklingen krävs för tätbebyggelse eller därmedsammanhängande anordning. CU 1971: 27 16 språkenpå den sannolikhetsbevisning som kommunen har att prestera får liksom vidtillämpning av förköpslagen inte sättas alltför högt vare sig i fråga ombehovets exakta omfattning eller i fråga om tidsperspektivet. Som nedan berörsbegränsas expropriationsmöjligheten inom tätbebyggt område av i 111 § ExLangivna särskUda förutsättningar. mening bör det inte i huvudregeln ställas upp sådana särskilda kravpå bevisning om markbehovet som synes förordade i motiven tiU motionen 1971:1511 krav som inte heller står i överensstämmelse med den av reservanterna iutredningen förordade anknytningen tUl förköpslagens tUlämpningsområde. Enlämplig markhushålU ning får skapas genom en utvecklad och framsynt fysiskplanering. ställningstagande till utgångspunkterna följer att utskottet ocksåansluter sig till uppfattningen att markägares erbjudna medverkan för attrealisera kommunala byggnadsintentioner inte kan få tillmätas avgörande viktvid prövningen av expropriationsbefogenheterna. En kommuns önskan att inte baratillförsäkra sig byggnadsrätten utan även den fortsatta äganderätten och kontrollenöver. marken kan inte få hindras av ett produktionserbjudande som lika väl kani fri konkurrens föras fram till kommunen i egenskap av markägare. av bebyggelsen kan i vissa fall vara lämplig och kan då göras möjliggenom tomträttsupplåtelse. Utskottets ställningstagande i denna del torde med angiven uppfattning om innehållet i en fri konkurrens inte på ettavgörande sätt skilja sig från vad som i detta sammanhang föreslagits imotionen 1971: 1512 eller förordats i motionen 1971: 1509. Imotionen 1971: 1512 föreslås vidare en särregel för expropriation av småhus förpermanentboende och fritid av innebörd att tillstånd skulle ges endast närexpropriation är oundgänglig från samhällsbyggnadssynpunkt. Enså utformad regel skulle enligt utskottets mening kunna uppfattas som ettavsteg från utgångspunkterna. Motionärernas syfte tUlgodoses i väsentliga delarredan genom det särskilda aktualitetskravet för tätbebyggd mark. Som anförs istatsrådsprotokollet (s. 159160) är det naturligt att kommunema som hUtUls igörligaste mån undviker att ta i anspråk mark som är bebyggd medegnahemsfastigheter. Förslageti propositionen innebär att en kommuns förklaring att mark skall upplåtas medtomträtt utgör tUlräcklig bevisning om markbehovet. Avsedd tomträttsupplåtelseblir därmed en fullt självständig ex-propriationsgmnd. Inom tätbebyggt områdebegränsas även denna ex-propriationsmöjlighet av de särskilda krav somföreslagen lydelse av 111 § ExL innefattar. Institutettomträttsexpropriation ingår även i nu gällande lag som en självständigexpropriationsgmnd, dock begränsad till mark som inte är tätbebyggd. Någonmotsvarande begränsning ingår inte i det nu framr lagda förslaget. Lagförslagetinnebär vidare att tomträttsexpropriation CU 1971: 27 17 intesom villkoras av att marken skall användas för tätbebyggelse ändamål. Enligt gäUande rätt (prop. 1953: 177, 3LU 26) kan alla slag av fastigheter, och inte som tidigare endast tomtindelad mark, vara föremål för tomträttsupplåtelse. Upplåtelse kan avse också annat ändamål än bostadsbebyggelse. Istatsrådsprotokollet har anförts att avsikten varit att tomträttsexpropriationskall få ske på sakligt sett väsentligen oförändrade grunder och att ipraktiken tomträttsupplåtelse inte lär bli aktuell beträffande annan mark änsådan som behövs för tätbebyggelseändamål. Imotionen 1971: 1512 har föreslagits,att avsedd tomträttsupplåtelse inte skallutgöra självständig expropriationsgrund. Samma mening förs fram i motionen1971: 1511. Förslagen i denna del grundas främst på invändningen att redanhuvudregeln tillgodoser de krav som kommunerna kan ställa. Vidare anförs attkommunen genom att åberopa tomträttsupplåtelse som expropriationsgrund bindersig för en markanvändning som kanske inte kommer att vara den meständamålsenliga. mening har inte övertygande skäl' anförts mot att som låtatomträttsupplåtelse utgöra en fuUt självständig expropriationsgrund och därmedstryka under tomträttsinstitutets betydelse. Förslaget innebär att enförutsättning för även tomträttsexpropriation skall vara att marken med hänsyntill den framtida utvecklingen.behövs för tätbebyggelse eller därmedsammanhängande anordningar. Bevisningen om detta markbehov kaii dockbeträffande obebyggd och. gles-bebyggd mark inskränkas till kommunens uttaladeavsikt att upplåta, marken med tomträtt. Utskottet tillstyrker sålundalagförslaget och avstyrker motionen 1971: 1512 i denna del. Genomen särskild förutsättning för tätbebyggd mark begränsas enligt 111 § ExLexpropriationsbefogenheterna i fråga om såväl tidsperspektivet som behovetsart. Begränsningen gäller både huvudregeln och regeln omtomträttsexpropriation. Den särskilda förutsättningen innebär att marken inoinöverskådlig tid kommer att beröras av byggnads- eller anläggningsåtgärder somär av väsentlig betydelse från allmän synpunkt eller att det till främjande avplanmässigt byggnadsskick eller av annan därmed jämförlig orsak är angelägetatt kommunen får rådighet över marken. Någonfaktisk skillnad torde inte föreligga mellan lagförslaget och motionen 1971;1512, såvida motionen inte syftar tUl att motivledes ange att undantagsvis förlängre tid än konkretiserade planer inte skall utgöraexpropriationsgrund. Utskottet tillstyrker lagförslaget och avstyrker motioneni denna del. Expropriationför tätbebyggelseändamål får enligt lagförslaget genom föras endast till förmån för primärkomrnun. Utvidgningar av ex propriationsbefogenheterna tUl landsting och komihunalförbund föreslås i motionerna 1971: 1502 och 1513. 2 1971.19 saml. CU 1971: 27 18 Det allmänna syftet att möjliggöra en aktivkommunal markpolitik i förening med det ansvar för bostadsbyggandet som ålagtskommunerna kan göra en föreslagen begränsning naturlig. Emellertid har i vissafall kommunalförbund och landsting, som utvecklats i de nämnda motionerna,vissa godtagna intressen av att medverka i bostadsbyggandet och skapaförutsättningar för friluftslivet m. m. i anslutning därtill. Utskottettillstyrker lagförslaget i denna del. Enligt utskottets mening torde dockytterligare böra prövas i vilken utsträckning expropriation för angivna ändamålenligt 1 § första stycket 3, 4, 6 eUer 16 bör medges för landstingskommun ellervissa kommunalförbund utan att den principiella ansvarsfördelningen därigenomrubbas. bör som sin mening ge Kungl. Maj:t till känna vad utskottetanfört i anledning av de sistnämnda motionerna. i 68 § ExL kan återlösen av exproprierad mark påfordras efter talaninom från expropriationens fullbordande om marken inte kommit till avseddanvändning och ändamålet är att anse som övergivet. De förlängdatidsperspektiven vid bedömningen av markbehovet ger enligt utskottets meninganledning att ifrågasätta återlösen-regelns nuvarande utformning. Enligt vadföredragande statsrådet i annat sammanhang anfört kommer frågan omåterlösenregler att tas upp vid den fortsatta beredningen av utredningensförslag. Expropriationför stärkande av ofullständiga jordbruk (1 § första stycket 15, 109 och 110 §§ExL) Utskottet har ingen erinran mot att gällande reglerom expropriation för jordbruksändamål upphävs. Syftet tillgodoses fr. o. m. den1 av bestämmelser i fastighetsbildningslagen. Expropriationför kulturella ändamål (1 § första stycket 12 ExL och 44 a § BL, 108 § andrastycket ExL) Maj:ts förslag upphävs 44 a § BL ochändras 1 § första stycket 12 ExL i uttalat syfte att i förening med regler omvärdestegringsexpropriation och motivuttalanden från föredragandens sida tillgodosede planintressen som beaktas i 44 a § BL. Rätt till inlösen av närbelägenmark enligt 44 a § BL ges i föreslagna regler om värdestegringsexpropriation.Mot Kungl. Maj:ts förslag har stäUts motionen 1971: 1514 med hemställan att 44a § BL bibehåUs tiU dess att ett utarbetat system med lagstiftning och andraåtgärder utarbetats för att bevara kulturhistoriskt värdefull bebyggelse. mening kan överförandet av dessa reglers materiella innehåll tillExL inte binda det åberopade pågående utredningsarbetet eller den utredning sominitierats genom riksdags beslut i an- ev1971: 27 19 ledningav kulturutskottets betänkande nr 26. Utskottet tillstyrker Kungl. Maj:tsförslag och avstyrker motionen. Utskottethar ingen erinran mot förslaget att bestämmelsen i 108 § andra stycket ExLupphävs. Värdestegringsexpropriation(1 § tredje stycket ExL, 44 och 44 a §§ BL) av remissinstanserna ihuvudsak positivt mottagna förslag att införa en särskild bestämmelse omvärdestegringsexpropriation förs vidare genom propositionen och lämnas utanerinran av lagrådets majoritet. Detta innebär ett fullföljande av tankegångarbakom regler av motsvarande innebörd i 44 och 44 a §§ BL. Mot förslaget harinte i rUtsdagsbehandlingen förts fram annan erinran än den som kan innefattasi motionen 1971: 1510 med dess kritik av regelns avsedda möjlighet att påverkafrivilliga uppgörelser om ersättning till samhället för viss värdestegring. mening är de i föreslagen form sammanfattade reglerna omvärdestegringsexpropriation av stort principiellt värde. De ger även ett klartuttryck för den grundläggande principen att den värdestegring som beror påsamhällsutbyggnaden bör tillgodoföras det allmänna. Allmännasynpunkter m. m. (67 § ExL) Utgångspunkterna för de i propositionen gjordabedömningarna av ersättningsreglernas utformning har bl. a. varit följande. Expropriationsersättningarnabör ligga på en nivå som förenar expro-priatens anspråk på att inte lidaekonomisk förlust och samhällets anspråk på att expropriaten inte skall göraekonomisk genom den samhällsutbyggnad vari de avsedda åtgärderna ingår.Vidare skall expropriationen inte framstå som en ur synpunkt såoförmånlig förvärvsform att plansynpunkter uppoffras genom att utbyggnadenstyrs av ett ofullständigt markinnehav. Ur allmän synpunkt bör ersättningarnainte bidra till att höja markprisnivån genom spekulationer i ökad avkastning pågrund av förväntad ändrad markanvändning. Detta är till förfång inte bara förtätbebyggelsekostnaderna utan även för ett rationellt utnyttjande av markenför jord- och skogsbruk, särskilt i närheten av tätorterna.