bet · FU01NU38 · 1971-12-31 00:00:00 — Näringsutskottetsbetänkande nr 1971 NU 1971: 38 Näringsutskottetsbetänkande i anledning av motioner om delägar-sparande m.m. delsmotionen 1971:431 av m. fl. (m), vari yrkas att' iskrivelse till Kungl. Maj:t skall begära utredning och förslag om ett systemför delägarsparande i enlighet med vad i motionen anförts, delsmotionen 1971: 1075 av m. fl. (fp), vari yrkas att iskrivelse till Kungl. Maj:t skall hemställa att en parlamentarisk utredningmed representanter för arbetsmarknadens parter och erforderlig expertistillsätts med uppgift att undersöka möjligheterna till ekonomiskdemokratisering genom ett system för andel i vinst åt de anställda i enlighetmed de tankegångar som redovisats i motionen, delsmotionen 1971: 1096 av m. fl. (fp), vari yrkas alt iskrivelse till Kungl. Maj:t skall hemställa att en parlamentarisk utredningtillsätts under medverkan av arbetsmarknadens parter och erforderiig expertismed uppgift att avge förslag om hur allmänna riktlinjer bör uppdragas för attge löntagarna andel i långsiktigt före-tagssparande och hur metoder att frånstatsmakternas sida gynna en sådan utveckling bör utformas. Motionen 1971:431 innehåUer motivering även för deförslag om åtgärder på beskattningsområdet som samma motionärer framlagt i motionen1971: 304. Denna har behandlats av skatteutskottet i dess betänkande 1971: 37. Utskottet har berett (), i (LO), akademikerscentralorganisation () och ()tillfälle att yttra sig över motionerna. har inte avgivit något yttrande. I motionen 1971:431 lämnas inledningsvis en allmänmotivering för ett av moderata samlingspartiet framlagt program för ett"decentraliserat ägande". Syftet är, anförs det, att främjapersonligt oberoende samtatt befästa och utveckla demokratin. Tyngdpunkten i ordet ägar-deinokratiligger på demokrati, säger motionärerna. De pläderar för en ökad privatkapitalbildning, som tar sig uttryck i bl. a. en större spridning avaktieägandet. Ägardernokrati och företagsdemokrati är, framhåller de, intesamma sak, men decentraliserat ägande bör kunna skapa bättre förutsättningarför utveckling av en verklig förtagsdemokrati. För att ägandespridningen skallbli ägardernokrati krävs, sägs del vidare, alt de många människorna med småsparkapital får större möjligheter alt bli delägare i den verkligt väsentligaegendomen. Detsystem som motionärerna förordar innebär alt vid sidan av vanliga aktierskapas en ny form av delägarbevis som skall vara lättare åtkomliga och gestörre trygghet föreslås få möjlighet att emitterakonvertibla obligationer, dvs. obligationer som efter viss lid kan omvandlastill aktier. Obligationerna skall tecknas av en stiftelse med de anställda somdelägare. Dessa satsar av aktiernas värde, medan får lånas av stiftelsen från allmänna pensionsfonden med enamorteringstid av . Amorteringarna sker genom inbetalning av deanställda, som medges avdragsrätt för dem vid taxeringen. Efter fem är skallandelsägarna ha rätt alt konvertera andelarna till vanliga aktier i företaget. Imotionen 1971:1075 anförs att realkapitalets tillväxt i värt ekonomiska systemi huvudsak tUlfaller kapitalägarna och all detta har lett till enmaktkoncentration i näringslivet i strid med kravet på ekonomisk demokratigenom ökat medbestämmande för de anställda. För en mera djupgåendedemokratisering av näringslivet är det enligt motionärernas mening på längresikt nödvändigt att de anställda blir direkt delaktiga i den årligakapitaltillväxten genom att de får del i vinsten på basis av sinaarbetsinsatser. Praktiskt föreslås delta gå till så atl aktier emitteras tillvärdet av den återinvesterade delen av vinsten och fördelas mellan kapitalägareoch anställda i en viss proportion till insatserna, definierade som aktiekapitaletsvärde res"peklive summan av de anställdas löner. Motionen1971:1096 anknyter till liknande motioner åren 1968 1970. De båda senastelångtidsutredningarna pekar, framhålls det, på ett fortsatt och stegrat behovav kapitalbildning för såväl enskilda som offentliga behov. Erforderligainvesteringsökningar inom industrisektorn kräver en avsevärd tiUväxt avsparandet. Fördenskull bör såväl enskilt hushållssparande som företagssparandestimuleras. Ett relativt högt företagssparande och en hög självfinansieringsgradhar, hävdas del, fördelar även ur de anställdas synvinkel. Motionärerna angervissa allmänna principer för ett system som ger löntagarna del av kapitalbildningeninom företagen. De an,ställda bör genom andelar i företagssparandet få enpersonligt ägd tillgång i form av en för avsevärd tid uppskjuten andel ivinst, dock uttagbar under speciella omständigheter. deli sparandet inom ett visst företag skall kunna medföras vid flyttning tillannat företag eller annan verksamhet. Olika former av tillgångsbevis angesvara tänkbara, såsom reverser, obligationer av särskilt slag och aktier iföretaget. Risken för förlust av tidigare erhållna andelar till följd avkonkurs etc. bör täckas genom ett försäkringssystem. Vissa förmåner ibeskattningshänseende anses önskvärda. Sedan erforderlig utredning skett ochstatsmakterna dragit upp ramar för de insatser och regler som det allmännaskall svara för bör enligt motionärernas mening systemet i övrigt utformas avarbetsmarknadens parter. Tidigarebehandling av liknande förslag Motioner med väsentligen samma innebörd sommotionen 1971: 1096 har tidigare från folkpartihåll väckts vid 1968, 1969 och1970 års riksdagar (BaU 1968: 33, 1969: 42, 1970: 44). Sistnämnda år förelågockså partimotioner från moderata samlingspartiet om utredning och förslagrörande ett system innefattande delägarskap i företag samt en motion omutredning i syfte att skapa möjligheter för företag att bygga upp personalfonderav vinstmedel. Vid remissbehandling avstyrktes samtliga motioner av de fyrastora arbetsmarknadsorganisationerna. De avstyrktes likaledes avbankoutskottet och avslogs av . I sina yttranden anfördebankoutskottet att utskottet inlc gjort någon bedömning av funktionsduglighetenhos de i motionerna skisserade systemen eller av deras effekt frånsamhällsekonomisk och fördelningspolitisk synpunkt; eftersom förslagen avsågen ändrad konstruktion av de anställdas totala arbetsersättning borde det nämligenenligt utskollcts uppfattning ankomma på arbetsmarknadens parter att avgöra omsystemen skulle prövas och hur de i så fall skulle utformas i detalj.Reservationer till förmån för den i folkpartimotionerna begärda utredningen avgavsalla tre åren av företrädare i utskottet och 1968 därjämte avhögerpartiets och företrädare. Ipartimotioner på företagsdemokratins område från moderata samlingspartiet vid1969 års riksdag framfördes tanken på ett vinstandels-system som en möjlighetatt ge de anställda inflytande och medbestämmanderätt i företagen. Vidremissbehandlingen vann förslaget om en utredning rörande bl. a. detta systeminget stöd från de tillfrågade fyra stora arbetsmarknadsorganisationerna.Bankoutskottet gick i sitt yttrande (BaU 1969: 41) inte närmare in påförslaget. Det borde kunna förutsättas, anförde utskottet, attarbetsmarknadsparterna på egen hand kunde svara för utrednings- ochförsöksverksamhet om de fann en sådan påkallad. I en reservation mot utskottetsbeslut att avstyrka motionerna yrkade moderata samlingspartiets representanterpå att hos Kungl. Maj:t skulle hemställa om utredning av lämpligaformer för vinstandelssystem. Uppgifteri anslutning till motionerna Exempel på system för delägarsparande för anställdai företag erbjuder i första hand , där statsmakterna 1967 fattadebeslut om ett sådant system, grundat på delaktighet för de anställda i företagensvinster (participation). Systemet infördes trots avstyrkande frånarbetsmarknadsparternas sida. Lageni ämnet är tillämplig på företag med minst 100 arbetstagare. Enligt huvudregelnhar arbetstagarna rätt till hälften av den del av nettovinsten som överstiger 5procent av företagets egna kapital. Vinstandelarna kan komma de anställda tillgodo i olika former. En möjlighet är placering inom företaget, varvid deanstäUda erhåller aktier, obligationer eller reverser. En annan möjlighet ärinbetalning på ett särskilt, externt sparkonto för varje arbetstagare. Avstegfrån lagens htivudre-gel enligt vilken vinstandelarna fonderas inom företaget kan göras på grundval av kollektivavtal under förutsättning att de förmånersom skall tillfalla arbetstagarna inte minskas därigenom. För den del avvinsten som utdelas i form av vinstandelar åtnjuter företagen skattefrihetpåföljande år. Vinstandelarna, som enligt huvudregeln är bundna för en lid , är också skattefria för mottagarna. Vidutgången av fanns avtal för ca 3,4 milj. av de ca 3,5 milj.arbetstagare som då omfattades av systemet. För en fjärdedel av de berördamedförde avtalen fördelaktigare regler än lagen. Drygt hälften av avtalen gickut på fondbildnirig inom företaget. Endast 30 000 anställda berördes av avtalenligt vilka vinstandelarna skulle konverteras till aktier i företaget.Utbetalade vinstandelar uppgick till ett belopp av perarbetstagare, motsvarande av lönesumman för samma arbetstagare.Vinstandelarnas storlek varierade kraftigt mellan olika branscher.Livsmedelsindustrin och den kemiska industrin låg främst med vinstandelar pågenomsnittligt . Ca en fjärdedel av de berörda arbetstagarna fickingen vinstandel . De båda påföljande åren torde summan av utdeladevinstandelar ha varit större. Vinstdelningssystemetmedför att arbetsgivarna genom företagsnämnderna måste ge arbetstagarna enutförlig resultatredovisning. En företagsnämnd har rätt att kräva att experterskall anlitas för granskning av. SAF erinrar beträffande motionerna 1971: 1075 och1971; 1096 om att föreningen avstyrkt motionermed likartat innehåll. Fördelningen av företagens överskott mellan löner ochvinster är,säger , något som det sedan gammalt ankommer på arbetsmarknadens parter attförhandla om. I anslutning härtiU meddelas att i det längsiktsavtal som 1969träffades mellan SAF samt (),() och ()finns en överenskommelse om fördelning av företagens förädlingsvärde mellan deanställda och kapitalägarna. Grundtanken i motionärernas förslag kan därmed,anför SAF, sägas vara realiserad på makroplanet. En utbyggnad av dessa tankegångarpå företagsplanét bör enligt SAF:s uppfattning i sin helhet avgöras avarbetsmarknadens parter. SAF avstyrker därför motionärernas förslag. Ifråga om motionen 1971: 431 uttalar SAF att föreningen finner det angeläget atten ökning av det riskvilliga kapUalet inom näringslivet kommer till stånd ochmot den bakgrunden inte har något att erinra mot att det inom företagen bildasstiftelser eller sparklubbar med de anställda som intressenter och med syfteatt placera pengar i aktier eller konvertibla obligationer. SAF finner detemellertid olämpligt om en sådan stiftelse endast skulle få tillfäUe att investerai aktier och obligationer i del egna förelaget, eftersom detta bl. a. skullemissgynna anställda i mindre lönsamma företag. SAF ställer sig också avvisandetUl förslaget att samtliga konvertibla obligationer skall tecknas avstiftelsen. 1 stället föreslås att stiftelsen skall få tillfälle att fritt köpavärdepapper i såväl det egna företaget som andra företag. Förslaget ombelåning hos allmänna pensionsfonden ger, säger , möjlighet till investeringi näringslivet av medel ur denna fond med undvikande av en starkt koncentreradoch centraliserad beslutsmekanism. Föreningen har ingenting att erinra motdetta men påpekar att en negativ räntediskrepans uppkommer om stiftelsen lånarpengar hos allmänna pensionsfonden och investerar dem i konvertibla obligationermed lägre avkastning än låneräntan. LO erinrar om sina yttranden över liknande motionertidigare år, senast till bankoutskottet . De invändningar som LO dåframförde gäller i princip fortfarande, anförs det, varför LO inte finner sigföranlåten att närmare kommentera de olika motionerna. Efter att likaledes ha åberopat sina tidigareremissyttranden uttalar TCO att de av motionärerna framförda synpunkternaenligt dess uppfattning ingalunda är ointressanta utan bör penetrerasingående. Vissa av dessa frågor har också, fortsätter TCO, fått förnyadaktualitet i den allmänna debatten. Beträffande den i motionen 1971: 1075behandlade frågan om ekonomisk demokratisering genom delaktighet för de anställdai realkapitalets tillväxt kan man enligt TCO dra erfarenheter från för- söksom gjorts i andra länder.. TCO finner det angeläget att man utreder olikaformer för ökat medinflytande för de anställda med sikte på att ge de anställdaägande- eUer bestämmanderätt över företagen. Beträffandefrågan om delägarsparande upprepar TCO att den rådande lagstiftningen intelägger hinder i vägen för att parterna på arbetsmarknaden tar initiativ av detslag som motionärerna avser. TCO anser att man i första hand bör låta parternasjälva pröva, diskutera och utforma system av det slag som motionärernaangivit. Självfallet är det, yttrar TCO, i hög grad en facklig angelägenhet attpå uppnå att arbets- och kapitalinsatserna får en rättvis ersättningför sina bidrag i produktionsprocessen. TCO säger sig ha för avsikt att framdelesägna dessa frågor ökad uppmärksamhet. TCO vidhåller sin tidigare uppfattningatt någon statlig utredning rörande de frågor som behandlas i motionerna inteär motiverad. I de tre föreliggande motionerna framförs önskemålom utredning rörande deltagande från de anställdas sida i kapitalbildningeninom företagen. Skilda motiv anförs. I motionen 1971: 431 betonas särskilt syftetatt åstadkomma en spridning av ägandet. Motionärerna anser att ett"decentraliserat ägande" skulle främja personligt oberoende ochstärka demokratin samt dessutom ha positiva samhällsekonomiska verkningar. Detskulle också vara gynnsamt för utvecklingen av företagsdemokrati. Motionen1971: 1075 utgår från kravet på ekonomisk demokrati. Maktkoncentration inomnäringslivet bör enligt motionärerna motverkas genom att de anställda på basisav ett vinstandelssystem får delägarskap i företagen. Till grund för motionen1971: 1096 ligger uppfattningen att näringslivets kapitalbehov till betydandedel bör tillgodoses genom ett ökat företagssparande och att de anställda börta del i detta. En bieffekt härav skulle vara minskade intressemotsättningarmellan de anställda och företagens ägare. 1den mån motionärerna gör sig till talesmän för en utvidgad och fördjupadföretagsdemokrati och ekonomisk demokrati ger de uttryck för värderingar somutskottet delar och finner väsentliga. Utskottet noterar inte minst dekritiska synpunkter på maktkoncentrationen inom näringslivet som framförs imotionen 1971: 1075. Det är emellertid viktigt att slå fast att såsom ocksåframhålls i motionen 1971: 431 delägarskap inte får utgöra någonförutsättning för medinflytande från de anställdas sida. När det gäller attåstadkomma en genomgripande demokratisering av näringslivet måste andra vägarväljas. Flera betydelsefulla invändningar kan enligt utskottets mening riktasmot resonemangen i motionerna. Utskottet vill särskUt hänvisa till de fördel- ningspolitiskaproblem antydda i motionen 1971: 1096 som skuUe uppstå vid försök attförverkliga motionärernas intentioner. Utskottetfinner emellertid inte skäl att här redovisa någon mera detaljerad granskningav motionerna. Avgörande för utskottets ställningslagande blir nämligen attförslagen avser omfattningen och fördelningen av den totala ersättningen tillde anställda för deras insatser inom företagen. På den svenska arbetsmarknadenär det en grundläggande princip att det bör ankomma på arbetsmarknadens parteratt förhandla och träffa avtal härom. Huvudorganisationerna på arbetsmarknadenhar ställt sig avvisande till de förslag om statlig utredningsverksamhet sommotionärerna framlagt. Mot bakgrunden av vad SAF och TCO anfört finns anledningatt räkna med att de synpunkter som framförs i motionerna blir beaktade avarbetsmarknadsparterna. Om statliga åtgärder därvid skulle anses önskvärda kandet förutsättas att parterna själva påkallar statsmakternas medverkan. Åberopande vad här anförtshemställer utskottet att avslår motionerna 1971: 431, 1971:1075 och 1971: 1096. Närvarande:herrar (), i (s), i Glömminge (c),(), i (s). (), (), Vv'ååg (s),(), i (s), (), i (fp). Hovhammar(m) och (). avherrar (), (), i (fp) och Hovhammar (m), somanser att utskottets yttrande och hemställan bort ha följande lydelse: "tre-------- (= utskottet)----- och företagens ägare. Fleraskäl talar enligt utskottets uppfattning för ett ökat företagssparande. Föratt en tillfredsslällande investeringsnivå skall uppnås krävs attsjälvfinansieringsgraden inom företagen inte äri, alltför låg. Man bör sökaförebygga att det offentliga sparandet får en sådan dominans att makten överkapitaltillgångarna koncentreras till samhälleliga instanser. till ett ökat företagssparande öppnas om man kan finna former för att istörre utsträckning göra de anställda delaktiga i förmögen-hetsbUdningen inomföretagen. För detta finns andra viktiga motiv. En utvidgad intressegemenskapmellan företagens ägare och anställda och ökade förutsättningar för insyn ochmedinflytande från de anställ- dassida skulle skapas härigenom. De stundom uttalade farhågorna för att ettsparande av här antydd art skulle medföra allvarliga fördelningspolitiskaproblem är enligt utskottets mening starkt överdrivna. Det ter sig naturligtoch önskvärt att de anställda också får möjlighet till. ett verkligtdelägarskap i form av aktieinnehav. Ett system med konvertibla obligationerskulle erbjuda en sådan möjlighet och lämna fritt val mellan placeringsformermed olika grad av risktagande. Ettprogram för en förutsättningslös utredning på området skisseras i motionen1971: 1096. TUl de tankegångar som framförs där kan utskottet i det väsentligaansluta sig. Imotionen 1971: 431 väcks från delvis andra utgångspunkter ett mera specificeratförslag av besläktad natur. Vid en utredning av de frågor som berörs i motionen1971: 1096 skulle detta förslag naturiigen komma att prövas. Detsamma gällermotionen 1971: 1075, som rymmer en i och för sig intressant specialtankegångmen där den föreslagna vinstdelningens verkningar på kapitalbildning och därmedpå sysselsättning och ekonomisk tillväxt inte diskuteras. De nu nämndafaktorerna skulle kraftigt påverkas vid en vinstdelning enligt den metod sommotionärerna anger såsom exempel. Arbetsmarknadenshuvudorganisationer har i sina yttranden ställt sig avvisande tUl en utredning med här angivet syfte. Det är för utskottet självklart att det skall ankomma på arbetsmarknadsparterna själva alt förhandla och träffa avtal om sådana former för sparande och delägar skap som här berörts. Utskottet uppfattar deras avvisande hållning främst som ett uttryck för denna princip. Utskottet vill därutöver fästa uppmärksamheten på vad TCO i sak anför i sitt remissyttrande, näm ligen: 'De av motionärerna framförda synpunkterna och önskemålen är enligt TCO:s uppfattning ingalunda ointressanta ulan de bör pene treras ingående. Vissa av dessa frågor har också i den allmänna de batten fått förnyad aktualitet- . Enligt TCO:s mening är det angeläget att utredaolika former för ökat medinflytande för de anställda med sikte [på] att ge demägande- och/eller bestämmanderätt över företagen.' UtskottetvUl förorda en i första hand teknisk utredning av möjligheterna att gelöntagarna andel i ett långsiktigt företagssparande enligt i huvudsak deriktlinjer som anges i motionen 1971:. Åberopande vad här anförtshemställer utskottet att i anledning av motionerna 1971:431,1971: 1075 och 1971:1096 hos Kungl. Maj:t hemställer om utredning angåendeandel för de anställda i långsiktigt företagssparande."