bet · FU01LU27 · 1971-12-31 00:00:00 — LU 1971: 27 12 Lagom ändring i lagen (1966: 454) om företagsinteckning Härigenom förordnas i fråga om lagen (1966: 454) omföretagsinteckning, delsatt i 10, 17, 2123, 26, 2931, 34 och 35 §§ ordet "inskrivningsdomare"i olika böjningsformer skall bytas ut mot "inskrivningsmyndighet" imotsvarande form, delsatt 4 och 16 §§ samt punkt 3 av övergångsbestämmelserna till lagen skall hanedan angivna lydelse. 4 § Företagsinteckning gäller i näringsidkarens lösa egendom, i den mån denna hör till den intecknadeverksamheten och utgöres av 1. inventarier, varor eller andralösören, dock ej fartyg som kan in-tecknas för fordran eller luftfartyg ellersådan reservdel till luftfartyg som kan omfattas av inteckning i luftfartyg, 2. byggnad eller anläggning 2.byggnad eller annan anlägg-som icke hör till tomträtt eller ningsom icke hör till tomträtt, vattenfallsrätt, 3. arrenderätt, hyresrätt, rät- 3.arrenderätt, hyresrätt, rättighet som avses i 1 kap. 7 § la- tighetsom avses i 7 kap. 3 § (nr 36 s. 1) dabalken,bostadsrätt eller rätt om nyttjanderätt till fast egen- tillgruva eller annan gruvegen-do/n, bostadsrätt eller rätt till dom,om rättigheten kan utmä-gruva eller annan gruvegendom, tas, om rättigheten kanutmätas, 4. nyttjanderätt till inventariereller andra lösören, om rättigheten kan utmätas, 5. patent, upphovsrätt eller annanrättighet av immateriell art, om rättigheten kan utmätas, 6. fordran på vederlag föröverlåtelse eller upplåtelse av egendom av sådant slag, som avses under 15,eller på ersättning med anledning av att sådan egendom skadats eller gåttförlorad eller tagits i anspråk genom expropriation eller liknande förfarande, 7. fordran på vederlag för arbete. Överlåtesverksamheten, gäller inteckningen i överlåtarens fordran på vederlag, i vaddetta avser egendom som vid överlåtelsen omfattades av inteckningen. Ärende om företagsinteckning Ärende om företagsinteckning upptages av inskrivningsdomaren upptages av inskrivningsmyndig- för stad som är säte förlänssty- heten för kommun som är säte relsen i det län därverksamheten för i det län där LU 1971: 27 13 bedriveseller, om näringsidkaren verksamheten bedrives eller, om är aktiebolag, bolagets styrelse näringsidkaren är aktiebolag, bo- har sitt säte. lagets styrelse har sitt säte. Överärenden om företagsinteckning föres särskild inskrivningsbok. Bestämmelserna i den nya lagen skola tillämpaspå meddelad eller sökt förlagsinteckning eller inteckning i jordbruksinventarier,om annat ej framgår av bestämmelse under a)f) i det följande. a) Är egendom, i vilkenförlagsinteckning eller inteckning i jordbruksinventarier gäller, utmätt vidlagens ikraftträdande eller är näringsidkaren försatt i konkurs på grund avansökan som gjorts före ikraftträdandet, skall i stället för bestämmelserna i4, 13 och 14 §§, 15 § andra stycket, 32 § samt 4 nedan äldre lag gällabeträffande utmätningen eller konkursen. b) Är vid lagens ikraftträdandefartyg som kan intecknas för fordran eller luftfartyg eller sådan reservdeltill luftfartyg som kan omfattas av inteckning i luftfartyg föremål förbeviljad eller sökt förlagsinteckning, omfattar inteckningen utan hinder avbestämmelserna i 4 § alltjämt egendomen eller utestående köpeskilling fördenna. Detta gäller dock icke i konkurs som inträder på grand av ansökan som göressenare än efter lagens ikraftträdande. Bestämmelsen om förmånsrätt vidutmätning i 13 § skall ej tillämpas på sådan egendom som avses här. c) Den nya lagen medför icke någoninskränkning i inteckningsha-vares rätt att erhålla ränta som belöper på tidföre lagens ikraftträdande. d) Bestämmelseni 12 § skall ej tillämpas, om köpeavhandlingen upp rättats innan lagen trädde i kraft. e) Inteckningsärendesom ej avgjorts vid lagens ikraftträdande skall prövas enligt äldre lag men handläggas enligt den nya lagen. f) Bestämmelsen i 2 § lagen f)Bestämmelsen i 2 § lagen om förlagsinteckning i vissa olje- om förlagsinteckning i vissa olje lager skall alltjämt tillämpas på lager skall alltjämt tillämpas på förlagsinteckning i oljelager som förlagsinteckning i oljelager som beviljats eller sökts före den nya beviljats eller sökts före den nya lagens ikraftträdande. Avser så- lagens ikraftträdande. Avser så dan inteckning lager som tillhör dan inteckning lager som tillhör annan än aktiebolag, skall ärende annan än aktiebolag, skall ärende angående inteckningen även efter angående inteckningen upptagas den nya lagens ikraftträdande av inskrivningsmyndigheten i upptagas av inskrivningsdomaren domsaga. om företagsmteckning i annan författningskall tillämpas även på förlagsinteckning eller inteckning ijordbraksinventarier, om annat ej föreskrives. Dennalag träder i kraft . Vidtillämpning av 4 § första stycket 2 skall vattenfallsrätt anses likställd medtomträtt. LU 1971: 27 14 träder betydelsefulla ochomfattande nya lagkomplex på fastighetsrättens område i kraft. Bland dem märksjordabalken (JB) och lagen om exekutiv försäljning av fast egendom jämte vissaföljdändringar i utsökningslagen (UL). I förevarande proposition läggs framförslag till vissa ändringar i nämnda lagar. Sålunda föresläs ändringar i JB:sbestämmelser om panträtt i fast egendom i syfte att underlätta den praktiskatillämpningen inom kreditlivet och hos inskrivningsmyndigheterna avbestämmelserna. Ändringsförslagen har utarbetats på grundval av synpunkter somkommit fram vid överläggningar, varvid följande kreditorganisalioner medverkat,nämligen Föreningen mellan ombudsmännen hos landshypoteksinslitulion.Konungariket stadshypotekskassa. ,allmänna hypoteksbank och . Ipropositionen föreslås vidare viss ändring i fråga om tiden för besvär motinskrivningsmyndighets beslut. Härjämte läggs fram förslag för att ytterligareanpassa s. k. publika arrendeupplåtelser till bl. a. de nya bestämmelserna ijordabalken om besittningsskydd för jordbruksarrendator. Förslagen bygger bl.a. på en av publika arrendeutredningen avlämnad promemoria (Ds Jo1971: 4), benämnd Publika arrenden vid övergången till jordabalken. Slutligenföreslås ändringar i lagen (1946: 807) om handläggning av domstolsärenden(ärendelagen) och i lagen (1966: 454) om företagsinleckning. Ändringarna innebären anpassning av bestämmelserna till JB. Denföreslagna lagstiftningen är avsedd att träda i kraft som JB, dvs.den 1 januari 1972. Idet följande lämnar utskottet en kortfattad redogörelse för de föreslagnaändringarna rörande dels panträttsbestämmelserna, dels bestämmelserna ombesittningsskydd för jordbruksarrendator. Bestämmelsernaom panträtt i JB innebär att den förutvarande konstruktionen med ettskriftligt fordringsbevis på vilket fastighetsägaren tecknat medgivande tillinteckning övergivits. I stället utfärdar inskrivningsmyndigheten på ansökanav fastighetsägaren ett pantbrev som inte utgör någon skuldförbindelse (6: 1JB). Inte heller berättigar enbart innehavet av pantbrevet till betalning urfastigheten. En borgenär måste alltid kunna hänvisa till en fordran, för vilkenpantbrev överlämnats som pant. Fordringen behöver inte vara skriftlig men ipraktiken torde skuldförhållandet komma att regleras i omslagsrevers.Panträtten uppkommer genom att fastighetsägaren lämnar över pantbrev tillfordringshavaren som säkerhet för dennes fordran (6: 2 JB). Det är av grundläggandebetydelse för panträtten enligt JB att upplåtelsen måste göras av fastighetsägaren.En borgenär kan i princip inte göra godtrosförvärv om panträttsupplåtelsen hargjorts av annan än fastighetens ägare. LU 1971: 27 15 dockförsedd med undantag. I det följande berörs de undantagsbestämmelser Som finnsi 6: 7 JB. Dessa bestämmelser reglerar företrädet mellan äganderättsförvärvoch panlrättsupplåtelse och innehåller att borgenär som är i god tro medavseende på äganderättsövergången är skyddad i sitt förvärv av panträtt frånden förutvarande ägaren. Den viktiga begränsningen gäller dock att borgenäreninte är skyddad, om nya ägaren hade sökt lagfart när panträtten upplåts. Avbetydelse i detta sammanhang är också vissa bestämmelser i 18 kap. JB omgodtrosförvärv på grund av inskrivning m. m. Sålunda medför enligt 18: 8 JBanteckning i fastighetsboken om äganderättslvist eller omförfoganderättsinskränkning eller enligt 7 § förköpslagen (1967: 868) om attkommun beslutat utöva förköpsrätt att förvärvare av panträtt inte får åberopagod tro beträffande omständighet som avses med anteckning till stöd för bl. a.beståndet av förvärvet. Den avgörande tidpunkten då anteckningen hindrar godtro är den dag då anteckningsärendet har tagils upp på inskrivningsdag. Ifrågavarande bestämmelser innebär således att en pantha-vare för att varaskyddad av sin goda tro måste vid upplåtelsen förvissa sig om inte bara attinnehavaren av pantbrevet har lagfart på fastigheten utan även att annan änden som upplåter panträtten inte har sökt lagfart på fastigheten eller del avdenna och att någon sådan anteckning som avses i 18: 8 JB inte har gjorts ifaslighetsboken. Ipropositionen anförs att den ägarkontroll som de nya panträttsbestämmelsernaålägger borgenären att utföra, om han vill vara skyddad mot tredje man i vissahänseenden, ställer större krav på kreditgivarsidan än man har utgåttfrån i lagstiftningsärendet. De praktiska problem som påvisats har enligtföredragande statsrådet sådan räckvidd att de inte kan förbigås. Otvivelaktigtär det också så att de nya reglerna förutsätter en längre gående service fråninskrivningsmyndigheternas sida än som förekommit, framhåller föredragandenoch tillägger att det i dagens läge finns starka skäl att undvika attinskrivningsmyndigheterna ytterligare belastas. Isyfte att undanröja nämnda svårigheter föreslås i propositionen sådan ändring i6:7 JB att borgenärens godtrosskydd utvidgas så atl hans möjlighet att göragodtrosförvärv inte utan vidare skärs av i och med att den nye ägaren sökerlagfart. Då innebörden av kravet på god tro hos borgenären bör vara detsammaenligt 18: 8 JB som enligt 6: 7 JB föreslås vidare att 18: 8 JB jämkas så atten borgenär som får ett pantbrev överlämnat till sig som pant inte drabbas avrättsförlust om han har gjort den kontroll som rimligen kan begäras av honombeträffande förekomsten av sådan anteckningar som avses i lagrummet. Innebördenav panträtten i JB är i huvudsak följande. Borgenärens rätt till betalning urfastigheten är inte begränsad till pantbrevets belopp. Säkerheten bestårdessutom av ett särskilt tillägg som uppgår till högst av nämndabelopp. Tillägget är avsett att täcka borgenärens LU 1971: 27 16 anspråkpå ränta och hans krav på ersättning för kostnader som föranleds avfordringsförhållandet. Härutöver får borgenären tillgodogöra sig ränta efter 6procent för tiden efter det alt fastigheten utmättes eller eftermotsvarande tidpunkt i andra fall av medelsfördelning. Det särskilda tilläggetfår tas i anspråk bara under vissa särskilt angivna förutsättningar. För detförsta får tillägget tas i anspråk bara om pantbrevets belopp inte förslår.För det andra får tillägget utnyttjas endast för betalning av ränta påfordringens kapitalbelopp i den mån detla inte överstiger pantbrevets belopp,av skadestånd på grund av förtida betalning eller av ersättning förindrivningskostnad eller annan kostnad som föranleds av fordringsförhållandet.Borgenären har alltså inte rätt atl få betalning för sin kapitalfordran urtillägget. Inte heller får han, om fordringen överstiger pantbrevels belopp,uppbära betalning för den ränta som hänför sig till det överskjutande beloppet. Debestämmelser som begränsar borgenärs rätt atl utnyttja tillägget får särskildbetydelse för andrahandspanthavare. Andrahandspantsätt-ning uppkommer genom atlfastighetsägare, som lämnat pantbrev som pant till borgenär, pantförskriverpantbrevet även lill annan borgenär. Denne senare får på grund av sådanpanlförskrivning utnyttja det överhypotek som föreligger eller kan uppkomma. Deförut angivna begränsningarna i möjligheten alt utnyttja tillägget medför, atten andrahandspanthavare får betalning ur fastigheten endast omförstahands-panthavarens totala anspråk således även utmätningsräntan understigerpantbrevets kapitalbelopp. Andrahandspanlhavaren har vidare rätt alt ta utränta och kostnader ur tillägget bara i den mån anspråken hänför sig till dendel av hans fordran som ryms inom pantbrevets belopp och inom ramen för eltprocentuellt tillägg som beräknas på samma del av fordringen. Närpantbrev inte alls eller bara delvis har utnyttjats för pantsättning, utgör pantbreveteller den outnyttjade delen därav ägarhypotek. Innebörden härav är enligt 6; 9JB att om pantbrev inte överlämnats som pant för fordran, fastighetsägaren ärberättigad alt när myndighet vid utsökning eller i annat fall fördelar medelmellan rättsägare i fastigheten med den företrädesrätt inteckningen medförenligt lag erhålla tilldelning ur medlen med pantbrevels belopp. Har pantbrevöverlämnats som pant för fordran men understiger fordringen pantbrevets belopp,har fastighetsägaren rätt att ur medlen erhålla skillnaden. Ägarhypotek kanutmätas för fastighetsägarens skuld. Reglerna härom finns i 91 a § och 91 b §UL. Ipropositionen föreslås nu att bestämmelserna i 6: 3 JB om tillägget ändras påså sätt atl borgenär vid medelsfördelning skall kunna få betalning för sinfordran dels med pantbrevets belopp, dels, om detta inte räcker till, genomtillägget, som utgör av pantbrevets belopp jämte utmätningsräntan.Regeln innebär i motsats till JB:s nuva- rande ordning att borgenär kan få betalt för sinkapitalfordran även ur tillägget. Däremot skall han i överensstämmelse med JB:snuvarande ordning vara skyldig att i första hand hålla sig till vad som fallerut på pantbrevets belopp. För andrahandspanthavarens del innebär den föreslagnabestämmelsen att han får utnyttja skillnaden mellan första-handspanthavarenshela fordran och pantbrevets belopp jämte hela till-lägget. Även i det falletberäknas tillägget på pantbrevets belopp. I likhet med förstahandspanthavarenär andrahandspanlhavaren skyldig alt först hålla sig till pantbrevels belopp.Om detta i sin helhet har tagits i anspråk för betalning avförstahandspanthavarens fordran, får andrahandspanlhavaren för sinkapitalfordran hålla sig till tillägget eller vad som kan återstå av detta. Eftersom tillägget enligt de föreslagna reglerna kanutnyttjas av en andrahandspanthavare för att täcka dennes kapilalfordran måsteen ulmätningsborgenär på samma sätt kunna ta tillägget i anspråk för att få sinfordran täckt. I annat fall skulle han behöva stå tillbaka för en borgenär åtvilken fastighetsägaren senare har upplåtit panträtt i andra hand. Syftet attgöra tillägget tillgängligt för utmätning nås genom ändring av reglerna omutmätning av ägarhypotek i 91 a § UL, vilka tillkom genom lagen (1971: 495) omändring i UL. Ändringen innebär att man utvidgar föreskrifterna om utmätning avägarhypotek till att avse utmätning av den rätt på grund av pantbrev somtillkommer faslighets-ägare som följd av att pantbrev inte alls eller endastdelvis behöver tas i anspråk för täckning av fordran. Genom att pantbrev i denmån det ej utgör pant för fordran får utgöra föremål för utmätning kommer manatt för en utmätningssökandes räkning kunna ta i anspråk hela det utrymme avfastighetens värde som ägaren har möjlighet alt förfoga över genompantsättning, dvs. både eventuellt ägarhypotek och tillägg som inte behövs föratl täcka fordran för vilket pantbrevet är pantsatt. Efter en sådan utmätningbör utmälningssökanden få samma ställning som han fått om pantbrevet av ägarenpantsatts för utmätningsfordringen. Med denna lösning kommer begreppetägarhypotek att reserveras som beteckning för den rätt till betalning somfastighetsägaren har enligt 6: 9 JB i dess antagna lydelse, dvs. en rätt förfastig-helsägaren att fä tilldelning ur medel antingen med pantbrevets helabelopp eller med den del av detta som överstiger fordran för vilken pantbrevetär pantsatt. Den sålunda föreslagna lösningen föranleder ändringar, förutom i91 a § UL, också i 71 § och 91 b § samma lag, i lagen (1971: 495) om ändring iUL samt i lagen om exekutiv försäljning av fast egendom. , som träder i kraft den 1 januari1972, har utformats i huvudsak enhetligt för enskilda, staten, kommunerna ochkyrkan. upphävs nuvarande särskilda författningar för publikaarrenden. I 40 och 41 §§ lagen (1970: 995) om införande av LU 1971: 27 18 nyajordabalken (JP) finns övergångsbestämmelser som i fråga om jordbruksarrendemedför att besittningsskyddsreglerna i JB blir tillämpliga på vissaavtal om jordbruksarrende som ingåtts före balkens ikraftträdande. 40 § JPomfattar de s. k. sociala jordbruksarrendena enligt 2 kap.nyttjanderättslagen. På dem är i princip de nya besittningsskyddsreglerna utanvidare tillämpliga. 41 § JP avser upplåtelse som är sådan alt äldrebestämmelser om optionsrätt inte har kunnat tillämpas på den. I det falletgäller de nya besiltningsskyddsreglerna om arrendeförhållandet vid JB:sikraftträdande har varat under sammanlagt eller om den arrendetidsom löper vid ikraftträdandet enligt avtalet utgår först sedanarrendeförhållandet varit minst lika . Enligt 41 § andra stycket finnsen möjlighet för jordägaren att före utgången av hos arrendenämndbegära förklaring alt arrendeavtal av nu ifrågavarande slag inte skall varaförenat med rätt till förlängning. har framhållit att villkoret atl optionsrätt inte har gälltkan medföra att publika arrendalorer, som har rätt till besittningsskydd enligtde publika specialförfatlningarna, vid en tvist om förlängning inte kan stödjasig på JB;s besittningsskyddsregler utan endast på specialförfattningamasbestämmelser i ämnet. Eftersom dessa författningar ger arrendatorn ettbetydligt svagare skydd än JB, har utredningen föreslagit att 41 § JP ändras såatt det klart framgår att publika arrendalorer i övergångshänseende inte kommeri en sämre ställning än andra. Ipropositionen framhålles att det inte torde ha varit åsyftat att i fall somavses i 41 § JP sälta arrendalor av publik jord i sämre ställning än andra. Föratt någon tvekan inte skall behöva råda om att lagrummet är tillämpligt ävenpå arrendalorer av publik jord med optionsrätt enligt specialförfatlningar,under förutsättning atl villkoren i övrigt i lagrummet är uppfyllda, föreslåsnu den ändringen i paragrafens första stycke att orden "äldre bestämmelserom optionsrätt" byts ut mot "bestämmelserna i 2 kap. 5156 §§ lagen(1907: 36 s. 1) om nyttjanderätt till fast egendom". Genom den sålundaföreslagna ändringen får de publika arrendatorerna samma möjlighet att komma iåtnjutande av bestämmelserna i om rätt till förlängning av avtalet efteruppsägning som innehavare av ej sociala jordbruksarrenden har. Godtrosskyddetenligt den föreslagna ändrade lydelsen av 6 kap. 7 § JB Föredragande statsrådet anförde i remissprotokolletföljande om godtrosskyddet i 6: 7 JB. När det gäller att närmare precisera det mått avundersökning i fråga om pantbrevsinnehavarens rätt att förfoga över pantbrevetsom bör LU 1971: 27 19 krävasav en borgenär för atl han skall anses vara i god tro, bör till en början slåsfast att gäldenären inte bör kunna anses legitimerad att upplåta panträttredan genom sitt innehav av pantbrevet. En sådan ordning skulle vara heltoförenlig med grundprinciperna för panträtten i JB. Det har heller inte frånnågot håll gjorts gällande, att ett så långt gående godtrosskydd för borgenärenskulle behövas. Vad frågan gäller är att skydda den borgenär som förlitar sigpå uppgifterna i ett aktuellt gravationsbevis, även om lagfartsförhållandenaskulle ha ändrats sedan beviset utfärdades. Som första krav på borgenären böralltså gälla att denne genom gravationsbevis eller på annat betryggande sättvid panträttsupplåtelsen förvissat sig om att gäldenären var lagfaren ägaretill fastigheten och att annan ej sökt lagfart. Iprincip bör borgenären vara skyddad, om han har tagit del av eltgravationsbevis av så färskt datum som inskrivningsmyndigheten kantillhandahålla. Det synes dock inte vara möjligt alt beakta arbetsläget vid denenskilda inskrivningsmyndigheten just när panträttsupplåtelsen sker. Det skulleockså föra för långt att fordra att borgenären skulle förnya gravationsbeviset,om panträttsupplåtelsen kommer att ske vid en något senare lidpunkt än som frånbörjan var avsett. Det kan t. ex. tänkas att gravationsbeviset anskaffatsnågon tid innan fastighetsägaren vänder sig till borgenären för att ansöka omlån och att låneförhandlingarna därefter drar ut på liden. Hänsyn bör här tastill vilken tid som enligt god bankpraxis normalt kan förflyta, innan nykontroll sker av gravationsbeviset. I allmänhet bör inte ett gravationsbevissom är äldre än godtagas. Utrymme bör dock finnas att därutöver tahänsyn till särskilda omständigheter i det enskilda fallet. En borgenär hargivetvis inte rätt att förlita sig på innehållet i ett gravationsbevis, om hanpå annat sätt fått eller borde ha fått kännedom om ägande-rättsövergången. Godtro hos en borgenär som är juridisk person bör inte vara utesluten enbart avdel skälet atl annan tjänsteman än den eller de som handlägger panträttsärendetäger kännedom om äganderättsövergången under förutsättning att det vid ettbedömande av omständigheterna inte ter sig rimligt att föra denna kunskapborgenären till last i panträttsärendet. Desynpunkter som har lagts på innebörden av ett vidgat godtrosskydd förborgenären enligt 6: 7 JB grundas på förhållandena hosinskrivningsmyndigheterna efter ikraftträdandet av JB.Efter övergången till ADB med de starkt ökade möjligheter att tillhandahållaaktuella fastighetsuppgifter som ett sådant system ger finns anledning att sepå ett annat sätt på dessa frågor. Fråganom räckvidden av godtrosskyddet för borgenär i samband med att fastighetenöverlåts till ny ägare har aktualiserats inte bara av de praktiskasvårigheterna att tillhandahålla gravationsbevis som utvisarlagfartsförhållandena vid panträttsupplåtelsen. Godtrosskyddet har ocksåbetydelse i fråga om fordringsförhållanden som uppkommer efter det attfastighetsägare, som har upplåtit panträtt i fastigheten, har överlåtit dennatill ny ägare. början bör framhållas att något generellt hinder givetvis inte möter mot attpanträtt upplåts lill säkerhet för en uppkommande fordran. Såsom iallmänhet gäller på panträttsområdet bör en sådan rättshandling ha fullgiltighet även vid upplåtelse av panträtt i fast egendom. En sådan uppfattninghar också kommit till uttryck i förarbetena till JB. I dessa har, som förutnämnts, uttalats att hinder inte möter mot att pantbrev lämnas som säkerhet förfordran som uppkommer ur visst angivet rättsförhållande. I linje med detlaligger alt panträtt kan upplåtas exempelvis till säkerhet för fullgöran-del avelt garantiåtagande, en vitesklausul eller ett framtida anspråk på skadestånd.På samma sätt bör rimligen bedömas fall då pantbrevet läggs som säkerhet förkredit i löpande räkning eller då s. k. generell panlförskrivning skerantingen genom särskild panlförskrivnings-handling eller genom sådan klausul omgenerell pantförskrivning som förekommer i bankernas sedvanliga reversformulär. Även om det alltså torde vara obestridligt attpantförskrivning av pantbrev för framtida fordran kan ske med rättslig verkan,har däremot osäkerhet uppstått hur långt rättsverkningarna av ett sådant avtalsträcker sig i förhållande till tredje man. Vad man har diskuterat är i vad månförvärvare av fastighet kan anses bunden av förre ägarens panträttsupplåtelsei den mån fordringen uppkommit först efter det alt förvärvaren sökt lagfart.Från kreditorganisationernas sida har understmkits att denna fråga harutomordentligt stor praktisk betydelse. Vid kredilgivning mot säkerhet i fastegendom är del mycket vanligt alt säkerheten tas i anspråk först efter hand.Som exempel härpå har nämnts kredit i löpande räkning såsom checkräkningskrediteller byggnadskreditiv där lånebeloppet lyfts allteftersom byggnadsarbetetfortskrider. Man har också betonat betydelsen av alt generell pantförskrivningkan ske särskilt när det gäller näringslivets kreditbehov. I situationer avdetla slag skulle det vara i praktiken ogenomförbart atl kontrolleraäganderätten till fastigheten då säkerheten belastas med nyfordran.