bet · FU01FöU18 · 1971-12-31 00:00:00 — Försvarsutskottetsbetänkande nr 1971 FöU 1971:18 Försvarsutskottetsbetänkande med anledning av motion om en enhetlig befälsordning inom försvaret. I motionen 1971:695 av () harhemställts att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller om enutredning om en enhetlig befälsordning inom försvaret i sin helhet. Motionärenframhåller att det för ett effektivt försvar behövs en allmänt accepteradbefälsordning, som är tidsenlig och rationellt uppbyggd. Arbetet med att skapaen ny befälsordning bör påbörjas , dock utan att pågående arbete med delreformeravbryts. Förverksamheten i fred anges två verksamhetsinriktningar, som motionären anserkunna ge anvisningar om hur en ändamålsenlig befälsordning kan arbetas fram.Som verksamhetsområden för skilda karriärer anges dels förbandsproduktionen,dels stabsarbete på hög nivå samt ledande organisatoriska och administrativauppgifter inom förbandsproduktionen. Enligtmotionären bör en ny befälsordning göras mera flexibel med större möjligheterför den enskilde att av egen kraft och förmåga nå högre positioner. Utskottet har fått remissyttrande över motionenfrån överbefälhavaren (efter försvarsgrenschefernas hörande), försvaretsrationaliseringsinstitut (FRI), Tjänstemännens Centralorganisationsstatstjänstemannasektion (TCO-S), () ochSveriges Akademikers (). Beträffandede i motionen angivna riktlinjerna för utformning av en ny befälsordninguttalar FRI att uppdelningen på två verksamhetsområden förefaller att varaalltför schablonartad för att kunna tjäna som utgångspunkt vid utformningen aven befäls-ordning. I fråga om flexibel befälsordning anser institutet att deformella regler och krav som tillämpas i många fall är alltför strikta föratt möjliggöra den flexibilitet i utnyttjandet av resurserna som är önskvärd.FRI anser därför att en översyn av de for- mellakompetensgränserna kan vara befogad. TCO-S delar motionärens uppfattning ochfinner det stå klart att nuvarande befälsordning inte fyller angivna krav påflexibilitet. TCO-S vill i princip inte avstyrka ett utredningsarbete som tarsikte på att åstadkomma en befälsordning som är enhetlig i den meningen avlägsnar det aktiva befälets indelning i olika kategorier, grundad påolika rekryteringsvägar och arbetsområden. I stället bör försvaret i sinbefälsordning tillgodogöra sig utvecklingen i samhället i övrigt och beaktaden omdaning av skolan och den liberalisering av tillträde till karriärvägaroch till högre studier som pågår. utredning avstyrks av alla remissinstanser utom 54CO,som inte har något atterinra mot att den föreslagna utredningen kommer till stånd. Liksom flertaletremissinstanser erinrar överbefälhavaren om pågående utredningsarbete rörandebefälsordningar för marinen och flygvapnet. Han räknar med att detta arbeteskall leda till ökad enhetlighet inom krigsmakten och bedömer att flera av desynpunkter som motionären har fört fram kommer att behandlas såväl inom ramenför det ordinarie stabsarbetet som inom ramen för det arbete som de redantillsatta befälsutredningarna bedriver. TCO-S uttalar bl. a. följande. Att ta fram en ny befälsordning är emellertid etttidsödande arbete. TCO-S vill erinra om att det utredningsarbete som inleddesför ännu inte är slutfört. Vid armén har genom beslut en nybefälsordning införts, medan uppgiften att anpassa befälsordningarna vidmarinen och flygvapnet till dessa nya principer åvilar marinensbefälsutredning respektive militära tjänstgörings-äldersutredningen.Båda dessa utredningar arbetar alltjämt. Vidare har Kungl. Maj:t träffatbeslut om att tjänsteställningssystemet fr. o. m. den skall anpassastill principerna riksdagsbeslut. Denna takt i utredningsarbetet tersig enligt TCO-S uppfattning knappast uppmuntrande. Iavvaktan på något radikalt nytt måste tillskapas en befälsordning som ärgemensam för de olika försvarsgrenarna. Detta innebär att marinens ochflygvapnets befälsutredningar måste slutföras. Detta hindrar emellertid inteatt man vid sidan av utredandet på något bör eftersträva attsuccessivt uppnå vissa av de mål som motionären uppställt. Vidare redovisar TCO-S vissa resultat avdiskussioner mellan företrädare för försvarsdepartementet ochpersonalorganisationerna i hithörande frågor. Liksom FRI och SR påpekar TCO-Satt inom försvarsdepartementet finns inrättad en särskildarbetsgrupp för vissa utbildningsfrågor. TCO-S betecknar dess mål vara attåstadkomma en "försvarets befälsutbildningsreform", som måste anseskomma att påverka nuvarande befälsordning. Enligt TCO-S uppfattning torde enutbildningsreform t. o. m. kunna betraktas som ett nödvändigt första steg moten mer tidsanpassad befälsordning. FRI anser att behovet av utredning av de imotionen behandlade långsiktiga frågornai huvudsak kan sägas vara tillgodosett genom tillsättandet av arbetsgruppeninom försvarsdepartementet. SR avslutar sitt yttrande på följande sätt. Arbetet med en översyn av befälsorganisationen inomkrigsmakten har således redan påbörjats. Det sker i former som torde gemöjlighet att driva arbetet snabbt med utnyttjande av olika myndighetersresurser men ändå samordnat så att ett enhetligt resultat kan förväntas. Detsker också på ett sådant sätt att berörda personalkategoriers åsikter kanbeaktas, vilket i denna fråga är mycket väsentligt. Ensärskild utredning om en enhetlig befälsordning inom försvaret i sin helhet ärdärför enligt SR:s mening inte erforderlig. En sådan syns närmast vara ägnadatt förlänga utredningstiden snarare än att förkorta den. Frågan bör därför iförsta hand lösas inom försvaret och i samarbete mellan departementet,myndigheter och personalorganisationer. Den nuvarande befälsordningen för armén harbeslutats av statsmakterna (prop. 1960:109, SU 1960:113, rskr1960:290). Besluten var grundade pä förslag av 1948 och 1954 årsbefälsutredningar och innebar att man tog ställning till de tre befälskårernasprincipiella uppbyggnad och kårernas uppgifter, rekrytering, utbildning ochorganisation. Befälsordningarnaför marinen och flygvapnet är föremål för utredningar som påbörjades åren 1963respektive 1966. Utvecklingeninom försvaret och inom samhället i övrigt inte minst på skolans område,risken för fortsatt obalans försvarsgrenarnas befälsordningar emellan samtsvårigheterna att rekrytera och behålla militär personal talar starkt för attdet behövs en samlad och grundlig översyn av nuvarande befälsordningar. Måletbör vara att få en för försvarsgrenarna enhetlig befälsordning. Denarbetsgrupp inom försvarsdepartementet som flera remissinstanser har erinratom arbetar med utgångspunkt i direktiv som har sammanfattats i en promemoriaden . Arbetsgruppens förstahandsuppgift skall enligtdirektiven vara att skapa närmare underlag för Kungl. ledning ochsamordning av utbildningsverksamheten inom försvaret. Huvudvikten skall läggaspä utbildningen av befäl på aktiv stat och värnpliktsutbildningen. Enligt vadutskottet har inhämtat är arbetsgruppen främst sysselsatt med att ta fram detprincipiella underlaget för beslut angående en ny befälsordning. Arbetsgruppensamverkar med berörda myndigheter och personalorganisationer. Den räknar medatt tillräckligt underlag för vidare behandling av ärendet skall föreliggaunder . Utskottet förutsätter attarbetet med en ny befälsordning kommer att Resultaten av det pågående utredningsarbetet beträffandebefälsordningar för marinen och flygvapnet bör överlämnas för att jämteresultaten från försvarsdepartementets arbetsgrupp ligga till grund för beslutom det fortsatta arbetet. Maj:t väljer att låta en särskild utredningutarbeta principförslag för en ny befälsordning bör direktiven utformas så attde ger utredningsarbetet en klar inriktning. Viddet fortsatta arbetet bör uppmärksammas den skillnad som kan föreligga mellanett befäls fredsuppgifter och krigsuppgifter. För båda slagen av uppgifterkrävs goda kunskaper och god personlig förmåga men tyngdpunkten i arbetet ärinte densamma. Befäl i trupptjänst är i fred närmast att betrakta som militäralärare för vuxenundervisning, särskilt såvitt avser grundutbildningen avvärnpliktiga. I stabs- och förvaltningstjänst ökar kraven på förmåga inom detfredsadministrativa området, inte minst genom införandet av det nya systemetför planering och budgetering. Under krigsförhållanden får kraven på ledarskap,psykisk stabilitet och taktisk förmåga en särskild tyngd. Det bör därförövervägas att finna former för en mera ändamålsenlig samordning mellan ettbefäls fredsfunktion och hans uppgifter i krigsorganisationen. Fredsfunktionenhänför sig till ett anställningsförhållande medan uppgifterna i krig kan ansesytterst grunda sig på värnplikten. Utskottet har vid behandlingen av motionen1971:1138 (FÖU 1971:17) berört en nackdel med att befälsordningenparallellställer kompetenskraven för freds- och krigsuppgifter. a. att en ändrad utformning av försvaret kan tänkas förändrakompetenskraven i olika grad för de båda slagen av uppgifter. Utskottetdelar motionärens uppfattning att en ny befälsordning bör ge större möjligheterför den enskilde att av egen kraft och förmåga nå högre positioner. Detta börvara möjligt även om kompetenskraven alltjämt hålls höga. Redanunder arbetet med principerna för en ny befälsordning bör självfallet beaktasvilka effekter olika lösningar kan få i fråga om tillgång på befäl förfredsuppgifter och i krigsorganisationen. att som sin mening ger Kungl. Maj:t tillkänna vad utskottet har anfört med anledning av motionen 1971:695. Närvarande:herrar i Gäddvik (m), i (s), iStockholm (s), herrar i Stenkyrka (c), Enskog (fp), iUddevalla (s), i (c). Häll (s), Öhvall (fp), iLund (s), i (s), () och (). N. o, , 1971