bet · FU01SoU43 · 1971-12-31 00:00:00 — Socialutskottetsbetänkande nr 1971 SoU 1971: 43 Socialutskottetsbetänkande i anledning av Kungl. Majits proposition angående vissa beslutfattade av Internationella arbetsorganisationens konferens vid dessfemtiofemte sammanträde (åttonde sjöfartskonferensen). Genom en dagtecknadproposition, 1971: 158, har Kungl. Maj:t under åberopande av propositionenbilagt utdrag av statsrådsprotokollet över kommunikationsärenden, delsföreslagit att godkänna att ansluter sig till följande vidInternationella arbetsorganisationens () femtiofemte sammanträde (åttonde sjöfartskonferensen)antagna konventioner, nämligen konvention (nr 133) om besättningensbostäder ombord på fartyg (tilläggsbestämmelser) och konvention (nr 134) omförebyggande av yrkesskador för sjöfolk, delsberett tUlfälle att avge yttrande över vad föredragandedepartementschefen anfört om följande vid samma sammanträde antagnarekommendationer, nämligen 1) rekommendation (nr 137) omyrkesutbildning av sjöfolk, 2) rekommendation (nr 138) omsjöfolks välfärd tUl sjöss och i hamn, 3) rekommendation (nr 139) omsysselsättningsproblem på grund av teknisk utveckling ombord på fartyg, 4) rekommendation (nr 140) omluftkonditionering i besättningens bostäder och vissa andra utrymmen ombord påfartyg, 5) rekommendation (nr 141) omkontroll av skadligt buller i besättningens bostäder och arbetsutrymmen ombordpå fartyg, samt 6) rekommendation (nr 142) omförebyggande av yrkesskador för sjöfolk. Internationella arbetskonferensens femtiofemtesammanträde (åttonde sjöfartskonferensen) höUs i den 1431oktober 1970. Konferensen hade föregåtts av en i hållenförberedande teknisk konferens mellan regerings-, redare- och sjöfolksrepresentanterfrån 27 länder. Vid sistnämnda konferens utarbetades vissa preliminära texteravsedda att tjäna som underlag för arbetet vid sjöfartskonferensen i . Idenna konferens deltog representanter för 65 av organisationens 121medlemsstater jämte många mel-lanstatiiga och internationella icke-statiigaorganisationer. Det stora flertalet medlemsstater hade sänt fullständigadelegationer, dvs. två regerings-, ett arbetsgivar- och ett arbetstagarombud.Sverige deltog i sammanträdet med en fullständig delegation. Enligt artikel 19 i stadga skall de åUa ovan angivna instrumentenunderställas . Texterna på engelska och svenska till nämnda instrumenthar fogats till propositionen. Särskilda redogörelser för det huvudsakligainnehållet i konventionerna och rekommendationerna liksom en redogörelse förremissyttrandena över dessa lämnas i propositionen. Internationella arbetskonferensen har vid sidanav de årliga allmänna sammanträdena vid andra sammanträden behandlatenbart frågor om de ombordanställdas arbetsförhållanden. De tre senastesammanträdena av detta slag sjöfartskonferenser har hållits åren 1946, 1958och 1970, alltså . Det är naturiigt att till konferenser med sålånga tidsintervaller samlats upp många viktiga ärenden. Detta var fallet inteminst vad beträffar sjöfartskonferens, den åttonde i ordningen ochtillika arbetskonferensens femtiofemte sammanträde. Konferensenfattade beslut om åtta instrument. Samtliga antogs enhälligt. Avde åtta instrumenten innehåller tre bestämmelser och anvisningar som direktsyftar lill att förhällra de ombordanställdas boende- och arbetsmiljö, nämligenkonventionen (nr 133) om besättningens bostäder ombord på fartyg(tilläggsbestämmelser), rekommendationen (nr 140) om luftkonditionering ibesättningens bostäder och vissa andra utrymmen ombord på fartyg ochrekommendationen (nr 141) om kontroU av skadligt buller i besättningensbostäder och arbetsutrymmen ombord på fartyg. Ämnesområdena för instrumentenföranleder mig att erinra om att sjömansyrket är särpräglat bl. a. av den omständighetenatt fartygen för de ombordanställda rymmer såväl bostad som arbetsplats och attdetta i många fall och olika hänseenden medför problem och konsekvenser, somsaknar motsvarighet för de anställda i land. Instrumenten ger bestämmelser ochanvisningar om de skilda faktorer som är bidragande orsaker till dessaolägenheter. Socialstyrelsenanser det vara en väsentlig brist i konventionen nr 133 att behovet av fullgodventilation från hygienisk synpunkt inte beaktas i tillfredsställandeomfattning. Enligt styrelsen bör därför från svensk sida om möjligt föreslåsatt konventionen förses med en tilläggsbestämmelse om ventilation.Arbetsmedicinska institutet anmärker mot rekommendationen nr 140 att dennasaknar bestämmelser om motverkande av drag. Rekommendationen bör enligtinstitutet kompletteras med sådana bestämmelser. Med anledning av vad dessaremissinstanser anfört kan jag endast konstatera att det ej torde vara möjligtatt utan förnyadbehandling av de båda instrumenten pä ett sammanträde med arbetskonferensen fåde föreslagna ändringarna genomförda. Jag äi medveten om att det är angelägetatt de förhållanden som föranlett förslagen dock rättas till i praktiken. Tvåinstrument, nämligen konventionen (nr 134) om förebyggande av yrkesskador försjöfolk och rekommendationen (nr 142) i samma ämne, berör ett område, därsjöfartsnäringen visar upp en relativt sett hög frekvens av olycksfall iarbetet. Detre övriga instrumenten, nämligen rekommendationen (nr 137; om yrkesutbildningav sjöfolk, rekommendationen (nr 138) om sjöfolks välfärd till sjöss och i hamnsamt rekommendationen (nr 139) om sysselsättningsproblem på grund av tekniskutveckling, behandlar var och en frågor av aktuell betydelse för sjöfolket. Ingenav de svenska remissinstanserna avstyrker att de åtta instrumenten godtas. Debåda befälsorganisationerna på sjöfartsomrädet framhåller dock att instrumenteni flera avseenden ej fyller de krav som man från de ombordanställdas sida måsteställa på dem men att de ändå allmänt sett är betydelsefulla för sjöfolket.Enligt Rederiföreningen för mindre fartyg är det angeläget att sjöfarten pägrund av dess internationella karaktär kan bedrivas på lika villkor och attdärför befintliga fartyg undantas frän instrumentens bestämmelser och attdessa inte bör tillämpas förrän de allmänt antagits av samtiiga sjöfartsnationer.Sjöfartsverket är inne på samma tanke när verket visar på det läge som kankomma upp, om konventionerna inte skulle få den tillslutning som krävs för attde skall bli gällande. Enligt verket bör inte i sådant fall behövavidkännas den bundenhet som föranleds av ett biträdande. Sverigehar ratificerat konventionen (nr 92) angående besättningens bostäder å fartyg.Denna konvention har ratificerats av ytterligare 17 stater, däribland ,och samt övriga västeuropeiska stater. Konventionen nr 133 ombesättningens bostäder ombord på fartyg, som innefattar tilläggsbestämmelsertill konventionen nr 92, träder i kraft sedan den ratificerats av tolv stater,av vilka minst fyra var och en skall ha en handelsflotta om minst 2 milj. tonbrutto och de övriga en handelsflotta över 1 milj. ton brutto. Jag har nyssredogjort för vissa remissinstansers farhågor om konsekvenserna vid enOtiUräcklig konventionsanslutning. Antalet ratifikationer av konventionen nr92 och bestämmelserna i konventionen nr 133 om dess ikraftträdande tordeinnebära viss garanti för att dessa farhågor inte kommer att besannas. Sjöfartsverketframhåller att en ratificering av konventionen kräver vissa ändringar i verketskungörelse (1970: A 4) om bostäder och ekonomilokaler m. m. på fartyg, vilkaändringar är berett att vidta. Jag föreslår att anslutersig till konventionen nr 133. Med hänsyn till vad anfört villjag framhålla att en sådan anslutning givetvis inte innebär att nuvarandesvenska krav på besättningsbostäder kommer att sänkas. I fråga om rekommendalionerria nr 140 och 141 omluftkonditionering resp. kontroll av skadligt buller i besättningens bostäderm. m. bör de överlämnas tUl för att så som verket angivit isitt remissyttrande beaktas bl. a. genom vissa kungörelseändringar avseendeluftkonditionering och genom utfärdande av vissa rekommendationer om högstagodtagbara bullernivåer i fartyg. I övrigt bör verket i samråd med berörda myndigheter,institutioner och andra intressenter överväga möjligheterna att genomdatainsamling och forskning skapa underlag för åtgärder som på viss sikt kanytterligare förbättra betingelserna för personalen i bullerhänseende. Konventionen nr 134 om förebyggande av yrkesskador försjöfolk träder i kraft efter det den ratificerats av två stater.Såsom framhållits av olika remissinstanser täcker konventionen liksomrekommendationen nr 142 i samma ämne ett betydelsefullt problemområde. FörSveriges del synes de båda instrumenten inte föranleda någraförfattningsändringar. Överhuvud gäller att man med den ökade satsning päskyddet mot yrkesskador till sjöss, som inleddes med den är 1969 genomfördaomorganisationen av , skapat goda betingelser för det slagsutvecklingsinsatser på yrkesskadeområdet som de båda instmmenten vill främja.Sålunda bör i samverkan med berörda myndigheter och organisationer efter handmer genomarbetade program kunna tas fram i syfte att förebygga yrkesskador.Vidare bör så som förutsätts i de båda instrumenten en utvidgad och förbättradinformation kring skyddet mot yrkesskador kunna åstadkommas, i första handgenom samarbete mellan och sjöfartens arbetarskyddskommitté. Jag förordar att ansluter sig också tillkonventionen nr 134. 1 fråga om den därmed sammanhängande rekommendationen nr142 bör den överlämnas till för att i enlighet med vad jag anförti det föregående beaktas i tillämpliga delar. Vad avser övriga tre rekommendationer kan i fråga omrekommendationen nr 137 om yrkesutbildning av sjöfolk konstateras att den istort stämmer överens med de principer, efter vilka sjöpersonalutbildningenbedrivs i . Rekonunendationcn nr 138 om sjöfolks välfärd till sjössoch i hamn avser till större delen åtgärder som täcks av handelsflottansvälfärds-råds verksamhet, I övrigt är det fråga om åtgärder, som det i Sverigeankommer pä berörda parter att reglera avtalsvägen. Vid remissbehandlingen harbegärts klarläggande i vad mån rekommendationen om- Det kan härvidlag enligt vad som inhämtats från konstaterasatt så inte är fallet. Ifråga om rekommendationen nr 139 om sysselsättningsproblem på grund av tekniskutveckling ombord på fartyg synes de åtgärder, som rekommendationen föreslårför att möta en eventuell arbetslöshet, i stort vara vidtagna för delgenom lagstiftningsåtgärder och koUektivavtalsuppgörelser samt genom allmännaarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Jagavser att föreslå att de tre angivna rekommendationerna överlämnas till olikaberörda fackmyndigheter för övervägande av behovet av eventuellakompletteringar av den ordning som i de angivna hänseendena gäller i . LOoch har i sina yttranden uppehållit sig vid den inomILO behandlade frågan om minimigrundlön för matroser. haransett att en vid den sjunde sjöfartskonferensen antagen rekommendation (nr109) i ämnet bör genomföras för svenskt vidkommande. I sammanhanget harpåtalats det förhållandet, att det förekommer att vissa svenska rederieranställer utländska sjömän till löner som ligger långt under dem som utgårenligt kollektivavtal som arbetslösheten bland sjöfolksförbundetsmedlemmar är hög. 1 anslutning härtill vill jag erinra om attsjöfolksförbundet i annat sammanhang begärt utredning om viss ändring iutlänningskungörelsen eller om så krävs i utlänningslagen. Ändringen skulleavse att medborgare från annat land än nordiskt inte skulle äga rätt att utansärskilt arbetstillstånd ta anställning på svenskt fartyg i utiändsk hamn, omhan tidigare ej varit anställd på svenskt fartyg sammanlagt undersenast förflutna 18 månader. Då de vid remissbehandlingen påtaladeförhållandena har ett nära samband med sistnämnda ärende, bör den fortsattaberedningen av detta ärende avvaktas. Utskottet biträder förslaget, att riksdagengodkänner att ansluter sig tiU konventionerna (nr 133) ombesättningens bostäder ombord på fartyg (tiUäggsbestämmelser) och (nr 134) omförebyggande av yrkesskador för sjöfolk. Vidare finner utskottet ej anledningtill erinran mot vad föredragande departementschefen anfört om rekommendationerna(nr 137) om yrkesutbildning av sjöfolk, (nr 138) om sjöfolks välfärd tUl sjössoch i hamn, (nr 139) om sysselsättningsproblem på grund av teknisk utvecklingombord på fartyg, (nr 140) om luftkonditionering i besättningens bostäder ochvissa andra utrymmen ombord på fartyg, (nr 141) om kontroll av skadligt buUer ibesättningens bo- städeroch arbetsutrymmen ombord på fartyg och (nr 142) om förebyggande avyrkesskador för sjöfolk. att i anledning av propositionen 1971:158 ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört. Närvarande:herrar i (s), i (c), i (s), (). (), Carlshamre (m), (), herrar Larssoni Öskevik (c), i (s), (), herrar (), i (s), (vpk), () och frökenAndersson i (c).