bet · FU01JoU27 · 1971-12-31 00:00:00 — Jordbruksutskottetsbetänkande nr 1971 JoU 1971:27 betänkande med anledning av motion omstöd till den svenska biodlingen. I modonen 1971: 993 av herrFridolfsson m.fl. (s) har hemställts att i skrivelse till Kungl.Maj:t anhåller att en utredning tillsätts med uppdrag att utreda den svenskabiodlingens problem samt föreslå de åtgärder som krävs för att trygga svenskbiodlings fortbestånd och vidareutveckling. Utskottet har inhämtat yttrandenöver motionen från lantbmksstyrelsen och . Sebilaga till detta utlåtande. I föreliggande motionanförs att minskad lönsamhet hotar att i stort sett utplånabiodlingen i vårt land. Med hänsyn till binas viktiga funktion i samband medpollineringen av frukt-, frö- och oljeväxtodlingar m. m. kommer, om ingaåtgärder vidtas, vårt folkhushåll enligt motionärerna att förlora värden som naturen utarmas och berövas bådeskönhets- och nyttovärden i fråga om blommor, dofter, bär, frön m. m.Motionärerna framhåller att biodlingen drabbas särskilt hårt av det höga svenskasockerpriset och av bristen på skydd mot importhonung från länder som gynnas avdet relativt låga världsmarknadspriset på det för vinterutfodringenerforderliga sockret. Mot bakgrund av det anförda hemställs att en utredningtillsätts för att utreda den svenska biodlingens problem samt föreslå deåtgärder som krävs för att trygga odlingens fortbestånd och vidare utveckling. Utskottet har tidigare i betänkandet 1971: 1, p. 8.3,tillstyrkt Kungl. Maj:ts förslag att till särskilt stöd åt biskötsel ochväxtodling för nästa budgetår anvisas ett reservationsanslag av . Frånnämnda anslag utgår bidrag med . till främjande av biskötseln.Bidraget, som utgått oförändrat fr. o.m. /65 efter att tidigareunder en lång följd av år ha uppgått till , används till grandutbildningoch fortbildning av bitiUsyningsmän, försök med vandringsbiskötsel m. m. samttill bidrag åt . I anledning av det nu behandlade motionsyrkandet villutskottet vitsorda den stora betydelse bina har för pollinering vid frö-,oljeväxt- och fruktodUngar och därigenom även för avkastningen från dessaodlingar. Som redovisades för när frågan om höjning av bidraget tillbi- JoU 1971: 27 2 skötselnvar aktuell (JoU 1964: 1, p. 24), uppgick värdet avden årliga skörden av honung och vax till omkring 10 milj. kr., medan värdet avbinas verksamhet som pollinatörer uppskattades till mer än 200 milj. kr. Utskottet finner med hänsyn härtill givetvis angeläget att biodlingen gestillfredsställande möjligheter att fortbestå. Utskottet har i likhet medlantbraksstyrelsen, som yttrat sig i ärendet, inte något att erinra mot att deni motionen begärda utredningen kommer till stånd. Som framgår avlantbruksstyrelsens yttrande har frågan redan aktualiserats i Kungl. Maj:tskansli genom en framställning från biodlares riksförbund.Remissbehandlingen av ärendet är ännu inte avslutad. Enligt vad utskotteterfarit har dock, föratom från lantbmksstyrelsen, yttrande med tillstyrkan avframställningen inkommit från . Utskottet finner medhänsyn till det anförda anledning antaga att syftet med nu förevarandemotion kommer att bli tillgodosett utan särskild åtgärd frånriksdagens sida och nöjer sig därför med att föreslå att ansermotionen 1971: 993 besvarad med vad utskottet Stockhohn den 15 april1971 Viddetta ärendes slutbehandling har närvarit: herrar i Skegrie (c),Mossberger (s), i (s)*, Antby (fp), i (s),()*, i (s). Krönmark (m)*, fraLindberg (s), herrar i (c)*, i Holmgården (c),Bemdtsson i (fp), i (s)* och (). *Ej närvarande vid justeringen. Bilaga Yttranden över motionen 1971: 993 Lantbruksstyrelsen, som tillstyrker att den 1motionen avsedda utredningen kommer till stånd, hänvisar i sitt remissvar tillett av styrelsen den 3 febraari 1971 avgivet remissyttrande med anledning av enav gjord hemställan tillstatsrådet och chefen för jordbraksdepartementet om utredning rö- JoU 1971: 27 3 randebehov, betingelser och åtgärder för att långsiktigt trygga den svenskabiodlingen. Lantbraksstyrelsen finner inte anledning att tillägga något utövervad som framgår av nämnda yttrande, som är av följande lydelse. Lantbruksstyrelsen har intet att erima mot att denutredning kommer till stånd, varom () gjorthemställan, nämligen rörande behov, betingelser och åtgärder för att långsiktigttrygga den svenska biodlingen. Senasteutredning om biodlingens betingelser och utvecklingstendenser, verkställd avlantbraksstyrelsen på Kungl. Maj:ts uppdrag , avlämnades den 13augusti 1963. Pågmnd av de förslag, som där framlades, beslöts om ökat statligt stöd tillbiskötseln. Alltsedan budgetåret 1964/65 har anvisats . tilldelats SBR för viss kursverksamhet och avelsarbete, 20 000kr. använts av för huvudsakligen försök medvandringsbiskötsel samt i stort sett . gått till grundutbildning ochfortbildning av bitiUsyningsmän i lantbruksstyrelsens ochhushållningssällskapens regi. Lantbruksstyrelsenhar påbörjat en översyn av bipestförordningen jämte tillämpningskungörelse (SFS1946: 81 resp. 82, omtryck 1962: 60 resp. 61, ändrad 1967: 404 resp. 405) föratt söka åstadkomma enklare administration och effektivare bekämpning av smittsammasjukdomar hos bin. framhåller att motionen till hela sinsyftning överensstämmer med en hemställan, som riksförbundets styrelse den 13jan. 1971 gjort till jordbraksministern. I sitt remissyttrande har riksförbundetsstyrelse därför enligt vad som framgår av det följande inskränkt sig till attnågot närmare utveckla: 1) varför den anser det vara ett riksintresse i likahög grad som ett bi-odlarintresse att svensk biodling ges möjlighet att överlevaoch utvecklas vidare, 2) vad som betingat den sjunkande lönsamheten för denenskilde biod-laren trots en mycket markerad stegring av honungsförsäljningen, 3) vilka åtgärder från statsmakternas sida, som denanser önskvärda, nationalekonomiskt berättigade och lönsanuna. Som i motionen framhållits är inte honungen utanpollineringen av den svenska både den vilda och den odlade detnationalekonomiskt viktigaste resultatet av binas verksamhet. Deraspollina-tionsarbete spelar f. ö. en avgörande roll för bevarandet av den ekologiskaoch biologiska balansen i naturen, som både direkt och indirekt påverkar såvälväxt- som djurlivet och därmed även människans livs-och trivselmöjligheter. JoU 1971: 27 4 I biodlarnas internationella sammanslutningApimondia har även svenska experter anlitats i kommissionen för nektarflora ochpollinering. En av dessa, fil. , som är ordförande i nämndakommission och ledamot av Apimondias exekutiva råd, har bl. a. utförtbetydande forskning inom detta område. Som exempel på de drastiska resultat drHanssons forskningar givit i fråga om pollineringens betydelse för skördenssåväl mängd som kvalitet, beskrivs och illustreras i motionen, hurblåbärsskörden blir större i bigårdars närhet än i trakter, där binsaknas, eftersom pollinerande insekter där ej finns i tillräcklig mängd underblomningstiden. Blåbären är givetvis bara ett bland många exempel i såväl den vildasom den odlade växtvärlden på dess beroende av binas poUinationsarbete. DrHanssons undersökningar har vidare bl. a. visat, att binas poUinationsarbeteresulterar i liknande ökningar i skörden av lingon. De försök med odling avlingon under kontrollerade förhållanden, som bedrivs här i landet,förutsätter binas medverkan vid pollinationen, för att högsta möjliga lönsamhetskall uppnås. En förstärkning av det norrländska näringslivet genom en tackvare nämnda metoder ökad produktion av lingon och till följd därav också avhonung torde kunna genomföras på . Också för den utökning avodlingen av svarta vinbär, som planeras i , är binas medverkan oundgängligennödvändig, om den skall bli framgångsrik och räntabel. Förbinas poUinationsarbete i blommorna kan biodlarna tyvärr i allmänhet inte fåut någon ersättning. De kan i stort sett endast ta betalt för den honung somderas bin producerar. Men det gör dessa sannerligen inte utan kostnader ocharbete för sina ägare. Däremot tillgodogör sig både växtodlare och samhälle iregel pollinationsvinsterna nästan gratis. I en statlig utredning i början av60-talet beräknades dessa ha ett värde av ca . Däriär inte inräknade de värden, som binas pollinering av den vilda tillförnationalhus-hållet, delvis av ekonomisk art (ökade skördar av lingon, blåbäroch andra vilda bär), delvis av estetisk natur (stegring av naturens skönhetsvärdenoch förbättring av miljön tack vare rikare frösättning och därigenom ökadrikedom på blonmaor). Enligtgjorda beräkningar sätter bina genom sina blombesök i gång utvecklingen av ca75 % av den svenska skörden av frukter, bär och frön. Genom att bina tillskillnad från andra pollinerande insekter övervintrar i stora samhällen är deredan tidigt redo tUl att utföra den för flertalet odlade och vildaväxtarter nödvändiga pollineringen. som denna ökar den årligaavkastningen, främjar binas insatser indirekt humusbildning och andra naturligabiologiska förlopp, som motverkar jordförsämring. Idetta sammanhang kan med fog sägas: »Utan bin ingen verklig miljövård!» Närbiodlingen inte längre bär sig, är det därför befogat, att biodlarna slår larmoch att det allmänna överväger på vilka vägar de skall kunna ta ut den»pollineringsavgift», som sätter dem i stånd att fortsätta sin samhäDsgagneligaverksamhet. 2.Varför lönsamheten sjunkit för den enskilda biodlaren Motionärerna belyser i motionens 3:e5:e avsnitthur man i andra länder i medvetande om biodlingens stora samhälleliga värdevårdar sig om, utvecklar och skyddar biodlingen som en nationaltillgång. försvårar, ja omöjliggör det höga sockerpriset för svenskbiodling att i många fall prismässigt konkurrera med utiändskahonungsproducenter, som saknar dylika extra pålagor men i stället kan räkna meden rad förmåner. Det socker, som de svenska biodlarna måste ge sina bin somvinterfoder i stället för den honung, som tagits från dem, tvingas de attbetala nästan dubbelt så mycket för som biodlarna i de länder, som saluförsocker till världsmarknadspriser. Att i detta sammanhang göra de svenskabiodlarna jämlika med sina utländska konkurrenter vore en nåd att stilla bedjaom. Men de drabbas också av andra pålagor. Undervisning och utbildning ibiskötsel, försöksverksamhet och forskning får biodlareorganisationen i väsentligt högre grad än i många andra länder själv bekosta och utöva medegna krafter, vartill kommer att arbets- och materielkostnader, ofrånkomligatransporter och frakter är väsentligt dyrare i än i utlandet.Kostnaderna för den för effektiv tappning, distribution och marknadsföringnybyggda tappstationen i , för vilken vid planeringen fördelaktiga lånställdes i utsikt, tvingades organisationen till följd av kreditrestriktionernaatt bestrida med egna högprocentiga lån. Någon drottningavelsstation, nödvändigför framställning av bistammar, som är högeffektiva både som pollinatörer ochhonungsproducenter, har organisationen ej kunnat finansiera. När därtill efter tre goda honungsår 196769 en verkligkatastrof-vinter kom 1969/70 för stora delar av den i Sverigesvåraste i mannaminne som ödelade även skickliga biodlares bi-gårdar och iett av våra förnämsta biodlingslän, , tog död på 1 000 av dess 3 000bisamhällen och försvagade många av de övriga, syntes verkligen måttet vararågat i all synnerhet som flera biodlare ansåg sig kunna konstatera, attdödligheten var särskilt stark, där be-sprutning med hormonpreparat ägt rum ochen elakartad sticklystnad hos bina plötsligt uppträtt efter besprutningarna.Detta blev för många biodlare dråpslaget, men flertalet försöker nu bygga uppsin bistam på nytt och utnyttja vunna framsteg i förhoppning om att ånyo nåfull slagkraft och ökad produktion per bisamhälle. kan i allobestyrka motionärernas synpunkter och instämma i att svensk biodling »kommit ikläm». Styrelsen för vet att lantbruksdepartementet i sett som en naturlig sakatt på strängt taget alla de områden, där svensk biodling kämpar medsvårigheter, genom lämpliga åtgärder och visserligen relativt blygsamma anslaggöra en väsentlig insats för att göra biodlingen lönsam för biodlaren somhonungsproducent och skörda frukterna av biodlingens allmännytta.Det har gällt undervisning, forsknings- och försöksverksamhet, bekämpande avbisjukdomar, standardisering av materiel, ekonomiska en-gångsbidrag i sambandmed anläggande av tappstation och drottningavelsstation, prospektering avlämpliga utvidgningar av biodlingen till nya trakter, förmåner föryrkesbiodlare samt sist men inte minst en generös kvotering av norsk honung påden inhemska marknaden. Strängt taget kan f. n. all norsk honung säljas på deninhemska marknaden, innan importhonungen släpps fram. Utantvivel skulle vi i med en på motsvarande sätt fungerande JoU 1971: 27 6 moderniseradbehandling av biddlingsproblemen kunna producera all för svenskförbmkning erforderlig honung och i samarbete med biförsöken vid ochlantbruksstyrelsen svara för en på biskötseln väsentligt vidgad miljövård.Inte minst de senaste årens försöksverksamhet vid har skapat bättreavkastningsmöjligheter per bisamhälle. För nyrekrytering av biodlare ärklimatet dock hårt. Här krävs förutom skolning vissa investeringar i nykupmateriel, som möjliggör »vandring» med bina och som ger för godövervintring erforderlig isolation och ventilation. Dessa investeringskostnadermotverkar nyrekryteringen. Någon form av startstöd skulle betyda mycket,varjämte undervisning och materiel i samband därmed nog skulle kräva en översyni olika avseenden. De svenska biodlarna borde enligt riksförbundets åsikt varaberättigade till en lika effektiv modern behandling som de norska. Starktbör dock framhållas, att är helt inställt på attbjuda importhonungen hård konkurrens, om svensk biodling ges möjlighet attarbeta på någorlunda lika villkor. I det sammanhanget kommer det tidigarenämnda sockerpriset starkt i förgrunden. I vilken form stödet börtillhandahållas är knappast förbundets sak att föreslå. Men förbundet ställermed glädje allt erforderiigt material till förfogande i förvissning om att detär ett riksintresse av hög valör att finna en lösning på dessa problem.