bet · FU01NU1 · 1971-12-31 00:00:00 — Näringsutskottetsbetänkande nr 1971 NU 1971:1 Näringsutskottetsbetänkande i anledning av motion om en parlamentarisk utredning angåendenäringspolitiken. I motionen 1971: 511 av m. fl. (c)hemställs att i skrivelse till Kungl. Maj:t skall anhålla omskyndsamt tUlsättande av en parlamentarisk arbetsgrupp för utarbetande av ettpreciserat handlingsprogram för en aktiv näringspolitik i enlighet med vad somanförts i motionen. Marknadshushållning anges av motionärerna vara detekonomiska system som bäst tUlgodoser de enskilda människornas önskemål om initiativoch ansvar och därigenom skapar drivkraft till framåtskridande. Strävan tilljämlikhet bör emellertid, anser de, betonas lika starkt som kravet påeffektivitet i näringslivet. Samhällets näringspolitiska resurser måste därförsättas in i en förutsättningsskapande politik, som innefattar ingrepp motsådana utslag av marknadshushållningen som av sociala eller andra skäl intekan accepteras. En marknadshushållning av önskad typ uppnås bäst inom enekonomi som i huvudsak baseras på privat och kooperativt näringsliv, hävdarmotionärerna. Strävan att utveckla den statliga företagsamheten till ettinstrument i den allmänna näringspolitiken har, anser de, medfört vissapåfrestningar för det övriga näringslivet och påskyndarkoncentrationsprocessen, företagsnedläggningarna och friställningen avarbetskraft. Enaktiv näringspolitik måste, anförs vidare, innefatta åtgärder på snart sagtalla områden av det politiska fältet. Programmen för samhällets åtgärder påolika delområden bör vägas samman, så att ett samlat näringspolitiskt programerhålles. Vissa grunder för en näringspolitik av önskat slag anges avmotionärerna i form av aderton korta punkter, som i tur och ordning behandlarkommunikationer och service, näringspolitiska institutioner, kreditförsörjning,skatter, konkurrenspoUtik, samhällets insyn i näringslivet, konsumentpolitik,frivilligt sparande, ekonomisk planering, utbUdningspolitik, forskning ochutvecklingsarbete, arbetsmarknadspolitik, miljöpolitik, lokaliserings- ochregionalpolitik, de mindre företagens situation, samarbete mellan samhälletoch näringslivet, statliga företag samt företagsdemokrati. NU 1971: 1 Uppgifteri anslutning till motionen är ett konsultativt organför samråd mellan näringsliv och samhälle i syfte att åstadkomma en samladöverblick över utvecklingen inom centrala delar av den svenska ekonomin. Rådetskall ta till vara och kanalisera kunskaper och erfarenheter från utredningsverksamhetsom pågår på skilda håll samt ta initiativ till utredningar rörande olikabranschers enskUda och gemensamma problem. Ordförandei rådet är chefen för industridepartementet. Bland rådets tretton ledamöterfinns företrädare för bl. a. , styrelsen för tekniskutveckling, arbetsmarknads- och näringslivsorganisationerna samt denekonomiska forskningen. Rådet biträds av ett antal experter och har ett kansliförlagt till industridepartementet. Underår 1970 sammanträdde rådet sex gånger. Överläggningar ägde därvid rum om densvenska industrins utvecklingstendenser 19701975, om fusioner och utländskaföretag, om industriell miljö i samt om strukturproblem inom olikaindustrigrenar. Inom de ämnesområden som berörs i motionen är förnärvarande ett flertal statliga utredningar verksamma. Bland dessa kan nämnas1968 års kapitalmarknadsutredning, sakkunniga med uppdrag att göra en översynöver företagsbeskattningen, koncentrationsutredningen, konsumentutredningen,utbUdningsutredning, lokaliseringsutredning och delegationenför de mindre och medelstora företagen. lade ibetänkandet Företag och samhälle (SOU 1970: 41) fram förslag som skullemöjliggöra vidgad insyn i vissa aktiebolag, ekonomiska föreningar ochstiftelser. Tidigarebehandling av liknande motioner Motioner med yrkande av samma innebörd som det nuföreliggande har tidigare, likaledes från centerpartihåll, väckts vid 1969 och1970 års riksdagar. (BaU 1969: 9, 1970: 10). Vid det första tUlfäUet begärdesdessutom att skulle i princip godkänna de grunder för en aktivnäringspolitik som motionärerna angivit. fann att det av formellaskäl var uteslutet för att göra ett uttalande av denna art.Motionärernas förslag om tillsättande av en parlamentarisk ar-betsgmppbetecknade utskottet båda gångerna som orealistiskt. Utskottet erinrade ompågående utredningsverksamhet på näringspolitikens område, om vissa aktuellareformer och om näringspolitiska rådets verksamhet. 1970 betonades också attindustridepartementet har som en central NU 1971: 1 3 uppgiftatt bedriva en långsiktig näringspolitisk planering. Förutom att det avpraktiska skäl skulle vara ogörligt att överlåta på en enda arbetsgrupp attbehandla hela det i motionerna angivna ämnesområdet anförde utskottet såväl1969 som 1970 bl. a. att näringspolitikens fortlöpande utformning måste ske isamverkan mellan regering och riksdag på grundval av specialiseradutredningsverksamhet och att det är en uppgift för regeringen och de skildapolitiska partierna att formulera mera övergripande näringspolitiska program.De olika punkterna i motionärernas programunderlag gav, framhöll bankoutskottet1970, endast undantagsvis uttryck för någorlunda konkreta reformförslag. Bankoutskottetavstyrkte såväl 1969 som 1970 motionerna, som också avslogs av . utlåtande fogades båda gångerna en reservation av de ledamöter somrepresenterade ; dessa förordade att hos Kungl. Maj:tskulle begära en utredning med det i motionerna angivna syftet. I motionen föreslås att genom Kungl. Maj:ts försorgskaU tUlsättas "en parlamentarisk arbetsgrupp" med uppgift attutarbeta "ett preciserat handlingsprogram för en aktivnäringspolitik". I aderton punkter anger motionärerna vissa"grunder" för ett sådant handlingsprogram. Ett inledande avsnitt utmynnari krav på samordning mellan samhällets åtgärder på skUda områden. Deaderton punkterna berör så skiftande ämnen som kommunikationer, skatter,konsumentpolitik, utbUdningspolitik, miljöpolitik och företagsdemokrati. Undervarje punkt anförs i några få satser hur motionärerna anser att samhälletsåtgärder på området bör vara inriktade. De mindre företagens intressen betonas särskilt. Utskottethar inte anledning att på grundval av motionen ta upp en diskussion omnäringspolitikens innehåll. Den fråga som skall prövas gäller uteslutandeformerna fÖr ett näringspolitiskt programarbete. Såsomnärmare belysts i det föregående pågår genom särskilda kommittéers och andraorgans försorg ett omfattande utredningsarbete på många av de områden som motionärernaberör. Speciellt kan erinras om delegationen för de mindre och medelstoraföretagen. För statliga företags del har en samordnandefunktion. har industridepartementet som en centraluppgift att bedriva en långsiktig näringspolitisk planering. är ett av instrumenten för denna planeringsverksamhet. närmare utvecklat i yttranden över likartade motioner åren 1969och 1970 synes motionärernas förslag orealistiskt. Det skisserade arbetsfältetär alltför vidsträckt, och arbetsgruppens verksamhet skuUe innebära en dubblering av många andra organs NU 1971: 1 4 arbeteoch kunna fördröja genomförandet av planerade reformer. Den fortlöpandeutformningen av närningspolitiken bör ske i samverkan mellan regering ochriksdag på grundval av specialiserad utredningsverksamhet rörande klartavgränsade problem. Att formulera övergripande program av den typ sommotionärerna åsyftar synes i första hand vara en uppgift för olika partiereller partikonstellationer var för sig. Åberopande vad här anförts hemställer utskottet attriksdagen avslår motionen 1971: 511. Stockholmden På näringsutskottets vägnar Närvarande:herrar (), Regnéll (m), i (s), iGlömminge (c), i (fp), (), i (s),i (c), (), i (fp), (),Wååg (s), (), i (vpk) och Hovhammar (m). avherrar i Glömminge, i och (alla c), vilkaansett att utskottets yttrande och hemställan bort ha följande lydelse: "En avsevärd svaghet inom näringspolitiken är,såsom framhålls i motionen, att samhällets åtgärder på olika områden avbetydelse för näringslivet inte har varit tillräckligt samordnade. Det är motdenna bakgrund som motionärernas önskemål om en parlamentarisk arbetsgrupp meduppgift att utarbeta ett näringspolitiskt handlingsprogram bör ses. Ilikhet med motionärerna anser utskottet det väsentUgt att framhålla behovet aven helhetssyn på näringspolitiken. De statliga insatserna på skUda områden t.ex. skattepolitik, utbildningspolitik, miljöpolitik och regionalpolitik måstebaseras på ett näringspolitiskt handlingsprogram som möjliggör ett enhetligtgrepp från samhällets sida. När uppslaget att det skall anförtros åt enparlamentarisk arbetsgrupp att utarbeta ett sådant program har framförts vidtidigare tillfällen, har invänts att en sådan åtgärd skulle vara orealistisk.Arbetsgruppen skulle, har det anförts, komma att dubblera andra organsinsatser, och dess arbetsfält skuUe bli alltför omfattande. Denna kritik ärenligt utskottets uppfattning inte välgrundad. Arbetsgruppens uppgift skallgivetvis inte vara att närmare utreda de olika problemkomplex som har betydelse NU 1971: 1 5 Att ett rikt utredningsmaterial kommer till ståndgenom andra organs försorg är fastmer en fömtsättning för arbetsgruppensverksamhet. Fakta och förslag från olika utredningar skall av gruppen bedömasutifrån en enhetlig grundsyn. Det program som görs upp bör vara långsiktigt.Sålunda blir det väl förenligt med en pågående, fortlöpandereformaktivitet. Det , vars existens också åberopats somett argument mot tillsättandet av en arbetsgrupp av angivet slag, fylleruppenbarligen inte den funktion som avses i motionen och saknar dessutomparlamentarisk förankring. Utskottet tillstyrker sålunda motionärernas förslagoch hemställer att i anledning av motionen 1971: 511 hos Kungl. Maj:tanhåller om skyndsamt tillsättande av en parlamentarisk utredning med uppdragatt utarbeta ett näringspolitiskt handlingsprogram i enlighet med vadutskottet ovan aivfört."