bet · FU01KU53 · 1971-12-31 00:00:00 — Konstitutionsutskottetsbetänkande nr 1971 KU 1971:53 betänkande i anledning av motion om det statliga remissväsendet. I detta betänkande behandlasmotionen 1971:86 av m. fl. (fp), dock endast i den del motionenavser remissväsendet (punkt 7). Hemställanavser; "att i skrivelse tUl Kungl. ------ 7, att en aktuell vetenskaplig kartläggning görs av det statliga remissväsendets principer och praxis". Bestämmelser om ärendens beredning 1 § 10 regeringsformen (RF)föreskrivs att vederbörande ämbetsverk skall höras'innan ärendena föredras ikonselj. Detta beredningsförfarande kan ske genom att ärende sänds på remisstill myndighet. Föreskriften i § 47 RF att ämbetsverken skall "räckavarandra handen" utgör en grund för ett remissförfarande myndigheteremellan. Beträffande samarbetet mellan finns särskildabestämmelser meddelade i en kungl. kungörelse (SFS1921:536), vari "till främjande av enkelhet och enhetlighet istatsförvaltningen" förordnats följande: Där i visst ärende kronans rätt ellereljest allmänna intressen skola tillvaralagas av skilda ämbetsverk, samtföreskrift om överläggning i ärendet mellan ämbetsverken ej finnes annorledesmeddelad, skall, innan talan utföres inför domstol eller annan myndighet,överläggning äga rum mellan representanter för ämbetsverken i syfte attförebygga menings-skiljaktigheter och mot varandra stridande uttalanden ochyrkanden. Sådana representanter utses av verkens chefer. Beträffande remissförfarandet harår 1931 (SFS 193 I ;2 13) utfärdats ett cirkulär till statens förvaltandemyndigheter angående remissers verkställande och besvarande. Häri uttalas bl.a.; Maj:t----- vill härigenomanbefalla vederbörande förvaltnings myndigheter och befattningshavare att, innan beslut fattas om inhämtande genom remiss av yttrande från myndighet eller annan, noga pröva behovet av sådan åtgärd, därvid de av organisationsnämnden framhållna synpunkterna böra tjäna till ledning. Särskilt bör iakttagas, att yttrande icke infordras i vidare omfattning eller från andra än som finnes för ärendets utredning nödigt; att i remissbeslulet uttryckligen angives dels, då yttrande finnes erforderligt allenast beträffande viss del av ärendet, den del därav yttrandet skall avse, dels ock, om yttrande finnes böra avgivas efter hörande av underlydande myndighet eller annan, vem eller vilka skola höras; samt att, då i samma ärende remiss ifrågakommer till flera myndigheter eller andra, yttrande infordras, där sålämpligen finnes kunna ske, från dem och icke från en efter annan. Remissvar skola städse avgivas så skyndsamt förhållandenadet medgiva; och åligger det vederbörande befattningshavare att genompåminnelser eller eljest tillse, att svaren inkomma inom föreskriven tid eller,där tid för svars avgivande ej är utsatt i remissbeslutet, inom skälig tidefter beslutets dag. Allmänna verksstadgan (SFS1965:600) innehåller bestämmelser om myndigheters uppgifter. 1 4 § förstastycket föreskrivs: Myndigheten skall på begärantillhandagå andra myndigheter med de upplysningar och det biträde som den kanlämna. Av andra myndigheter äger den erhålla de upplysningar och det biträdesom fordras för dess verksamhet och kunna lämnas av myndigheterna, 1 besvärssakkunnigas förslag tilllag om förvaltningsförfarandet (SOU 1964:27) upptogs i kapitlet om ärendesutredning bestämmelser om remissförfarandet och förordnande av sakkunnig (8kap, 12 och 13 §§, s. 343349). På grundval av detta förslag och deremissyttranden som avgetts över detta utarbetade en arbetsgmpp inomjustitiedepartementet ett nytt förslag till förvaltningslag (SOU 1968:27).Beträffande remisser föreslogs i 10 § följande; Genom remiss till statlig ellerkommunal myndighet eller annan inhämtar myndigheten upplysning eller yttrande,när det är särskilt föreskrivet eller eljest nödvändigt. Behöver flera höras,göres remiss till dem , om de ej av särskild anledning bör höras enefter annan. Om det ej är obehövligt, anges i remissen i vilkaavseenden och inom vilken tid svar önskas samt om remissinstansen bör höraannan. 1 anslutning härtill upptogarbetsgruppen en redogörelse för gällande rätt, besvärssakkunnigas motiv,remissyttrandena över besvärssakkunnigas betänkande samt gruppens egnaöverväganden (s. 111 118), de senare närmare angivna under rubrikernaremissrätten, behovsprövningen, remisstekniken, speeificeringen och dröjsmålmed svar. 1 proposition 1971:30 med förslag till förvaltningsrättsreformframlades även förslag lill förvaltningslag. Om remissförfarandet finns regleri 10 § som lyder; Innan myndighet inhämtar yttrandegenom remiss, skall myndigheten noga pröva behovet av åtgärden. Behöveryttrande inhämtas från flera, skall det göras , om ej särskilda skälföranleder annat. Om det ej är obehövligt, anges i remissen i vilka avseendenoch inom vilken tid yttrande önskas samt huruvida mottagaren bör inhämtayttrande från annan. Departementschefen uttalade imotiveringen (prop. del 2 s. 388) att han i huvudsak kunnat ansluta sig tillarbetsgruppens förslag. Departementschefen erinrade om att det för andraoffentliga organ än statliga och för enskilda inte förelåg någon skyldighet attbesvara en remiss utom i de fall då detta var uttryckligen föreskrivet isärskild författning. Någon ändring därvidlag åsyftades inte. För att undvikafeltolkning borde reglerna inte utformas vare sig som ett åläggande förmyndigheten att remittera ett ärende tUl annan, när det var nödvändigt,eller som ett bemyndigande att göra detta. Frågan om sådan skyldighet eUerbefogenhet förelåg i det enskilda fallet fick i stäUet avgöras enligt gällandeallmänna regler. Genom förvaltningslagen borde däremot inskärpas att myndighetföre remiss noga skulle pröva behovet av åtgärden. Utskottet (KU 1971:36) fann vid sinbehandling av propositionen med följdmotioner ej anledning till erinran ellertill särskilt uttalande i anledning av propositionens förslag till nyförfarandelagstiftning för förvaltningsmyndigheten. följde utskottet.Den antagna förvaltningslagen (1971 ;290) skall träda i kraft den 1 januari1972. Remissförfarandet har tidigareuppmärksammats av vid granskningen avstatsrådsprotokoll. Frågan härom har upptagits i granskningsniemorialen åren1967, 1968, 1969 och 1970 (KU 1967:34, 1968:15, 1969:18 och 1970:42), Främsthar utskottet påpekat vikten av att departementen övade effektiv tillsyn överatt remissvar avgavs inom skälig tid. Även justitieombudsmannen har upprepade gånger betonatvikten av att ärendes handläggning inte fördröjs genom remissbehandlingen (JO1966 s. 581, 1968 s. 323), revisorer har genom sitt kansli utfört enundersökning av det statliga remissförfarandet. Syftet var att fastställa denarbetsbelastning och de kostnader som remissförfarandet vållar myndigheternasamt att undersöka möjligheterna att rationalisera verksamheten. Undersökningenhar redovisats genom revisorers granskningspromemoria nr 4/1971,dagtecknad . Denna upptar bl. a. skilda avsnitt omremissförfarandets omfattning, kostnader och struktur samt en diskussion avremissbegreppet. Slutligen framläggs synpunkter och förslag i anledning avundersökningen. Granskningspromemorian har sänts på remiss tUl närmare etttjugotal myndigheter. Härefter har revisorerna gjort en den 23 september 1971dagtecknad framställning tUl Kungl. Maj:t i frågan. Revisorerna skUjer i sin framställning på allmännaremisser och s. k. rutinremisser. Med allmänna remisser avser de offentligautredningar, departementspromemorior, principiella förfrågningar och liknande.Som rutinremisser betecknas mera rutinbetonade ärenden såsom besvär av olikaslag, tUlstånds- och anståndsärenden etc. Revisorerna föreslår Kungl. Maj:t attremissverksamheten överses i rationaliseringssyfte på två paralleUa vägar, delssåvitt gäller de allmänna remisserna genom ett inom Kungl. Maj :ts kansliverksamt organ, dels beträffande rutinremisserna av en arbetsgrupp understatskontorets ledning. Remissförfarandet har under senareär uppmärksammats på olika sätt såväl vid lagstiftning som av kontrollorgan.Sålunda har i den av riksdag antagna förvaltningslagen, som skallträda i kraft , intagits bestämmelser om remissförfarandet.Vidare har företagit en ingående granskning av handläggningenav remissärenden, vilken redovisats i utskottets granskningsmemorial åren 1967 1970, Även justitieombudsmännen har upprepade gånger uttalat sig omremissbehandling av ärenden. Slutligen har inom revisorers kansliföretagits en undersökning av remissväsendet, vilken redovisats i engranskningspromemoria imder innevarande år. Undersökningen har legat tUl grundför en av revisorerna till Kungl. Maj:t gjord framställning om översyn avremissverksamheten. Remissförfarandet har genom de företagna undersökningarnabelysts från skUda utgångspunkter. Då frågan om remissverksamheten därjämtegenom det initiativ som tagits av revisorer redan aktuaUserats hosKungl. Maj:t, finner utskottet inte erforderligt med något ytterligareinitiativ från sida. att avslår motionen 1971:86 såvitt avser hemställan under punkt 7. Närvarande: herrar i (s), * (s),(), (), (), herrar (). (),i (m), i (s), (). Fiskesjö (c),i Akersberga (fp), i (c) och Wictorsson* (s). * Ej närvarande vid justeringen. av herrar och iAkersberga (fp), vUka ansett att utskottets yttrande och hemstäUan bort haföljande lydelse; "Remissförfarandet har ---- (lika medulskottet) Remissförfarandet har genom de företagna undersökningarnabelysts företrädesvis från kvantitativa utgångspunkter och med avseende påStatUga remissinstanser. Det väsentliga kravet i motionen 1971:86, attåstadkomma en kvalitativ analys i form av en förutsättningslös vetenskapligutredning av remissverksamheten, är sålunda inte tillgodosett. Ej heUer harundersökningarna avsett remissinstanser utom statsförvaltningen. rationahsering av remissväsendet, som revisorernasframställning avser, måste bygga på den bredare undersökning som krävs imotionen, varför utskottet finner att en sådan undersökning bör initieras avriksdagen. att med bifaU tillmotionen 1971:86, såvitt avser hemställan under punkt 7, i skrivelse tiU Kungl.Maj:t hemställer att en aktueU vetenskaplig kartläggning görs av det statligaremissväsendets principer och praxis." , Stfilm 71,505 S