bet · FU01LU14 · 1971-12-31 00:00:00 — Lagutskottetsbetänkande nr 1971 LU 1971:14 Lagutskottefsbetänkande i anledning av motion om lagstiftning angående ideeUa föreningar. I motionen nr 1971: 123 av m. fl. (m)hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning och förslagbeträffande lagstiftning om ideella föreningar. Utskottethar inhämtat utlåtanden över motionen från hovrätten över och Blekingesamt i . På begäran av utskottet haryttranden därjämte avgivits av i , , Motororganisatio-nemas samarbetsdelegation,. Svenska röda korset, och Samhälle och . Man skiljer från juridisk synpunkt mellan ekonomiskaföreningar och ideella föreningar. Endast de ekonomiska föreningarna ärreglerade i lag. För att en förening skall kunna vinna registrering som ekonomiskförening fordras enligt 1 § lagen (1951: 308) om ekonomiska föreningar attföreningen har till ändamål att främja medlemmarnas ekonomiska intressen genomsådan ekonomisk verksamhet, i vilken medlemmarna deltar som avnämare ellerleverantörer eller genom begagnande av föreningens tjänster eller på annatdylikt sätt. Det krävs alltså dels att föreningen bedriver ekonomiskverksamhet, dels att verksamheten skall åsyfta att främja medlemmarnasekonomiska intressen. Saknas endera av dessa förutsättningar, har man istället att göra med en ideell förening. Deideella föreningarna kan indelas i två huvudgrupper dels sådana föreningar somhar annat ändamål än att befrämja sina medlemmars ekonomiska intressen, t. ex.föreningar för religionsutövning, politisk verksamhet, vetenskaplig forskning,välgörenhet, sällskapsliv, idrott och , försvarsföreningar,kamratföreningar, djurskyddsföreningar osv., dels föreningar som syftar tillatt befrämja sina medlemmars ekonomiska intressen på annat sätt än genomekonomisk verksamhet i lagens mening t. ex. arbetsgivareföreningar,fackföreningar, branschsammanslutningar osv. I rättspraxis har ansetts att en ideellförening äger rättskapacitet då den antagit stadgar som inte är alltförbristfälliga och valt styrelse. Förbindelser som ingås för en sådan föreningbinder endast föreningen, inte de enskilda medlemmarna. Om föreningen inteuppfyller nämnda förutsättningar - vanligt bland föreningar av enklare slag,såsom läsecirklar och svagt organiserade sällskapsföreningar - bär avtal somingås för föreningens rakning bindande endast för dem som ingått detta avtal.EnUgt praxis anses vidare följande principer gälla. Styrelsen äger rätt attföreträda föreningen om ej stadgarna säger något annat. Stadgarna avgörföreningens organisation och inre rättsförhållande. Föreningar utan ekonomisktsyfte eller betydelse för sina medlemmar anses i allmänhet ha rätt att vägramottaga nya medlemmar liksom att utesluta medlemmar. Styrelsen handhar löpandeärenden och andra ärenden som stadgan eller föreningsstämman anförtror denna.I övrigt är föreningsstämman beslutande genom i regel enkel majoritet, omstadgan ej föreskriver annat. Särskilt ingripande beslut t. ex. ändring avföreningens ändamål torde kräva samtycke från alla föreningsmedlemmar. Beslutsom strider mot föreningens ändamål eller som otillbörligt gynnar vissamedlemmar på andras bekostnad är ogiltiga, såframt icke alla medlemmar, elleri sistnämnda fallet de vilkas rätt eftersatts, ger sitt samtycke. Ivissa avseenden har emelleitid rått osäkerhet beträffande de ideellaföreningarnas rättsliga ställning, vilket föranlett att frågan om en legalreglering av dem varit föremål för utredningar och riksdagsbehandling vid fleratillfällen. Tidigarelagförslag m. m. framlades av föreningskommittéett betänkande med lagförslag rörande ideella föreningar. Efter överarbetningarförelades förslaget 1910 och riksdagar (prop. 1910:83 s. 108, LU1910:50 samt prop. 1911:35 s. 64, LU 1911:46). Förslaget förföll bäggegångerna på grund av kamrarnas skiljaktiga beslut i frågan. 1919avlämnade hovrättsrådet . Arsell såsom särskild utredningsman ett nyttbetänkande med förslag till lag om ideella föreningar. Betänkandet föranleddeemellenid inte någon åtgärd från Kungl. På1930-talet aktualiserades frågan ånyo i samband med diskussionerna om ochlagstiftningsförsöken rörande arbetsmarknadspartemas rättsliga ställning. Sedanriksdagen 1936 anhållit att Kungl. Maj:t måtte verkställa utredning av fråganom föreningsväsendets normering genom lagstiftning tillsattes enutiredningsman med uppdrag att verkställa en teknisk avvägning av vad somlämpligen borde inbegripas under lagstiftningen. Arbetet resulterade i enpromemoria ( promemorior 1938: 1). Vid promemorian fanns fogat ettutkast till lag om ideella föreningar. Avsikten var att fortsattutredningsarbete skulle ske under medverkan av sakkunniga. Sådant arbete komemellertid aldrig till stånd. I betänkandet (SOU 1949: 17) som låg till grund för lagenom ekonomiska föreningar upptogs vissa bestämmelser om ideella föreningar.Dessa bestämmelser blev emellertid inte genomförda (prop. 1951:34 s. 70 f). Senast har firmautredningen i betänkande (SOU 1967: 35)föreslagit en lag om skydd för ideell förenings och stiftelses namn. Förslagetär under övervägande i Kungl. Vid riksdag hemställdes i motioner (I: 268 och II: 112) att hos Kungl. Maj:tskulle anhålla om utredning och förslag beträffande möjligheten att ge ideellaföreningar rätt att få sina namn registrerade. Motionerna avslogs på hemställanav första lagutskottet (1 LU 1968: 6). Avslagsbeslutet grundades på att förslagtill lösning av frågan om ideell förenings namnskydd redan förelåg genom firmautredningensförslag. Motionärerna erinrar inledningsvisom att det utanför skattelagstiftningen inte finns lagbestämmelser om ideellaföreningar. De framhåller att rättspraxis rörande ideella föreningar ärsparsam och främst avser den speciella typ av ideella föreningar somfackföreningarna utgör. Avsaknaden av legal reglering kan enligt motionärernamedföra betydande rättsförluster, och de anför följande exempel som särskiltägnade att belysa rådande läge. Motionärernaanför att där föreningsstadgar icke innehåller särskilda bestämmelser omförutsättningarna jör rösträtt vid föreningsstämma saknas vid föreningsstämmanmöjlighet att objektivt fastställa sådana förutsättningar. Detta innebär enligtmotionärerna att en majoritet inom styrelsen före föreningsstämmantill medlemmar kan upptaga ett så stort antal personer, sympatiserande medstyrelsemajoritetens åsikter, att styrelsemajoriteten i praktiken kan påtvingaföreningsstämman sin uppfattning. Enligtmotionärerna förekommer icke sällan att föreningsstadgar icke tillräckligtklart anger hur kallelse till föreningsstämma skall kungöras. Motionärernaanser att detta leder till otrygghet när fråga är om stämmansrepresentativitet. Icke sällantorde stadgar för ideell förening föreskriva att föreningens styrelse ägerutesluta föreningsmedlem. Enligt motionärerna kan detta leda till och har ipraktiken icke sällan lett till att styrelse i ideell förening, som känt sig haförlorat förtroendet hos en majoritet inom 1* 1971. föreningen, använt uteslutningsriitten för att från besluti föreningsangelägenheter utesluta mot styrelsen oppositionella medlemmar. Motionärernaanser att skyddet för ideell förenings firma är bristfälligt. Vid tvist mellanolika medlemsgrupper i ideell förening är det enligt motionärerna inteovaiuligt att de mot varandra stående grupperna utnyttjar föreningens firma.Stora svårigheter kan därvid uppkomma, när fråga är om identifikation av denursprungliga föreningen. Enligtmotionärerna förekommer ofta att ideell förenings stadgar lämnar fögavägledning när fråga uppkommer om föreningsförmögenhetens dispo.sition vidföreningens upplösning. Icke minst vid fusioner mellan ideella föreningar sägsbristerna härutinnan leda till svårbedömbara tvistsituationer. Motionärerna anför vidare att ideella föreningar även medbortseende från fackföreningarna disponerar över betydande förmögenhetstillgångar.Enligt motionärerna iir kontrollen över tillgångarnas disponerande oftabristfällig och föreningsmedlemmarnas rättsäkerhet illa tillgodosedd. Detsynes uppenbart att en lagstiftning, dock i huvudsak av dispositiv natur, ärerforderlig, anför motionärerna avslutningsvis. Hovrätten över och Blekingefinner inte något behov föreligga av en generell lagstiftning för ideellaföreningar och avstyrker därför motionen. Inte heller iSverige, , ,frikyrkoråd, och Svenska röda korsetanser att motionen bör vinna bifall. i tillstyrkermotionärernas förslag att frågan om eventuell lagstiftning angående ideellaföreningar utreds. Motororganisationernas samarbetsdelegation förklarar sigintet ha att erinra mot förslaget. och Samhälle uttalarsig för att motionärernas utredningskrav bör beaktas. Hovrätten för och anser att en lagstiftningför en så heterogen samling sammanslutningar, som de ideella föreningarna utgör,stöter på svårigheter. Hovrätten anför att regler som ter sig ändamålsenligaför vissa föreningar passar dåligt för andra. Bestämmelser om rätt till inträdeoch utträde, formerna för besluts fattande, dispositionen avföreningstillgångarna och om revision måste göras summariska om de icke skallverka alltför hindrande i föreningsväsendet. För välutvecklade föreningarskulle, fortsätter hovrätten, en sådan lagstiftning endast ha mindre betydelse.Deras stadgar skulle nämligen regelmässigt innehålla utförligare bestämmelserän lagen. Dennas förskrifter skulle under sådana omständigheter ha sin störstabetydelse som komplement till bristfälliga stadgar för mindre föreningar. sådaninriktning kan vara av värde. Bland annat skulle därigenom de närmareförutsättningarna för ideella föreningars rättskapacitet kunna preciseras.Enligt hovrättens mening är det emellertid tvivelaktigt om behov avlagstiftning föreligger. har i funnits ett omfattandeföreningsväsende, som fungerat väl utan lagstiftning. Såvitt för hovrätten ärkänt har heller inte från föreningarnas egen sida framställts önskemål omgenerell lagstiftning. Hovrätten pekar vidare på att en viss utveckling påområdet sker genom rättspraxis. Sålunda har senast i rättsfallet NJA 1970 s.394 ideell förenings möjlighet till uteslutning av medlem belysts.Avslutningsvis framhåller hovrätten att syftet med en lagstiftning med nämndinriktning åtminstone delvis kan uppnås på annat sätt, exempelvis genomaktivitet för att förmå föreningar att antaga någon form av normalstadgarutformade olika för olika typer av föreningar. åberopar inledningsvis följande yttrande, somorganisationen avgav över den avgivna promemorian i ämnet. Skall man nu söka bedöma behovet av en lagstiftningrörande de ideella föreningarna, måste det konstateras, att ur allmänassociations-rättslig synpunkt något dylikt behov icke gjort sig särdelesgällande . Föreningen veterligen har samfärdselninom samhället icke besvärats av frånvaron av dylika lagbestämmelser. Föreningenvill därvid dock göra den reservationen, att den med hänsyn till demångskiftande förhållanden, som beröras av de ideella föreningamas verksamhet,icke kan grunda detta sitt omdöme på direkt erfarenhet från alla områden.Såvitt angår det betydelsefulla avsnittet för de fackliga organisationernasverksamhet vill föreningen dock påstå, att frånvaron av en lagstiftning rörandegrunderna för ideella föreningars verksamhet icke varit till men för dessaorganisationer eller givit rum för några missförhållanden. Vad beträffar de betydande rättsförluster somavsaknaden av legal reglering rörande ideella föreningar enligt motionärernakan medföra, anser arbetsgivareföreningen det angeläget betona att denomständigheten att särskild lagstiftning saknas beträffande ideella föreningargivetvis ej betyder att dessa står utanför det rättsliga regelområdet utan attnormer för de ideella föreningarna bl. a. utstakats i rättspraxis. a. på att senare rättspraxis visar att föreningar där medlemskapethar betydelse för vederbörandes försörjningsmöjUg-heter icke utan godtagbaraskäl äger avvisa en person som söker inträde i föreningen eller utesluta enmedlem. Utöver vägledning genom rättspraxis, fortsätter föreningen, gäller i många hänseenden med tämligen stor säkerhet kan ange vad som gäller förideella föreningar med ledning av allmänna rättsprinciper och analogisktillämpning av regler från närliggande rättsområden, särskilt lagstiftningen omekonomiska föreningar. - Föreningen anför att det i och för sig kan före- fallaegendomligt att de ideella föreningarna ej är reglerade genom lag. En väsentliganledning till detta sägs vara att de ideella föreningarna är av mycketväxlande karaktär. Deras verksamhet och syfte är ofta helt skiftande, och detär därför svårt att föra in dem under gemensamma regler, framhåller föreningen. att den, liksom tidigare, får konstatera att samfärdseln inomsamhället veterligen inte besvärats av frånvaron av lagbestämmelser på dettaområde. De av motionärerna andragna exemplen på olägenheter gäller åtminstoneej arbetsmarknadsorganisationerna. Eventuella nackdelar på andra områden bordeenligt föreningens förmenande kunna undanröjas på annat sätt än genomlagstiftning. LOanser sig i detta sammanhang sakna anledning att närmare behandla ideellaföreningars ställning i allmänhet. LO anför att vad beträffar LO och med dess lokala organisationer regleras de frågor, sommotionärerna använder som grund för sin motion, utförligt och för såvälmedlemmarnas som tredje mans rättstrygghet fullt tillfredsställande i LO:srespektive förbundens särskilda stadgar. LO finner det egendomligt att sådanaförfaranden, som motionärerna pekar på, verkligen skulle kunna äga rum i enideell förening av betydelse. Likaledes verkar det enligt LO osannolikt att ensådan förening skulle sakna för sin verksamhet betydelsefulla bestämmelser, exempelvisangående förmögenhetens disposition vid föreningens upplösning. LO hemställermot bakgrund av vad som anförts, att motionen inte föranleder någon åtgärd. finner inga skäl föreligga för stiftandetav sådana lagar som motionärerna föreslagit. Enligt styrelsen tyder allerfarenhet från ideellt föreningsliv på att olägenheterna av frånvaro avlagstiftning på området väsentligt överdrivits. Motionäremas exemplifiering ifem punkter sägs understryka detta förhållande. I den mån problem av angivenart noterats, torde det i regel ha gällt tillfälliga sammanslutningar utanföreningskaraktär, grupperingar av den typ som bl. a. de s. k. byalagenrepresenterar, framhåller styrelsen. frikyrkoråd förklarar sig vara medvetet omvikten av att varje lokal församling har klara och tydligt formulerade stadgar,som i möjligaste mån undviker tolkriingssvårigheter. Rådet är berett att genomsina medlemssamfund ytterligare betona detta. Rådet framhåller att de friatrossamfunden i samtliga fall låtit utarbeta förslag till normalstadgar försina lokalförsamlingar. Dessa är utarbetade med hjälp av expertis på området.Det övervägande antalet lokalförsamlingar har enligt rådet antagit respektivetrossamfunds normalstadgar utan andra förändringar än de lokala förhållandenagivit anledning till. sägs också ha tUl uppgiftatt vaka över församlingarnas stadgefrågor. Rådet påpekar att om församlingsaknar stadgar och tolkningstvist uppstår, samfundetsnormalstadgar för lokalförsamling torde kunna ge viss vägledning. De exempelsom motionärerna anför äger enligt rådet i inget eller ringa avseende tillämpningpå de fria trossamfundens församlingar. Rådet anser med stöd av det anförda attavsaknaden av legal reglering knappast kan medföra betydande rättsförluster förde organisationer och församlingar vilkas intresse rådet har att bevaka. Någotbehov av en utredning och ett förslag beträffande lagstiftning om ideellaföreningar anser sig rådet därför f. n. inte uppleva. () anför att, ehuruflertalet av de exempel som motionärerna åberopar för att styrka behovet avden föreslagna utredningen knappast är aktuella inom RF och de tiU RF anslutnaorganisationerna, det även ur idrottsrörelsens synvinkel kan vara värdefulltmed vissa allmänna, lagfästa, tvingande bestämmelser för ideella föreningar.Enligt RF synes emellertid motionärerna syfta till en lagstiftning sommeddelar i huvudsak dispositiva regler. RF ifrågasätter, huruvida det kan varamotiverat att föranstalta om en utredning med uppgift att skapa sådana bestämmelser.Vad gäller idrottens organisationer synes nämligen RF:s,specialidrottsförbundets och föreningarnas stadgar ha givits sådan utformning,att behovet av dispositiva lagbestämmelser om ideella föreningar inte ärsärskilt påtagligt inom idrottsrörelsen. Föreningen korsetfinner för sin egen del ej behov av en utvidgad lagstiftning om ideellaföreningar. i och , vilken som tidigare nämnts, ställer sig positiv till att en utredning iämnet företas, anför att det i fråga om flertalet av de punkter sommotionärerna redogör för måste anses vara en brist att någon form av legalreglering ej finns. Den lagstiftning som skulle kunna tänkas måste enligtlänsstyrelsen vara utformad på ett sådant sätt att den täcker både småföreningar, som är enbart ideellt inriktade, och de i juridisk mening ideellaföreningar av typ fackföreningar, vilka handhar stora ekonomiska värden och haren ekonomisk inriktning för sina medlemmar. anför att en eventuelllagstiftning angående ideella föreningar skulle kunna tänkas bli utformad så,att däri stadgades vissa grundförutsättningar, vilka nu gäller i rättspraxis.Lagstiftningen borde minst omfatta de områden som motionärerna pekar på ochäven sådant som är av väsentlig betydelse för den enskilde föreningsmedlemmen.Uppfyllandet av dessa förutsättningar skulle vara en grund för föreningensrättskapacitet. anser att registrering av de ideella föreningarnatorde bli alltför omfattande och belasta de nuvarande registreringsmyndigheternaalltför mycket för att kunna godtagas. En eventuell utredning torde få iuppdrag att klargöra frågorna kring de ideella föreningarnas rättskapacitetoch därtill hörande frågor. En utredning skulle också vara tUl stor nytta för ett klargörande av de ideellaföreningarnas nuvarande rättsställning, framhåller . Enligtlänsstyrelsen måste emellertid lagstiftning om ideella föreningar vara avbetydligt mindre omfattning än den reglering som gäller för ekonomiskaföreningar. och Samhälle anför att det genomden föreningsrättsliga praxis, som efte;r hand utbildats, åtminstone beträffandede något så när betydande ocli seriösa ideella föreningarna eller förbundenknappast torde föreligga något behov av laglig reglering. Å andra sidan har,menar förbundet, troligen åtskilliga, framför allt mindre föreningar, antagitstadgar som genom bristande fullständighet och tydlighet kan föranledaoklarhet i rättsförhållandet såväl medlemmarna emellan som gentemotutomstående. Det kan därför enligt förbundet antas att en lagstiftning somuppställer vissa minimikrav för ideella föreningars rättskapacitet och med iövrigt dispositiva stadganden skulle fylla ett visst behov. Förbundet anserdock att de tvingande bestämmelser som anses erforderliga i görligaste månmåste begränsas och inte får tyngas av onödig formalism. bör nämligenhålla i minnet, framhåller förbundet, att det mestadels rör sig om små, lokaltarbetande föreningar som ägnar sig åt ideell verksamhet i detta uttrycksegentliga bemärkelse och vilkas styrelser och drivande krafter utgörs avpersoner med endast ringa, i flertalet fall ingen, ersättning för sitt arbete.Det kan enligt förbundet befaras att en detaljrik lagstiftning med strängaformkrav skulle avskräcka eljest intresserade från att ta initiativ till elleråtaga sig ledande funktioner i en förening. Förbundet betonar vidare att ettoavvisligt krav på en föreningslagstiftning är att medborgarna inte genomdenna får rätten till fri förenings- och opinionsbildning beskuren.Sammanfattningsvis vill förbundet såsom sin mening framföra att, ehuru det kanvara tv(;ksamt om lagstiftaren bör ingripa på förevarande område, vissa skäldock talar för en precisering av rättsläget och förbundet finner därför attmotionärens utredningskrav bör beaktas. Beträffande de i motionen särslcilt angivna situationerna(se ovan s. 3), där avsaknaden av legal reglering skulle medföra risk förrättsförluster, har hovrätten över och , frikyrkoråd,RF och Svenska röda korset i anslutning till de olika punkterna gjort följandeanmärkningar. Stadgarna saknar särskilda bestämmelser om förutsättningarnaför rösträtt vid föreningsstämma. Hovrätten över och påpekaratt varken 1919 eller utkast till lagstiftning om ideella föreningarinnehåller särskilda förutsättningar för att föreningsmedlem skall få rösta vidföreningsstämma. Det torde enligt hovrätten även vara tvivelaktigt om den avmotionärerna angivna åtgärden, att en majoritet inom styrelsen före stämmantill medlemmar upptar ett så stort antal personer. somsympatiserar med majoritetens åsikter, att denna i praktiken kan påtvingastämman sin uppfattning, och liknande åtgärder kan eller bör motverkas genomlagstiftning. Svenskaröda korset anför att dess stadgar innehåller bestämmelser om rösträtt ochdennas utövande för föreningens medlemmar. I för föreningarfinns bestämmelser om rösträtt vid föreningsmöte. frikyrkorådframhåller att motionärernas exempel inte är tillämpligt på de friatrossamfundens församlingar, där nya medlemmar intas på religiösa grunder ochefter personlig trosbekännelse. Sättet för kallelse till föreningsstämma. Särskildabestämmelser om sättet för kallelse finns varken i 1938 eller utkastbeträffande oregistrerade föreningar. I sistnämnda utkast finns beträffanderegistrerade föreningar endast föreskrivet att om stadgarna inte innehållerannan bestämmelse, kungörelse skall ske i tidning inom den ort, där föreningarhar sitt säte, minst i förväg. Enligt hovrätten över ochBlekinge torde en sådan bestämmelse endast ha ringa betydelse från densynpunkt motionärerna anlagt (att oklarhet i kallelseförfarandet kan leda tillotrygghet i fråga om stämmans representativitet). Ett strängare kallelsekravbör heller knappast åläggas föreningsväsendet, anser hovrätten. Svenska rödakorset anför att deras stadgar innehåller bestämmelser om kallelse tillårsmöte, som skall hållas . Också i finnsbestämmelser om kallelse till årsmöte. Uteslutning av medlem. Både 1919 och utkastintog den ståndpunkten att medlem fick uteslutas ur förening endast omstadgarna medgav detta samt att en stadgebestämmelse som medgav sådan rätt »närskälig anledning förelåg» borde godtagas. Några ytterligare förutsättningarför uteslutning föreskrevs icke. Enligt hovrätten över och Blekingeinnebar därför förslagen knappast något skydd i de hänseenden motionärernaeftersträvat (att styrelse som känt sig ha förlorat förtroendet hos enmajoritet inom föreningen använt uteslutningsrätten för att från beslut iföreningsangelägenheter utesluta mot styrelsen oppositionella medlemmar).Hovrätten anser vidare att det torde vara tveksamt om förenings rätt tilluteslutning bör inskränkas utöver vad förslagen innehåller. Hovrätten erinrarom att det sagda inte innebär att medlem enligt gällande rätt är rättslös viduteslutning. Sålunda kan domstol pröva att beslutet därom är fattat på ettformellt riktigt sätt. I begränsad omfattning torde även en materiellöverprövning kunna komma i fråga framhåller hovrätten och hänvisar tilljustitierådet Ulvesons yttrande till HD:s dom i rättsfallet NJA 1970 s. 394.Sveriges frikyrkoråd pekar också på möjligheten till rättslig prövning avförenings beslut att utesluta medlem och hänvisar till rättsfallet NJA 1931 s.604. Svenska röda korset anföratt dess stadgar inte medger någon styrel- seatt utesluta någon medlem. medger föreningsstyrelse attutesluta medlem som inte erlagt föreskriven årsavgift eller som eljest brutitmot föreningens stadgar eller som handlat mot hederns lagar. Medlem skallberedas tillfälle att yttra sig innan fråga om uteslutning avgörs och han harrätt att söka ändring i styrelsens beslut vid möte med föreningen. Skyddet för ideell förenings firma. Hovrätten överSkåne och erinrar om att firmautredningen framlagt ett förslag omnamnskydd för bl. a. ideella föreningar samt att förslaget är under övervägandei . Med hänsyn till behovet av namnskydd erfordras därföricke någon utredning, framhåller hovrätten. frikyrkoråd anförmotsvarande synpunkter.