bet · FU01KU34 · 1971-12-31 00:00:00 — har vid tidigare tillfällen senast granskningsmemorial (1969: 18) påpekat det önskvärda iatt åtgärder vidtas för att förkorta expeditionstiderna för regleringsbreven.Särskilt angeläget har utskottet funnit det vara att breven expedieras innanderas tillämpningsperiod börjar. Olägenheterna för vederbörande ämbetsverk ochmyndigheter liksom för statsdepartementen och allmänheten av attregleringsbrev ej expedieras förrän förflutit av det nya budgetåretligger i öppen dag. Finansdepartementethar enligt vad utskottet inhämtat med hänvisning till avstatsrådsberedningen tidigare meddelade anvisningar i cirkulär den 30 januari1970 lämnat statssekreterarna sedvanliga anvisningar för regleringsbrev ochstatsliggare. Härvid har föreskrivits att expedieringen av regleringsbrevenskall ske så snart detta är möjligt, och att i princip samtliga regleringsbrevbör ha expedierats samt att endast i fall då särskildaskäl föreligger breven får expedieras senare, dock senast före utgången av junimånad. Vidgranskningen av expeditionstiderna för regleringsbreven för /71har utskottet likväl funnit, att i ett stort antal fall regleringsbrevexpedierats först efter . Sålunda har t. ex. regleringsbrevenavseende vissa anslag till högre utbildning och forskning expedierats förstden , vissa anslag inom verksamhetsområde den 20juli, anslag till arbetsmarknad m. m. och samtliga anslag inom industridepartementetsverksamhetsområde . Det kan härvid nämnas att förnämnda anslag aktuella statsregleringsskrivelser expedierats respektive den 13maj, , och . Till följd av de uppkomnaförseningarna har i nytt cirkulär meddelatstatssekreterarna att inom varje departement borde undersökas anledningen tillförseningarna och vidtas ytterligare åtgärder för att få till stånd tidigareexpediering. Trots att vissa relativa förbättringar i jämförelse medtidigare år kunnat konstateras vill utskottet mot bakgrund av vad som framkommitvid granskningen även understryka angelägenheten av att regleringsbrevenexpedieras innan deras tillämpningsperiod börjar. Utskottet har till särskildgranskning även tagit upp ett antal andra frågor utöver dem som redovisats idet föregående. Denna granskning har avsett Kungl. Maj:ts handläggning av vissaärenden av principiellt intresse. Sålunda har utskottet studerat bakgrunden till besluten ominförande av prisstopp beträffande varor och tjänster . Ett sammandragav den inom utskottets kansli upprättade promemorian i ämnet fogas som bilaga 7till detta betänkande. Vidare har utskottet granskat handläggningen av den s. k.Brof jordenfrågan, varvid särskild uppmärksamhet ägnats ärendets beredninginom berörda departement. Kanslipromemorian i ärendet intas som bilaga 8. Till särskild granskning har upptagits frågan omlagstiftning mot krigspropaganda i anslutning till en av antagen konvention om medborgerliga ochpolitiska rättigheter, vilken konvention undertecknats men ännu ej ratificeratsav . Kanslipromemorian i ämnet intas som bilaga 9. Uppmärksamhet har även ägnats frågan omansvarsfördelningen mellan Kungl. Maj:t och beträffande destatliga företagen samt principerna för utseende av departementstjänstemän istyrelserna för dessa företag. Utskottet har vidare behandlat kungörelsen (1970: 641) ombegränsning i myndighets rätt att meddela föreskrifter, anvisningar eller rådoch i anslutning härtill tagit upp vissa frågor om begränsningar i myndigheternasanslagsanvändning. Kanslipromemorian såvitt gäller nämnda kungörelse intas sombilaga 10. Granskningen har även omfattat Kungl. Maj:ts beslut ombefrielse från investeringsavgift för oprioriterade byggen, varvid särskild uppmärksamhetägnats frågan om och i vilken utsträckning avvikelse gjorts från den regionalaprioriteringen m. m. Likaså har utskottet granskat KU 1971: 34 20 handläggningenav ansökningar om lånetillstånd för finansiering av skolbyggen. Vidare kannämnas att utskottet även behandlat frågan om tillhandahållande av imderlagsmaterialetför vissa beräkningar av den senaste skattereformens effekter. Utskottetsgranskning av de i detta avsnitt av betänkandet redovisade ärendena har integett anledning till annat uttalande än att utskottet uppmärksammat att deninformation till som förutsatts i samband med beslutet om bildandetav ett statligt förvaltningsbolag (prop. 1969: 121) inte lämnats under år 1970.Utskottet utgår från att sådan information kommer att lämnas . SluUigenhar utskottet granskat de åtgärder som Kungl. Maj: tvidtagit i anledning av skrivelser. Ett antal fall, där det kunnatifrågasättas om viljeyttringar blivit vederbörligen beaktade, harblivit föremål för särskild överläggning men ej föranlett något särskiltuttalande av utskottet. Utskottethar i detta samrnanhang även granskat Kungl. Maj:ts åtgärder i anledning av enriksdagsskrivelse (nr 338) med begäran om utredning avtobaksfrågan. Kanslipromemorian i ämnet intas som bilaga 11. Den granskning som såluiida utförts samt resultatetdärav får utskottet härmed för Med de undantag som nedan anges har vidbetänkandets behandling deltagit: herrar i (s), Larssoni Luttra (c). (), (). (), (), fruThunvall (s), herrar (), i (s), ().Mossberg (s), i (c), i (s), iMalmö (m) och i (s). Vid behandlingen av punkterna 1(statsrådsprotokollens offentliggörande och tillhandahållande), 2 (publiceringav konseljbeslut och vissa informationsfrågor), 4 (utgivningen av Svenskförfattningssamling), 5 (avlämnandet av Kungl. Maj:ts propositioner tillriksdagen) och 6 (expedieringen av regleringsbrev) här i Sundsvallersatt i Luttra, ersatt , ersattherr , i ersatt i ochherr Wictorsson ersatt i . Vidbehandlingen av punkten 3 (frågor rörande Kungl. Maj:ts dispensgivning) samt deavsnitt under punkten 7 (övriga ärenden) som avser handläggningen avlånetillstånd för finansiering av skolbyggen KU 1971: 34 21 ochtillhandahållande av underlagsmaterialet för vissa beräkningar av den senasteskattereformens effekter har i. Äkersberga ersatt ,ersatt , i ersatt ,ersatt , i ersatt iStockholm och ersatt i . Vidbehandlingen av de avsnitt under punkten 7 (övriga ärenden) som avser beslutenom införande av prisstopp, frågan om lagstiftning mot krigspropaganda,kungörelsen om begränsning i myndighets rätt att meddela föreskrifter m. m.,utredning av tobaksfrågan samt åtgärder som Kungl. Maj:t vidtagit i anledningav skrivelser har ersatt , och i ersatt . Vidbehandlingen av det avsnitt under punkten 7 (övriga ärenden) som avser handläggningenav den s. k. jordenfrågan har i Äkersberga ersatt herrNelander, ersatt och i ersattherr . En ledamot (m) har ej deltagit. Vidbehandlingen av det avsnitt under punkten 7 (övriga ärenden) som avser fråganom befrielse från investeringsavgift för oprioriterade byggen har iÄkersberga ersatt , ersatt och herrOlsson i ersatt . Vidbehandlingen av det avsnitt under punkten 7 (övriga ärenden) som avser fråganom ansvarsfördelningen mellan Kungl. Maj:t och beträffande destatliga företagen samt principerna för utseende av departementstjänstemän istyrelserna för dessa företag har i ersatt ,i Äkersberga ersatt , i ersattfru , i ersatt , ersatt herrAhlmark och ersatt i . En ledamot (m)har ej deltagit. Reservationer(AE) och särskilt yttrande (F) Reservation av herrar () och iMalmö (m), vilka ansett att utskottet i anslutning till redogörelsen förprisstoppets införande (s. 19) borde ha uttalat följande: Detväsentliga vid avfattningen av texten i allmänna prisregleringslagen av år1956 var, framhöll departementschefen (prop. 147), "att prisregleringenvid sidan av krigs- och krigsfarefallen förutsätter ett påtagligt krisläge medotvetydig fara för en inflationistisk prisstegring". Han underströk vidarei fråga om möjligheten av att införa prisreglering vid risk för inflation avinhemska orsaker att "generellt verkande medel av finans- ochpenningpolitisk karaktär i första hand borde komma till användning men attprisreglering vid sidan av dessa var av betydelse". Den28 augusti utfärdades med stöd av prisregleringslagen kungörelse om partielltprisstopp. Trots detta framhölls under den då pågående valrörelsen från fleraav regeringsledamöterna att "den allmänna ekonomin utvecklats på etttillfredsställande sätt". Att det var fråga om en allmän inflationistisk utveckling bestreds från samma håll,som åsikten att prisstoppet berodde på brist på tillräckligagenerella ekonomisk-politiska åtgärder bemöttes. Mot denna bakgrund synes det uppenbart att kungörelsen ifråga icke tillkommit i enlighet med vad som uttalades under förarbetena tilllagen. Det förhållandet att senare godkänt åtgärden har ingen relevansi detta sammanhang, eftersom ett införande av prisstopp är en sak, ett senareupphävande en annan. Reservation avseende Brofjordenfrågans behandling (s. 19) av her rar (). () och i (m), vilka anfört: Regeringen tog bestämd ställning för"lokalisering till Lysehalvön av det av OK planeradeoljeraffinaderiet" (ur regeringens kommuniké 25/11 1970). Vid dennatidpunkt hade ännu inte behandlat ärendeteller ens fått en ansökan i fallet. Med sitt beslut har regeringen i vissutsträckning bundit sig inför en senare behandling av ev. besvär överkoncessionsnämndens beslut. Genom att inte avvakta koncessionsnämndens handläggningav ärendet fattade regeringen dessutom sitt beslut utan kännedom om de faktaoch bedömningar som kunde komma fram vid koncessionsnämndens behandling.Oavsett inställning i sakfrågan om ett raffinaderi vid finner viatt tidpunkten för beslutets fattande kan kritiseras från administrativ ochprincipiell synpunkt. Enligt vår mening hade utskottet bort göra ett uttalandeav angiven innebörd i anslutning till redogörelsen för regeringens handläggningav Brofjordenärendet. Reservation avseendelagstiftning mot krigspropaganda (s. 19) av herrar (), (), i (m) och (), vilka anfört: Vi finner det otillfredsställande att iöverläggningar med andra nordiska länder gav och det bestämda intrycketatt vårt land skulle ratificera om medborgerliga rättigheterutan att göra förbehåll för artikel 20. Därmed utgick både den danska och dennorska regeringen från att nordisk enighet fordrade kriminalisering av s. k.krigspropaganda. Som följd härav lade regeringarna i och framförslag till sådan lagstiftning för sina parlament. Den norska regeringen drogsenare tillbaka sin proposition när den slutliga ochförändrade ställningstagande blev känt. Vi anser det självklart att den svenska regeringensslutliga avgörande borde ha träffats före eller i samband med överläggningarnamed och . Nordiskt samarbete får inte bedrivas på det sätt somskedde i detta fall. Enligt vår mening hade utskottetbort göra ett uttalande av angiven innebörd i anslutning till redogörelsen förden ifrågasatta lagstiftningen. Reservation avseende utfärdandetav viss kungörelse (s. 19) av her rar (), (), i (m) och (), vilka anfört: Maj:ts kungörelse om begränsning i myndighets rättatt meddela föreskrifter, anvisningar eller råd utgör en betydandeinskränkning av de statliga förvaltningsmyndigheternas direktivrätt och därmedav deras handlingsfrihet. Då grunderna för den statliga styrningen av förvaltningeni allmänhet beslutats av och då kungörelsen kan omfatta bestämmelsersom tidigare anmälts för borde frågan om denna kungörelse haförelagts . Beslutet om denna generella underställningsplikt, vilket isak var väl motiverat, skulle dessutom givetvis ha fått större tyngd omregeringen här hade valt att söka stöd. Av dessa skäl anser vi attutskottet hade bort uttala att regeringen borde ha hänskjutit frågan om de nyabestämmelserna till prövning. Reservation avseendeinformation om statliga företag (s. 20) av herrar i Äkersberga (fp) och (), vilka ansett att det stycke i utskottets betänkande som på s. 20 börjar med "Utskottets granskning" och slutar med "lämnas ." bort ha följandelydelse: Utskottets granskning av de i detta avsnitt av betänkandetredovisade ärendena har gett anledning till uttalande på en punkt. Utskottethar uppmärksammat att den information till som förutsatts i sambandmed beslutet om bildande av ett statligt förvaltningsbolag inte har lämnatsunder . 70 kan i vare sig formellt ellersakligt hänseende anses uppfylla de krav som Kungl. Maj:t uppställt i prop.1969: 121. Mot bakgrund av den stora betydelse som informationsfrågornatillmäts dels på flera punkter i detta betänkande, dels av Kungl. Maj:t iifrågavarande proposition, dels också i det av godkända utlåtandet(SU 1969: 168) finner utskottet den påtalade bristen anmärkningsvärd. F. Särskilt yttrande avseendeutredning av tobaksfrågan (s. 20) av herrar () och (), vilka anfört: Ett exempel på en riksdagsskrivelse där det kan ifrågasättasom viljeyttring blivit vederbörligen beaktad är kravet på enutredning om konsumtionen av tobaksvaror. I skrivelse 1968: 338uttalades att en utredning om hela frågekomplexet rörande konsumtionen avtobak borde komma till stånd. I andra lagutskottets av godkändautlåtande (2LU 1970: 35) framhölls som angeläget att den begärdautredningen om tobakens skadeverkningar borde komma till stånd. Trotsdetta meddelade regeringen i skrivelse 1971: 3 att skrivelseöverlämnats till massmedieutredningen och att riksdagsskrivelsen därmed varslutbehandlad. KU1971: 34 24 fattningar (SFS) fattningar (SFS) KU 1971: 34 25 fattningar (SFS) fattningar (SFS) Underår 1970 meddelade förordnanden enligt § 5 regeringsformen Ärenden rörande utrikeshandeln med undantag avsamfärdselfrågor med den begränsning som följer av § 11 regeringsformen. 1. ärenden rörandebesvär över myndighets beslut i frågor om tjänstetillsättningar och i andrapersonalfrågor, 2. ärenden rörandeavstående av arv som tillfallit allmänna arvsfonden och rörande försäljning avfastigheter, som tillfallit allmänna arvsfonden, 3. ärenden rörandeden statens fasta egendom som ej är invärderad på statens allmännafastighetsfond. Omfördelning m. m. av ärenden mellan statsdepartementenunder SFS 1970: 377: överflyttades frånfinansdepartementet till ärenden angående finansielltbistånd till främmande lands utveckling, varvid rubriceringen tekniskt ochhumanitärt bistånd till främmande lands utveckling ändrades tillinternationellt utvecklingssamarbete. SFS: 1970: 938: överflyttades frånsocialdepartementet till ärenden rörandelivsmedelskontroll; överflyttades från tilljordbruksdepartementet ärenden rörande kommunala renhållningsavgifter samttilldelades frågor angående kommunala renhållningslagen; tilldelades ärenden angåendekonsumentskydd, i den mån sådana ärenden ej ankommer på annat departement. KU 1971: 34 Förslag om delegering till avlöning av vissa partiellt arbetsföra förordnande av ledamöter, revisorer m. m. i vissa organ organisationer m. fl. ledighet för personal vid statsdepartement m. m. resekostnadsersättning vid resor för anställningsintervju tillfällig anställning av utländska medborgare vid försvaret statsbidrag till hjälpmedel för handikappade kommendering av militär och civil-militär personal ersättning vid salmonellainfektion i djurbesättning tillhandahållande av bostadsan-skaffningslån med statlig garanti resekostnadsersättning i vissa fall till ledamot av svensk nationalkommitté Tider för statsrådsprotokollens överlämnande tillkonstitutionsutskottet 50-ärsprotokoll (och för Fi även: Bundna 2/127/2 6/327/11, 11/12 samtliga (2 st) 4/12, 11/121 17/12,29/12; 4/1-71 2/118/9, 2/1023/10, 6/11, 13/11 23/118/9. 2/1023/10, 6/1113/11 25/9.30/10, 20/1129/12 25/9,30/10, 20/11-29/12 9/130/10, 4/12,17/12 2/127/8 4/930/10 6/1127/11 20/11, 27/11, 11/12 4/1229/12 2/16/11 13/1111/12; 4/1-71 samtliga (1 st) 2/130/10 6/1129/12; 4/1-71 2/130/IC 1 6/11,13/11, 27/11,4/12 samtliga (12 st); samt samtliga 20-årsprot. (26 st) 20/11,11/12 29/12 2/127/8 4/9,11/9, 25/913/11 18/9,27/11 4/12, 11/12 20/11,17/12, 29/12 2/120/3 3/45/6, 17/6,9/7 11/6,20/8,4/9 1 Likalydande originalprot. för 11/12 överlämnat tvägånger. Sedan ett ärende (nr 40 b) tillagts i återfordrat protokoll. 50-årsprotokoll (och för Fi även 20-årsprotokoll) 27/8,25/9,2/10 18/9.9/10 16/10,6/11 17/6,18/9 28/6,23/10. 13/11,27/11 20/11.29/12 30/10; 4/1-71 -25/9 samtliga (32 st) 2/1029/12 -25/9 2/1016/10 23/10.6/11, 20/11 30/10,13/11, 27/ll;4/l-71 4/12.11/12, 29/12 -30/10 samtliga (1 st) 6/11,13/11, 27/11 20/11,4/12 29/12 6/220/11 2/1,23/1 27/1129/12 samtliga (2 st) Sammanställning av samtliga protokoll överlämnats (1965 års data inom par.) (5/3) (8/3) 8/3 (16/2) (1/3) (4/2) 23/3 (19/2) 17/3 (dåv. 9/2) 12/3 (27/1) (8/3) 2/4 (26/2) 5/3 (25/1) 16/4 ( KU 1971: 34 30 PM upprättad av kanslichefen . G. ang. regeringens dispenspraxis iärenden rörande återkallelse av körkort. Undersökningen i ämnet avser dispenspraxis i sådanaärenden där återkallelsebesluten grundats på rattfylleri, rattonykterhet,onykterhet utan samband med förande av motorfordon samt vårdslöshet i trafik.Dessa återkallelsegrunder förekommer nämligen i det övervägande antal fall dådispens meddelats. Framställningen i de inledande avsnitten kan därför ihuvudsak begränsas till vad som gäller i fråga om berörda återkallelsegrunder. I. Bestämmelserom utfärdande och återkallelse av körkort m. m. Bestämmelser om utfärdande och återkallelse avkörkort m. m. lämnas i 3235 §§ vägtrafikförordning, som utfärdatsefter hörande. Bestämmelserna har i huvudsak fått sin nuvarande lydelsegenom kungl. förordning den (prop. 1958: 69, 2LU 1958: 20). Tillgrund för berörda ändringar, som bl. a. innefattade skärpningar av reglerna omkörkortsåterkallelse, låg ett av trafiksäkerhetsutredning avgivetbetänkande (SOU 1957: 18). a) Utfärdandeav körkort Enligt 32 § skall vid ansökan om körkort fogas bl.a. läkarintyg, kompetensbevis över godkänt förarprov samt lämplighetsintyg,utfärdat av polismyndigheten. Dock kan, med bifogande allenast av lämplighetsintyg,prövning påkallas huruvida hinder för utfärdande av körkort möter oavsettutgången av förarprov. Om hinder ej föreligger, föreläggs sökanden att inkommamed kompletterande handlingar. Vidprövningen för erhållande av körkort skall särskilt beaktas om sökanden gjortsig känd för nyktert levnadssätt och om det kan antas att han som förare kommeratt visa hänsyn till andra, omdöme och ansvar samt respekt för trafikens regler.Den som sakfällts för fylleri eller olovlig körning får ej erhålla körkortinnan förflutit från förseelsens begående, såvida det ej kan ansesuppenbart att sökanden ändock är att bedöma som en skötsam person. b) Återkallelseav körkort Enligt 33 § 1 mom. skall () tillomprövning uppta frågan om körkortsinnehavares lämplighet, när det föreliggerskälig anledning anta att han ej uppfyller de krav på skicklighet, hänsyn,ansvar KU 1971: 34 31 och pålitlighet i nykterhetshänseende eller de övrigaförutsättningar som gäller för erhållande av körkort. KB äger därvid föreläggaföraren att inkomma med lämplighetsintyg, läkarintyg eller kompetensbevis samtäger eljest införskaffa den utredning som befirmes erforderlig. 1 33 § 2 mom. anges de fall då körkort om ej varningenligt 34 § kan och anses böra meddelas skall återkallas. Såvitt nu är ifråga gäller härvid följande. Återkallelse skall ske om förarengjort sig skyldig till rattfylleri, dvs. varit så påverkad av starka dryckeratt det kan antas att han ej på betryggande sätt kunnat föra fordonet. Såskall alltid anses ha varit fallet om alkoholkoncentrationen i blodet uppgåtttill 1,5 "/o eller däröver (33 § 2 mom. punkt 2). Återkallelse skall ske om förarengjort sig skyldig till s. k. rattonykterhet, dvs. om alkoholkoncentrationen iblodet uppgått till 0,5 men ej till 1,5 o/oo och rattfylleri ej är styrkt (33 §2 mom. punkt 2). Onykterhet utan samband med förande av motorfordon (i detföljande kallad "annan onykterhet") Återkallelse skall ske om förarengjort sig skyldig till fylleri och det ej kan anses uppenbart att han ändock äratt bedöma som en skötsam person eller om föraren med hänsyn till onyktert levnadssättej bör betros med att inneha körkort (33 § 2 mom. punkt 5). Återkallelse skall ske om föraren på annat sätt än genom att upprepade gånger ha nonchalerat givnatrafikbestämmelser, ett förfarande som utgör särskild återkallelsegrund inågot för trafiksäkerheten väsenthgt hänseende grovt åsidosatt honom såsomförare åliggande förpliktelser (33 § 2 mom. punkt 4). Av övriga återkallelsegrunder kan nämnas s. k. smitning(punkt 2), brottslig gärning som visat påtaglig brist på hänsyn till andra(punkt 6) samt sjukdom o. d. som väsentligen minskar förarens förutsättningarför rätt att föra körkortspliktigt fordon (punkt 7). I 34 § sägs att varning i vissafall kan meddelas i stället för återkallelse. Så kan ske vid rattonykterhetsåsom förstagångsförseelse, om alkoholkoncentrationen ej uppgått till 0,8 Iq och omständigheterna är mildrande.Vidare kan varning meddelas om mot körkortsinnehavaren före-bragts sådanaomständigheter som i 33 § 2 mom. punkterna 36 sägs (bl. "annanonykterhet" och vårdslöshet i trafik) utan att likväl tillräckliga skältill återkallelse föreligger (återkallelse är alltså obligatorisk KU 1971: 34 32 delsvid rattfylleri, dels vid rattonykterhet i sådana fall då alkoholkoncentrationenuppgått till minst 0,8 %o)- Enligt 33 § 3 mom. skall KB interimistisktåterkalla körkort, om det på sannolika skäl kan antas att körkortet kommer attslutligt återkallas. I 35 § sägs att polismyndighet eller åklagare ivissa fall skall omhänderta körkort. Så skall i princip ske bl. a.om föraren haft en alkoholkoncentration av 0,5 "/qo eller däröver. Uppgår alkoholkoncentrationen till0,8 o/po eller mer, skall körkortet alltid interimistiskt återkallas. Slutlig återkallelse av körkort på grund avstraffbelagd förseelse får enligt 33 § 2 mom. sista stycket ej äga rum förränfrågan om straff för förseelsen blivt avgjord genom lagakraftvunnen dom, såvidaej omständigheterna är sådana att föraren oavsett utgången i ansvarsfrågan kananses olämplig att föra körkortspliktigt fordon. Haråterkallelse skett, åligger det föraren enligt 33 § 4 mom. att efter anmaningöverlämna körkortet till KB (verkställighet av beslutet inträder sålundaomedelbart och utan hinder av besvär). Rörande körkortsåterkallelsens funktion såsomhuvudsakligen en straffpåföljd eller en allmän skyddsåtgärd gjordes vissauttalanden i trafiksäkerhetsutredningen ovannämnda betänkande. Utredningen framhölltill en början att det var av utomordentlig betydelse att körkortsmyndighetenfick möjlighet att följa en körkortsinnehavares utveckling som förare ochingripa om han skulle förlora sin lämplighet. Alla de undersökningar somutförts i fråga om värdet av olika trafiksäkerhetsfrämjande åtgärder gavenligt utredningen klart vid handen att detta var en av kärnpunkterna itrafiksäkerhetsarbetet. Utredningen hade blivit övertygad om att någon merapåtaglig förbättring i trafiksäkerheten inte kunde påräknas med mindre mansökte spåra upp de förare som representerade en mera påtaglig fara i trafikenoch beträffande dessa förare vidtog åtgärder för att definitivt undanröjaderas farlighet, i sista hand genom körkortsåterkallelse. Efteratt ha redovisat vissa iakttagelser rörande då tillämpad praxis i fråga omkörkortsåterkallelse framhöll utredningen att återkallelse enligt denna praxis frånsett vissa specialfall praktiskt taget aldrig förekom annat än ianslutning till lagakraftägande dom, varigenom föraren ådömts ansvar förstraffbelagd gärning. Frågan om körkortet skulle återkallas eller inte beroddei övervägande grad på den stränghet, med vilken domstolen bedömt den aktuellagärningen. Hade domstolen stannat vid ett lågt bötesstraff, aktualiseradesofta inte ens frågan om körkortsåterkallelse. Om domstolen däremot utmätt etthögt straff, återkallades vanligen körkortet. Genom denna praxis hadekörkortsåterkal-lelsen kommit att framstå mera som ett straff än som ensamhällets skyddsåtgärd mot trafikfarliga förare. Utredningen erinrade därefter omden skillnad som förelåg i fråga om uppgifterna för domstol respektivekörkortsmyndighet. Domstolen hade att avgöra vederbörandes skuld och utmäta ettväl avpassat straff med hänsyn till vad denne låtit komma sig till last / detsärskilda fallet.