bet · FU01CU12 · 1971-12-31 00:00:00 — Behovet av upprustning skulle klargöras genom enriksomfattande inventering. riksdag beslöt att förbättringslånen ifortsättningen skulle förbehållas pensionärer och jämställda och resursernadärmed koncentreras på den beslutade ökade upprustningen av åldringsbostäder. Beslutetfår ses mot bakgrund av syftet att avveckla generella kapitalsubventioner.Kreditstödet skulle tiUgodoses genom bostadslån. Det särskilda stöd som kundebehövas för andra befolkningsgrupper, främst barnfamiljerna, skulle utgå iandra former än kapitalsubventionens. Utskottetavstyrker motionsförslaget under erinran om tidigare, ovan refereradeöverväganden. Som tidigare angetts har familjepolitiska kommittén att prövaytterligare ändringar i bostadstilläggssystemet. Förslagom att höja inkomstgränsen för förbättringslån för åldringsbostäder från 7 000kr. beskattningsbar inkomst förs fram i partimotionnr 1157. tiU , vilket torde motsvara enbmttoinkomst om ca . Vid bestämmandet av inkomstgränsen togs bl. a.hänsyn till reglerna om särskilda skatteavdrag för pensionärer. 1 denbeskattningsordning som gäller fr. o. m har folkpensionärernafått ett ytterligare förbättrat avdragssystem. Rätten till extra avdraginverkar upp tUl taxerade inkomster om . för ensamstående respektive20 . Höjda folkpensioner och pensionstillskott förskjuterdessa gränser uppåt. Vidare har det kommunala bostadstiUägget gjortsskattefritt. Konsumentprisindex som för var 218 har t. o. m.februari 1971 stigit tiU 251. Den inverkan på bostadsbetalningsförmågan somföljer av ökade levnadskostnader i övrigt kompenseras genompensionsförändringar som enligt de nya skattereglerna förskjuter övreavdragsgränserna uppåt. Denna kompensation motverkar i sådan utsträckningeffekten på bostadsbetalningsförmågan av höjda levnadskostnader i övrigt attskäl inte nu föreligger för en föreslagen höjning av inkomstgränsen. Räntefritt stående förbättringslåntill annan än kommun utgår i aUmänhet med ett maximibelopp av 12 000kr. I motionen nr 1154 föreslås att detta belopp med hänsyn tillpenningvärdeförändring och behovet av standardhöjning skall ändras till högst15 . Med hänsyn bl. a. till storleken av det genomsnittligaräntefria länebeloppet per lägenhet - för /. - harutskottet inte funnit övertygande skäl att nu överväga en ytteriigare höjningav maximibeloppet, vilket höjdes tiU . Invalidbostadsbidrag utgår försådan inredning av bostadslägenhet och i vissa fall sådant extralägenhetsutrymme som rörelsehindrad in-vaUd eller person med starkt nedsattsynförmåga behöver, dock i allmänhet med högst . för varje lägenhet.1970 års riksdag förordade en översyn av villkoren för invalidbostadsbidrag isyfte att öppna möjligheter tiU bidrag för nya grupper. Enligt vad statsutskottetanförde borde bidragsgivningen inom ramen för vad som var tekniskt lämpligt ochanknutet till bostadsbyggandet kunna tillgodose behov som föranleds av skildahandikapp och ansluta till det område som täcks genom särskUda bidrag tillhandikapphjälpmedel. Maj:t medgavs lämna erforderliga bestämmelser iämnet. har fått i uppdrag att i samråd medbostadsstyrelsen utreda frågan om ett vidgat tillämpningsområde för bidragen. I motionen nr 162 föreslås begära en utvidgningav rätten till invalidbostadsbidrag så att den kommer att gälla alla som harbehov av speciella arrangemang. Motionsförslaget i denna del får anses tiUgodosett genomden av riksdag påkallade utredningen. I den nämnda motionen föreslås vidare attinvalidbostadsbidrag skall kunna utgå även för fritidsboende. En sålunda föreslagen vidgning av tillämpningsområdettorde få stå tillbaka vid en angelägenhetsgradering av ställda anspråk. Förslag som rör beloppsgränsen för bidrag förs fram iflera motioner. Sålunda förordas i motionen nr 162 att beloppsgränsen slopasmedan den i motionerna nr 1154 och 1163 föresläs höjd till , i den senaremotionen dock endast vid ombyggnad. Den ovan redovisade översynen av villkoren för invalidbostadsbidraghar enligt vad utskottet erfarit omfattat även undersökningar av bidragsgivningen.Handikapputredningens tidigare uppdrag och vad i de sistnämnda motionemaanförts bör enligt utskottets mening föranleda att motionerna i denna del överlämnastill handikapputredningen. Maj:t torde bemyndigas att i avvaktan på ettslutligt ställningstagande medge de undantag frän gäUande regler som visar sigpåkallade. Förslageni motionen nr 163 om experter på handikappfrågor och initiativ för byggande och drift av servicebostäder åthandikappade bör även tas upp i detta sammanhang. EnUgt utskottets mening är länsbostadsnämndernas egenerfarenhet och deras möjligheter att anlita konsulter sådana att en särskildundersökning enligt raotionsförslaget inte är påkallad. Inte heller tordenågon åtgärd i och för sig vara erforderlig för att påkallaytterligare uppmärksamhet på frågorna cm servicebostäder för handikappade-frågor som bl. a. senast aktualiserats av servicekommittén, som i sinangelägenhetsgradering prioriterat det samhälleliga ansvaret för servicefunktionentill den del det rör omsorgen om barn, åldringar, handikappade och sjuka. Utskottet har ingen erinran motKungl. Maj:ts förslag att föra utgifterna för vinterbidrag till anslag pådriftbudgeten. betänkande med förslag ihithörande frågor (SOU 1970; 33) bereds inom . Utskottet tillstyrker Kungl..]Vlaj:ts förslag i fråga om låneramar för räntefria förbättringslån ochbemyndigande att öka ramen om det behövs av sysselsättningsskäl. Med hänvisning till utskottet:? bedömanden ovan i fråga ombeloppsgränserna för räntefritt förbättringslån och invalidbostadsbidragavstyrks motionen nr 1154 i vad den avser anslag. Anslag bör anvisas enligtKungl. I partimotioner från moderatasamlingspartiet, och , nr 521, 522 respektive 1157, förssom vid tidigare riksdagar fram förslaget att räntan på amorteringspliktigatilläggslån skaU bestämmas tUl . Förslagen torde avse räntan - nu 3,5 %eller - på de tiU-läggslån för flerfamiljshus som förräntas ochamorteras enligt beslut av 1953 och riksdagar. I enlighet med beslut av riksdag uppdrog Kungl.Maj:t åt att undersöka möjlighetema att ändra bl. a. de angivnaräntesatserna. framhöU att ingenting antyder att statsmakternaavsett att ändra besluten och att dessa beslut allmänt uppfattats somslutgiltiga. fann vid riksdag mot bakgrund avutredningen att statens agerande måste bindas av det genom långivningengrundade a\'talsförhållandet. Eventuell ovisshet om avtalsläget borde ländaläntagarparten till fördel. Med hänsyn därtill och till att statsmakterna ävene;ljest har att ta hänsyn tiU en låntagarna bibringad uppfattning avstyrktestatsutskottet motionerna i denna del. Samma uppfattning vidhöUs vid 1969 och1970 års riksdagar. avstyrker motionsförslagen i dennadel under åberopande av vad statsutskottet tidigare anfört i frågan. Maj:ts förslag till låneram samt anslag pådrift- och kapitalbudgeten tUlstyrks. Förslageti motionen nr 1174 om statsbidrag till teleslingor i samlingslokaler m. m.torde i avvaktan på samlingslokalutredningens förslag inte nu böra föranledanågon åtgärd. Utskottet har i sitt betänkande 1971:11 behandlatfrågor om samhäUets markpoUtik som inte direkt rör anslag. Bostadsstyrelsenhar i sin anslagsframställning redovisat markägan-det för samtliga lägenheterenligt de kommunala bostadsbyggnadsprogrammen . Som övrigmark har betecknats mark som ägs av annan än kommun eller uppgiven byggherre. >50 000inv 105 175 20 00050 000 » 94 038 10 00020 000 » 62 006 < 10 000» 98 547 Samtliga kommuner 609 105 Kommunemas kostnader för markförvärv har ökat frånca 700 milj. kr. under vart och ett av till ca 1 200 milj. kr.under vart och ett av . uppskattades kommunernaskostnader tiU ca 900 milj. kr. Detta belopp innefattar inte de kom-munägdaföretagens markförvärv. Statligamarkförvärvslån till kommunerna infördes efter principbeslut i ämnet vid 1967års riksdag och mot bakgmnd bl. a. av att konstaterade brister i fråga omkommunernas markberedskap i väsentiig mån kunnat återföras på kommunalafinansieringssvårigheter. Långivningen tUlkom som ett led i statsmakternasförstärkning av samhällets markpolitiska medel. Departementschefen ochstatsutskottet anförde att det är särskUt viktigt att kommunerna kan skaffakrediter tUl förköpsförvärven vilkas effektivitet som markpolitiskt medeldärvid skulle främjas. Ändamålsbegränsningen för markförvärvslånensammanfaller med den i förköpslagen intagna. Markförvärvslånen avser dock atttäcka endast en begränsad del av de samlade förvärven. 1 anslutning därtill harstatsmakterna vid riksdag godtagit riktlinjer för urvalet av de markförvärvsom skall stödjas med statliga lån. Dessa riktlinjer innebär att långivningenkoncentreras till nyexploateringsfallen och att avvägningar i övrigt mellankommunerna får göras huvudsakligen med utgångspunkt i kommunernas möjligheteroch vilja att själva göra finansiella insatser. Statsutskottethar senast vid riksdag uttalat att medelsanvisningen i första handbör beräknas på gmndval av den efterfrågan som visas och inte göras beroende avskatteintäkter av viss art. Kungl.Maj:t föreslår att medelsanvisningen till lånefonden för kommunala markförvärvökas från 30 milj. kr. till 50 milj. kr. med oförändrad inriktning avutlåningen. Häremot stäUs motionsyrkanden dels i kommunistemaspartimotion nr 1161 om en ytterligare ökning av anslaget tiU 200 milj. kr.enligt anslagsframställning, dels i moderatasamlingspartiets partimotion nr 521 om att anslag inte alls skall anvisas. Detsistnämnda förslaget utgår från att en prioritering av vissa krediter iirolämplig, att det inte finns anledning att skapa ett kommunalt markmonopol, attföreslaget belopp mot bakgmnd av de totala förvärven är ringa och att det ärangeläget att i det rådande samhäUsekonomiska läget avsätta tillgängligaresurser till direkt produktiva investeringar. Förslaget om en ytterligarehöjning utgår dels från det genom ansökningar dokumenterade lånebehovet, delsfrån markpolitiska utredningens beräkningar av lånebehovet, dels allmänt frånangelägenheten att ytterligare främja en aktiv markpolitik. Utskottethar inte funnit framförda motiv för att långivningen skulle upphöra varabärande. Grundtanken om ett kompletterande statligt kreditstöd måste vidhållasför att tillgodose konkreta kreditbehov och främja de markpolitiska syftena.Volymen av detta kreditstöd får bestämmas vid dels en bedömning av de totalterforderUga krediterna för ändamålet inom det samhällsekonomiska utrymmet, delsen vägning meUan behovet att styra krediter över statlig långivning ochmöjligheterna att uppnå avsedda mål på den öppna kreditmarknaden.Finansutskottet har i sitt betänkande 1971: 11 bl. a. konstaterat att enöverflyttning av finansieringen av en del av kommunernas utgifter till stateninte i och för sig kan öka de tiUgängliga reala resurserna i samhäUet. Medhänsyn tUl att såväl saneringsutredningen som byggkonkurrensutredningen behandlarfrågor som är av betydelse för en bedömning av behovet av markförvärvslåntorde det inte nu finnas skäl att öka anslaget tUl lånefonden utöver Kungl.Maj:ts förslag. Vidarehar i motionen nr 1173 föreslagits att begär till-läggsdirektiv tiUsaneringsutredningen vari beaktas att en vidgning av långivningentiU att omfatta mark inom saneringsområden bör ske redan under budgetåret1971/72 och att erforderliga ytterligare tillskott tUl fonden bör möjliggörasgenom en särskild saneringsavgift. Saneringsutredningensuppdrag innefattar bl. a. att undersöka frågor rörande en aktiv kommunalmarkpolitik som innefattar inköp av saneringsfastigheter och därmed följandefinansieringsproblem. Enligt vad utskottet erfarit torde de av motionärernaangivna frågorna delvis bli belysta av utredningen utan någon riksdagensåtgärd. Lämpligheten av en samlad bedömning av frågorna talar dock för attmotionen överlämnas tiU saneringsutredningen för prövning. Kommun är enligt 2 § bostadsförsörjningslagen(1947: 523) skyldig att genom lämpligt organ »fortlöpande samla uppgifter ombostadsförsörjningen i kommunen och på begäran underrätta bostadssökande ommöjlighetema att få bostad i kommunen, bostädernas belägenhet, storlek ochutrustning, bostadskostnader och andra förhåUanden som bostadssökande behöverkännedom om». Enligt 4 § samma lag äger Kungl. Maj:t förordna att kommun skallanordna avgiftsfri bostadsförmedling samt att kommuner inom ettbostadsförsörjningsområde skall anordna gemensam bostadsförmedling. Någotsådant förordnande har inte getts. finns f. n. i ett 90-tal kommuner och bedrivs inämnvärd omfattning därutöver i ett 50-tal kommuner. 1hyresregleringslagen finns intagna bestärrmielser om förbud i vissa faU motförmedlingsprovision m.m. (11 §) och ett bemyndigande för Kungl. Maj:t attmeddela föreskrifter om skyldighet att lämna uppgift rörande hyresledighet ochhyresavtal. sådana föreskrifter om anmälan av hyresledighet m. m. ochom skyldighet att lämna uppgift angående uthyrning av möblerad bostad harupphört att gälla med utgången av . Utskottettorde i samband med behandlingen av prop. 1971; 103 få anledning berörahithörande frågor. Föratt förbättra den kommunala bostadsförmedlingens tiUgång till nyproduceradelägenheter har i bostadslånekungörelsen tagits in bestämmelser som ger kommunmöjlighet att få beslut om att bostadslån skall förenas med vUlkor attlägenheterna tillförs bostadsförmedlingen m. m. Sådant beslut skaU varagenerellt och fömtsätter att kommun följer vissa normer i sinförmedlingsverksamhet. Imotionen nr 451 föreslås besluta om obligatorisk kommunalbostadsförmedling och begära förslag till erforderliga bestämmelser därom.Liknande förslag har behandlats tidigare och sist vid riksdag (3LU1968: 32). Förslagen har därvid avstyrkts under hänvisning till bl. a. att ensådan förmedling skulle kräva en omfattande lagstiftning,vars tillämpning skulle bU tungrodd och förutsätta en omfattandekontroUapparat för att bli effektiv. åberopades även de infördamöjligheterna för kommun att tillförsäkra sig anvisningsrätt tiU lägenheter. Imotionen nr 226 föreslås att begär en utredning för kartläggning avden yrkesmässiga privata förmedlingsverksamheten med uthyrning av bostäder iandra hand och s. k. uthyrningsram i syfte att skapa underlag för åtgärder frånsamhällets sida att sanera denna del av bostadsmarknaden. I samband med anmälan av ungdomsbostadsutredningensförslag anför departementschefen (s. 206) att man - även om bättre boendealternativkommer tiU stånd i ökad omfattning - inte kan räkna med att inneboendesystemetkan avvecklas på kort sikt. En ökad förmedling av inneboendemm skullesannolikt i viss omfattning kunna begränsa nackdelarna med inneboendesystemet.Departementschefen har mot bakgrund av Svenska kommunförbundets positivainstäUning förutsatt att kommunala initiativ i denna riktning skall tas i denmån förmedlingarna får resurser härför. mening bör andra medel än en helt obligatorisk kommunalbostadsförmedling tillgripas för att motverka de förhåUanden som påkallatyrkandet därom i motionen nr 451. Kommunernas ökade möjUgheter atttillförsäkra sig anvisningsrätt och den positiva instäUning som enligt ovanredovisats från kommunalt håll bör kurma ge väsentUga bidrag tUl en lösningutan obligatoriets nackdelar. Denföreslagna kartläggningen av privat förmedling av bl. a. uthyrningsram torde ioch för sig inte bidra till att grunda alternativa förslag till åtgärder.Utskottet har föratsatt att kommunerna beaktar de skiftande lokalaförhållandena även på detta ansvarsområde och tar de initiativ som är påkalladeoch lämpliga. Motionen nr 226 avstyrks. Den nya hyreslagen innehåller regler omhyressättning med ett dubbelt syfte att dels utgöra ett nödvändigt led ibesittningsskyddet, dels hindra från samhällssynpunkt inte godtagbarahyresstegringar. Om parterna inte kan enas har hyresnämnd eller, vidöverklagande, domstol att fastställa hyran med tillämpning av givna normer. GäUerhyresregleringslagen för lägenheten är hyresgästen inte skyldig betala högrehyra än som medgivits enligt denna lag. Besittningsskyddetenligt hyreslagen och därmed hyresprövningen gäller inte lägenheter som utgördel av upplåtarens bostad, bl. a. inackorderingsrum. Hänsynen till upplåtarenspersonliga förhållanden har ansetts påkalla att sådana upplåtelser lämnasutanför optionsreglernas tillämpningsområde. Vid riksdags behandlingav hy- reslagförslaget(3LU 1968; 50) erinrades om att hyresspärren inte var en hyresreglering iegentlig mening utan ett komplement till besittningsskyddet. Med hänsyn tilldetta samband ansågs det inte möjligt att införa en ren skälighetsprövning utanatt rubba gmnderna för lagförslaget. Det erinrades vidare om att friståendemöblerade lägenheter omfattas av besittningsskyddsreglerna. Ungdomsbostadsutredningenhar på särskilt uppdrag i enlighet med riksdags beslut (3LU 1969: 11)behandlat vissa frågor om besittningsskydd och hyresprövning förinneboenderum. Utredningen ansåg det vara mindre lämpligt att krävabesittningsskydd eftersom ett sådant skuUe kunna innebära en permanentning avinneboendesystemet tiU nackdel för såväl hyresgäst som uthyrare. Ett ökat utbudav de föreslagna genomgångsbostädema skulle begränsa inneboendeformen och dessbrister. Departementschefen anför i anslutning härtill att nämnda frågor ombesittningsskydd och hyresprövning inte bör tas upp nu utan får aktualiserassenare om utvecklingen skulle ge anledning därtill. Departementschefen erinrarvidare om att motsvarande frågor för de föreslagna genomgångsbostädemas delfaller under den nya hyreslagen. Imotionen nr 164 anförs att ungdomsbostadsutredningen vid sin bedömning avgenomgångsbostäder som ett alternativ inte i sak utrett hyressättningsfråganoch föreslår att nu begär en utredning om skälighetsprövning av hyraför inneboenderum. Civilutskottethar inte funnit anledning frångå tidigare bedömningar i fråga ombesittningsskyddets begränsning till lägenheter som inte utgör del avupplåtarens bostad. Med detta ställningstagande blir en utvidgning avhyreslagens regler om skälighetsprövning av hyran inte heller aktuell. Ettkvarstående altemativ skuUe då vara att ytterligare utreda möjligheterna attåterinföra en hyresreglering för inneboenderum. hari sin bedömning dock funnit att andra vägar bör prövas: förmedling ochnormalkontrakt för möblerade rum och ett ökat utbud avgenomgångsbostäder på vilka hyreslagen blir tillämplig. Utskottet ansluter sigtill denna utredningens principieUa uppfattning. Motionärernas krav påutredning får anses tillgodosett. I motionen nr 1164 har hemstäUts att hosKungl. Maj:t skall begära förslag avseende införande av ett system förhyresgästinflytande i privatägda hyreshus. I motionen anförs att det somvanligen brister är kontakt och samråd med hyresgästerna i väsentliga frågor:reparationsplanering, hyresutveckling och dispositioner av betydelse förbostadsmiljön m. m. Boendekostnadens andel av disponibla inkomster och detförhållandet att hyresbetalningen ofta sker med betydande bidrag frånstat och kommun nämns bland argumenten för en sålunda förordad ordning. Departementschefenhar tagit upp frågan om hyresgästinflytande inom bl. a. förvaltning avgenomgångsbostäder och bl. a. anfört att frågan om medinflytande ärnågot som gäller alla hyresgäster. Åtgärder från statsmakternas sida blir,enligt departementschefen, beroende på vilka initiativ och vilketutvecklingsarbete på området som kan komma fram inom de storabostadsförvaltande företagen och deras organisationer. Utskottetkan helt ansluta sig till bedömningen att frågan om medinflytande förhyresgästema har stor och principieU betydelse. Frånsett det medinflytande somutövas via samhällsorganen finns obestridda behov av vidgad information ochsamråd till gagn för båda parter. Värdet av ett samråd är dock ofta knutet tiUmöjligheten av ömsesidiga åtaganden. I vissa fall kan avtalsvägen visa sig varaden enda möjliga, i andra fall kan en samhällsreglering visa sig erforderlig.Hyresgästorganisationerna påtar sig vidgade uppgifter i samband med en ändradhyresmarknad, och ett fortsatt arbete därmed torde bidra tUl att analyserapraktiska frågor. förutsätter att den ordning som utvecklas mellande allmärmyttiga bostadsföretagen och hyresgästorganisationerna också skaUkomma att tUlämpas för privatägda hyreshus. Enligt utskottets grunduppfattningskulle därmed motionens syfte vara tiUgodosett. Utskottet anser inte skälföreligga för att nu begära ett förslag tiU reglering av samrådsformer. I partimotion nr besluta att enskilda fastighetsägare får möjlighet att göraavsättningar tUl reparationsfond på samma villkor som de allmännjtigabostadsföretagen. Förslaget torde avse möjligheter tUl skatteavdrag. AJlmännyttigtbostadsföretag schablonbeskattas och skall som intäkt av fastighet ta upp ettbelopp motsvarande av fastighetens taxeringsvärde. Från intäkterfår avdrag endast göras för ränta på lånat, i fastigheten nedlagt kapital samttomträttsavgäld eUer liknande avgäld. Skatteavdrag för avsättning tUlreparationsfond blir sålunda inte aktuellt. Frånoch med taxering har ägare tUl hyresfastighet som inteschablonbeskattas möjlighet att fördela reparations- och underhållskostnadersom överstiger . I detta sammanhangdiskuterades, som även tidigare, en kontometod för reparationskostnadsavdragenutan att dock föranleda förslag i denna riktning (prop. 1969: 100, s. 141-142,BeU 45). Maj:ts förslag i vad de inte särskUtbehandlats här ovan har inte gett utskottet anledning till erinran. 1. beträffande bostadsbyggandets omfattning m. m.att med bifall tiU Kungl. Maj:ts förslag samt med avslag å motio nema nr 522, 1157 och 1162, nämnda motioner såvitt nu är i fråga, a. uttalar sigför en bostadsbyggnadsplan för med den omfattning och fördelning som förordats i statsrådsprotokoUet, b. medger attramarna för bostadslån för nybyggnad bestäms med utgångspunkt i följande antal lägenheter ... 87 1972... 87 1973 ...65 1974 ... 50 1975 ... 50 000, c. medger attKungl. Maj:t meddelar bestämmelser om projekt reserv i enlighet med vad i statsrådsproto koUet förordats, Maj:t att under angivna förutsättningar besluta om ökning av den under b upptagna ramen för långiv ningen , 2. beträffandemedelsramen för nybyggnad att a. medger attbeslut om bostadslån för nybyggnad meddelas intill ett belopp av 1 . b. bemyndigarKungl. Maj:t att under i statsrådsprotokollet angivna föratsättningar besluta om ökning av den under a an givna ramen, 3. beträffande snabbutredning omkraftigt ökad bostadsvolym att rUcsdagen avslår motionen nr 1159, 4. beträffande en redogörelse övererfarenheterna av ytramar att motionen nr 1157 såvitt nu är i fråga inteföranleder någon åtgärd, 5. beträffande medelsramar förombyggnad m. m. att a. medger attbeslut om bostadslån för ombyggnad samt ränte bärande förbättringslån meddelas intill ett belopp av . under vart och ett av , b. bemyndigarKungl. Maj;t att under i statsrådsprotokoUet an givna föratsättningar besluta om ökning av den under a angiv na ramen för långivningen , c. avslår motionen nr 1149, 6. beträffandeutredning om successivt ökad långivning för ombyggnad m. m. att motionen nr521 såvitt nu är i fråga inte föranleder någon åtgärd, 7. beträffandebostadsbyggandets regionala fördelning a. attriksdagen avslår motionerna nr 521, 522 och 1157, samt liga såvitt nu är i fråga, b. attmotionema nr 1162, 1167 och 1179, den förstnämnda såvitt nu är i fråga, inte föranleder någon åtgärd, 8. beträffandefördelningen på hustyper m. m. att avslår motionema nr 521, 522 och1157, samtliga såvitt nu är i fråga, 9. beträffandeutredning angående orsakerna till minskningen av lägenheternas storlek m. m.att avslår motionen nr 521 såvitt nu är i fråga, 10. beträffande utredning omboendemiljön m. m. att motionerna nr 522, 1157 och 1169, de två förstnämndasåvitt nu är i fråga, inte föranleder någon åtgärd, 11. beträffande uttalanden om vissaplaneringsönskemål att motionen nr 1157 såvitt nu är i fråga inte föranledernågon åtgärd, 12. beträffandekonkurrensföratsättningarna att avslår motionerna nr 521 och 1157,båda såvitt nu är i fråga, 13. beträffande vamdeklarationsnormerför bostäder att motionen nr 1157 såvitt nu är i fråga inte föranleder någonriksdagens åtgärd,