bet · FU01SoU38 · 1971-12-31 00:00:00 — Socialutskottetsbetänkande nr 1971 SoU 1971:38 Socialutskottetsbetänkande i anledning av motion om integration av socialvård och kriminalvårdi frihet, m. m. Imotionen 1971: 739 av () yrkas att mätte beslutaöveriämna motionen .tiU socialutredningen. Motionären erinrar inledningsvis om att inomsocialvården numera allmänt tUlämpas den s. k. famUjevårdsprinciperi. Det tordevara östri-digt, anför motionären, att den enhedighet i bedömning ochhjälpinsatser som härigenom uppnås väsendigt ökar utsikterna till ettpositivt' resultat av hjälpinsatsen och främjar uppkomsten av ettförtroendefullt förhållande mellan socialtjänsteman och hjälpsökande. Motionärenerinrar om att det alltjämt finns särskilda former av social rådgivning och hjälp som inte dragits in i den enUgt familjevårds principen samordnade verksamheten, nämUgen dels den verksamhet som bedrivs inom kriminalvårdens skyddskonsulentorganisation, dels skol kuratorsverksamheten. ' Beträffandehjälp från skyddskonsulentorgähisationen till den som varit omhändertagen förkriminalvård i anstalt anför motionären. Ofta inträffar det att den frigivnes familj redanär i kontakt nied och får hjälp genom den kommunala . Den frigivnes åter anpassning i samhället kan knappast främjas av att han i socialvårds hänseende särbehandlas och hänvisas till en alldeles särskild organisa tion. Den samlade hjälpinsatsen till den frigivnes och.hansfarniljs för mån skulle sannoUkt bli effektivare om .den finge .formen av en integre rad insats enligt famUjevårdsprincipen. ! Detbör, enligt min mening, allvarligt övervägas om inte skyddskön-'sulentorganisationen borde inordnas i den kommunala socialvården. För attundvika en kostnadsövervältring på kommunerna bör i så fall staten genomkriminalvårdsstyrelsen "köpa" ifrågavarande tjänster av den kommunalasocialbyrån och därigenom medge en personalförstärkning motsvarande den ökadearbetsbelastningen. Beträffande skolkuratorernas verksamhet ansermotionären; på följande skäl att verksamheten med fördel kunde inordnas i, denallmänna socialvården. De problem skolkuratorn får ta itu med gäller oftainte bara elevens, situation i skolan utan lika mycket förhållandena ifamiljen, inte sällan en familj som redan är föremål för socialvårdensomsorger. Detär svårt att rekrytera skolkuratorer med adekvat UtbUdning.Lösningen av det problemet skulle underlättas oni man för SoU 1971: 38 2 skolkurativauppgifter disponerade den bredare sakkunskap och erfarenhet som finnstillgänglig inom en hel socialbyrå. En sådan lösning hindrar givetvis inte att helt i enlighet med familjevårdsprincipen en särskild socialtjänstemanavdelas för att, med tjänsteställe i skolan, svara för den direkta kontaktenmed eleverna. En utredning rörande integrerad socialvård enligtde i motionen antydda riktlinjerna göres enligt motionären lämpligast inomsocialutredningen. I det sociala vård- och behandlingsarbetet har manunder senare år på många håll börjat tillämpa den så kallade familjevårds-eller familjeprincipen, vilken bl. a. innebär att all socialvård somrör en och sarmna person eller familj skall handläggas av en och sammasocialvårdstjänsteman, helst också av samma beslutande organ. En och sammatjänsteman bör vidare ansvara för hela handläggningen av ett ärende frånanhängiggörandet till den slutliga verkställigheten av beslutet i den måndessa uppgifter åligger socialförvaltningen. Detta sätt att arbeta kan också,för att använda social-utredningens terminologi, uttryckas så att socialvårdenbör tillämpa en helhetssyn. Genombeslut av riksdag (prop. 121, 2LU 51) antogs lagen (1970: 296) omsocial centralnämnd m. m., som skall underlätta för kommunerna att anpassasocialvårdens nämndorganisation till bl. a. den i det föregående redovisade nyaarbetsformen inom socialvården. lagen har kommunerna fått möjUghet attersätta socialnämnd, och nykterhetsnämnd med en för de trevårdområdena gemensam socialnämnd, kallad social centralnämnd. En kommun harockså genom lagen fått möjlighet inrätta s. k. sociala distriktsnämnder. Dennya lagstiftningen är avsedd att gälla i avvaktan på resultatet avsocialutredningens fortsatta arbete rörande den framtida socialvårdensmålsättning och organisation. Den centrala ledningen av kriminalvården, såvälanstaltsvården som kriminalvården i frihet, omhänderhas avkriminalvårdsstyrelsen. Därjämte finns de centrala nämnderna kriminalvårdsnämnden,ungdomsfängelsenämnden och interneringsnämnden. På det lokala planet finnssedan 1965 en organisation av övervakningsnämiider. Övervakningsnämndernaär lokala organ vart och ett i allmänhet med en eller flera allmänna underrättersdomkrets som verksamhetsområde. Övervakningsnämndernas område sammanfaller istor utsträckning med SoU 1971: 38 3 skyddskonsulentdistrikten.Övervakningsnämnderna beslutar om övergång från anstaltsbehandling till värd ifrihet samt i vissa ärenden beträffande frivärdsklientelet, t. ex. förordnandeav övervakare, flyttning av ärenden från ett distrikt tiU annat, ärenden närklient skött sig mindre väl etc. Kriminalvårdensregionala organisation är uppdelad på olika räjonger, varav fem geografiska ochtre specialräjonger. Specialräjongerna är internerings-, ungdoms- ochkvinnoräjongen. Under de fem geografiska räjongerna sorterar dels samtiigaanstalter för verkstäUighet av fängelse eller anstaltsbehandling vidskyddstillsyn inom respektive räjong, dels de skyddskonsulentdistrikt somligger inom det geografiska område som räjongen utgör. Varje räjong står underledning av en kriminalvårdsdirektör. Inom de geografiska räjongerna har dennevid sin sida förutom den kriminalvårdsinspektör, som är chef förcentralanstalten, även en kriminalvårdsinspektör för bl. a. frivärdsfrågor. Skyddskonsulenternaär 42 till antalet och leder var och en sitt distrikt medbistånd av biträdande skyddskonsulenter och skyddsassistenter. I Stockholmhandhas skyddskonsulentgöromålen i vad beträffar villkorligt frigivna avFöreningen . Distrikten omfattar i regel ett län eller del av län.I storstäderna och finns även specialdistrikt. De tjänstemäninom kriminalvården som i första hand blir aktuella för samarbete medsocialmyndigheter är skyddskonsulenterna. Dessa har att i samarbete meddomstolar, fångvårdsanstalter och övervakningsnämnder förbereda och övervakakriminalvården i frihet. De skall tjänstgöra som föredragande hos övervakningsnämndernaoch i mån av tid fullgöra övervakningsuppdrag och utföra personundersökningar.De skall även ägna sig åt rekrytering och utbildning av övervakare ochpersonundersökare, biträda domstolarna med utredningar och förslag och genomsamarbete med företag, enskilda personer, föreningar och sociala myndighetersöka underlätta frivårds-klienternas anpassning. 1 läroplan för (Lgr 69) anförsbeträffande den skolkurativa verksamheten följande. Skolkurator fungerar som skolans sociala expert.Elever och föräldrar kan vända sig till kurator för att få upplysningar, rådoch hjälp i frågor som rör bl. a. skolgång, svårigheter i anpassningen tillskolsituationen och i frågor av mera personUg art. Kurator skall vidare kunnainformera om vart elever och föräldrar kan vända sig för att få del av denhjälp samhället erbjuder, då skolans resurser inte räcker till. Genom samtaloch annan kontakt med föräldrar kan skolkurator medverka till att klarläggaorsakssammanhang, undanröja missförstånd och därmed skapa ett bättresamförstånd mellan hem och skola. 1 samråd med övriga ielewärdsarbetet medverkande uppehåUer skol- 1*1971. kuratorskolans kontakt med samhällets sociala instUutioner och myndigheter, framföraUt de barna- och ungdomsvärdande liksom den psykiska barna- ochungdomsvården, varigenom en samordning kan ske av de hjälpåtgärder som behövsför att återinpassa elever med soci:ila störningar. 1skolans åtgärder mot missbruk av beroendemedel har skolkuratorn särskildamöjligheter att medverka genom den kännedom som kuratorn har om vissabetydelsefulla sociala bakgrundsfaktorer. Kuratorsuppgifter kan aktualiseras av olika befattningshavare i skolan. Beroende påärendets art tar kurator de kontakter som bedöms angelägna och förordar ellermedverkar i erforderliga utedningar och åtgärder. Särskilduppmärksamhet bör kurator ägna de elever, som på grund av hemförhållandena kanvara i behov av rådgivning och stöd, liksom de elever, som pä grund av andraorsaker än hälsoskäl ofta är frän-varande från undervisningen. När det gällerelever, som erhåUer samordnad specialundervisning pä grund av sjukdom,handikapp eller liknande omständigheter, bör nära samverkan ske medskolläkare, skolsköterska och skolpsykolog. Tillskolkuratorns förebyggande arbete hör bl. a. att stimulera eleverna attanvända fritiden pä ett meningsfullt sätt. varvid frän kamratumgängetisolerade elever bör ägnas särskild upjmärksamhet. Skolkurator i gymnasieskolan har i huvudsak sammauppgifter som kurator i (se Läroplan för gymnasieskolan, Lgy 70, s.55). Maj:ts bemyndigande tiUkaUadessocialutredningen . Utredningsdirektiven innehåller enUgten av utredningen gjord redovisning i dess första delbetänkande (stencU S1969: 11) bl. a. följande. skall göra en allmän översyn avde tre sociala vårdlagarna, socialhjälpslagen, barnavårdslagen ochnykterhetsvårdslagen. De grundläggande principerna i den nuvarandelagstiftningen har sin förankring relativt långt tillbaka i tiden.Lagstiftningen måste anpassas efter utvecklingen i samhället och efter de nyametoder och ökade resurser man fått i fråga om vård och behandling.Socialvärdens olika grenar bör i lagstiftningshänseende såvitt möjligt intevara skilda från varandra. Utredningsarbetetskall emellertid inte enbart syfta till att anpassa lagstiftningen till dagenssituation utan skaU även omfatta en undersökning av möjligheterna tiUvidareutveckling. Arbetet skall således omfatta frågor rörande vårdens innehålloch anordningar för att tiUgodose vård- och hjälpbehov. Möjligheterna att göraden förebyggande vården effektivare skall beaktas. Uppsökande verksamhet skaparökade förutsättningar för den ekonomiska och personliga trygghet,' som samhälletsvittförgrenade anordningar på det sociala området syftar till. Lika viktig somden uppsökande verksamheten är den uppföljande. Det är angeläget att följaresultatet av insatta åtgärder och pröva nya, om så erfordras. Vård- ochbehandlingsmetoder skall granskas. Behov av värd och omvårdnad frän samhällets sida kanföreligga oavsett om det finns ekonomiskt hjälpbehov eller inte. Samordning och samarbete skall uppmärksammas. Samordningav åtgärder och samarbete mellan olika samhällsorgan och institutioner skallgranskas. Utredningsarbetet bör bedrivas med utgångspunkt från attansvarsfördelningen mellan de olika huvudmännen för hälso- och sjukvård samtsocialvård i princip skall vara oförändrad. De problem som kan höra samman meddet delade ansvaret för vården, däri inräknat arbetsvärden, skaUuppmärksammas. Utöver den sålunda redovisadeallmänna målsättningen för utredningsarbete lämnas mera preciserade direktiv iföljande avseenden, nämligen beträffande den ekonomiska hjälpen, barna- ochungdomsvården, nykterhetsvården och vården av läkemedelsmissbrukare,tvångsingripanden, den kommunala socialvärdens nämndorganisation, socialcentraoch de stadiga myndigheternas uppgifter. Det står utredningen fritt att ta uppsådana spörsmål som aktualiseras under arbetets gång och som faller inom ramenför en allmän översyn av den sociala vårdlagstiftningen. Här må ytterligare anmärkas att i avsnittet om barna- ochungdomsvården framhålls att det är angeläget att pröva huruvida inte ett fastaresamarbete kan organiseras mellan skolväsendet och socialvården. I anslutningdll att en erinran om skolväsendets stora uppgifter i fråga om samhälletsallmänna barna- och ungdomsvärd görs hänvisas i direktiven till derättsvärdande myndigheternas verksamhet. En fullständig redovisning av utredningsdirektiven lämnasi riksdagsberättelsen 1969 s. 133. 1 ovannämnda delbetänkanderedovisar socialutredningen sin syn på utredningsarbetet (s. 15). Enligt utredningen ger direktiven utrymme för en allmänoch omfattande prövning av socialvårdens utformning och innehåll. Mot bakgrundenav den pågående socialvårdsdebatten konstaterar utredningen bl. a. att en nyoch samordnad lagstiftning bör grundas på en klar målsättning för samhälletssociala ansvarstagande. har sålunda att ta ställning tillutformningen av socialvården i vid mening. FrågestäUningarna omfattarsocialvårdens hela inriktning, såsom social planering, allmänt förebyggandearbete samt vård och behandling i olika sammanhang, ävensom kommunikationenmellan socialvården och dess gränsområden. anför vidare bl. a. att utredningen iett senare betänkande kommer att ta upp en principdiskussion, där utredningenavser att redovisa sina synpunkter beträffande den framtida socialvårdens måloch medel. Utredningen hänvisar till att det inom tillsatts enutredning om den icke institutionsbundna socialvärdens mål- SoU 1971: 38 6 sättningoch organisation och att visst samarbete etablerats med denna utredning, vilkenkan sägas ha tUl syfte att inom den nuvarande lagstiftningens ram skapaunderlag för partiella reformer. Utredningen hänvisar också till att den vidsina överväganden korrimer att ha tillgång till de synpunkter som kommer attframläggas av den referensgrupp som samarbetskommittén för socialvårdensmålfrågor utgör. tillsatte en utredning omden icke institutions-bundna socialvårdens målsättning och organisation(USOSP). Det anges i direktiven bl. a. att utredningen som skall arbeta inomramen för den nuvarande sociallagstiftningen skall tjäna som inflöde tillsocialutredningen. Utredningenhar arbetat i kontakt med andra utredningar och organisationer, såsomKommunförbundet, och socialchefernasmålsättningsutredning. Utredningen har lagt fram rapporten (redovisar nr 21). Rapporten har remissbehandlats.Den kommer att slutligt bearbetas för styrelsens eventuella åtgärder ochrekommendationer. Utredningenanser att de framtida sociala insatserna bör ha följande inriktning. Det gäller att helt medvetetgenom planering av strukturförändringar öppna den aUmänna bostadsmarknaden,arbetsmarknaden, service och rekreation för alla. Vid behov skall de allmännamarknaderna och tjänsterna kompletteras med nya tjänster och garantier. Genom direkt socialt arbete börkontakter förmedlas mellan arbetsmarknaden, bostadsmarknaden och.människorna. En tredje uppgift blir attaktivera och stödja de socialt missanpassade. I nuvarande läge framstår enligt USOSP femhuvuduppgifter som särskilt angelägna, nämligen: Utveckling av begrepp ochstatistisk information för kartläggning och beräkning av behov, uppställningav mål och mätning av i vilken grad målen förverkligas. Analyser av organisationen ochsamordningen av hälso-, sjuk-och socialvården samt skolans elewårdandeverksamhet, som också innefattar alternativ till resursanvändning mellan olikaverksamhetsgrenar i första hand på personalsidan. Upprättande av modeller försocial planering och direkt socialt arbete. Försöksverksamhet försystematisk utveckling av fordöpande vidareutbildning för förtroendevalda ochanstäUda inom den sociala sektorn. Prövning åv framlagda förslagtill metoder och modeller vid socialcentraler och inom fältorganisationer ikommuner och regioner (t. ex. ). Beträffandepunkten 2 bör ytterligare anföras följande. Iett särskUt avsnitt (5.2 s. 63) diskuteras utförligt Skolan, PBU ochsocialvården. Utredningen anför bl. a. att en personalunion mellan de olikaorganen bör övervägas i större utsträckning.. Därigenom torde behovet averforderlig expertis inom skilda områden kunna tUlgodoses även inom mindrekommunala enheter. Det framstår som rimligt att t. ex. skolkurator ochskolpsykolog skulle kunna användas i den kommunala socialvärdsverksamheten.Socialvårdspersonal kunde ha funktioner som skolkurator och sjukhuskurator. Ensådan samverkan skulle underlätta kommunikationerna i socialvårdsarbetet ochgöra regler för informationsutbytet enkelt och naturligt. Iett senare avsnitt anförs bl. a. att en samordning av socialvårdens, skolanssamt hälso- och sjukvårdens resurser kan variera från regelbundnaöverläggningar över en lokalmässig samordning till en både lokalmässig ochadministrativ integrering i en socialcentral. Ävenfrågan om samarbete kriminalvårdsocialvård diskuteras utförligt avutredningen (se främst 5.4 s. 68), då det gäller såväl central och regional somlokal nivå. Man bör sträva efter att den hjälpbehövande skall ha endast enkontaktperson som i sin tur förmedlar kontakt med andra myndigheter. Dettaförutsätter, anför utredningen, ett intensivare samarbete mellan bl. a.socialvården och kriminalvården. I sammanhanget hänvisas tUl socialstyrelsensRåd och anvisningar (nr 19) där ämnet närmare behandlas. Föreningen tog hösten 1968initiativet till en samarbetskommitté för socialvårdens målfrågor. I kommitténingår företrädare för ett flertal andra sammanslutningar inomsocialvårdsområdet. gav kommittén ut skriften »Socialvård iframtiden. Frågeställningar och argument», som utarbetats av en särskildarbetsgrupp. 1 en senare skrift, »Socialvård . Anföranden ochdebatter», har kommittén sammanställt anföranden och debattinlägg vid en konferenssom ordnades i . Syftet med konferensen var attåstadkomma en bred debatt kring socialvården i det framtida samhället.Kommittén ansåg en sådati debatt vara nödvändig innan kommittén formuleradekonkreta förslag kring delmålen. beräknas ytterligare enskrift av kommittén komma att utges. Enligt vad som framgår av de hittillsutgivna skrifterna uppmärksammar kommittén bl. a. frågan om integration mellanfrivården och socialvården; Föreningen ochskyddsassistenter har begärt att kommittén skall behandla denna fråga. SocialstyrelsensRåd och anvisningar m. m. Iaugusti 1970 gav efter samråd med representanter för och ut Råd och anvisningar nr 19 med . I skilda avsnitt i skriften tas upp bl. a.samarbetsfrågor, åtgärder under anstaltsvistelse, åtgärder under frivårdensamt samverkan nykterhetsvårdkriminalvård. I avsnittet om samarbetsfrågor framhålls att utan ettsamarbete mellan de båda vårdområdena föreligger risk för dubbelarbete och riskför att klienten inte får hjälp i den utsträckning och på det sätt som han ärberättigad dll. Genom samarbete och försök till rationalisering bör mansöka undvika att klienten tvingas uppsöka flera olika myndigheter och redogöraför sina förhållanden, något som oftast leder till i stort sett sammautredning pä olika håll och som måste vara mycket tidskrävande och irriterandeför klienten. 1 enlighet med helhetssynen inom socialvården bör maneftersträva att klienten skall ha endast en kontaktman som i sin tur sköterkontakten med andra myndigheter. I avsnittet Åtgärder under frivården ges exempel påsamarbetsformer främst då det gäller starthjälp efter villkorlig frigivningeller överföring till vård utom internerings- eller ungdomsanstalt. a. för det samarbete mellan socialvård och kriminalvård sominletts i och (se redogörelse nedan). Genom cirkulär (1970: 513) om intensifierat samarbetemellan , skola och polis har Kungl. Maj:t rekommenderat att särskUdasamarbetsorgan bildas i kommunerna. Härefter har iär utgett Råd och anvisningar nr 23 med , skola och polis. Skriften har utarbetats gemensamt avsocialstyrelsen, och . Anvisningarnainnehåller tre huvudavsnitt med följande rubriker, nämligen Mål ochinnehåll,.Former för samarbetet samt Handlingssekretess och tystnadsplikt. Pågående eller planerat samarbete i kommunerna På några håll i landet har manordnat det så att skyddskonsulenterna själva gör utredningar omsocialhjälpsbehovet på socialnämndens blanketter och utbetalar starthjälp tillden som frigivits från anstalt. Skyddskonsulenten får sedan tillbaka sinautlägg från socialnämnden. Man förskonar härigenom klienten från att tvingas takontakt med flera olika tjänstemän samt undviker att dubbelutredningar görs.Detta förfaringssätt har bl. a. införts i och . I fungerar det på följande sätt. Genomöverenskommelse mellan socialnämnden och skyddskonsulenten kan personer, sombesöker skyddskonsulentexpeditionerna, erhålla förskott på beviljadsocialhjälp. Protokoll enligt 17 § socialhjälpslagen upprättas ompersonen inte tidigare är känd hos socialnämnden eUer om det senast upprättadeär mer än eller är inaktuellt, Förskottering sker sedansocialnämnden eller av nämnden delegerad tjänsteman fattat beslut i ärendet. Förra årets riksdag anslog medel (prop, 1970: 1, bil, 4,s, 73, SU 2 p 19) tUl en försöksverksamhet som tar sikte pä förbättrad tillsynoch intensifierad vård i fråga om kriminalvårdens frivårdsfall. Försöksverksamheten skall bedrivas vid skyddskonsu-lentdistriktet iSundsvall. Planeringen av behandlingen under experimentet kännetecknas bl. a.av att de sociala myndigheternas arbete skall integreras medskyddskonsulentorganisationen. Frägan om ett närmare samarbete mellan frivården ochsocialvården är under övervägande inom socialvårdens planeringskommitté isamband, med utredning om samordning av socialvärden i . 1 anslutning till det sist anförda finns också skälhänvisa till justitie-utskottets av godkända utlåtande : 5 p. 26.Riksdagen har pä hemställan av nämnda utskott anslagit medel till en särskUdbehandUngscentral, som skall ha bl, a, en social sektion, I nämnda punkt avutlåtandet behandlas också vissa förslag av organisationsutredningen förkriminalvård i frihet, som har intresse för den här behandlade frågan. presenterades ensammanfattande rapport om elevvärds-arbetet vid grundskolor, avgivenav en projektledningsgrupp som tillsattes 1968 för att intensifiera skolanselevvårdande arbete. 1 rapporten föresläs en samverkan mellan skolkuratorsverksamhetenoch socialvården. I bildar skolkuratorerna i ären egen sektion inom den allmänna sociala avdelningen på socialförvaltningen.Kuratorerna är anställda av sociala centralnämnden. Även i har frågan om en integration mellanelevvården i skolan och socialvården aktualiserats. I motionen 1971: 739 framhålls attfamUjevårdsprincipen numera allmänt tillämpas inom socialvården och att dettorde vara ostridigt att den enhetlighet i bedömningen av hjälpinsatser, somhärigenom uppnås, väsendigt ökar utsikterna tUl ett positivt resultat avhjälpinsatserna och främjar uppkomsten av ett förtroendefullt förhällandemellan socialtjänsteman och hjälpsökande. Det finns emellertid vissverksamhet i SoU 1971: 38 10 formav social rådgivning och hjälp som inte omfattas av den enligtfamUjevårdsprincipen samordnade verksamheten, nämligen dels arbetet inomkriminalvårdens skyddskonsulentorganisation, dels skolkuratorsverksamheten. Dådet gäller frivården anför motionären att den samlade hjälpinsatsen tUl förmånför den frigivne och hans famUj sannolikt skuUe bli effektivare om den fickformen av integrerad insats enligt familjevårdsprincipen. Mot denna bakgrundbör det enligt motionären aUvarligt övervägas om inteskyddskonsulentorganisationen bör inordnas i den kommunala socialvården. Statenbör för att undvika en kostnadsövervältring »köpa» ifrågavarande tjänster avkommunerna. Beträffande skolkuratorsverksamheten anför motionären, att deproblem skolkuratorn får ta itu med ofta gäUer inte bara elevens situation iskolan utan lika mycket förhåUandena i familjen, inte sällan en familj somredan är föremål för socialvårdens omsorger. Föreliggande svårigheter attrekrytera skolkuratorer skuUe enligt motionären minskas, om man förskolkurativa uppgifter disponerade den bredare sakkunskap och erfarenhet somfinns tUlgänglig inom en hel socialbyrå. En sådan lösning hindrar givetvis inteatt helt i enlighet med familjevårdsprincipen en särskUd socialtjänsteman,med tjänsteställe i skolan, avdelas för att svara för den direkta kontakten medeleverna. Motionen mynnar ut i ett yrkande att motionen skallöverlämnas tUl socialutredningen för beaktande. Genom.den genomförda lagstiftningen omsocial centralnämnd m. m. har man underlättat för kommunerna att anpassasocialvårdens nämndorganisation till den nya arbetsform som tillämpningen avfamUjevårdsprincipen eller helhetssynen inom socialvården innebär.