bet · FU01KU45 · 1971-12-31 00:00:00 — Konstitutionsutskottetsbetänkanden nr 1971 KU1971 Konstitutionsutskottetsbetänkande i anledning av motion angående den kommunala revisionen. I detta betänkande behandlas motionen 1971: 556 avherr Wennerfors m. fl. (m). Hemställanavser: "att i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställer omutredning av frågor sammanhängande med den kommunala revisionen i syfte att fåtill stånd ett effektivare revisionsinstitut". Gällandeordning m. m. Kommunallagarna innehåller vissa allmännabestämmelser om den kommunala revisionen. I primärkommun och landstingskommunskall utses tre eller flera revisorer jämte lika många suppleanter förgranskning av det nästföljande årets förvaltning. Det föreligger inte hindermot att utse revisorer för ett eller flera kommunala organ särskilt. Antaletrevisorer måste dock alltid vara minst tre. Åtskilliga kommuner har indelatförvaltningen i revisionsområden med särskilda grupper av revisorer somansvariga för revisionen inom var och en sitt område. För att biträda deförtroendevalda revisorerna i deras arbete anlitas i stor utsträckning utomståendeexpertis. Sådan finns att tillgå bl. a. inom ochSveriges kommunalekonomiska förening. Revisorernahar rätt att när som helst inventera de penningmedel och värdehandlingar, somkommunstyrelsen eller annan nämnd omhänderhar samt ta del avräkenskaper och andra handlingar som berör förvaltningen. Revisionen omfattarde administrativa organens förvaltning i sin helhet, således även denverksamhet som kommunerna utövar som organ för statiig lokalförvaltning, dvs.den specialreglerade kommunala verksamheten. I revisorernas befogenhet ingåremellertid inte att granska fullmäktiges åtgärder. Revisionsgranskningenär inte begränsad till en kameral kontroll av att räkenskapernaredovisningstekniskt sett "är riktigt förda och att utgifter ochinkomster stämmer överens med fattade beslut, ingångna kontrakt osv.Revisionen skall även avse förvaltningsåtgärdernas lämplighet i allmänhet dvs.den s. k. sakrevisionen, vari inbegrips åtgärdernas riktighet från kommunal-och privaträttslig synpunkt. meninte från redovisningsteknisk granskning, är dock i princip denspecialreglerade kommunala verksamheten undantagen. Resultatetav revisorernas granskning skall redovisas i en revisionsberättelse som skallinnehålla uttalande huruvida anmärkning beträffande räkenskapernas förandeeller förvaltningen i övrigt föreligger eller inte. Framställes anmärkningskall anledningen till denna anges i berättelsen. Revisionsberättelsen skallockså innehålla uttalande av revisorema om ansvarsfrihet för förvaltningentillstyrks eller inte. 1 motionen framhålls, att den kommunalaverksamheten förändrats till inriktning och omfattning.Kommunsammanläggningarna har ändrat själva förutsättningen för den kommunalaverksamheten, vilket bl. a. tar sig uttryck i en successiv förskjutning avbesluts- och verkställighetsansvaret från kommunens styrelse/fullmäktige tillkommunstyrelsens arbetsutskott och till beredningar och tjänstemän.Förskjutningen är enligt motionärerna ofta välmotiverad men sätter ocksårevisionsinstitutet i fråga. Det alltmer omfattande arbetet i de kommunalanämnderna och den interkommunala decentraliseringen försvårar enligt vad somuttalas i motionen traditionellt revisionsarbete, och i alltför få kommuner kanrevisorerna genomföra en meningsfull sakrevision. Motionärerna understryker atten utbyggnad och anpassning av revisionsinstitutet till nya förhållanden kanmedverka till att bevara kommuninnevånarnas och fullmäktiges insyn i denkommunala förvaltningen och därmed väsentligen bli både rättsinstrument ochden kontrollfunktion som ursprungligen avsågs. Utskottet har berett ochSvenska landstingsförbundet tillfälle att avge yttranden över motionen. och landstingsförbundets styrelser har inkommit yttranden,dagtecknade resp. . Bifall till motionenavstyrks i båda yttrandena, vilka fogas som bil. 1 och 2 till detta betänkande. Som uttalas i de båda remissyttrandena övermotionen måste den kommunala revisionsverksamheten fortlöpande anpassas tilländrade förutsättningar och krav med hänsyn till utvecklingen på det kommunalaområdet. Av kommunförbundetsyttrande framgår, att revisionens anpassning till den kommunala verksamhetens utvecklingorganisatoriskt underlättas genom ändrade reglementen för revisorema. Mångakommuner har indelat förvaltningen i revisionsområden med revisorsgrupper somansvariga för revisionen inom var och en sitt område. Härigenom nås enbegränsning av varje revisors uppgift och större möjligheter för revisorernatill specialisering. För att göra den kommunala revisionen så effektiv sommöjligt anlitar kominunerna i stor utsträckning särskild expertis som biträderde förtroendevalda revisorerna i det praktiska revisionsarbetet. Kommunförbundethar i sitt yttrande erinrat om den pågående lagtekniska översynen avkommunallagarna, vilken syftar till att göra lagstiftningen enklare och meraenhetlig samt i förekommande fall anpassa bestämmelserna till utvecklingen avkommunal praxis. 1 likhet med den uppfattning som kommunförbundensstyrelser gett uttryck för i sina yttranden anser utskottet att det f. n.saknas anledning för att ta initiativ till en särskild utredningbelräffande det kommunala revisionsinstitutet. attriksdagen avslår molionen 1971: 556. Närvarande: herrar i (s), iLuttra (c), '* (s), (), (), (),herrar (), i (s). (), i (c), i * (s), Wemer i (m), i (s),Schött (m) och (). Ej närvarande vid justeringen. ti 1971.4 saml. KU 1971: 45 Sedan beretts tillfälle attavge yttrande över motion 556 vid årets riksdag angående den kommunalarevisionen får förbundets styrelse anföra följande. Formerna för och handhavandet av den granskning,som kommunala förvaltningar är underkastade, regleras i KL §§ 6366. Bestämmelsernai lagen är mycket knapphändiga och allmänt hållna, framförallt vad beträffarförvaltningsåtgärdernas riktighet och lämplighet, den s. k. sakrevisionen.Detaljerade metoder för revisionens bedrivande har däremot utvecklats ipraxis. I detta arbete med att ständigt förbättra effektiviteten i denkommunala revisionen och ge denna en meningsfull inriktning har i synnerhetkommunförbundet och den på initiativ av dåvarande Svenska stadsförbundetbildade kommunalekonomiska förening aktivt medverkat. Nämnda organisationerbiträder de förtroendevalda revisorerna i det praktiska revisionsarbetet ikommunerna och bedriver med stöd av erfarenheterna därifrån ett fortlöpandeutvecklingsarbete, som kommer kommunerna till del i form av råd ochanvisningar. Av rikets nuvarande 464 kommuner biträds irevisionsarbetet 347 av kommunförbundet, 81 av kommunalekonomiska föreningen,medan 10 av de allra största kommunerna har egna revisionskontor och 26 kommunerlöst revisionsfrågan på annat sätt. Av den senare kategorin förbereds inomnågra kommuner anslutning till kommunförbundets revisionsservice och några avdem upphör som självständiga kommuner den 31.12.1973. Efter nämnda datum kommersåvitt nu kan bedömas högst 15 att stå utanför kommunförbundetsrevisionsservice frånsett de kommuner, som inrättat egna revisionskontor. Kommunemasbehov av hjälp med såväl kvalificerad revision som mer siffergranskningsbetonadsådan tillgodoses av konsulentsektionen på kommunförbundets kommunalekonomiskaavdelning med ett 50-tal regionalt placerade konsulenter ochrevisionsassistenter. Kommunal-ekonomiska föreningens personalinsats för sammaändamål uppgår till ca 100 fördelade på 10 distrikt. Tillhopa förfogar såledesde båda organisationerna över ca 150 anställda förrevisionsuppgifter, varav inemot hälften för kvaUficerad revision. De bådaorganisationerna har träffat överenskommelse om att så snartske kan åstadkomma en total samordning av revisionsverksamheten. Med början1971 skall personalresurserna successivt samordnas. Den sålunda efterhanduppbyggda revisionsfunktionen skall organisatoriskt helt inordnas ikommunförbundets verksamhet. Av ovanstående redogörelse framgåratt över 90*/o av rikets kommuner anlitar kommunförbundet i revisionsarbetet. De båda organisationerna harsåledes -vunnit mångårig erfarenhet av hur revisionen i även stora kommuneroch förvaltningar skall tillgå. Denna erfarenhet är av synnerligen stort värdeför de nya större kommuner som bildas vid kommunindelningsreformensgenomförande. Motionärernas farhågor för att den kommunala revisioneninte är förberedd och mstad för att möta de ändrade förhållanden, som inträderefter kommunsammanläggningarna är följaktligen omotiverade. Den delegation avbesluts- och verkställighetsförfarandet, som är nödvändig förutsättning för attstora förvaltningar skall fungera smidigt, är ingen för revisionen ny företeelse.Kommunernas anslutning till kommunförbundets och kommunalekonomiskaföreningens revisionsservice utgör en garanti för att de förtroendevaldarevisorerna har tillgång till sakkunnigt biträde med erfarenheter av storaförvaltningar och deras arbetssätt. Den utbyggnad och anpassning avrevisionsinstitutet till nya förhållanden, som motionärerna efterlyser, pågårständigt i det praktiska arbetet. Kommunsammanläggningarna innebär att förhållandevis flerkommuner än kommer att utnyttja sakkunnig revisionshjälp. Enligtstyrelsens uppfattning kommer sammanläggningarna av denna anledning attmedföra en effektivare revision än . Anpassning av revisionens innehåll till ändradeförutsättningar för den kommunala verksamheten Revisionsarbetets inriktning ochinnehåll förändras successivt. Härtill bidrar inte enbart ändradeorganisations- och verksamhetsformer samt ändrade och vidgade uppgifter förkommunerna. Uppfattningen om syftet med revisionen förändras också efterhand. Utvecklingen har kraftigt gått i riktning mot en sak-eller förvaltningsgranskning. Den inställningen har vidare gjort sig alltmergällande, att syftet med denna förvaltningsrevision är att främjaeffektiviteten i förvaltningen. Skall detta syfte vinnas är det givet attinslaget av rådgivande verksamhet i revisionsarbetet måste få en allt störreandel. Detta ställer större krav på revisionen . För att kunnapositivt hjälpa förvaltningarna i deras arbete måste revisionen därförinnehålla sakkunniga, som äger stor förtrogenhet med kommunernas rättsliga ochekonomiska förhållanden. revisionsverksamhet är specielltinriktad att tillgodose kommunerna med sådan sakkunskap. Förbundetsrevisionspersonal får genom sin verksamhet i skilda kommuner och med tillgångtill sakkunnig hjälp från förbundskansliet en samlad överblick och erfarenhetav hur skilda frågor lämpligen bör lösas. Styrelsen anser den pågåendeutvecklingen av revisionen mot en mer meningsfylld och konstmktiv insats mycketvärdefull och helt i linje med den inriktning efter vilken förbundetsrevisionsverksamhet bedrivs. Utöver det direkta biträdet i revisionsarbetet lämnarförbundet också kommunerna råd och anvisningar i frågor som sammanhänger medrevision samt bedriver utbildnings- och kursverksamhet för de förtroendevaldarevisorerna för att främja deras möjligheter till en aktiv insats.Revisionsfrågorna sammanhänger dessutom intimt med tilläm- KU 1971: 45 6 padebokförings- och redovisningsmetoder, inom vilket område förbundet bedriver ettintensivt utvecklingsarbete. Revisionensanpassning till den kommunala verksamhetens utveckling underlättasorganisatoriskt genom ändrade reglementen för revisorerna. Många kommuner harhärvid på förslag av kommunförbundet indelat förvaltningen i revisionsområdenmed revisorsgrupper som ansvariga för revisionen inom var och en sitt område.Härigenom nås en begränsning av varje revisors uppgift och större möjligheterför revisorerna till specialisering. Samordningen av revisorsgruppernasverksamhet ombesörjs i regel av ett av grupperna bildat revisorskollegium: Kommunallagensanpassning till ändrade krav på revisionen Chefen för erhöll den 20.3.1970bemyndigande att tillkalla en sakkunnig för en lagteknisk översyn avkommunallagarna. Enligt bemyndigandet skall översynen ske med syfte att göralagstiftningen enklare och mera enhetlig samt i förekommande fall anpassabestämmelserna till utvecklingen av praxis. Arbetet med översynenpågår. Enviss anpassning av kommunallagens bestämmelser om revision till den faktiskautveckling som beskrivits i föregående avsnitt kan följaktligen komma att skei samband med den lagtekniska översynen. Medhänvisning till vad ovan anförts om den i praktiskt revisionsarbete ständigtfortgående anpassningen till utvecklingen på det kommunala området och iavvaktan på resultatet av den pågående lagtekniska översynen avkommunallagarna anser styrelsen det inte motiverat med någon särskild utredningi ärendet. Enligt styrelsens mening bör därför motionen inte föranleda någonåtgärd av . Motion1971: 556 angående den kommunala revisionen Med skrivelse har att avge yttrande över motion 1971: 556angående den kommunala revisionen. Med anledning härav får landstingsförbundetsstyrelse anföra följande. Bestämmelserför den kommunala revisionen återfinns i kommunallagarna. Sedan dessabestämmelser utformades har, som motionärerna framhåller, en stark utvecklingskett av den kommunala verksamheten. För landstingens vidkommande har dennautveckling inneburit att nya arbetsuppgifter tillkonunit, attverksamhetsformerna ändrats och att delförvaltningarna vuxit i storlek ochantal. Detta har i sin tur medfört att revisionens arbetsområde blivit störreoch mera komplicerat. Det är därför naturligt att revisionens syften, uppgifteroch inriktning varit och är föremål för diskussion. Styrelsenvill ifrågasätta om dessa syften bäst främjas genom en mera ingående regleringlagstiftningsvägen av revisionsarbetet. Landstingslagens bestämmelser omrevisionen har i stort sett inte lagt några hinder i vägen för det ovanredo-visade utvecklingsarbetet. Detta torde sammanhänga med att lagstiftarenvelat undvika att i detalj binda revisionens organisation och arbetss"ätt.En sådan handlingsfrihet kan g"ivetvis vara förenad med vissa nackdelar,om inte landstingen själva förmår att anpassa revisionsverksamheten tilländrade förutsättningar och krav. Vissa aktuella problem återstår också attlösa, exempelvis beträffande revisionsområdets storlek, revisionsansvaretsomfattning i samband med den egentliga förvaltningsrevisionen (sakrevisionen)samt revisionsberättelsens utformning. Vunna erfarenheter talar emellertidenligt styrelsens mening för, att dessa problem bör angripas i samma ordningsom skett. Underhänvisning till vad som ovan anförts får förbundsstyrelsen avstyrka, att enstathg utredning av frågor rörande den kommunala revisionen nu kommer tillstånd. Konstitutionsutskottetsbetänkande i anledning av motion angående den kommunala plansekretessen. 1 detta betänkande behandlas motionen 1971: 114 avherr m. fl. (m) såvitt avser hemställan punkt 7 i den del den angår denkommunala plansekretessen. Hemställanavser i nu aktuell del: "att i skrivelse till Kungl. Maj:t måtte hemställa att Kungl. Maj:t-- 7. överlämnar motio nen till utredningen om den kommunala demokratin för bearbetande i syfte att fördjupa den kommunala demokratin". Enligt 8 § lagen (1937: 249) om inskränkningar irätten att utbekomma allmänna handlingar får hos myndighet uppr"ättadehandlingar i ärende angående uppgörande av ny eller ändrad stadsplan ej ulantillstånd av myndighet som handlägger ärendet utiämnas, förrän förslag tillstadsplan blivit tillgängligt för granskning. Såvitt angår hos myndighet idylikt ärende upprättade handlingar med beräkningar av fastighetsvärden, ägermyndighet som handlägger ärendet besluta, att sådan handling ej heller efternämnda tidpunkt får utlämnas ulan myndighetens tillstånd. Sådan handling färdock inte hemlighållas längre än till dess stadsplanen blivit genomförd eller20 år förflutit från handlingens datum. Motivet till de angivnasekretessbestämmelserna, sorn är tillämpliga även beträffande bl. a.generalplan, var risken för att ett för tidigt offentiiggörande av handlingarnai ett planärende kunde uppmuntra till spekulationer på kommunens bekostnad ochomöjliggöra eller försvåra planens genomförande. Imolionen anförs följande: Det finns många exempel på en alltför het önskanatt hemligstämpla stadsplanefrågor och därmed också förhindra den insyn ochinformation som skall lägga grunden för en levande debatt i planfrågor.Möjligheten att på ett förberedande stadium hemligstämpla stadsplanefrågor börvara en möjlighet, inte en skyldighet. Skälet lill sekretess har varit attminska riskema för markspekulation. KU 1971: 46 9 fallnär det gäller att planera mark, som kommunen redan äger, bortfaller dettamotiv helt. På den punkten borde sekretessen hävas. Hemligstämpel börtillgripas endast när risk för markspekulation föreligger inte därför attexperter och förtroendemän finner det bekvämare att arbeta utan insyn. Vid riksdag förekom ett motionsparbeträffande den kommunala plansekretessen med i princip samma syfte som denvid årets riksdag. Motionerna behandlades av (KU 1969:37), som i sitt utiåtande lämnade en redogörelse för riksdagsbehandlingen avlikartade motioner till 1961 och riksdagar. Vidare redovisadeutskottet offentlighetskommitténs (SOU 1966: 60) syn på nämnda sekretessfrågasamt redogjorde för direktiven 1969 tillkallade offentlighets- ochsekretesslagstiftningskommittén samt den året innan tillsatta bygglagutredningen,vilka båda kommittéer kunde förutsättas komma att behandla frågan om sekretesskring planärenden. Utskottetuttalade för egen del bl. a., att frågan om ökad offentiighet i planärendenhade stor aktualitet och att berättigade krav hade rests på en ökad insyn isådana ärenden och på en vidgad allmän debatt under det kommunalaplanläggningsarbetets olika stadier. Utskottet erinrade om att någon skyldighetför myndigheterna att hemlighålla handlingar i planärenden inte förelåg. Detfanns således möjlighet att vidga offentligheten i sådana ärenden, vilketenligt utskottet borde kunna utnyttjas särskilt i de fall då planläggningenavsåg kommunalägd mark. På grund härav och med hänsyn till det pågåendeutredningsarbetet beträffande plansekretessen fann utskottet inte anledningtill något initiativ från sida och avstyrkte motionerna. Som utskottet uttalade vid behandlingen av tvåmotioner till riksdag om ökad offentlighet i planärenden är det av storbetydelse att allmänheten i största möjliga utsträckning får insyn i detkommunala planläggningsarbetet. Härigenom främjas den allmänna debatten pådetta viktiga område av samhällslivet. Utskottet delar alltså i principmotionärernas uppfattning i detta hänseende. Gällandebestämrnelser om sekretess i planärenden ger de kommunala planmyndigheternamöjlighet att begränsa insynen i planarbetet. Någon skyldighet att hemlighållahandlingar i planärenden föreligger emellertid inte. Utvecklingen de senasteåren synes också ha gått mot en allt större öppenhet i dessa frågor. Frågan om sekretess iplanärenden kommer att behandlas av såväl KU 1971: 46 10 offentlighets- och sekretesslagstiftningskommittén som bygglagutredningen. Någonanledning att i detta läge överlämna frågan även till utredningen om denkommunala demokratin, som motionärerna föreslår, föreligger inte enligtutskottets mening. att avslårmotionen 1971: 114, såvitt nu är i fråga. Närvarande:herrar i (s), i Luttra (c), * (s), (). (), (), herrar (), i (s). (), i (c), i * (s), Wemer iMalmö (m), i (s), i Akersberga (fp) och Schött (m). *Ej närvarande vid justeringen. , I??!