bet · FU01UU2 · 1971-12-31 00:00:00 — Maj:ts förslagoch med avslag å motionen 1971: 472, i vad den avser medelsanvisning, till Rekryteringoch utbildning av fältpersonal samt informationsverksamhet för budgetåret1971/72 på driftbudgeten under tredje huvudtiteln anvisar ettreservationsanslag av . Styrelsenför internationell utveckling (SIDA). Utskottet tillstyrker Kungl. Maj:ts förslag (punkt C 4, s. 4849) och hemställer att till Styrelsen för internationellutveckling (SIDA) för /72 på driftbudgeten under tredjehuvudtiteln anvisar ett förslagsanslag av . Utredningsverksamhet.Utskottet tillstyrker Kungl. Maj;ts förslag (punkt C 5, s. 50) och hemställer att till Utredningsverksamhet /72 på driftbudgeten under tredje huvudtiteln anvisar ettreservationsanslag av . Vid ärendets slutbehandling inom utskottet harnärvarit: herrar i (s), (), (),herrar i (s), i (c), i (s).Turesson (m), (). (), (), Virgin (m). (), Wirmark (fp), () och i (s). Vid punkten I (Planeringsramar,anslagsutvecklingen och vägen till 1 o/o-målet) av herrar (), Bengtsoni (c). (), Virgin (m), Wirmark (fp ochKorpås (c) som anser de/5att den del av utskottets yttrande som på s. 6 börjar med "Enligtdet" och på s. 8 slutar med "dessa riktlinjer" bort ha följandelydelse; "År1968 fattade principbeslut om utbyggnaden av det statligautvecklingsbiståndet. Detta skulle /75 uppgå till ett belopp sommotsvarade 1 o/o av bruttonationalprodukten (BNP). UU 1971: 2 59 skullenås genom successiva anslagsökningar. Det beräknades att en ökningstaktmotsvarande i genomsnitt 25 o/o skulle behövas. Det framhölls också, attplanen utgjorde en minimimålsättning och att en snabbare ökningstakt bordeeftersträvas om det allmänna budgetläget så tilläte. Fråganom de årliga anslagsökningarnas storlek har aktualiserats iriksdagen. I motioner har påpekats, att 25 o/o-iga anslagsökningar kunde kommaatt visa sig otillräckliga för 1 o/o-målets uppnående, såvida man inteaccepterade en mycket kraftig höjning vid periodens slut. I ett av riksdagengodkänt utlåtande uttalades förståelse för denna farhåga. Statsutskottetförklarade, att det vore olyckligt, om det slutliga genomförandet av 1o/o-planen skullle sättas i fara inför en dylik kraftig höjning i slutskedet. Statsutskottetansåg sig emellertid inte då kunna göra någon säker bedömning av vilkaantaganden om prisutveckling och tillväxttakt som vore riktiga och fann ingenanledning att frångå principen om 25 o/o-iga stegringar. Långtidsutredningenhar som påpekats i motion 472 numera gjort beräkningar, som ganska klart tyderpå att den hittillsvarande ökningstakten är otillräcklig. Beräkningarnautvisar, att anslagshöjningen skulle behöva bli ca 800 milj. kr.eller motsvarande de totala biståndsanslagen för innevarande budgetår.Motionärerna rekommenderar för sin del en jämnare anslagshöjning fr. o. /73. I sina petita har också SIDA, som framhålls såväl iförenämnda motion som i motion 175 ansett att när den har att taställning till planeringsramar som även omfattar 1 o/o-planens slutar inte kanundgå att beakta detta förhållande. Deuttalanden som gjorts både i motionerna och i SIDA;s petita tar sålunda fastapå vad statsutskottet tidigare anfört om behovet av att, då säkrare bedömningarkan föreligga, anpassa anslagstilldelningen till en jämnare stegringstakt ominte 1 o/o-planens genomförande skall äventyras. Utskottet kan därför biträdayrkandet i motion 472 om att i skrivelse till Kungl. Maj:t påtalar,att 1 o/o-planens genomförande kräver en jämnare anslagsökning. Ettgenomförande av denna plan nödvändiggör en sådan anpassning avanslagstilldelningarna att den mycket kraftiga höjningenvid periodens slut, som nuvarande ökningstakt leder till, kan undvikas. Riskenför att ekonomiska skäl kommer att åberopas mot en sådan mycket kraftigengångshöjning under planens slutar är överhängande och därför också faran föratt 1 o/o-målets uppnående måste skjutas ." dels att utskottets hemställan under 1 och 2 bortha följande lydelse: "1. att beträffande tidpunkten för 1o/o-målets uppnående i anledning av motionen 1971: 472 såvitt nu är i fråga somsin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört. UU 1971: 2 60 2. att beträffande stegringstakten i detsvenska utvecklingsbiståndet fram till 1 o/o-målets uppnående 1974/75 i anledningav motionen 1971: 472 såvitt nu är i fråga som sin mening ger Kungl. Maj;t tillkänna vad utskottet anfört," Vid punkten 2 (Biståndspolitikens långsiktigainriktning och utformning) av herrar (), i (c).Turesson (m). (), Virgin (m), Wirmark (fp) och () som anser delsatt den del av utskottets yttrande som på s. 9 börjar med "Utskotteterinrar" och på s. 11 slutar med "inriktning och utformning"bort ha följande lydelse: "Imotionerna 175 och 472 har begärts att en parlamentarisk utredning tillsättsmed uppgift att göra en översyn över riktlinjerna för biståndsarbetet pågrundval av de erfarenheter som vunnits. I motionen 665 begäreslikaså på parlamentarisk väg en översyn av biståndets mål och inriktning. Idessa motioner ifrågasätts inte den nu gällande huvudmålsättningen förbiståndspolitiken. Motionärerna kräver i stället något precisare målangivelseoch en omfattande inventering av aktuella problemställningar kringbiståndspolitikens utformning. Utskottetvill för sin del ansluta sig till önskemålet om att en parlamentariskutredning tillsätts. Dettaär desto mera angeläget som planeringen av biståndsinsatserna måste ske på långsikt och snart börjar beröra slutet av den period som täckes av denlångtidsplan för utvecklingsbiståndet som statsmakterna antog 1968 och somsträcker sig fram t. o. m. /75. SIDA framhåller i sinanslagsframställning att de finansiella totalramarna för planering av desvenska insatserna under 19711975 rör sig om sammanlagt ca 6 miljarder kronoroch att anslagsvolymen därefter kan förväntas ligga omåret. Någraav de områden som utredningen bör ta upp är resultatvärderingens organisationoch omfattning, åtgärder på handelspolitikens område för att främjahandelsutbytet med , formerna för det svenska näringslivets medverkani utvecklingssamarbetet med , frivilligorganisationernas roll påu-hjälpsområdet och samordningen mellan dessa organisationers och SIDA;s arbetesamt möjligheterna till ytterligare integrering av bilaterala och multilateralainsatser. Dessutom bör utredningen granska frågan om biståndsverksamhetens omfattningoch inriktning efter 1974/75. Utredningenbör beakta de riktlinjer för det internationella utvecklingssamarbetet somdragits upp i för det andra utvecklingsårtiondet. Det ärönskvärt att de svenska biståndsinsatserna så långt som möjligt bidrar till attomsätta strategin i praktisk handling. UU 1971: 2 61 Utredningen bör i sitt arbete beakta deerfarenheter som vunnits i det svenska biståndsarbetet liksom i deinternationella organisationernas verksamhet. Den skulle dels kunna göra egnastudier av rapporter från svensk och intemationell biståndsverksamhet, delskunna tillkalla personer med särskilda biståndserfarenheter från SIDA, deinternationella biståndsorganen, näringslivet, missionen och andra frivilligaorganisationer etc. för att direkt få del av deras syn på aktuella frågeställningarinom biståndsverksamheten. Utskottetfinner det speciellt angeläget att mera effektivt knjrta samman deerfarenheter av arbetet i som finns samlade inom näringslivet,missionen, folkrörelserna, de humanitära frivilligorganisationerna etc. ochsom i möjligaste mån bör tillgodogöras av den statliga biståndsverksamheten. Utredningenförutsattes resultera i rekommendationer till konkreta åtgärder och förslagtill vidare utredningar på speciella punkter. sålunda anfört i anledning av motionerna 175, 472 och 665, samtiigasåvitt nu är i fråga, torde ges Kungl. Maj:t till känna." dels att utskottetshemställan bort ha följande lydelse: "att i anledning av motionerna 1971:175, 1971: 472 och 1971: 665 som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottetanfört om en översyn av riktlinjerna för det svenska biståndsarbetet." Vid punkten 3 (Biståndets länderinriktning)beträffande biståndet till av herrar () och Virgin (m) som anseratt det stycke i utskottets yttrande på s. 17 som börjar med "Riksdagenhar" och slutar med "biståndet till " bort ersättas med textav följande lydelse: "Enallvarlig brist i ländervalsdiskussionen i årets utrikeshuvudtitel är att därhelt saknas den princip som enligt vår mening bör vara ledmotiv för den svenskautvecklingsansträngningen; att hjälpa där hjälpbehovet är störst, att bistå desärskilt fattiga . Avsaknaden av denna riktlinje är så mycket meranmärkningsvärd som speciella åtgärder för de fattigaste hardiskuterats livligt inom FN . Rapporterna från Pearson, förordar alla koncentrerade biståndsansträngningar för dessaländer. FN förordar i sin strategi att i-länderna vidtar särskilda åtgärdertill förmån för de fattigaste . Utskottet anser att principen atthjälpbehovet skall vara ledmotivet i svenskt biståndsarbete ånyo bör slås fastoch att bör uttala att svenskt biståndsarbete framför allt börinrikta sig på de fattigaste . En anslutning från svensk sida tillFN:s rekommendation stämmer väl med vår önskan om internationell solidaritetoch social rättvisa och vår strävan att göra en kvalitativt betydande ochvärdefull insats i utvecklingsarbetet. UU 1971: 2 62 I enlighet med denna uppfattning och då enligttillgängliga uppgifter redan erhåller ett betydande stöd från kanutskottet inte finna det bistånd till som föreslås tillräckligt motiverat.Motionen 1971: 175 tillstyrkes därför, såvitt nu är i fråga, och böri enlighet därmed i skrivelse till Kungl. Maj:t ge sin mening till känna." Vid punkten 3 (Biståndets länderinriktning)beträffande biståndsinsatser i och av herrar (),i (c), (), Wirmark (fp) och () som anser delsatt den del av utskottets yttrande på s. 19 som börjar med "Fråganom" och slutar med "motionen 664" bort ha följande lydelse; "Underen följd av år har kravet på ökad hjälp till såvälförvaltningsbistånd och annat tekniskt bistånd som kreditbistånd förts fram iriksdagen. Biståndsinsatserna i från svensk sida har också ökat, men eji tillräcklig grad. Det bistånd som f. n. ges och som enligt angivnaplaneringsramar planeras för är fortfarande sålunda begränsat. Någotfullföljande av uttalande om beredvillighet att lämna kreditbiståndtill synes inte ha skett. Utskottetfinner att väl motsvarar den beskrivning statsutskottet förra åretgjorde av ett land där starka indicier talar för att en u-landsregim'allvarligt strävar till ekonomisk och social utjämning och har realistiskaförutsättningar att öka den allmänna utvecklingstakten, om den fårbistånd utifrån'. Starka politiska skäl främst närheten tillapartheidregimerna i södra och de speciella följdverkningarna avRhodesiakonflikten talar jämväl för en väsentlig utökning av den svenskahjälpen utöver vad som planerats. Därvid bör bl. a. vidgatförvaltningsbistånd, insatser beträffande jord- och skogsbruk och landsbygdensutveckling liksom i fråga om utbildning och stöd till förverkligande avinfrastrukturella projekt kunna komma i fråga. Utskottetfinner att liknande skäl kan anföras för en väsentlig utvidgning av detsvenska biståndet till , som är så gott som helt omgivet avapartheidregimerna. Regering och riksdag har betonat sinvilja att aktivt stödja de små grannstaterna till de vita minoritetsregimerna isödra . Betydligt större biståndsinsatser än de som rymmes inom de avSIDA angivna planeringsramarna bör därför komma till stånd i ienlighet med vad som anföres i motionerna 1971: 472 av herrar ochHedlund och 1971: 664 av m. fl. Utskottet vill specielltunderstryka möjligheten till vidgade insatser på undervisningens område,insatser för boskapsskötsel och landsbygdens utveckling, liksom möjligheten attbidra med infrastrukturella investeringar i fråga om kommunikationer medyttervärlden. Därvid bör undersökas om kan biträda vid UU 1971: 2 63 finansieringenav projekt som i likhet med den planerade nya vägen mellan ochZambia för dessa båda länder närmare varandra. Motbakgrund av vad ovan anförts tillstyrker utskottet motionema 1971: 472, såvittnu är i fråga, och 1971; 664 och föratsätter att SIDA får i uppdrag att läggafram en plan för ett väsentligt ökat bistånd till och . anfört i anledning av motionerna 1971: 472, såvht nu är i fråga, och1971: 664 torde ges Kungl. Maj:t till känna." dels att utskottets hemställan under 4 bort haföljande lydelse: "4. att i anledning av motionerna 1971: 472,såvitt nu är i fråga, och 1971: 664 som sin mening ger Kungl. Maj:t till kännavad utskottet anfört beträffande väsentligt ökade svenska biståndsinsatser iZambia och ," Vid punkten 4 (U-landsinvesteringar, u-ländernasindustrialisering, kapitalbildning i m. av herrar (),i (c). (), Virgin (m), Wirmark (fp)och () som anser delsatt den del av utskottets yttrande som på s. 23 börjar med "Detframhålls" och på s. 27 slutar med "denna del" bort ha följandelydelse: "Utskotteterinrar om att har uttalat sig för att bistånd till u-ländernasindustrialisering skall ges ökad vikt och noterar att statsverkspropositionenredogör för de begynnande insatserna på detta område. Av SIDA:s petita framgårdessutom att ökade insatser förbereds för industrialiseringsbistånd. a.planerar SIDA att i samverkan med svenska myndigheter och organisationer somhar speciellt intresse för industriutveckling till sig knyta engrupp industriexperter. En sådan grupps första uppgift skulle bli att samla inmaterial från internationella organisationer, svenska universitet ochhandelsföretag, industriföretag med omfattande internationella kontakter,konsulter m. fl. och därigenom klargöra vilken kapacitet och vilka erfarenhetersom skulle kunna utnyttjas för ett utbyggt svenskt industribistånd. SIDAförmedlar vidare i viss utsträckning tekniskt kunnande och företagsledandetjänster på industriområdet. Fråganom stöd åt industrialisering och frågan om utformningen avutländska privata investeringar i har tagits upp i FN-strategin. Denbärande idén i strategin är att relationerna mellan de rika och de fattigaländerna skall utformas på ett sätt som gynnar det gemensamma målet att 'nåfram till ett bättre och effektivare system för internationellt samarbete,varigenom rådande skillnader i världen kan avskaffas och välståndet kan tillförsäkras alla'. UU 1971: 2 64 Särskildaverkställighetsåtgärder i detta syfte har angivits, bl. a. att främjainvesteringar i enlighet med de utvecklingsmål och den prioritering somfastställts i nationella utvecklingsplaner. I- och u-ländemauppmanas överväga ytterligare åtgärder i detta syfte. Det kan, inte minst iljuset av FN-strategins mål, finnas anledning att göra en översyn av Sverigesmöjligheter att vidtaga ytterligare åtgärder för att främja industriellainvesteringar i . Som tidigare framhållit synes detbiståndspolitiska målet principiellt böra hållas åtskilt från frågan om stödtill olika grenar av svenskt näringsliv. Emellertid bör de myndigheter som äransvariga för utvecklingsbiståndet kunna ge impulser till åtgärder för att ökadet svenska näringslivets möjligheter att göra insatser som harutvecklingsfrämjande effekt i enlighet med nationella mål och prioritering.Härvid bör även beaktas de sociala mål som särskilt starkt understrukits avSverige under förberedelsearbetet för FN-strategin. Utskottetanser att den tidigare nämnda översynen bl. a. bör avse möjligheterna attbredda den verksamhet på industrialiseringsbiståndets område som sålunda redaninletts. Översynen bör ske under beaktande av de erfarenheter som SIDA kunnatsamla under sitt arbete med dessa frågor. Dessutom bör i detta sammanhang ävenåtgärder av det slag som avses i motionsyrkandena om utvecklingsbolag ochförinvesteringsfond kunna tas i beaktande. Utskottet föratsätter också attmöjligheten att inrätta en fond mot snedvridande kreditkonkurrens prövas idetta eller annat sammanhang. Resultatet av översynen torde redovisas till 1972års riksdag. Vadgäller investeringsgarantisystemet anser utskottet inte möjligt att med ledningav föreliggande information ge svar på frågan vilken av flera tänkbara faktorersom är huvudorsak till att systemet inte kommit till praktiskanvändning. I motionerna 175 och 472 yrkas att systemet skall liberaliseras påolika sätt. I motionen 41 hemställes att systemet måtte bli föremål för översynoch i anslutning därtill yrkas att statliga åtgärder syftande till att främjaenskilda svenska företags intressen på u-landsmarknader bör övervägas endastinom ramen för av staten finansierade åtgärder för främjande av svensk export. Denöversyn som ovan nämnts bör även kunna omfatta investeringsgarantisystemet ocheventuella alternativ till detta system. Riktmärket är även på detta område ettsystem som ökar näringslivets möjligheter att göra insatser i enlighet medu-ländemas nationella mål och prioritering. Det är viktigt att vid översynenbeakta den utredning som pågår inom om möjligheten att inrätta ettmultilateralt system för dylika garantier. En redovisning av resultatet avöversynen beträffande frågan om investeringsgarantier bör lämnas såsnart som möjligt. Översynen av industrialiseringsbiståndet och investeringsgarantissy- UU 1971: 2 65 stemetsynes kunna utföras av Kungl. Maj:t med begagnande av den utredningskapacitetsom finns inom Kungl. Maj;ts kansli och SIDA samt med parlamentariskt inslag.Utskottet förutsätter att översynen sker i samråd med expertis frånnäringslivets och arbetsmarknadens organisationer samt kooperationen. sålunda anfört i anledning av motionen 1971:41 samt motionerna1971:175 och 1971:472, de båda sistnämnda såvitt nu är i fråga, torde ges Kungl.Maj;t till känna." dels att den del av utskottets yttrande på s. 27 sombörjar med "Utskottet erinrar om" och slutar med "är ifråga" bort ha följande lydelse; "Utskottethar ovan uttalat att möjligheten att inrätta en dylik fond bör prövas i lämpligtsammanhang. Motionens syfte, såvitt nu är i fråga, synes därmed tillgodosett.Vad utskottet anfört i anledning av motionen 472, såvitt nu är i fråga, tordeges Kungl. Maj:t till känna." delsatt utskottets hemställan under 1, 2 och 3 bort ha följande lydelse; "1. att som sin mening ger Kungl.Maj;ts till känna vad utskottet anfört i anledning av motionerna 1971:41, 1971:175 och 1971: 472 såvitt de avser det statliga garantisystemet för investeringari , 2. att som sin meningger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört i anledning av motionen 1971:175 såvitt den avser bildandet av ett utvecklingsbolag föru-landsinvesteringar, 3. att som sin meningger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört i anledning av motionen 1971:472 såvitt den avser utredning av förutsättningarna för en särskild fond förförinvesteringsstudier, ett statligt svenskt utvecklingsbolag för u-landsinvesteringaroch en fond för att möta kreditkonkurrens," Vid punkten 5 (Humanitärt bistånd ochutbildningsstöd till befrielserörelser) av herrar (). (),i (c), Wirmark (fp) och () som anser delsatt den del av utskottets yttrande på s. 30 som börjar med "Utskotteterinrar" och slutar med "förevarande del" bort ha följandelydelse: "Utskottetvill erinra om statsutskottets uttalande i utiåtande ; 82. I dettatillstyrktes humanitärt stöd och utvecklingsstöd till afrikanskabefrielserörelser med beaktande av att utformningen av svenskt statligt stöd ejkan tillåtas komma i konflikt med den folkrättsliga regeln att ingen stat harrätt att ingripa i en annan stats inre angelägenheter. En sådan konfliktbehöver inte uppstå, säges i utlåtandet, i de fall då FN entydigt tagit ställningmot förtryck av folk som eftersträvar nationell frihet. Detta kan anses varafallet beträffande , och de under överhöghetstående UU 1971: 2 66 Vad avser hjälp till apartheidpolitikens offer kan sådan hjälpmotiveras bl. a. med FN:s uttryckliga fördömande av den sydafrikanskaapartheidpolitiken. Isamma utlåtande påpekas att de speciella förutsättningarna för stöd åt vissabefrielserörelser i inte ger underlag för generella krav på statligastödåtgärder till rörelser och organisationer vilka betecknas som nationellaeller sociala befrielserörelser. Iutlåtandet framhålles även att statligt humanitärt bistånd som genom Röda korsetoch därmed jämförliga hjälporganisationer förmedlas till olikabefolkningsgrupper i länder, vilka befinner sig i inbördeskrig, inte synesmöta betänkligheter från folkrättslig synpunkt. Medtanke på den ökade betydelse som detta slag av bistånd kan väntas få iframtiden kan, såsom föreslås i motion 1971: 683, det vara motiverat attkomplettera de riktlinjer fastställt. Utskottet vill därförmed bifall i detta avseende till motion 683 förorda att, utöver de uttalandensom gjorts i statsutskottets utlåtande ; 82 och utrikesutskottets utiåtande1970: 9, följande principer bör beaktas i det svenska stödet tillmotståndsrörelser i den s. k. tredje världen: Vid bedömningen av vilkamotståndsrörelser som skall stödjas måste hänsyn tas till rörelsens politiskamålsättning lika väl som till omfånget av det stöd motståndsrörelsen har frånlandets egen befolkning, måste kraftfullt ochlångsiktigt verka för respekt för den folkrättsliga noninterventionsprincipen.Varje svenskt stöd till motståndsrörelser måste utformas under iakttagande avdenna princip. Stöd i form av vapenhjälp ellerpengar till vapenhjälp till motståndsrörelser får därför inte komma i frågafrån statens sida och bör inte heller komma i fråga från frivilligaorganisationers sida. Inte heller ospecificerade statiiga anslag bör ges. Stöd till motståndsrörelser börinriktas på humanitärt-civila insatser. bör på ett generöstsätt ge motståndspolitiker politisk asyl i vårt land. På ett aktivt och konsekventsätt bör vårt land också utnyttja möjligheten till diplomatiska påtryckningar iolika internationella sammanhang för att ge politiskt och moraliskt stöd åtmotståndsrörelser som vi sympatiserar med. Avbrytande av diplomatiskaförbindelser skall däremot i regel inte betraktas som en lämplig metod förkritik av annat lands regering, eftersom sådana relationer inte i och för siginnebär en manifestation av vänskap utan i första hand utgör en praktiskkommunikationskanal. Svenska företag som verkar iländer av det slag som motionen handlar om, bör inom ramen för en normalföretagsverksamhet, söka stimulera intern-demokratiska processer inom företaget och stödja UU 1971: 2 67 ochuppmuntra initiativ på det fackliga, kooperativa och sociala området. sålunda anfört i anledning av motion 1971: 683 i vad avser principerför stöd till motståndsrörelser i den tredje världen torde ges Kungl. Maj:ttill känna." delsatt den del av utskottets yttrande som på s. 30 börjar med "Ettliknande" och på s. 31 slutar med "i fråga" bort ha följandelydelse: "Utskottetfinner det angeläget att de politiska partierna beredes ökade möjligheter attdeltaga i utformningen av detta bistånd. För detta talar såväl det faktum attresurserna för det bistånd varom nu är fråga, kommer att öka som att dennabiståndsverksamhet ofta inrymmer mycket ömtåliga politiska bedömningar. Detsynes därför utskottet önskvärt att flyktingberedningen utvidgas till att äveninkludera representation för de demokratiska politiska partierna. Vad utskottetsålunda anfört i anledning av motion 1971: 472 i vad avser flyktingberedningenssammansättning torde ges Kungl. Maj:t till känna." delsatt utskottets yttrande på s. 31 fr. o. m. den mening i fjärde stycket sombörjar med "har" t. o. m. det stycke som slutar med"därför avstyrkes" bort ha följande lydelse: "Utskottetvill med instämmande i de synpunkter som anförs i motion 1971:472 understrykavikten av att i FN tillvaratar de möjligheter som finns till att taegna initiativ i syfte att bygga upp ett FN-program för ett materiellt stödtill motståndsrörelser främst i södra . Ett sådant internationelltprogram skulle utgöra ett ytterst värdefullt komplement till de existerandehjälpprogrammen för södra , förvaltningsfonden för apartheidpolitikensoffer och utbildningsprogrammet för södra . Det föreslagna programmetborde inriktas på stöd till de moståndsrörelser som bedriver en betydande civilförvaltning och avse bl. a. bidrag till sjukhus, medicin, skolor och annanutbildning.