bet · FU01SfU40 · 1971-12-31 00:00:00 — Socialförsäkringsutskottetsbetänkande nr 1971 SfU 1971:40 Socialförsäkringsutskottetsbetänkande i anledning av motioner angående det kommunala bostadstilläggettill pensionärer. har i ett sammanhangbehandlat följande två motioner, nämligen 1) motionen 1971: 704 av m.fl. (m), ivilken hemställts såvitt nu är i fråga om utredning och förslag i fråga omförstatligande av det kommunala bostadstillägget till folkpension samtåstadkommande av enhetliga regler för utgivande av sådant bostadstillägg; 2) motionen 1971:712 av i m.fl.(fp), i vilken hemstäUts såvitt nu är i fråga att i skrivelse tUlKungl. Maj:t begär förslag till statliga åtgärder i syfte att utjämnaskillnaderna i utgående kommunala bostadstUlägg. Gällandebestämmelser m. m. Enligt lagen (1962:392) om hustmtillägg ochkommunalt bostadstillägg tUl folkpension kan kommun fatta beslut om attkommunalt bostadstillägg skall utges i kommunen. Sådana beslut föreligger sedanår 1963 i alla kommuner i riket. Kommunalt bostadstiUägg utgår efterinkomstprövning till den som åtnjuter folkpension i form av ålderspension,förtidspension eller änkepension och är mantalsskriven inom kommunen. Bostadstilläggenutgår enligt grunder som kommunen själv bestämmer. Avvikelse från de i lagenfastställda inkomstprövningsreglerna får dock inte göras och inte heller fårkommunen ställa upp viUkor om viss tids bosättning i kommunen eller liknande.För pensionärer som är bosatta i ålderdomshem eUer därmed likställt hem ägerKungl. Maj;t maximera det kommunala bostadstillägget. BostadstiUäggenfinansieras helt av vederbörande kommun. Kommunernahar i huvudsak utformat grunderna för bostadstillägget enligt något av följandealternativ. AlternativI: Bostadstillägget utgår med ett generellt belopp oberoende av den verkligabostadskostnaden. AlternativII: Bostadstillägget bestäms av bostadskostnaden inomramen för ett maximum, beloppsmässigt eller standardmässigt (t. ex. kostnadenför två rum och kök). SfU 1971: 40 2 Alternativ III: BostadstUlägget, som utges inomramen för ett maximibelopp, består dels av ett generellt grundbelopp dels avett belopp som är knutet till bostadskostnaden. Avundersökningar som utfört framgår att alternativen ijanuari 1969 fördelade sig mellan de dåvarande 848 kommunerna så att 561 () gått in för alternativ I, 133 kommuner () för alternativ II och154 kommuner () för alternativ III. Alternativ I tillämpades framför allt avde mindre kommunerna. fördelade sig alternativen påpensionärerna så att 260 966 () fick tillägg enligt alternativ I och 360108 () efter alternativen IIoch III. Av bostadstilläggen var reducerade på grund av inkomstprövningen. Beloppsm'ässigthar de kommunala bostadstilläggen av kommunal-ekonomiska, kommunalpolitiska ochandra skäl kommit att bli mycket varierande från tillägg som täcker hela denfaktiska bostadskostnaden vid en normal utrymmes- och utrustningsstandard tillmycket låga belopp som endast täcker en mindre del av bostadskostnaden. Entabell, hämtad från Svenska kommunförbundets material, över utgåendetill-läggsbelopp är intagen i andra lagutskottets utlåtande 2LU1970: 72 till vilken hänvisas. Av tabellen framgår att beloppen för ensamståendevid den tidpunkten varierade från den nedre gränsen . jämte några fall utan maximering. Ettstort antal kommunsammanslagningar har ägt rum /1971. Mot848 kommuner svarar 464, En undersökning, somPensionärernas riksorganisation gjort på grundval av förhållandena , utvisar att kommunsammanslagningarna haft en gynnsam inverkan påbostadstilläggens storlek och medfört en ökad utj'åmning i principerna förtUläggens utgivande. Enligt denna undersökning varierar tilläggsbeloppen frånoch med för ensamstående från , till , och för äktamakar från , till . vartill kommer ett antal kommuner utanmaximering. I syfte att främja utvecklingen mot störreenhetlighet och samordning utfärdade den 11 november1968 en rekommendation beträffande grunderna för bostadstillägget. Målsättningenför bostadstilläggen formuleras i denna rekommendation så att dessa förutomatt stimulera pensionärerna att söka skaffa sig lättskötta och moderna bostäder bör ge största möjliga grupp folkpensionärer täckning för den verkligabostadskostnaden. Detta bör ske inom ramen för en rimlig kostnad för kommunernaoch med rimlig administrativ belastning för försäkringskassorna. Utifrån dennamålsättning rekommenderar förbundet att grunderna för de kommunalabostadstilläggen utformas så att till alla pensionärer utgår ett generellt SfU 1971: 40 3 grundbelopp,vilket som regel inte bör överstiga , samt att bostadskostnad övergrundbeloppet täcks intill ett tak, som kan vara antingen beloppsmässigt ellerstandardmässigt fixerat. Rekommendationenhar enligt uppfattning lett till justeringar uppåt avbostadstilläggens belopp. Detta förhållande jämte ökningen av antaletpensionärer har medfört betydande kostnadsökningar för kommunerna. Från 1966tUl ökade kommunernas kostnader för bostadstiUäggen från ca 450 till ca850 miljoner kr. beräknas de uppgå tiU ca . I sitt avlämnade betänkandePensionstillskott m. m. (SOU 1968: 21) föreslog pensionsförsäkringskommitténbl. a. viss uppmjukning av inkomstprövningsreglerna för erhållande avkommunalt bostadstillägg. Vid remissbehandlingen av betänkandet framförde riksförsäkringsverketvissa kritiska synpunkter på förslaget i stort och menade att en ny översyn avpensionssystemet borde komma tiU stånd. Vid en sådan översyn borde ocksåinkomstprövningsfrågan tas upp, varvid det borde övervägas om de kommunalabostadstilläggen hör hemma inom socialförsäkringssystemet eller om de börknytas samman med bostadsstödets övriga delar. ansågatt man borde pröva om tiden var mogen för att staten övertog ansvaret församtliga pensionsförmåner som är knutna till den allmänna försäkringen, dvs.även de kommunala bostadstilläggen till folkpensionärer. iMalmöhus län ansåg att det skulle vara önskvärt att åstadkomma mera likartaderegler för de kommunala bostadstilläggen, eftersom de nuvarande storaskUlnaderna måste anses otillfredsställande. iSverige pekade på de stora differenser som föreligger beträffandebostadstilläggen i de olika kommunerna och förutsatte att bostadstilläggen ficken sådan utformning att de täcker en godtagbar bostadsstandard åtfolkpensionärerna. Ipropositionen 1969: 38 med förslag till lag om pensionstillskott, m. m.förklarade föredragande departementschefen att han inte var beredd att förordautredningar av det slag som och Kommunförbundetföreslagit. Sådana utredningar skuUe för övrigt ta en avsevärd tid och deförbättringar beträffande de inkomstprövade förmånerna, som kommitténföreslagit och som i övei-vägande grad mottagits med tillfredsstäUelse avremissinstanserna, skulle inte kunna genomföras förrän längre fram i tiden.Departementschefen ansåg sig böra godta kommitténs förslag. När det gälldepåpekandena från bl. a. i om deolUcheter som föreligger mellan bostadstilläggen i olika kommuner, erinradedepartementschefen om att utvecklingen i fråga om bostadstiUäggen alltmera SfU 1971: 40 4 gåtti den riktningen att deras storlek anknutits till pensionärernas faktiskabostadskostnader. Han hänvisade också till innehållet i den av utfärdade rekommendationen angående nya normalgmnder förbostadstUlägg. Vidriksdagsbehandlingen väckte departementschefens uttalanden inte någon gensaga(se 2LU 1969: 41). Imotioner till riksdag hemställdes att frågan om formerna för detframtida bostadsstödet till folkpensionärer blev föremål för utredning. Vid ensådan översyn borde prövas om bostadstilläggen skulle föras över frånsocialförsäkringssystemet till det statliga bostadsstödets övriga delar.Därvid skulle bostadsstödet till folkpensionärerna i likhet med bostadsstödettill barnfamiljerna kunna utformas som ett statligt gmndstöd kompletterat medkommunala tillägg enligt av kom-munema beslutade grunder. I andra motioner tillsamma riksdag hemställdes om en utredning med uppgift att skapa normer förkommunala bostadstillägg som gav täckning för en normal bostadskostnad. För attnå detta mål kunde det erUigt motionärerna bli nödvändigt med en viss statligstyrning av bostadstilläggens utformning och administration. Motionemabehandlades av andra lagutskottet i utlåtandet 2LU 1970: 72. Utskottet uttaladesin anslutning tUl en utveckling mot mer likformiga grunder för de kommunalabostadstiUäggen innebärande en anpassning av tilläggens belopp tillpensionärernas faktiska bostadskostnader. En sådan utveckling var enligtutskottet redan 1 gång. och skulle accentueras genom de föreståendekommunsammanslagningarna. Bakom utvecklingen spårade utskottet ocksåKommunförbundets ovan redovisade rekommendation angående nya normalgrunder förbostadstillägg. Utskottet utgick från att kommunerna; vid sina överväganden omgrunderna för bostadstillägg skulle i huvudsak följa Kommunförbundetsrekommendation. En utredning med uppgift att skapa normer för bostadstilläggensom gav täckning för en normal bostadskostnad var därför inte erforderlig. Närdet gällde det andra utredningsyrkandet huruvida de kommunala bostadstilläggenhör hemma, inom socialförsäkringen eller om de borde knytas samman medbostadsstödets övriga delar anslöt sig utskottet till vad föredragandedepartementschefen anfört i den ovan angivna propositionen . De kommunala bostadstilläggens finansieringssidahar aktualiserats i vid ett flertal tillfällen genom motionsyrkandenom införande av ett statligt grundbelopp i det kommunala bostadstillägget.Yrkandena har ställts i syfte bl. a. att uppnå en längre gående utjämning av deekonomiska olikheterna mellan kommunerna än skatteutjämningssystemet i sinnuvarande utformning ger. I enlighet med statsutskottets utlåtanden : 36och 1970: 120 har båda åren understmkit att aUmänt hållna,automatiskt verkande regler som ej inkräktar på kommunernassjälvbestämmanderätt även i fortsättningen bör vara huvudprincip iskatteutjämningssystemet. kunde därför inte biträda de motionsvisframförda yrkandena om vissa specialdestinationer. Med stöd av Kungl. Maj;tsbemyndigande tillkallade chefen för finansdepartementetsakkunniga med uppdrag att se över reglerna om skatteutjämningsbidrag tillkommunerna skatteutjäm-ningsrevisionen. Översynen skall ha som målsättningatt med bevarande av det nuvarande systemets principiella uppbyggnad uppnå enbättre och rättvisare utjämning av det kommunala skattetrycket i olika delar avlandet. Chefenför tillsatte med stöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande den 20mars 1970 en beredning med uppgift att behandla frågor om uppgifts- ochansvarsfördelningen mellan stat och kommun länsberedningen. I avvaktan pålösning av dessa fördelningsproblem ansåg chefen för senast i ett svar på en interpellation att frågan omkostnadsfördelningen mellan stat och kommun inte skall tas upp tUl prövning. Medhänvisning tiU länsberedningens arbete avstyrkte finansutskottet i sittbetänkande 1971: II motioner till årets riksdag med yrkande om enskyndsam utredning av frågan om kostnadsfördelningen mellan stat och kommun.Utskottet avstyrkte också ett motionsyrkande om förtur iskatteutjämningsrevisionens arbete av frågan om ett statligt grundbelopp i detkommunala bostadstillägget för folkpensionärer. pekade på vadstatsutskottet tidigare anfört i ämnet. Utskottet anförde också att ettstatiigt bidrag på till var och en av de pensionärer som uppbär bostadstillägg skulle innebära ökade statsutgifter på ca 800miljoner kr. Utskottet menade att ett sådant kostnadsåtagande frånstatsmakternas sida skulle stå i strid mot vad uttalatangående nödvändigheten av en restriktiv utgiftsprövning. reservation till betänkandet anfördes att utbyggnaden av den kommunalaverksamheten lett tiU stora ekonomiska påfrestningar för kommunerna. Dåexpansione a i hög grad sammanhänger med att staten genom direkta beslut ålagtkommunerna nya uppgifter, var det enligt reservanterna nödvändigt attkostnadsfördelningen mellan stat och kommun uppmärksammas. I reservationenhemställdes att skulle anhålla om en skync'jsam parlamentariskutredning rörande kommunernas ekonomiska situiation, varvid frågan omkostnadsfördelning mellan stat och kommun beaktades. I en annan reservationuttalades att kostnaderna för de kommunala bostadstilläggen är mycketbetungande för kommunerna. Den n.uvarande ordningen beträffande bostadstilläggensfinansiering utgjorde därför ett betydelsefullt exempel på nödvändigheten avatt snabbt utreda kostnadsfördelningen mellan stat och kommun. Dennaresetvation imynnade ut i ea hemställan att SfU 1971: 40 6 ianledning av motionen om ett statligt grundbelopp i det kommunalabostadstillägget skulle ge Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört. Vidbehandlingen av finansutskottets betänkande biföll riksdagende båda reservationerna. Isvar på enkla frågor förklarade chefen forfinansdepartementet att direktiven för en utredning som skall behandla frågorom kostnadsfördelningen mellan stat och kommun f. n. håller på att utarbetas ifinansdepartementet och att han räknade med att utredningen skulle kunnatillsättas . Det kan tilläggas att i enskrivelse till chefen för hemställt attstaten mot bakgrund av kommunernas ekonomiska situation och kostnadsutvecklingenför bostadstilläggen till pensionärer medverkar tUl finansieringen avbostadstilläggen. Detta bör enligt förbundets mening rämpligen ske genominförande av ett statsbidrag bestämt till visst belopp för varje pensionär somär berättigad till kommunalt bostadstillägg. Förbundet föreslår att detstatliga bidraget bestäms tUl för varje pensionär, dock högst detbelopp pensionären uppburit i bostadstillägg. Framställningen övervägs f. n. iKungl. I förevarande motioner, 1971:704 och 1971:712,hemställs om utredning och förslag till enhetliga regler för utgivande avkommunalt bostadstillägg till folkpension'ärer. Riktpunkten bör enligt denförstnämnda motionen vara att tillägget skall täcka hela bostadskostnaden,inklusive till boendet knutna utgifter för bränsle, lyse, telefon m. m., upptill ett tak som fastställs likvärdigt kommun för kommun i relation tillortens pris. För att påskynda uvecklingen mot likvärdiga regler förbostadstiUägg i hela landet bör man enligt motionen 1971:704 överväga ettförstatligande av tilläggen och enligt motionen 1971:712 pröva någon form avstatiigt bidrag till finansieringen av tilläggen. Avden redogörelsen framgår att kommunerna i huvudsak utformat grundernaför de kommunala bostadstilläggen enligt något av följande tre alternativ. Detförsta alternativet inneb'är att ett generellt tillägg utgår till allapensionsberättigade inom kommunen, oberoende av pensionstagarensbostadskostnad, det andra att tillägget i sin helhet bestäms avbostadskostnaden inom ramen för ett maximibelopp. Det tredje alternativet utgören kombination av de båda första och innebär att bostadstillägget utgår, inomramen för ett maximibelopp, dels med ett generellt grundbelopp, dels med ettbelopp som är knutet SfU 1971: 40 7 Beloppsmässigt uppvisar de kommunala bostadstilläggenbetydande variationer från tiUägg som täcker hela den faktiskabostadskostnaden vid en normal utrymmes- och utrustnings-standard till beloppsom täcker en mindre del av bostadskostnaden. utfärdade anvisningar för kommunerna angåendenormalgmnder för bostadstillägg. I dessa anvisningar rekommenderarKommunförbundet att grunderna för bostadstilläggen utformas i enlighet med dettredje alternativet. Alla pensionärer bör få ett generellt grundbelopp, vilketsom regel inte bör överstiga , samt få sinabostadskostnader över grundbeloppet täckta intill ett tak, som kan varaantingen beloppsmässigt eller standardmässigt fixerat. Rekommendationenledde med ganska omedelbar verkan till ati pensionärerna i ökad utsträckningkom att erhålla bostadstillägg som täcker hela bostadskostnaden upp till ettvisst maximum. En accentue-ring av denna utveckling har kunnat noteras isamband med kommunsammanslagningarna särskilt det stora antaletsammanslagningar som ägde rum vilka ofta gjort detnödvändigt att ta ställning till bostadstilläggens konstruktion och storlek.Enligt utskottets mening kan utvecklingen mot enhetliga grunder för utgivandeav bostadstiUägg numera sägas vara på så god väg att någon särskild utredningav frågan inte är erforderlig. Utskottet avstyrker därför bifall tiU motionernai dessa delar. Närdet gäller frågan om förstatiigande av bostadstilläggen eller införande av ettstatiigt bidrag till dessa vill utskottet erinra om den begäran, som riksdageni våras gjorde om utredning rörande kommunernas ekonomiska situation varvidfrågan om kostnadsfördelningen mellan stat och kommun skulle beaktas. Utskottetvill också erinra om det uttalande som gjorde att dennuvarande ordningen beträffande finansieringen av de kommunalabostadstill-läggen till pensionärer utgör ett betydelsefullt exempel pånödvändigheten av att kostnadsfördelningen mellan stat och kommun snabbtutredes. Enligt vad chefen för har uppgivit i svarpå enkla frågor håller direktiven till en utredning som skall behandlakostnadsfördelningen mellan stat och kommun f. n. på att utarbetas ifinansdepartementet. Utredningen beräknas kunna bli tillsatt inom de närmastemånaderna. Med hänsyn till beslut tar utskottet förgivet att frågan om bostadstilläggens finansiering kommer att ingå iutredningens arbetsuppgifter. Motionärernas krav på utredning angåendeförstatiigande av bostadstilläggen, helt eller delvis, torde därigenom kommaatt bli tillgodosedda. Något initiativ från sida i dessa hänseendenär således inte påkallat. Med hänvisning till vadutskottet anfört får utskottet hemställa SfU 1971: 40 8 att motionen 1971:704, såvitt nu är i fråga, ochmotionen 1971:712, såvitt nu är i fråga, inte föranleder någon riksdagensåtgärd. Påsocialförs'äkringsutskottets v'ägnar Närvarande:herrar (), (), i (fp)*, herrar Ringaby (m),i (s), i Nennesholm (c), (), herrarMundebo (fp). (), i (m), (), fröken (), herrar i (vpk)*, i (c) och (). *Ej närvarande vid betänkandets justering. N, o, , 1971