bet · FU01SkU55 · 1971-12-31 00:00:00 — Skatteutskottetsbetänkande nr 55 är 1971 SkU 1971:55 betänkande i anledning av motioner angåenderesultatutjämning vid beskattningen m. m. I detta betänkande behandlas motionen 1 97 1:235 av herrJosefson i Arrie m. fl. (e) vari hemställs att i skrivelse tillKungl. Maj:t begär tilläggsdirektiv till den pågående utredningen omföretagsbeskattningen i fråga om införande av rätt till öppen resultatutjämning genom en kontometod, ienlighet med vad som anförts i motionen; motionen 1971:305 av ni. (fp, c) vari hemställs att i skrivelse tillKungl, Maj:t begär utredning och förslag om införande av generellt kontosystem(investeringskonto) vid beskattningen i enlighet med vad i motionen anförts; motionen 1971:316 av m. fl, (c) vari hemställs att i skrivelse till Kungl.Maj:t begär utredning av frågan om inkomstutjämning för konstnärer; motionen 1971:615 av m, fl. (m, c, fp) vari hemställs att 1, antar a. Förordning angående ändring i förordningen (1960:63) om rätt tillförlustufjämning vid taxering för inkomst. Härigenom förordnas, att 2, 8 och 9§§ förordningen (1960:63) om rätt till förlustutjämning vid taxering förinkomst skall erhålla följande ändrade lydelse. Med förlust-------- . Förlustavdrag må medgivas allenast om skattskyldig underförluståret eller under något av de två närmast föregående beskattningsårenvarit jämlikt 22 § 1 mom, första stycket vid 1) taxeringförordningen skyldigavlämna självdeklaration till ledning för sin taxering för inkomst eller omskattskyldigs bruttointäkter av en eller flera förvärvskällor under något av nämnda år uppgått till sådant belopp att han jämlikt bestämmelsernavid 2) eller 3) nämnda stycke varit skyldig avlämna deklaration som sagts.Vid bedömande av fråga om rätt till förlustavdrag föreligger skall beträffandeäkta makar och oskift dödsbo tillika iakttagas vad i tredje och sjätte styckenasagda moment stadgas. För rätt till förlustavdrag erfordras härutöver attdeklaration för förluståret avgivits under vederbörligt taxeringsår. Tillförlustavdrag------- vederbörligt taxeringsår. (Se vidareanvisningarna) Om aktierna i aktiebolag ellerandelarna i ekonomisk förening vid ingången av förluståret eller utgången avdet beskattningsår, för vilket taxering skall ske, till huvudsaklig del ägdeseller på därmed jämförligt sätt direkt eller genom formedling av juridiskperson - innehades av en fysisk person eller ett fåtal fysiska personer, må vidsagda taxering förlustavdrag ej medgivas med mindre samtliga eller så gott somsamtliga aktier eller andelar vid nämnda båda tillfällen ägdes eller på angivetsätt innehades av samma fysiska person eller personer samt under förutsättningtillika, å fråga är om två eller flera aktie- eller andelsägare, att envar avdessa ägde eller innehade ungefärligen lika stor andel i aktie- ellerandelskapitalet vid det ena som vid det andra tillfället. Hinder förförlustavdrag möter dock ej, där skiljaktighet i ägareförhållandena betingasav att aktierna eller andelarna genom arv, testamente eller bodelning övergåttå annan fysisk person eller andra fysiska personer eller av att på nämnt sättförvärvade aktier överlåtits å sådan fysisk person eller sådana fysiskapersoner som sedan förlustårets ingång innehaft aktier i företaget. Har bolag (dotterbolag) genomfusion enligt 1 74 § 1 mom. lagen om aktiebolag upplöstsoch uppgått i annat bolag (moderbolag), äger moderbolaget samma rätt tillförlustavdrag, som om fusionen ej skett tillkommit dotterbolaget. Därestaktierna i moderbolaget vid utgången av beskattningsåret eller aktierna idotterbolaget vid ingången av förluståret till huvudsaklig del ägdes eller pådärmed jämförligt sätt innehades - direkt eller genom förmedling av juridiskperson av en fysisk person eller ett fåtal fysiska personer, skall vad nysssagts angående moderbolagets rätt att utnyttja dotterbolagets förlustavdraggälla endast därest moderbolaget jämväl ägde mer än niotiondelar av aktiekapitalet i dotterbolaget. Ägdes eller innehades på sätt nysssagts aktierna i moderbolaget vid utgången av beskattningsåret av en fysiskperson eller ett fåtal fysiska personer, skall såsom förutsättning förförlustavdragets utnyttjande jämväl gälla, att denna person eller dessa personer ägde eller innehadesamtliga eller så gott som samtliga aktier i moderbolaget jämväl vid ingångenav dotterbolagets ifrågavarande förlustår. Är i fall, som sist sagts, fråga omtvå eller flera aktieägare, kräves ytterligare att envar av dessa ägde ellerinnehade ungefärligen lika stor andel i aktiekapitalet vid det ena som vid detandra av sistnämnda båda tillfällen. Hinder för förlustavdragets utnyttjandemöter dock ej, där skiljaktighet i ägarförhållandena betingats av att aktiernagenom arv, testamente eller bodelning övergått å annan fysisk person ellerandra fysiska personer eller av att på nämnt sätt förvärvade aktier överlåtitså sådan fysisk person eller sådana fysiska personer som sedan förluståretsingång innehaft aktier i företaget. Denna förordning träder i kraft den1 . Äldre bestämmelser gäller dock vid 1972 eller tidigare årstaxering och vid eftertaxering för eller . Förordningom rätt till utjämning i vissa fall av statlig inkomstskatt i sambandmed inkomststegring eller inkomstminskning. Härigenom förordnas som följer. Fysisk person, oskift dödsbo ellerfamiljestiftelse må, under de förutsättningar och på det sätt nedan i nämndaförordning sägs, erhålla utjämning av statlig inkomstskatt i samband medinkomststegring eller inkomstminskning. Uppgår den beskattningsbarainkomsten för i 1 § omförmäld skattskyldig till belopp, som med minst 10 000kronor överstiger eller understiger den skattskyldiges motsvarande inkomstunder det nästföregående beskattningsåret (jämförelseåret), skall utjämningenav skatten verkställas sålunda att den skatt, som den skattskyldige har attjämlikt förordningen om statlig inkomstskatt erlägga, nedsättes till sådantbelopp, att den sammanlagda statliga inkomstskatten för det ifrågavarandebeskattningsåret och förjämförelseåret blir lika stor som summan av den skatt,som han haft att erlägga för nämnda båda år, därest den sammanlagdabeskattningsbara inkomsten med lika delar belöpt på vartdera avåren. Vid tillämpningen av bestämmelsen i första stycket skallberäkning av skatt ske efter det procenttal av grundbeloppet för statliginkomstskatt, som jämlikt 12 § förordningen om statlig inkomstskatt skalltillämpas för slutlig skatt på grund av taxeringen för beskattningsåret, (Sevidare anvisningarna) Finnes vid jämförelse som i .2 §sägs mellan de beskattningsbara inkomsterna merinkomsten ellerinkomstminskningen uppgå till lägre belopp än , skall den statligainkomstskatten för beskattningsåret eller för jämförelseåret likväl icke utgåmed högre belopp, än som skolat beräknas, därest merinkomsten ellerinkomstminskningen uppgått till . Oaktat vad i 2 och 3 §§ stadgas, mådock skatteutjämning, som där sägs, ej ske med mindre denna föranleder attskatten beräknas till ett lägre belopp än enligt förordningenom statlig inkomstskatt. Har skattskyldig avlidit underbeskattningsåret, skall med avseende ä rätt till skatteutjämning, som i dennaförordning avses, oskift dödsbo efter honom äga samma rätt, som eljest skullehava tillkommit den skattskyldige. Ingår i den beskattningsbarainkomsten enligt taxeringen för beskattningsåret ackumulerad inkomst och harav den skatt.skyldige framställt yrkande om tillämpning av förordningenangående beräkning av statlig inkomstskatt för ackumulerad inkomst vunnitbifall, må skatteutjämning enligt förevarande förordning ej medgivas för skatt,som i anledning av samma taxering påföres. Därest i den beskattningsbara inkomsten enligt taxeringenför jämförelseåret ingått ackumulerad inkomst och om i anledning däravsärskild skatteberäkning skett enligt förordningen angående beräkning avstatlig inkomstskatt för ackumulerad inkomst, skall vid nu ifrågavarande skatteutjämningså anses som om den beskattningsbara inkomsten uppgått till det belopp, vilketlegat till grund för skatteberäkningen enligt nämnda förordning, respektive somom skatten beräknats å sistnämnda belopp enligt förordningen om statliginkomstskatt. (Se vidare anvisningarna.) Rätt till skatteutjämning enligtdenna förordning föreligger endast för sådan i 1 § omförmäld skattskyldig, sompå grund av vad i 22 § 1 mom. 1)3) taxeringsförordningen sägs varit skyldigatt utan anmaning avlämna självdeklaration till ledning för sin taxering förinkomst under jämförelseåret eller något av de två närmast föregåendebeskattningsåren. Tillika skall gälla att deklarationsskyldighetenfullgjorts under iakttagande av de härför i taxeringsförordningen lämnadeföreskrifterna. Skattskyldig, som önskar erhållaskatteutjämning enligt denna förordning, har att därom göra ansökan hosprövningsnämnden i det län, där den skattskyldige skall taxeras till statliginkomstskatt för inkomsten under beskattningsåret. Ansökan ingives eller insändes till prövningsnämndenskansli och skall, med undantag för fall varom i 12 § sägs, vara till kanslietinkommen före utgången av april månad efter taxeringsåret, Bifalles ansökning, varom i 8 §förmäles, skall - därest beslutet icke kan iakttagas vidpåföringen av slutlig skatt enligt taxeringen, varom fråga är - meddelaförordnande om avkortuing, eller, där restitution skall ske, tillställa denskattskyldige honom tillkommande belopp över postgiro, Ärestituerat belopp utgår icke ränta. Kan ansökning om skatteutjämningenligt denna förordning icke av prövningsnämnd upptagas till avgörande, emedanden skattskyldiges taxering förjämförelseåret icke vunnit laga kraft, skallprövningsnämnden genom särskilt beslut förklara ansökningen vilande. Detankommer därefter på den skattskyldige att, sedan ifrågavarande taxering vunnitlaga kraft, till prövningsnämnden inkomma med framställning om ansökningensupptagande till förnyad behandling. Sådan framställning skall göras inom ett årfrån det slutligt beslut eller utslag meddelades i taxeringsfrågan. Har skatteutjämning enligt dennaförordning skett, men ändras den beskattningsbara inkomst, vara den utjämnadeskatten beräknats genom beslut av prövningsnämnd eller utslag av kammarrätteneller Kungl, Maj:t eller åsättes den skattskyldige genom sådant beslut ellerutslag eftertaxering till statlig inkomstskatt så att grunderna förskatteutjämningen eller förutsättningarna för rätten att komma i åtnjutandedärav ändras, skall prövningsnämnden vidtaga den ändring av skatteutjäiuningenvartill förhållandena kunna föranleda. 1*-1971. Föreligga förutsättningar förskatteutjämning enligt denna förordning först efter meddelandet av sådantbeslut av prövningsnänind eller utslag av kammarrätten eller Kungl. Maj:t som i11 § sägs, eller har den beräknade merinkomsten eller inkomstminskningen ökattill följd av sådant beslut eller utslag, äger den skattskyldige inkomma medansökning enligt 8 § från det ifrågavarande beslut eller utslagmeddelades. Äger skattskyldig enligt 99 § taxeringsförordningen isärskild ordning anföra besvär hos prövningsnämnd, må han tillika inom därangiven tid inkomma med ansökningen enligt 8 §. Beträffande underrättelse om beslutav prövningsnämnd enligt denna förordning ävensom beträffande rätt att föratalan över dylikt beslut skola de i taxeringsförordningen givna bestämmelsernai fråga om taxering för inkomst äga motsvarande tillämpning; dock att besväröver prövningsnämnds beslut att förklara ansökningen vilande enligt 10 §. Konungen äger utfärda förtillämpning av denna förordning erforderliga föreskrifter. Tillledning för skatteberäkningen anföres följande exempel: Beskattningsbarinkomst förjämförelseåret .............. 10 000 Beskattningsbarinkomst för beskattningsåret ........ 20 100 Sammanlagd beskattningsbar inkomst kronor 30 100 Efter utjämning fördeladbeskattningsbar inkomst (delbeloppen avjämnas till närmaste hundratal kronorså att summan av delbeloppen motsvarar den sammanlagda beskattningsbarainkomsten): förjämförelseåret ..................................................... 15 000 förbeskattningsåret ................................................. 15 100 Skatt ä fördelad inkomst enligt grunderna vid taxeringen för det beskattningsår varunder merinkomst uppkommit antages utgöra: å .......................................................... ... 1 800 å .......................................................... .... 1820 Kronor 3 620 Avgår skatt å enligt samma grunder ..... 1 000 Skatt att erlägga enligt taxering för beskattningsåret Kronor 2 620 Det anmärkes, att - för attskatteutjämning enligt denna förordning för den i exemplet avseddeskattskyldige må äga rum jämväl vid taxering - denbeskattningsbara inkomsten enligt sistnämnda års taxering skall uppgå tilllägst , dvs. med överstiga den tidigarebeskattningsbala inkomsten, . Innebörden av 6 § andra stycket belyses av följandeexempel. En skattskyldigs beskattningsbara inkomst enligttaxeringen för jämförelseåret har uppgått till , 1 inkomstenunder jämförelseåret har emellertid ingått ackumulerad inkomst till belopp av30 , hänförlig till jämförelseåret och ytterligare två år.Skatteberäkning för ackumulerad inkomst har skett. Vid tillämpningen avförevarande förordning anses den skattskyldiges beskattningsbara inkomst förjämförelseåret ha utgjort . Denna förordning träder i kraft den1 , Förordningen äger inte tillämpning med avseende påskatteberäkning i anledning av eller tidigare års taxering eller påföranledande av eftertaxering för eller . 2. i skrivelse till Kungl. Maj:tbegär skyndsam utredning om möjligheterna till en fullständigresultatutjämning, varvid i första hand prövas frågan om resultatutjäiuninggenom den s, k, kontometoden, och att förslag i detta syfte föreläggsriksdagen. Förlu stu tjärn n ing Genom förordningen (1960:63) omrätt till förlustutjämning vid taxering för inkomst infördes iskattelagstiftningen rätt till förlustutjäm-ning. Enligt förordningen får enskattskyldig, om hans verksamhet ett år lämnat underskott som inte kan skattemässigt avräknas motöverskott av annan förvärvskälla , utnyttja underskottet såsomförlustavdrag . Detta kan ske när som helst vid taxering för de följandesex åren. Som förlust räknas inte endast underskott i egentlig mening utan ävenandra allmänna avdrag, som skattemässigt inte kunnat utnyttjas. Det krävs föratt förlustavdrag skall medges att förlusten uppkommit , då denskattskyldige varit skyldig deklarera, samt att deklarationsskyldigheten ocksåfullgjorts. Uppgår förlusten under förluståret inte till , fårdensamma inte utnyttjas som förlustavdrag. Förlustavdragets belopp fastställsej förrän yrkande om dess utnyttjande vid senare taxering framställts av denskattskyldige. Om ett aktiebolag eller en ekonomisk förening övergår iandra händer genom att aktierna i bolaget eller andelarna i föreningen byterägare, påverkar detta i princip inte aktiebolagets eller den ekonomiska föreningensrätt till utjämning av förluster, som uppkommit före överlåtelsen i fråga, motvinster efter densamma, eftersom rättigheten tillkommer den juridiska personensom sådan. Emellertid har iförordningen intagits vissa särbestämmelser i syfteatt förhindra missbruk. Dessa regler tar främst sikte på fåmansffamiljejbolagoch avser att förhindra att företag -utan andra "värden" än enskattemässig rätt till förlustavdrag börjar gå i handeln. För att fåmansbolagskall erhålla rätt till förlustutjämning förutsätts, att ägareförhållandena ibolaget i det väsentliga är desamma vid föriusttillfället och då förlustenskall utnyttjas. Detta krav är enligt förordningen uppfyllt om aktierna i bolageteller andelarna i föreningen då avdraget yrkas - direkt eller indirekt - helteller så gott som helt ägs av samma personer, som ägde aktierna eller andelarnanär förlusten uppkom, eller av någon eller några som på grund av arv,testamente eller bodelning trätt i nämnda personers ställe. Liknandeinskränkning gäller för det fall, då efter fusion moderbolag skall utnyttjaförlust, som dotterbolaget haft före fusionen. Progessionsu tjärn n ing skatteutredning, varsförslag låg till grund för lagstiftningen om förlustutjämning, föreslog också isitt betänkande (SOU 1958:35) rätt till utjämning av statlig inkomstskatt påmerinkomst i vissa fall. Förslaget ledde i denna del inte till lagstiftning. Sammanfattningsvis innebarutredningens förslag till progressionsutjämning följande. Fysisk person ägde påkallaprogressionsutjämning, om den beskattningsbara inkomsten med minst 12 000kronor översteg nästföregående års motsvarande inkomst. En jämförelse skullesålunda göras allenast mellan två på varandra följande år. Förelåg förutsättningar för utjämning, skedde denna så attskatten för , då inkomstökning förelåg, i erforderlig omfattningjämkades nedåt. Uppgick inkomstökningen till ett någotlägre belopp än det föreskrivna minimibeloppet , skulle det kunnainträffa att en lägre inkomst gav en högre skatt. Då en sådan konsekvens enligtutredningen måste förhindras, kunde enligt förslaget skatteomräkning jämväl idetta fall ske. nämligen som om inkomstökningen likväl uppgått till minimibeloppet12 . Om progressionsutjämningen ej gav större effekt än enskattereduktion understigande , förföll rätten till utjämning. Beträffande äkta makar föreslogs regler av innebörd atthänsyn logs till sammanlagda beloppet av makarnas beskattningsbara inkomster.Detta medförde bl, a. en viss skattelindring första året för nygifta, somingick äktenskap i samband med att en av makarna fick ökad inkomst eller bådabörjade förvärvsarbeta. En förutsättning för skatteutjämning var att denskaltskyldige även under jämförelseåret haft sådan inkomst att han varitdeklarationsskyldig. Svensk skattelagstiftning medgerinte möjlighet till allmän öppen resultatutjämning mellan olika beskattningsår.Frågan om en öppen resultatutjäiuning med tillämpning av en kontometod prövadesav skatteutredning men avvisades under hänvisning främst till destats-och kommunfinansiella verkningar en sådan anordning åtminstone påkortare sikt - skulle luedföra. Utredningen underströk även den begränsning ikontometoden, som ligger däri att den endast kan bli av värde för den, ,sonifrån början har så goda vinstförhållanden att han äger möjlighet att göra deför framtida utjämning erforderliga avsättningarna och också gör dem. Ävenandra skäl talade enligt utredningens mening mot införande av en kontometod.Det var sålunda förenat med avsevärda svårigheter att finna en rationell grundför såväl maximeringen av den årliga avsättningen som den sammanlagda storlekenav de avsatta beloppen. Vidare måste kontometoden antas ge upphov till ett såstort antal konton, att därigenom myndigheternas kontrollmöjligheter i hög gradförsvårades. Frågan,s tidigare behandling De yrkanden i motionen 1971:615 somavser ändringar i förordningen om rätt till förlustutjämning och genomförandeav en rätt till progressionsutjämning har behandlats av årligenalltsedan förlust-utjämningsförordningen antogs , Bevillningsutskottethar vid sin prövning av motsvarande yrkanden ansett att bestämmelserna omförlustutjämning av främst konlrolltekniska skäl bör bibehållas i sinnuvarande utformning. Utskottet har vidare ansett skäl inte föreligga attgenomföra en rätt till progressionsutjämning med hänvisning till att redangällande bestämmelser kan anses undanröja de mest iögonenfallande verkningarna av progressionen vid den statliga inkomstbeskattningen. Utskottethar därvid pekat bl. a, på bestämmelserna om förlustutjämning, om beräkning avstatlig inkomstskatt för ackumulerad inkomst och om taxering för inkomst avmedel som insatts på skogskonto. Även yrkanden om en allmän öppen resultatutjämning har prövatsav bevillningsutskottet varie år . Utskottet har därvid uttalat bl.a. att frågan om ett system med skattefria kontoavsättningar är så central fördet svenska skattesystemet i dess helhet att den inte kan avgöras utan ennoggrann omprövning av gällande regler för inventarieavskrivning ochvarulagervärdering och de möjligheter i övrigt till skattemässig konsolideringoch resultatutjämning som skattereglerna nu erbjuder. I fråga om företagsbeskattningen har utskottet i olikasammanhang framhållit att de bestämmelser som finns i angivna hänseendemåste anses fullt tillfredsställande. Införandet av rätt till result;itutjämning inom vissaverksamhetsområden eller för vissa yrkeskategorier har utskottet ansett stridamot grundläggande principer i beskattningen och utskottet har - vad särskiltangår frågan om inkomstutjämning för konstnärer - uttalat att dessa enligtbestämmelserna i föroi'dningen angående beräkning av statlig inkomstskatt förackumulerad inkomst i allmänhet torde kunna få skatten på sin inkomst avkonstnärlig verksamhet fördelad på det antal år till vilka inkomsten hänförsig. De förevarande motionerna tarsamtliga upp frågor rörande resultatutjämning vid beskattningen. Motionärernai motionen 1971:615 yrkar vissa ändringar i förordningen (1960:63) om rätt tillföriustutjämning vid taxering för inkomst. De vill också att , medvissa ändringar, antar det förslag till förordning om rätt till utjämning avstatlig inkomstskatt som 1958 framlades av skatteutredning (SOU1958:35). I denna motion liksom i motionen 1971:235 yrkas utredning om möjligheternaatt införa en fullständig resultatutjämning genom en kontometod. Även övriga idetta betänkande behandlade motioner innehåller yrkanden om en öppen resultatutjämning.Motionärerna i motionen 1971:305 anser att ett generellt kontosystem börinföras vid beskattningen, medan motionen 197 1 :31 6 innehåller yrkande ominkomstutjämning för konstnärer. Av den inledningsvis lämnade redogörelsen framgår att de imotionerna aktualiserade spörsmålen tidigare varit föremål för riksdagensprövning åtskilliga gånger. De skäl av kontrollteknisk och annan art som bevillningsutskottetdärvid åberopat mot ett bifall till de i motionerna framställda yrkandena ägerenligt skatteutskottets mening alltjämt giltighet. Den svenska skattelagstiftningen bygger i huvudsak påprincipen om beskattningsårets slutenhet, innebärande att vad som för ett visstbeskatt- ningsår skall göras till föremål för beskattning är underåret influtna intäkter med avdrag för på belöpande omkostnader. Fråndenna princip har avsteg gjorts bl, a. genom skogskontolagstiftningen och genomreglerna om beräkning av statlig inkomstskatt för ackumulerad inkomst. Vad som enligt berörda bestämmelser görs till föremål förinkomstutjämning är intäkter som i princip är hänförliga till mer än ettbeskattningsår. Yrkandet i de förevarande motionerna syftar emellertid till engenerell möjlighet att utjämna inkomster som belöper på ett endabeskattningsår. Såvitt skatteutskottet kan bedöma erbjuder redan gällandebeskattningsregler tillräckliga möjligheter att genom vinstreglerandedispositioner av skilda slag åstadkomma en faktisk utjämning mellan olika årav skattemässiga vinster och förluster. anser sig därför böraavstyrka bifall till motionerna. Med hänvisning till det anfördahemställer utskottet att avslår 1, motionen197 1:235 3, motionen 197 1:3I6 4, motionen1971:615, Närvarande: herrar (),i (m). (), (), i (fp),Carlstein (s), i Trobro (m), (), (), Stadling (s).Westberg i (s), i (cl. iGävle (c) och (). 1, beträffande ändringar i förordningen om förlustutjämningav herrar i (m), i (fp), i Trobro (mj, (). () och i (c) vilka - med åberopande av innehållet i motionen 1971:615 - ansett att utskottet under punkten 4bort hemställa "att med bifall tillmotionen 1971:61 5 i denna del antar det vid motionen fogade förslaget till lagom ändring i förordningen (1960:63) om rätt till förlustutjämning vid taxeringför inkomst"; 2. beträffande progressionsutjämning av herrar i (m), i (fp),i Trobro (m), () och () vilka - med åberopande avinnehållet i motionen 1971:615 - ansett att utskottet under punkten 4 bort hemställa "att med bifall tillmotionen 1971:615 i denna del antar det vid motionen fogade förslaget tillförordning om rätt till utjämning i vissa fall av statlig inkomstskatt isamband med inkomststegring eller inkomstminskning"; 3, beträffande allmän öppen resultatutjämning av herrar i (m), i (fp),i Trobro (m), (), i (c).