bet · FU01SoU39 · 1971-12-31 00:00:00 — motionen framförda menmgen att den mera långsiktiga politiken påalkoholområdet liksom på narkotikaområdet måste, som motionärema uttryckersaken, baseras på välgmndade hypoteser i stället för på lösa antaganden stårhelt i överensstämmelse med de synpunkter som utskottet anfört ovan. Omåtgärdema på förevarande områden kunde grundas pä planer som hade en merlångsiktig inriktning än vad som är fallet skulle otvivelaktigt fördelarkunna uppnås. Då man skall bedöma motionsyrkandet måste man emellertid ocksåbeakta att behovet av mera långsiktiga planer för verksamheten inte är begränsattill de här aktuella områdena utan att motsvarande önskemål med fog kanframställas inom andra samhällsområden. I den män alkoholpolitiska utredningeneller socialutredningen finner en perspektivanalys på förevarande områdemöjlig och önskvärd är dessa utredningar givetvis oförhindrade att tainitiativ i frägan. Här bör nämnas att en analys av långtidsutredningarnasmetodik har publicerats av långtidsutredning och att den häraktuella problematiken berörs i ett framlagt betänkande av (1971:50). Det finns även skäl erinra om att enligt vad somframgår av styrelsens petita för nästa budgetår har uppmärksamheten riktad påangelägenheten av perspektivplanering, dvs. redovisningar av tänkbarautvecklingsalternativ i visst, relativt långt, tidsperspektiv. Mot den angivnabakgrunden kan utskottet inte finna det motiverat att tar någotinitiativ i anledning av motionen. Utskottet avstyrker således motionen. Motförslaget i motionen 1971:784 kan flera invändningar resas. Sålunda står det imindre god överensstämmelse med försäkrmgsmässiga principer att ha enförsäkrmg, beträffande vilken man, med en viss tUl-spetsning av uttryckssättet,kan säga att man uppsåtligen framkallar försäkringsfallet genom att erläggatillräckligt "hög premie". Det bör också framhållas att det inte ärmöjligt att avgränsa de skador som föror-' sakats av alkohol från andra skador.I den mån motionsförslaget är att se som ett yrkande om en specialdestineradskatt vill utskottet erinra om att i andra sammanhang uttalat sig motatt skatter och avgifter specialdestineras till visst ändamål. Narkotikafrågan har först blivitett allvarligt samhällsproblem hos oss.' I den aUmänna debatten har dettaproblem ofta kommit att överskugga alkoholproblemet. Sedan medicinalstyrelsensnarkomanvårdskommitté framlagt förslag bl. a. rörande vården av narkotikamissbmkaresamt beträffande kontrollsystemet på området, antog statsmaktema i början av år1968 riktiinjer för vården av narkotikamissbmkare. antogs ensärskild narkotikastrafflag. inrättades ett särskiltsamarbetsorgan för bekämpande av narkotikamissbmk (SBN). I detta organ, somleds av ett statsråd, ingår riksåklagaren samt cheferna för ,, , generaltullstyrelsen ochskolöverstyrelsen samt företrädare för och Landstingsförbundet.År 1969 avgav narkomanvårdskommittén sitt slutbetänkande. Betänkandetinnehåller en omfattande kardäggning av läget på narkotikaområdet och en diskussionav samhällets insatser i kampen mot narkotikamissbruket. Kommitténsrekommendationer och förslag spänner över vitt skilda områden, såsominternationellt samarbete, kontroll av läkemedelskonsumtionen, rättsvårdandeinsatser, utveckling av tekniskt diagnostiska metoder samt fortsatt utbyggnadav ett forskningsarbete och vårdresurser. De i betänkandet upptagna frägoma ärunder uppmärksamhet hos berörda myndigheter. Dånarkotikafrågan diskuterats har gång efter annan framhållits attkampen mot narkotikamissbmket måste föras oavlåtiigt och på många olikafronter. Denna synpunkt kan enligt utskottets mening inte nog understrykas.Problemet rymmer så mänga aspekter, att det inte är möjligt att med aldrig såeffektiva insatser på endast någon eller några av dessa fronter nå ett resultatsom ger någon varaktig minsk-nmg av narkotikamissbmket. Med hänsyn härtill ärsamarbetet mellan de organ som har att svara för bekämpande avnarkotikamissbmket av den allra största betydelse. Det samarbetsorgan somregeringen inrättat för ändamålet har således en viktig uppgift att fylla. Detankommer i främsta mmmet på de myndigheter som är företrädda i samarbetsorganetatt svara för den närmare utformningen av de centrala åtgärder som bör vidtaspå narkotikaområdet. En betydelsefull roll spelar härvidlag ,som enligt narkomanvärdskommittén bör utöva den centrala ledningen i landet iarbetet mot missbmk av narkotika och andra droger. Myndigheten har knutit tillsig en expertgmpp på nio personer som rådgivande organ i narkotikafrågor.Socialstyrelsen har i petita för nästa budgetår ägnat betydande uppmärksamhetåt frågan om narkomanvården. Enligtde av antagna riktlinjema för vården av narkotikamissbmkare skallvården ordnas inom ramen för landstingens sjukvårdande och kommunemassocialvårdande verksamhet. Frägan om vilket resultat man kan nå på vårdsidan ärdärför i hög grad avhängig huvud- SoU 1971: 39 12 männensintresse och insatser på detta vårdområde. För att stimulera huvudmännen attgöra vårdinsatser utgår statsbidrag till såväl vårdcentraler sombehandlingshem och inackorderingshem för narkotikamissbmkare. Då det gällerden i motionen 1971:132 upptagna frågan om statsbidrag tUl ytterligare formerav narkomanvård - nämligen bl. a. öppen vård, familjevård och lägervård får utskottet erinra om följande. Sedan motionen1971:132 väcktes har utskottet i samband med behandlingen av Kungl. Maj:tsförslag till Bidrag tiU Länkrörelsen m. m. (SoU 1971:5 p. 37) i anledning aven motion uttalat att frivilliga insatser på narkomanvårdsområdet bör kunnakomma i fråga för samhällets stöd inte minst dä det tar sig uttryck iexperiment med nya behandlingsformer. Utskottet har i sammanhanget framhållitatt en meningsfull vård av narkotikamissbmkare, liksom av alkoholmissbmkare,är en kvalificerad uppgift och fordrar noggranna förberedelser och systematiskuppföljning och kontroll; dessa betingelser måste vara uppfyllda för attstatsbidrag skall kunna utgå. Utskottets uttalande har getts Kungl. Maj:t tUlkänna av . Motbakgmnd av den ovan lämnade redogörelsen för de insatser som görs pånarkotikaområdet anser utskottet det inte motiverat att nu tiUsatta en sädanparlamentarisk utredning pä området som begärs i motionen 1971:132. Utskottetavstyrker således denna motion. Ävenbeträffande yrkandet i motionen 1971:189, såvitt avser narkotikaomrädet, fårutskottet hänvisa till den lämnade redogörelsen för de insatser som påolika.håll görs för att minska narkotikamissbmket. I motionen har inte pekatspå någon metod som skulle radikalt kunna förändra situationen på detta område.Med hänsyn till det anförda avstyrker utskottet motionen även i denna del. A. att riksdagenavslår modonen 1971:132, B. att riksdagenavslår motionen 1971:189, C. att riksdagenavslår motionen 1971:248, D. att riksdagenavslår motionen 1971:784. Närvarande:herrar i (s), i (s), (), (), Carlshamre (m), (), herrar i öskevik (c), Hyltander(fp), fm (), herrar (), i (s).Andreasson (c), fm (vpk), herrar i (c) och Nilssoni (s). 1) Vid utskottets hemställan under A. av herrarHamrin (fp) och Hyltander (fp) som anser debatt det avsnitt i utskottets yttrande som börjar på s. 11 med "Dånarkotikafrågan diskuterats" och slutar på s. 12 med "således dennamotion" bort ersättas med text av följande lydelse: "Dånarkotikafrågan diskuterats har gäng efter annan framhållitsatt kampen mot narkotikamissbruket måste föras oavlåtligt och på många olikafronter. Denna synpunkt kan enligt utskottets mening inte nog understrykas.Problemet rymmer så många aspekter, att det inte är möjligt att med aldrig såeffektiva insatser på endast någon eller några av dessa fronter nå ett resultatsom ger någon varaktig minskning av narkotikamissbmket. Med hänsyn härtill ärsamarbetet mellan de organ som har att svara för bekämpande avnarkotikamissbmket av den allra största betydelse. Det samarbetsorgan somregeringen inrättat för ändamålet har således en viktig uppgift att fylla. Dethar emellertid med hänsyn tiU sin sammansättning uppenbarligen ingen möjlighetatt fungera annat än som samverkansorgan. Utformningen av de konkreta åtgärdersom måste vidtagas på det centrala planet för att bekämpa narkotikamissbruketankommer därför så gott som uteslutande på de myndigheter som är företrädda isamarbetsorganet. Det saknas emellertid en fast målsättning för dessamyndigheters arbete på området. som var en renexpertkommitté har visserligen i sitt slutbetänkande gjort en omfattandekartläggning av läget pä narkotikaområdet och utförligt diskuterat samhälletsinsatser i kampen mot narkotikamissbmket men utredningens arbete har inteföljts upp, vare sig genom att fått möjlighet att ta ställning tiUkommitténs rekommendationer eller förslag eller genom att dessa blivit föremålför överväganden i en kommitté i vUken ingår företrädare för de politiskapartierna. Enligt utskottets mening borde det ha varit naturligt för att intesäga självklart att så skulle ha skett. Utvecklingen som gåttsedan kommitténs betänkande framlades har också bekräftat att de åtgärder somgenomförts och genomförs på förslag av kommittén inte är tillräckliga för atteffektivt bekämpa missbmket. Utskottetanser det angeläget att en parlamentarisk utredning tillsätts för attytterligare bedöma och konkretisera de åtgärder som narkomanvårdskommitténföreslagit samt framlägga en mer detaljerad plan för den svenskanarkomanvärdspolitiken. Bland de uppgifter utredningen bör få bör ingå attframlägga förslag till ändringar och förtydliganden av gällandestatsbidragsbestämmelser så att bidrag kan utgå för ytterligare former avnarkomanvård." delsatt utskottet bort hemstäUa "A. att i anledning av motionen1971:132 hos Kungl. Maj:t hemställer om tillstättande av en parlamentariskutredning med uppgift att framlägga förslag tilländringar och förtydliganden av gällande statsbidragsbestämmelser så att bidragkan utgå för ytterligare former av narkomanvård samt att ytterligare bedöma ochkonkretisera de åtgärder som narkomanvärdskommittén och andra föreslagit samtframlägga en mer detaljerad plan för den svenska narkomanvärdspolitiken." 2) Vid utskottets hemställan under C. av herrarHamrin (fp) och Hyltander (fp) som anser delsatt det avsnitt i utskottets yttrande pä s. 10 som börjar med "Den imotionen" och avslutar med "avstyrker således motionen" bortersättas med text av följande lydelse: "Den i motionen1971:248 framförda meningen att den mera långsiktiga politiken påalkoholomrädet liksom på narkotikaområdet måste, som motionärerna uttryckersaken, baseras på välgmndade hypoteser i stället för på lösa antaganden stårhelt i överensstämmelse med de synpunkter som utskottet anfört ovan. Omåtgärderna pä förevarande områden kunde grundas på planer som hade en meralångsiktig inriktning än vad som är fallet skulle otvivelaktigt fördelarkunna uppnäs. Enligt utskottets mening bör därför begära en sådanperspektivanalys som föreslås i motionen. Utskottet tillstyrker såledesmotionen." dels att utskottet bort hemställa "C. att med bifall tiU motionen1971:248 hos Kungl. Maj:t hemställer att en perspektivanalys för de närmastetjugo åren skyndsamt utföres rörande alkohol- och narkotikaproblemen isamhället, de motåtgärder som bedömes nödvändiga och effektiva för att bekämpaalkohol- och narkotikaskadorna samt de kostnader som dessaåtgärder kan föranleda." avherr () som anfört: I utskottets utiätande sägs beträffandealkoholfrågan att det inte är möjligt att ange några lätt framkomliga vägar föratt åstadkomma väsentliga förbättringar pä området. Beträffande narkodkafrägansägs att det inte är möjligt att med aldrig så effektiva insatser på någoteller några områden nå ett resultat som ger någon varaktig minskning av narkotikamissbmket.Jag kan inte dela utskottets mening i dessa avseenden. Uttalandet om åtgärderna mot narkotikamissbruk kan tolkas så att vUkaåtgärder som samhället nu eller framgent än vidtar i dessa frågor kanåtgärderna inte leda till en varaktig minskning av narkotikamissbmket. Undersenare år finns många exempel på att personer med allvarliga alkohol- ellernarkotikaproblem blivit helt lösta från beroendet av dessa gifter genom enpersonlig frälsningsupplevelse och tro pä . Genom tro och bön har dessa fåttkraft att avstå frän alkohol och narkotika och även helt frigjorts frånberoendet av dessa gifter. Det är alltså möjligt att ange framkomliga vägar föratt åstadkomma väsentliga förbättringar både när det gäller missbmk av alkoholoch av narkotika. Imotionen 1971:784 föresläs införande av en särskild alkoholskadeförsäkring.Även om jag delar de synpunkter som framförs i motionen om attalkoholförbmkaren i princip bör stå för de kostnader som hans konsumtion förmed sig i olika avseenden, tror jag liksom utskottet att det inte är möjligtatt lösa frägan genom någon form av försäkring. Däremot kan jag inte instämma ivad utskottet uttalat angående spe-cialdestinerade skatter. Specialdestineringförekommer i flera fall. Ett exempel pä detta är den avgift tillarbetarskyddsfonden som beslutat tidigare i är. Enligt min mening kaninte heller en specialdestinering av avgifter på alkoholkonsumtion tillalkoholbrukets offer te sig orimlig om överföringen kan lösas pä ett enkelt ochrättvist sätt. AB Egneilska Boktrycke; iet, 1971