bet · FU01KrU19 · 1971-12-31 00:00:00 — Kulturutskottetsbetänkanden nr 1971 ' betänkande i anledning av motion angåendeinformationen om alkohol och narkotika. 1 motionen 1971.807 av () har hemställts att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller omskyndsam utredning och förslag angående frågan om samordning av informationenom alkohol och narkotika med som ansvarig myndighet. Utskottet har inhämtat yttrandenöver motionen frän och . Se bilaga till dettabetänkande. Som påpekat i sittyttrande över motionen har alkoholpolitiska utredningen enligt sina direktivatt behandla bl. a. frågan om undervisnings- och upplysningsverksamhetbeträffande alkohol. Enligt vad utskottet inhämtat kan man utgå från attutredningen med hänsyn till det nära sakliga sambandet också kommer in påinformationsfrågorna beträffande narkotika. Utskottet som vill understrykavikten av samverkan och samråd beträffande informationen om deberoendefranikallande medlen anser sig med hänsyn till det utredningsarbete somsålunda pågår inte böra föreslå att hos Kungl. Maj:t anhålla om den imotionen angivna utredningen. Utskottet avstyrker alltså motionen ochhemställer. attriksdagen avslår motionen 1 971:807. Vid ärendets slutbehandling inom utskottet har närvaritherrar i (s), Källstad (fp), (), iAgnas (m), (), herrar (), (), (), (). (), i Ulfsbyn (c), (vpk), fröken () och i (s). Motionären har aktualiserat den ioch för sig angelägna frågan om en samordning av information om alkohol ochnarkotika. Det bör kanske i sammanhanget påpekas att dessa frågor f. n. ärföremål för alkoholpolitiska utredningens överväganden och torde därvid få eni alla avseenden allsidig belysning. Det kan emellertid finnas anledning att dröja något vidmotionärens argumentering. Vid ett första påseende kan det synas angeläget attkoncentrera all information och upplysning om beroendefranikallande medel tillett enda organ. En närmare granskning av frågekomplexet ger dock vid handen attdet är en annan infallsvinkel som är mera relevant. Alkohol- och narkotikaproblem är icke självständigtförekommande utan måste betraktas och bearbetas inom ramen för en störrehelhet. Alla skäl talar för att upplysningsarbetet bör integreras med andraaktiviteter. Informationen bör bl. a. finnas inom ramen för skolansundervisning, i den kommunala ungdoms- och fritidsverksamheten, ifolkrörelsernas arbete samt bedrivas av de nya grupper och rörelser, som vuxitfram . Jämsides härmed måste den inta en framskjuten plats isamhällets allmänna sociala information och i hälsoupplysningen. Enligt synsätt torde det icke varamöjligt att med någon större framgång koncentrera informationsansvaret till enenda myndighet. En sådan koncentration skulle i praktiken komma att innebäraallvarliga inskränkningar. Större vikt bör i stället ägnas åt frågan i vilkenutsträckning ännu fler myndigheter, folkrörelser och andra mera aktivt kanengagera sig i olika upplysningsaktiviteter och i det förebyggande arbetet.Samordning och samverkan är nödvändiga, men i allt arbete måste hänsyn tas tillde förutsättningar som föreligger i de konkreta fallen. bedriver för sin del, främst viahälsovårdsupplysnings-delegationen, ett relativt omfattande informationsarbeteom de be-roendeframkallande medlen. har därvid i första handgiort insatser på områden, som icke täcks in av andra organ eller myndigheter.Form och innehåll får en nära anknytning till den övriga sociala informationoch hälsoupplysning som bedrives. har också inom ramen fördetla arbete påbörjat planeringen av informationsinsatser på det näraliggandeproblemområdet med sömnmedel och lugnande medel. Vad som främst krävs för att komma till rätta meddjupgående sociala problem är insatser på social- och allmänpolitikens område.Alkohol- och narkotikamissbruk är oftast ett av flera jämsides förekommandesymtom hos den enskilde. Det är av stor vikt att kartlägga bakomliggandefaktorer och bland en bredare allmänhet skapa positivare attityder gentemotsociala avvikare och understryka det personliga ansvarets betydelse. Bådealkohol- och narkotikafrägorna måste sättas in mot ett samspel av Dessa aspekter måste också komma in iupplysningsarbetet och nå fram till relevanta målgrupper. Arbetet med olika målgrupper är centralt i allt upplysningsarbete.Just målgruppsinriktningen torde förutsätta olika sändare av informationen.Benägenheten hos en målgrupp att ta emot en information sammanhänger delvismed vem som står som avsändare. Med tanke på raden av angelägna målgrupper ärdet enligt uppfattning av synnerlig vikt att både kanalvaletoch sändarfrågan ägnas avsevärd uppmärksamhet. Av centrala myndigheter är det främst skolöverstyrelsenoch som bedriver alkohol- och narkotikaupplysning. Därjämteförekommer också åtskilliga aktiviteter från andra organs sida för bådeviktiga personalkategorier och speciella målgrupper. Sedan gammalt spelar CANen central roll för att samordna informationsarbetet på folkrörelsesidan. Detbör dock betonas att De kristna samfundens nykterhetsrörelse (DKSN) under mångaår självständigt och framgångsrikt bedrivit social information långt utanförde egna leden. De s. k. R-förbunden kommer också in i bilden och måste i dagtillmätas avsevärd vikt. På tobakssidan verkar förupplysning om tobakens skadeverkningar (NTS) i nära samarbete medsocialstyrelsen. Allsidig informationsverksamhet kräver insatser från mångahåll. Därmed uppnås också en ömsesidig stimulans och slagsida undvikes lättareEn mera allmän och objektiv information kan förekomma jämsides medvärderingsstyrda och opinionsbildande åtgärder på upplysningsområdet. Vad som anförts innebär ingen polemik mot kraven päsamordning och samarbete mellan olika organ. Redan nu förekommer detta i fleraformer, beträffande narkotikaområdet är SBN (regeringens samarbetsorgan förbekämpande av narkotikamissbruk) det viktigaste exemplet. ochskolöverstyrelsen har inom den s. k. SMELL-gruppen (ochsocialstyrelsens saniarbetsgrupp rörande mellanöl) utarbetat förslag tillåtgärder för att tränga tillbaka mellanölsmissbruket. De olika förslagen skallnu förverkligas och det har förutsatts att detta skall ske i samverkan mellanflera centrala myndigheter och organ. senast har inbjuditsocialstyrelsen att utse en representant i ANT-grupp.Socialstyrelsen och ingår också i PKMA (policykommittin förmellanöl och andra alkoholfrågor). Mellan CAN (ochnarkotikaupplysning) och förekommer regelbundna överläggningaroch samråd för att eliminera ev. risker för dubbelarbete. harför sin del de allra bästa erfarenheter av detta samarbete och önskar än engång betona den vikt folkrörelserna och deras gemensamma organ har för att nåbetydande målgrupper. har också i olika former samverkat ellersamrått med . Kommunala fritidstjänstemäns riksförbundoch andra. För genomförandet av kurser och konferenser inriktade på speciellt tunga målgrupper har ett viktigt samarbete inletts med och liksom med kommunala fritidsorgan ute i landet. I syfte att finna nya vägar på informationsområdet harsocialstyrelsen vidare etablerat kontakter med Filmcentrum, Teatercentrum,Konstnärscentrum, Författarcentrum, Riksutställningar och Systeinbolaget. En granskning av faktiska förhållanden ger som synes vidhanden att det redan nu förekommer ett relativt omfattande samråd och samplanerandenär det gäller upplysningen om beroendefranikallande medel. Det är dock klartatt åtskilligt mera kan göras på detta område för att ekonomiska, personellaoch andra resurser skall komma till maximal nytta. Om statsmakterna av några särskilda skäl skulle anse detangeläget att ge en central myndighet i uppdrag att svara för informationen omalkohol och narkotika förefaller det tveksamt om detta i praktiken är enframkomlig väg med tanke på de många frivilliga organ och centralamyndiglieter, som redan nu ägnar avsevärd uppmärksamhet åt debe-roendeframkallande medlen genom informationsarbete, opinionsbildning,materialproduktion, kurs- och konferensverksamhet, personalutbildning etc.Dessutom är det uppenbart att en koncentration och centralisering till ett endaorgan lätt leder till ensidig specialisering nära knuten till det samordnadeorganets specialinriktning. Detta gäller oavsett vilken central myndighet, somär aktuell. Av motionärens skrivning framgår inte helt klart om det ärall alkohol-och narkotikainformation som avses eller enbart den del för vilkenolika myndigheter har ett direkt ansvar. De synpunkter som redovisats i dettaremissvar har emellertid lämnats med tanke både på myndigheternasupplysningsarbete om beroendeframkallande medel och informationen i sin helhetpå detta område. Alkohol- och narkotikafrågorna berör många olika områden:uppsökande verksamhet, vård och eftervård, lagstiftning, kontrollåtgärder,opinionsbildning, undervisning och information, samhällsplanering, allmänhetensattityder, förebyggande åtgärder bl. a. i form av allsidig ungdoms- ochfritidsverksamhet m. m. Med tanke på mångfalden av uppgifter och de nödvändigaspecialorganens eller organisationernas roll torde man sannolikt få räkna medalt informationsaspekterna till stor del arbetas in i olika huvuduppgifter. Dettorde också vara så att effektivitet förutsätter flera koordinerande organvarvid respektive koordinator ansvarar för samordningen inom ett bestämtinsatsområde. När det gäller samrådsformer och samarbetets innehåll bör dettaenligt mening bli föremål för APU :s överväganden och förslag. Samordning av alkohol- och narkotikainformation De motiveringar för samordning avinformation om alkohol och narkotika, som anförts av föralkohol- och narkotika- upplysning (CAN) och som citerats i riksdagsledamotenJonängs motion, finner väl underbyggda, både av medicinsk ochsociologisk forskning samt av de senaste årens erfarenheter. Genom narkotikamissbruketsförändrade struktur och dess utbredning till nya grupper av människor harlikheterna i problematik med alkoholmissbruket blivit påtagliga. En samordnadinformation har efterfrågats och blivit en självklarhet. Institutionersom endast behandlat det ena medlet har ansett sig behöva komplettera sinverksamhet med det andra. , som förövrigt mycket tidigt behandlat narkotiska medel i sin upplysningsverksamhet,har ansett det nödvändigt att i verksamheten integrera en vidgadnarkotikaupplysning och i enlighet härmed ändrat sitt namn (). Socialstyrelsenshälsovårdsupplysningsdelegation (HVUD), som från början behandladenarkotikafrågor men inte alkoholfrågor, har utvidgat sin verksamhet att ävenomfatta alkohol. har numera också ett narkotikapolitisktprogram. 1 den nya läroplanen för inordnas alkohol och narkotika igemensamma huvudmoment. Det är inte bara inom institutioner i som ensamordning av alkohol- och narkotikainformation ägt rum. För att börja med denordiska länderna har i också fått tilluppgift att arbeta med narkotikaupplysning. Även i sker alkohol-ochnarkotikaupplysning från samma organ. Den internationella tendensen visar enökande integrering av alkohol- och narkotikaupplysning. pådetta område, nämligen expertkommittén för frågor om mental hälsa, har i sin14:e rapport rekommenderat integration av upplysningsverksamheten omalkohol och narkotika. ansåg att beroende av alkohol och andradroger betraktas som fasetter av ett problem i vilket psykiskt beroende avolika slag är den gemensamma faktorn. 1 sitt yttrande övernarkomanvårdskommitténs betänkande har CAN en utförlig presentation av deninternationella utvecklingen, vilken åskådliggör, att man med få undantagfunnit det mest ändamålsenligt att alkohol-och narkotikainformationadministreras av en och samma institution. Uppgifter för statliga myndigheter Ansvarsfördelning mellan olika statliga myndigheter Flera statliga organ har anledningatt integrera alkohol-och narkotikafrågor i sin verksamhet, skolöverstyrelseni elevvård, undervisning i skolor, lärarutbildning samt vuxenupplysning,i ungdomsvård, vård för alkohol- och narkotikamissbrukare ochi social planering. hälsovårdsupplysningsdelegation, HVUD, haranledning att integrera alkohol- och narkotikainformation i sinhälsoupplysning. Vidare har , systembolaget,, trafiksäkerhetsverket, ochuniversitetskanslersämbetet olika Flera av de nämnda institutionerna måste geundervisning om alkohol och narkotika i sin utbildning av funktionärer. 1 det vidsträckta fältarbete, som alkohol- ochnarkotikaupplysning måste innebära, når statliga organ ensamma intetillräckligt långt. Det är viktigt att frivilliga organisationer medverkar vidopinionsbildningen. Det är dock samhällets uppgift att på olika sätt stimuleraorganisationernas arbete. Anslagsäskanden och fördelning av anslag bör ligga på ettstatligt Organ, som skaffar sig överblick av behoven. Detta statliga organ börockså ha ansvaret för att informationsmetodiken förbättras genom ettkontinuerligt pedagogiskt utvecklingsarbete, som bör genomföras i samråd medde verkställande organen. Dessa uppgifter bör inte delas upp på flera statligaorgan, när det gäller samma verksamhetsområde. fördelar både ochsocialstyrelsen medel till organisationer för alkohol- och narkotikaupplysning.SÖ har till uppgift att fördela bidrag under anslagsposten "Bidrag tillnykterhetsorganisationer m. m". HVUD förfogar genom socialdepartementetöver anslag för fältarbete. Dessutom arbetar både CAN och HVUD med delvislikartad kurs- och konferensverksamhet samt produktion av material, CAN med SÖsom tillsynsmyndighet. Härigenom synes det bli svårt att undvika dubbelarbetepå fältet mellan CAN, HVUD och de olika organisationer som de samarbetar med.Exempel från andra länder har visat, att den omständigheten att tvä statligaorgan tilldelats likvärdiga roller i fråga om alkohol- och narkotikaupplysninghar lett till att man konkurrerat om organisationernas sympatier. Dessutom blirmöjligheterna mindre att använda de relativt knappa medlen effektivt med tvåanslagsgivande myndigheter. och roll i alkohol-och narkotikaupplysningen huvudsakligauppgift i alkohol- och narkotikaupplysningen kan beskrivas med följanderubriker: planering avskolans undervisning, lärarutbildning och lärarfortbildning pedagogisktutvecklingsarbete och annat expertarbete för utveckling av lämpliga metoder ialkohol- och narkotikaupplysning kontakt mellanaktuell forskning och upplysning anslagsäskanden rörande CAN, nykterhetsorganisationer och andra organisationers alkohol- ochnarkotikaupplysning kontakt med ungdomsorganisationer och nykterhetsorganisationer, bl. a. genom konferensermed deras instruktörer kontakt medfolkhögskolor, studieförbund, handikapporganisationer, hem ochskola ni. kartläggning avalkohol- och narkotikabruk inom olika målgrupper. CAN har en verkställande funktion iflera grenar av SÖ:s verksamhet. CAN har t. ex. en konsulent speciellt förskolundervisningen och en konsulent för upplysningsarbetet genomungdomsorganisationer och andra ungdomsgrupper. CAN är remissorgan vidfördelning av anslag till organisationer. Några kommentarer skall anföras till ovanstående rubrikerangående det aktuella arbetet. Ett omfattande arbete äger rum på skolans område. Häringår utformning av läroplaner för skola och lärarutbildning, utarbetande avsupplement till läroplan angående undervisning om alkohol,narkotika och tobak, kontaktarbete och konferenser med regionalaANT-kontaktpersoner, fortbildningspaket för studiedagar bland lärare och annanpersonal inom skolan samt föräldrar, planering av grundutbildning för läraresamt flera undersökningar om alkohol- och narkotikavanor. SÖ har en särskildarbetsgrupp för alkohol-, narkotika- och tobaksfrågor. Inom SÖ:s anslag för pedagogiskt utvecklingsarbete utförsmålanalys för undervisning i ANT-frågor. Projektet har anförtrottspedagogiska institutionen i . Denna målanalys skall utprövas underhösten 1971 och bildar därefter utgångspunkt för ett annat projekt, nämligenniålskrivning och läromedelsutveckling för vuxengrupper, planerat för perioden1971/73. Medel från nämnda anslag 1971/72 går dessutom till ett projekt omattitydpåverkan av föräldrar, till en tvärvetenskaplig arbetsgrupp förläromedelsframställning och till en sammanställning om ungdom och narkotika.Under hösten 1971 genomförs i samarbete med CAN, ochsociologiska institutionen vid en utvärdering avundervisning om mellanöl i åk 5 och 7. CAN har en betydande funktion även i skolans undervisningoch i lärarutbildningen. Aktuellt är t. ex. stillfilm ochelev- och lärarmaterial om mellanöl, läromedel för lärarutbildningen,fortbildningsmaterial för hemkunskapslärare, material för SÖ:s regionalaANT-kontaktpersoner, läromedelsdokumentation, studiedagar och veckokurser förlärare, metodikfilm för ANT-undervisningen. CAN är dessutom representerat iSÖ:s arbetsgrupp för alkohol-, narkotika- och tobaksfrågor och i SÖ.sarbetsgrupp för ämnesteoretisk lärarutbildning rörande alkohol, narkotika ochtobak. För undervisning om alkohol och narkotika inom folkhögskolorhar SÖ låtit utarbeta material i samråd med CAN, organisationernas instruktörer,lärare och elever inoin folkhögskolan. I samarbete med SÖ har ett specialnummerav CAN:s tidskrift utformats, som särskilt skallbehandla folkhögskolan och . I motionen föreslås SÖ som den ansvariga myndigheten för en samordnad alkohol-ochnarkotikaupplysning. Den internationella tendensen tillsamordning av alkohol- och narkotikainformationen har förstärkts under senaretid. har tagit initiativ till samordning av upplysningen omnarkotika i olika länder. SÖ anser sig därför som upplysningsorgan ha särskildanledning att noggrant överväga överstyrelsens roll i upplysningsarbetet ocksåom narkotika. SÖ kan endast uttala sig med utgångspunkt i det nu aktuellaläget. Till den alkoholpolitiska utredningens uppgifter hör att föreslåorganisation av alkoholupplysningen. Det finns enligt SÖ:s uppfattning inte anledning att ändrapå tidigare riksdagsbeslut om som ansvarig statlig myndighet.Flera skäl talar för SÖ som ett statligt huvudorgan för en samordnadalkohol-och narkotikaupplysning. Skolans undervisning måste för att få effekt understödjasoch fortsättas av en motsvarande opinionsbildning i vuxensamhället. Skolansoch vuxensamhällets upplysning bör samordnas vid utformning av mål och metoder. SÖ har genom särskilda arbetsgrupper noga planlagt skolansundervisning om alkohol och narkotika och angivit mål och riktlinjer för dennaundervisning. Detta arbete utnyttjas vid planering av vuxenupplysning. Projektsom innebär målskrivning och utprövning av verksamhetsformer för bådegrundskola och vuxengrupper pågår. En samordning av skolans undervisning och annan upplysningunderlättar materialfraniställning. De pedagogiska erfarenheter som görs vidalkohol- och narkotikainformation för lärare och elever är överförbara tillupplysningsarbete bland andra grupper. Visst material för skolbruk ochlärarutbildning kan användas för andra grupper. Av vikt för den ansvariga myndighetens funktioner är attdet finns kanaler till fältarbetet. SÖ har naturliga kanaler för kontakt medfolkrörelser och bildningsarbete, dels genom CAN, för vilken SÖ ärtillsynsmyndighet, dels genom sin folkbildningsbyrå. CAN:s organisatoriska underlag breddas för närvarande.Under detta år har KF, LO och begärtmedlemskap, och underhandlingar med andra organisationer pågår. Genom folkbildningsbyrån har SÖ kontinuerlig samverkan medfolkhögskolor, studieförbund, bildningsförbund, ungdomsorganisationer, handikapporganisationer,och alkohol- och narkotikaupplysning integreras därvid i det övriga samarbetet.Inom folkbildningsbyråns pedagogiska nämnd pågår kontinuerligt samarbete medpedagogisk och sociologisk forskning som avser vuxenutbildning. Kontakt med andra statligamyndigheter upprätthålls genom olika samarbetsorgan. harenkontaktperson i arbetsgrupp för alkohol-, narkotika-ochtobaksfrågor. 1 samarbetsnämnd-en i alkoholfrågan är SÖ representerad jämte deflesta institutioner som arbetar med dessa frågor. I policykommittén angåendemellanöl, PKMA, ingår, utom alkoholbyrå. ,och universitetskanslersämbetet. är ocksårepresenterad i saniarbetsorganet för bekämpande av narkotikamissbruk, SBN. Med hänvisning till vad SÖ i detföregående anfört tillstyrker överstyrelsen de förslag som framläggs imotionen. betänkande i anledning av motion omgudstjänstgemenskap mellan och andra kristna samfund, m. m. I motionen 197 1:808 av () har hemställts 1. attriksdagen för sin del antar följande förslag till Lag omviss gudstjänstgemenskap. Utanhinder av vad som eljest gäller får präst i medverka vidnattvardsgudstjänst inom annat kristet samfund i landet. Såsom villkor härförgäller, att gudstjänsten hålles i samfundets gudstjänstrum, att nattvardensinstiftelseord ingår i gudstjänsten och att gudstjänsten särskilt utlysts såsomekumenisk. - Innan präst sålunda medverkar skall han samråda med biskopen idet stift han tillhör. Församlingspräst skall därjämte samråda med övrigapräster i församlingen samt med kyrkorådet. Utanhinder av vad som eljest gäller får den, som i annat kristet samfund är behörigatt leda nattvardsgudstjänst, på inbjudan av pastor i församling inom medverka vid nattvardsgudstjänst, som hålles enligt svenska kyrkansgudstjänstordning och som särskilt utlysts såsom ekumenisk. Innan sådaninbjudan beslutas skall pastor samråda med församlingens övriga präster samtmed kyrkorådet. Beslut om inbjudan underställes prövning. Denna lag träder i kraft och gäller til utgången av . 2. att i skrivelse tillKungl. Maj:t hemställer att erforderliga medel ställes till ärkebiskopensförfogande för utredning om möjligheterna till gemensam nattvardsutdelning förpräster från och pastorer i frikyrkliga samfund. Det förslag till lag om vissgudstjänstgemenskap som enligt punkt 1 i motionens hemställan nu bör antas avriksdagen avser att för del i viss utsträckning och förbegränsad tid möjliggöra att nattvardsgudstjänst firas gemensamt med annatkristet samfund i landet. Lagförslaget har tidigare antagits av kyrkomöte (se kyrkolagutskottets betänkande 1970:19 med därtill hörandereservationer och kyrkomötets skrivelse 1970:50). med att kyrkomötetfattade beslut i frågan beslöt mötet också att hos Kungl. Maj:t anhålla atterforderliga medel måtte ställas till ärkebiskopens förfogande för en utredningi enlighet med närmare angivna riktlinjer. Efter remissbehandling av kyrkomötesskrivelsen 1970:50 harKungl. Maj:t i beslut förklarat att vad i ärendet förekommitinte föranleder annan åtgärd från Kungl. Maj:ts sida än att Kungl. Maj:t delsförordnar att handlingarna i ärendet skall överlämnas till ärkebiskopen föreventuell utredning i enlighet med kyrkomötets hemställan, dels meddelarföreskrifter om bestridande av kostnaderna för en dylik utredning. Det beslut av Kungl. Maj:t somredovisats i det föregående innebär att Kungl. Maj:t inte ansett sig böraföreslå att för sin del anta den av kyrkomötet antagna lagen om vissgudstjänstgemenskap. Däremot har Kungl. Maj:t förutsatt att ärkebiskopen, i denmån han finner det lämpligt, föranstaltar om den av kyrkomötet angivnautredningen, som i så fall i vissa delar får förskottsvis bekostas avkyrkofonden. Utskottet får erinra om att kyrkomöte uttalat sigför att kyrkans inre verksamhet skall regleras genom bestämmelsersom kyrkomötet själv utfärdar (se särskilda utskottets betänkande 1968:1 ochkyrkomötets skrivelse 1968:31). Mot den bakgrunden och med hänsyn dels tillKungl. Maj:ts nyssnämnda beslut, dels till att beredning om stat ochkyrka i sitt väntade betänkande kommer att lägga fram förslag ifrågan om regleringen av kyrkans inre verksamhet anser sig utskottet inte böraföreslå att göra det ställningstagande i lagfrågan som motionärenönskat. Vad därnäst gäller utredningen finner utskottet att syftetmed motionen i denna del är tillgodosett genom det beslut som Kungl. Någon åtgärd erfordras därför inte av och motionsyrkandetavstyrkes därför. Underåberopande av det anförda hemställer utskottet 1. att avslårmotionen I 97 1 :808 i vad den avser anta gande av Lag om viss gudstjänstgemenskap, 2. att avslårmotionen 1971 :808 i vad den avser viss ut redning. Närvarande: se under betänkandet nr 19. av , som anfört följande: