bet · FU01FöU19 · 1971-12-31 00:00:00 — Som framgår av den redogörelse för värnpliktskonferensernasom lämnats i det föregående, skall arbetsgruppen fungera som ettverkställande organ mellan konferenserna. Den är knuten till försvarsstabenspersonalvärdsbyrå, som bestrider gruppens utgifter och ger den service medskriv- hjälp, olika offentliga handlingar m. m. Utskottet harintet att erinra mot att en arbetsgrupp arbetar mellan konferenserna pä sättsom nu sker. Erfarenheterna fär ge vid handen om detta arrangemang, som enligtöverbefälhavaren fungerat tillfredsställande, bör bestå. I motionen 1971:697 föreslås också att staten skallmedverka till bildandet äv en värnpliktsorganisation. Denna fräga behandladesvid ärs värnpliktskonferens, som uttalade sig för en fackorganisation somautomatiskt ger samtliga värnpliktiga medlemskap i organisationen. Överbefälhavarenberör detta i sitt yttrande och omtalar att han vid den planeradeförsöksverksamheten kommer att ta hänsyn till vad konferensen föreslagit. Utskottet ifrågasätter för sin del starkt, om staten börta initiativ till bildandet av en speciell organisation för de värnpliktigaeller för värnpliktiga under grundutbildning. Det bör i första hand få ankommapä de värnpliktiga själva att överväga en åtgärd av detta slag, eftersom fråganär av facklig karaktär. Som förut omtalats skall det militära försvaret anslutasig till den försöksverksamhet med fördjupad företagsdemokrati som pågår inomstatsförvaltningen. Försöksverksamheten skall även omfatta de värnpliktigasmöjligheter till ökat medinflytande. Härmed kommer yrkandet i motionen 1971:687om försöksverksamhet att bli tillgodosett. Utskottet förutsätter attöverbefälhavaren successivt redovisar resultaten av försöksverksamheten. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet bifalltill motionsyrkandena. 1. avslår motionen1971:94 såvitt avser yrkande att kompetensområdet för de kommandevärnpliktskonferenserna fastställs till att omfatta frågor rörande devärnpliktigas tjänstgöringsförhållanden, 2. avslår motionen1971:94 såvitt avser yrkande att de politiska ungdomsförbunden ej skall gestillfälle att delta i de informationsträffar som föregår valen av ombud tillvärnpliktskonferens, 3. avslår motionen1971:113, 4. avslår motionen1971:687, 5. avslår motionen1971:697 såvitt avser yrkande om ökade demokratiseringssträvanden, 6. avslår motionen1971:697 såvitt avser yrkande att staten skall medverka till bildandet av envärnpliktsorganisation, 7. avslår motionen1971:697 såvitt avser yrkande att värnpliktskonferensen skall utrustas med ettpermanent kansli, FöU 1971:19 \\ 8. avslår motionen 1971:697 såvittavser yrkande om täckning för ökade kostnader. Pä försvarsutskottets vägnar PER Närvarande: herrar i Gäddvik (m), iEskilstuna (s), i (s), herrar i Stenkyrka(c), Enskog (fp), i (s), i (s),i (c). Häll (s), Öhvall (fp), i (s),i (s), () och (). Yttranden över motionerna 1971:94, 1971:113, 1971:687 och1971:697 Yttranden har avgetts avöverbefälhavaren, (), och arbetsgruppen frän värnpliktskonferens(arbetsgruppen). De synpunkter pä de värnpliktigas situation m. m. somframförtsvid remissbehandlingen redovisas här under rubrikerna demokratiseringinom försvaret, organisationsfrågor och värnpliktskonferenser. Krigsmakten skall enligtöverbefälhavaren ansluta sig till försöksverksamheten med fördjupadföretagsdemokrati inom statsförvaltningen. Samtliga försvarets myndigheter ochpersonalorganisationer har beretts tillfälle att ange dels vilka myndighetersom har möjlighet delta i försöken, dels synpunkter och förslag påförsöksverksamhetens utformning. Försöksverksamheten skall även omfatta devärnpliktigas möjligheter till ökat medinflytande. De demokratiska värderingar som ligger till grund för vårsamhällsordning bör framhåller SSU - också prägla försvaret. Det betyder enradikal förändring av beslutsformerna inom försvaret i fråga om de värnpliktigasallmänna förhållanden och utbildning, exempelvis via kompani- ochförbandsnämnder. De värnpliktiga bör erhålla vidgad information om, menframför allt reellt inflytande över sin tjänstgöring. SSU pekar på behovet av åtgärder i syfte att ökademokratiseringssträvandena inom försvaret. De värnpliktiga kan ges inflytandeframför allt genom en utbyggd värnpliktsdemokrati pä förbanden. Som ett komplementtill den statligt anordnade värnpliktskonferensen bör liknande konferenseranordnas på de enskilda förbanden och dess olika nivåer. En värnpliktsdemokratikan framhåller SSU utvecklas genom inrättande av värnpliktsvaldaförtroenderåd pä olika nivåer inom förbanden som ges beslutsfunktioner inomolika för de värnpliktiga väsentliga områden. Det är enligt SSU angeläget att en demokratiseringsprocesssä snart som möjligt kan päbörjas, exempelvis genom en omfattande försöksverksamhet. Det måste enligt ligga isamhällets intresse att den värnpliktige under sin tjänstgöringstid imöjligaste män fär ett positivt intryck av den militära miljön. Även om mangenom den allmänna värnplikten kan uppfylla de kvantitativa kraven päförsvaret, kommer resultaten av utbildning och tjänstgöring alltid att varaberoende av den värnpliktiges inställning. Förbättrade attityder hos devärnpliktiga förutsätter förbättringar av deras villkor. Det förutsätter enligtförbundet i sin tur att de värnpliktiga i lämpliga former fär medverka ibeslutsprocesserna. Förbättringarpä detta område kan enligt a. genom att den värnpliktige i större omfattningfår möjligheter att påverka sin egen närmiljö. Däremot ser ungdomsförbundetinte förslaget om DU-reform i försvaret som en angelägen fråga. Förbundet är iprincip inte emot en sådan reform men anser inte frågan vara avgörande för endemokratisering av försvaret. Arbetsgruppen konstaterar att ett demokratiskt försvarbidrar till ett demokratiskt samhälle. Arbetsgruppen anser att det nuvarandemilitärsystemet är högst odemokratiskt. Det är därför nödvändigt med kraftigaåtgärder för att öka de värnpliktigas medinflytande inom försvarsorganisationen. Enligt arbetsgruppen får en demokratisering av försvaretinte betraktas som en intern försvarsangelägenhet. Det måste initieras enoffentlig debatt om hur man skall kunna öka de värnpliktigas medinflytande.Arbetsgruppen, som anser det angeläget att påskynda utvecklingen, menar att enoffentlig redovisning bör ske av den bedrivna verksamheten, deplanerade försöken och de eventuella uppnådda resultaten. Överbefälhavaren berör i sittyttrande två förslag om en värnpliktsorga nisation som diskuterades vid 1971ärs värnpliktskonferens. Det förslag som antogs av konferensen avsåg enfackorganisation som automatiskt ger samtliga värnpliktiga medlemskap iorganisationen. Det andra försla get tog sikte pä en fristående fackligorganisation. Vid en kommande försöksverksamhet med ökat medinflytande förvärnpliktiga kommer överbefälhavaren att ta hänsyn till vad konferensenföreslagit. Överbefälhavaren upplyser vidare att en arbetsgrupp om niovärnplikti ga som tillsattes av årets värnpliktskonferens utgör en form avkansli. Maj:t har föreskrivit att arbetsgruppen för sina arbetsuppgifterfår anslutas till försvarsstabens personalvårdsbyrå, som bestrider gnippensutgifter och ger den service med skrivhjälp, olika offentliga handlingar m. m.,ett arrangemang som uppges ha fungerat tillfredsställande . De statliga värnpliktskonferenserna utgör ett första stegpä vägen mot en demokratisering av värnpliktstjänstgöringen, framhåller SSU. Demåste emellertid följas upp med reguljära konferenser såväl på förbandsplanetsom på varje nivå inom det enskilda förbandet. SSU anför ytterligare. Förbandsnämnderna bör ges en mercentral roll i arbetet på att förverkliga värnpliktsdemokratin. De bör inteendast ha en rådgivande funktion, utan i vissa frågor beslutande. Detta kangälla exempelvis fastställande av ordningsregler och ansvaret förmarketenterierna. Även i fräga om permission och tjänstledighet bör devärnpliktiga ges medinflytande. Varje enhet inom förbanden bör utse ett av devärnpliktiga valt förtroenderåd. Vad gäller den fast anställda personalen är det nödvändigtoch angeläget att ett fungerande forum för medbestämmande och medinflytandeskapas. SSU anser för sin del inte attstaten bör ta initiativ till bildandet av en speciell organisation för devärnpliktiga. Ett sådant initiativ bör övervägas av de värnpliktiga själva. behandlar utförligtförbandsnämndens roll i detta sammanhang och konstaterar att denna institutioni de allra flesta fall inte har någon reell möjlighet att påverka rådandeförhållanden. Det heter härom vidare. Detta beror bl. a. på attförbandsnämnderna i allmänhet har för fä sammanträden. Ofta dominerassammanträdena av närvarande befäl och de frågor man behandlar är ofta inte avnågon större betydelse. 1 de fall åtgärder skall vidtagas är dessa oftaförknippade med ekonomiska beslut, som av naturliga skäl måste fattas pä högrenivå. Ett av de allra största problemen är dock informationmellan förbandsnämnden och förbandets värnpliktiga. Nämndens arbete tillkännagesofta endast genom att sammanträdesprotokollen uppsattes på några anslagstavlorinom förbandet. På detta sätt skapas inte något större intresse för nämndensverksamhet. Detta resulterar i sin tur i att de värnpliktiga inte diskuterarfrågor som skulle kunna behandlas med deras representanter i nämnden.Kommunikationerna skulle förbättras om ökade möjligheter gavs att undertjänstetid anordna informationsträffar på förbanden, där "dubbelriktadinformation" kunde utbytas mellan de värnpliktiga och deras representanteri förbandsnämnden. För att nämndens arbete skall upplevas som meningsfulltmäste den dessutom ges ökat inflytande, framför allt i frågor om devärnpliktigas trivsel. Skall nämnderna också ha möjlighet att genomföra beslutadeförbättringar mäste de få förvalta vissa ekonomiska medel. Det är dock enligt inte möjligt - inte ens om avsevärda förbättringar genomförs -att genom förbandsnämnderna tillgodose kraven pä inflytande för devärnpliktiga. anser därför att ytterligare former förinflytande mäste skapas. Inrättandet av förtroenderåd på alla nivåer inomförbanden anses kunna förbättra situationen avsevärt. Varje pluton skall genom val utseett förtroenderåd bestående av tre personer. skall ha tilluppgift att vid regelbundna sammanträffanden med plutonsbefälet framföra devärnpliktigas önskemål och synpunkter och diskutera aktuella problem. För atthela plutonen skall kunna hällas informerad, bör dessutom en gång entimme under tjänstetid ägnas åt information och diskussion mellanförtroenderådet och de övriga plutonsmedlemmarna. Den representant i plutonens förtroenderåd som erhållit deflesta rösterna skall ingå i kompaniets förtroenderåd. Detta förtroenderådskall verka pä samma sätt som plutonens förtroenderåd, med informationsträffaroch diskussioner o. s. v. anser attförtroenderådet bör ta över de uppgifter som åvilar kompaniassistenten. Dennabefattning bör alltså kunna avskaffas. Som ett lämpligt led i demokratiseringssträvandena serarbetsgruppen en ökad kompetens för förbandsnämnderna. Enligt arbetsgruppen börkompetensområdet omfatta, förutom användning av marketenteriöver- skott och medel för fritidsverksamhet, utbildningensplanering och andra frågor som berör de värnpliktigas förhållanden päförbandet. Arbetsgruppen understryker också vikten av att de värnpliktiga fårökade tillfällen till samråd på kompani- men även pä plutonsnivä. Detta skulleanpassa försvaret bättre till samhället i övrigt och till den miljö devärnpliktiga kommer frän när de rycker in till sin grundutbildning. De frågor som aktualiserats genommotionerna avser värnpliktskonferensernas kompetensområde, behovet av en fastkansliorganisation för verksamheten och de politiska ungdomsorganisationernasroll i samband med konferenserna. Överbefälhavaren lämnar följande redogörelse för den synpå kompetensområdet för värnpliktskonferenserna som kommit till uttryck vid1970 och 1971 årskonferenser. Maj:ts bestämmelserför 1970 ärs värnpliktskonferens var dess kompetensområde att bereda devärnpliktiga tillfälle "framföra förslag angående de värnpliktigas villkoroch förhållanden". I denna fräga beslöt konferensen (med 84 röster mot 83)att bestämmelserna borde vara sådana att konferensen . 1 sitt förslag till bestämmelser till1971 års värnpliktskonferens anslöt sig överbefälhavaren i sak till dennaformulering. ärs värnpliktskonferens fastställde Kungl. Maj:tatt ändamålet skulle vara "att bereda de värnpliktiga tillfälle att idenna ordning framföra förslag och behandla frågor rörande försvaret".Resultatet av detta vidgade kompetensområde var att ett 15-tal av de 456motionerna till konferensen behandlade frågor, som kunde anses ligga utanfördet område som begränsades av formuleringen "de värnpliktigas villkor ochförhållanden". Dessa motioner hann dock aldrig behandlas vid plenarsammanträde,därför att de av konferensen, vilken helt styrdes av de värnpliktiga själva,hade placerats mot slutet av föredragningslistan. SSU anser att samhället börstimulera de värnpliktiga till att aktivt medverka inte bara i utformandet avderas egen arbetssituation utan också i den allmänna försvarsdebatten. Meddenna utgångspunkt anser SSU det naturligt att värnpliktskonferenserna ges rättatt behandla alla försvarspolitiska frågor. Någon risk för att de frågor somrör de värnpliktigas tjänstgöringsvillkor skall hamna i skymundan på grund avden mer allmänna försvarsdebatten anses inte föreligga. Skapandet av en värnpliktsorganisation trav vara en riktig väg. Det anses dock väsentligt attutformningen av bestämmelserna för en sådan anpassas till de krav som kanställas pä värnpliktsutbildningens effektivitet. Erfarenheterna fränvärnpliktskonferensen anses bestyrka farhågorna för en olyckligutveckling av debatten i det fall den förs med den rubrik som fastställts avstatsmakterna. Arbetsgruppenär av motsatt uppfattning och betecknar det som ett nederlag för de värnpliktigas strävanden om de påvärnpliktskonferenserna inte fär debattera sin situation i dess helhet. Det ärju inte endast besluten om de värnpliktigas tjänstgöringsförhållanden ochrutiner som berör deras situation. Även den försvarspolitiska inriktningenpåverkar de värnpliktigas förhållanden. Arbetsgruppen pekar också pä att de s. k. fackligafrågorna pä intet sätt kom i skymundan vid värnpliktskonferens. På grundav tidsbrist hann konferensen aldrig debattera allmänna försvarsfrågor, vilketalltså innebär att dessa frågor kom att lämna plats för andra frågor. avstyrker attvärnpliktskonferensen förses med ett permanent kansli då detta skulle kunnainnebära att arbetet i alltför hög grad sköts från detta kansli, utan att devärnpliktiga fär det inflytande som kan krävas. Däremot anses det väsentligtatt de arbetsgrupper som utses av värnpliktskonferensen erhåller erforderlighjälp. En värnpliktig personalvårdsassistent bör enligt ungdomsförbundetställas till gruppens förfogande. Enligt arbetsgruppen är det av yttersta vikt att enorganisation inrättas som verkar mellan konferenserna och att denna får iuppdrag att organisera konferenserna. Arbetsgruppen anför härom ytterligare. värnpliktskonferens ägnadedetta problem stor uppmärksamhet. I det organisationsförslag som antogsinnefattades bl. a. ett verkställande utskott med uppgift att bevaka devärnpliktigas intressen samt att följa upp konferensen hos de olikabeslutsfattande myndigheterna. När arbetsgruppen skulle påbörja sitt arbete mötte vissasvårigheter, då arbetsgruppen frän vissa myndigheters sida inte erkändes. Föratt undvika detta är det av stor betydelse att ett permanent kansli inrättasför värnpliktskonferensen och att en organisation byggs upp enligt 1971 årsvärnpliktskonferens beslut. Beträffande de politiskaungdomsförbunden och deras roll i detta sammanhang gällde - omtalaröverbefälhavaren 1970 den bestämmelsen, att förbandschef var skyldig attanordna informationsträffar. För 197 1 ändrades bestämmelsen så att depolitiska partiernas ungdomsförbund skulle beredas tillfälle att lämnainformation om de sä begärde. Endast SSU och denna möjlighet, dock ej vid alla förband. Intresset frän devärnpliktigas sida betecknas som ringa. SSU anser det naturligt att de politiska ungdomsförbundenges möjlighet att sprida information och anordna informationsträffar om sinaståndpunkter i olika försvars- och värnpliktsfrägor. Denna aktivitet är att sesom ett nödvändigt led i en ökad och förbättrad kontakt mellan försvaret ochdet civila samhället. SSU understryker att det är de värnpliktiga och inte depolitiska ungdomsförbunden som har rätt att nominera ombud och att någrapartibeteckningar inte förekommer pä valsedlarna. erinrar om att det efter denförsta statliga värnpliktskonferensen framfördes kritik frän de flestainblandade att de politiska ungdomsförbunden ej skulle medverka. Ävenpä försvarsstaben var man enligt ungdomsförbundet inne på linjen att depolitiska ungdomsförbunden ej skulle få hålla informationsmöten inför konferensen.Det oaktat genomfördes ingen ändring i detta hänseende. Dä samma kritik på nyttframförts i samband med årets värnpliktskonferens - med bl. a. avhopp frånvissa förbund - anser förbundet att argumenten mot de politiskaungdomsförbundens deltagande måste te sig än starkare. Politik är inte en isolerad företeelse i samhället,konstaterar arbetsgruppen. Att olika ställningstaganden i frågor som rörförsvaret och de värnpliktigas förhållanden till en viss del beror av politiskaideal finner arbetsgruppen självklart. Det skulle enligt arbetsgruppen vara enicke önskvärd begränsning av värnpliktskonferenserna om de politiska ungdomsförbundenutestängdes frän debatten inför och omkring värnpliktskonferensen.