bet · FU01SoU21 · 1971-12-31 00:00:00 — Socialutskottetsbetänkande nr 1971 SoU 1971:21 betänkande i anledning av motioner om åtgärderför att minska tobakskonsumtionen m, m. 1) 1 motionen 1971:245 av . fl, (fp) har yrkats att riks dagen i skrivelse till Kungl, Maj:t hemställer a. att den av 1968 och begärda utredningen angående åtgärder för att minska tobakskonsumtionen tillsättes, utan hinder av pågående utredning om yttrandefriheten i massmedia, b. att förslag till lagstiftning om obligatoriskhälsovarning och varu deklaration på alla tobakspaket framlägges för . 2) 1 motionen 197 1:761 av herrMöller i m. fl. (fp, s, c, m) har hemstäUts att måtte besluta att i skrivelse till Kungl Maj:t hemställa att bestämmelser utfärdas om att efter en övergångstid rökning inte tillätes inomhus i statliga lokaler, eller i icke-bostadshus där staten bidrager med anslag, utom i specieUa lokaler såsom anställdas enskilda arbetsrum och i särskilt avskilda rökrum. Gällande bestämmelser m, m. är såvälimporten av färdiga tobaksvaror som den inhemska handeln med sådana varor fri.Statens rrtonopol på tiUverkning av tobaksvaror slopades vid utgången av år1966, Några inskränkningar i lag i rätten att göra reklam för tobaksvarorföreligger inte. Ej heller finns föreskrifter om varudeklaration i någon form isamband med försäljning av tobaksvaror. Försäljningen av cigarretter i har på senare tidökat starkt. Är såldes 4 351 milj. cigarretter medan motsvarande siffrorår 1960, 1966, 1969 respektive 1970 var 6 740 milj,, 8 712 milj., 10 147 milj.och 10 269 milj. Påpekas bör dock, att efterfrågan i stigandeomfattning inriktats på cigarretter med låg vikt. Försäljningen av annan tobakän cigarretter har hållit sig mera . Spörsmål rörande tobaksrökningenhar behandlats i vid ett stort antal tillfällen i anledning avmotioner, interpellationer och enkla frågor. Framställningarna har i allmänhetavsett någon eller några bestämda åtgärder i syfte att begränsa bruket avtobaksvaror (främst cigarretter). Särskilt har diskussionen gällt inskränkandeingripanden mot reklamen för tobaksvaror samt lagstiftning om skyldighet attanbringa varudeklaration eller varningspåskrift på cigarrettpaket. Olikaspörsmål angående förbud mot eller inskränkning av tobaksre- kläm, bl. a. tryckfrihetsrättsliga aspekter på problemet,har utförligt behandlats i andra lagutskottets utlåtande 1968:48, till vilkethänvisas. I nu förevarande sammanhang redovisas tidigare riksdagsbehandlingendast av frågor, som äger mera direkt samband med de i detta betänkandebehandlade motionerna. besvarades en interpellation i andrakammaren angående eventuell varudeklaration beträffande av tobaksmonopolettUlverkade cigarretter, 1 interpellationssvaret, som lämnades av finansministern,anfördes bl. a. följande (AK:s prot. Från Tobaksmonopolet har jaginhämtat att det inte är möjligt att åstadkomma rättvisande varudeklarationerangående nikotin och tjära i röken från olika cigarrettmärken. Bådadera kanväxla beroende på de omständigheter under vilka tobaken förbrännas, och ävennikotinhalten i tobaken kan variera, trots att man försöker åstadkommautjämning genom att blanda tobak från olika skördar. Det torde sålunda icke föreligga praktiska möjUgheter atttillgodose de synpunkter som interpellanten anför, varför några speciellaåtgärder icke är att förvänta. Finansministern erinradeavslutningsvis om det forskningsarbete som skulle verkställas röranderökningens inverkan på den mänskliga organismen och beträffande nikotin- ochtjärhalt i röken från olika cigarretter. Därvid framhölls att resultatet avundersökningarna skulle komma att publiceras. 1 en interpellation vid riksdag frågade herrRimmerfors om socialministern avsåg att vidta några åtgärder för att komma tillrätta med den ymniga och ofta direkt utmanande tobaksreklamen samt om socialministernville medverka till införande av sådan varudeklaration på förpackningar medtobaksvaror som upplyser om den med rökningen förenade hälsofaran.Interpellationen besvarades av finansministern (AK:s prot. 20:6), Denneerinrade om att handeln med töbaksvaror numera är helt fri här i landet. Frikonkurrens råder inte bara olika försäljare emellan utan även mellan Svenskatobaks aktiebolaget och utländska företag. Efter att ha erinrat om de friviUigaöverenskommelserna angående begränsning av tobaksreklamen, fortsattefinansministern. Beträffande ett angivande påcigarrettpaketen av den med rökningen förenade hälsofaran kan det ifrågasättasom en sådan åtgärd skulle få någon konsumtionshämmande effekt. Där systemetprövats har någon konsumtionsnedgång ej kunnat iakttas. Större betydelse i detsammanhanget torde däremot böra tillmätas de undersökningar av tjär- ochnikotinhalten i cigarretter av olika märken, som under medverkan avtobaksbolaget regelbundet äger rum. Resultatet av dessa undersökningarpubliceras i pressen. Vid riksdag behandladesmotioner om lagstiftningsåtgärder för att minska tobaksförbrukningen. 1 sitt avriksdagen godkända utlåtande 1967:52 konstaterar andra lagutskottetinledningsvis att olika vetenskapliga undersökningar givit till resultat attsammanhang föreligger mellan tobaksrökning och vissa sjukdomar, nämligen vissaformer av cancer samt kronisk bronkit och emfysem. Med hänsyn därtill ansåg utskottet att förbrukningen av tobak borde hållas nere.Utskottet avstyrkte emellertid motionerna och uttalade därvid bl. a, att man istället borde följa upp de vetenskapUga undersökningar som görs angåendetobaksförbrukningens medicinska verkningar samt genom information ochundervisning försöka nedbringa förbrukningen av tobak. Därvid borde man särskUtsträva efter att förhindra eller begränsa tobaksbruket bland barn ochuppväxande ungdom. Vid riksdag väcktes ettantal motioner med förslag till oUka åtgärder för att minska tobakskonsumtionen.1 ett par motioner hemställdes om utredning med uppgift att framlägga förslagtill vidgade statliga åtgärder i nämnda syfte. I en motion framställdesmotsvarande yrkanden som de i detta betänkande behandlade. Motionernaremitterades till , och Svenskatobaks aktiebolaget och behandlades därefter av andra lagutskottet iutlåtandet 1968:48. Motionerna tillstyrktes av ochfolkhälsoinstitu-tet men avstyrktes av bolaget. En utförUg redogörelse förremissyttrandena återfinns i utlåtandet, 1 sitt yttrande erinrade utskottet inledningsvis om sittuttalande i Utlåtandet 1967:52 om det angelägna i att hålla tobaksförbrukningennere, särskilt ungdomens tobakskonsumtion, och att motverka att rökvanorgrundläggs i alltför unga år. Denna ståndpunkt ansåg utskottet böra vidhållas.Utskottet fortsatte. Såsom folkhälsoinstitutetframhållit synes det föreligga stora svårigheter att i någon mera omfattandeutsträckning påverka människor att minska sin konsumtion av tobaksvaror.Åtskilliga komplicerade forskningsproblem måste uppenbarligen lösas innanmålsättningen på området kan förverkligas. Belysande är att tillräckligakunskaper ännu inte vunnits om anledningen till att en person röker. En utökadforskning inte bara beträffande rökningens medicinska skadeverkningar utan ävenrörande frågor av beteendevetenskaplig art borde följaktligen vara ofrånkomlig.1 remissvaren har också behovet av vidgade forskningsinsatser starkt understrukits. Från sida har vidare uttalats att en sådan utredning,som föreslås i motionerna- skulle kunna leda til) ett klarläggande av forskningsbehoven och till stimulans tiU ytterligare forskning påområdet. Motionsförslaget att cigarrettpaketskulle förses med en deklaration av tjär- och nikotinmängden ansåg utskottetvara en informationsmetod, som var förenad med vissa problem, inte minst avpraktisk natur. Utskottet uttalade vidare. Detta utesluter emeUertid inte attmotionsförslaget bör kunna övervägas i ett större sammanhang. Att denupplysningsverksamhet, som förekommer, genomgående är upplagd och utformadså att den får tillfredsställande effekt kan inte heller tas för givet.Socialstyrelsen redovisar nämligen svårigheter att påvisa några påtagligaresultat i form av minskad tobakskonsumtion av den verksamhet på upplysningensområde som bedrivs inom styrelsen. Det anförda tyder enligt utskottets mening på att ytterligare åtgärder i syfte att effektiviserainformationen bör övervägas. Spörsmålet om andra åtgärder bör ifrågakomma än som rymsunder begreppen forskning och upplysning kan inte anses uttömmande besvarat, 1riksdagen har vid skilda tillfällen framförts krav på vissa sådana åtgärder,SärskUt har lagstiftning om förbud mot eller begränsning av reklamen förtobaksvaror förts på tal. har därvid inte funnit skäl bifalla sådanabegränsade framställningar i tobaksfrågan. Vid de överväganden utskottet giorthar utskottet kommit till den uppfattningen att hela frågekomplexet beträffandekonsumtionen av tobaksvaror bör bli föremål för utredning. Vid en sådanutredning bör lämpligen de förslag som aktualiserats i förevarande motioner bliföremål för uppmärksamhet. Med hänvisning till det anfördahemställde andra lagutskottet att måtte i skrivelse tUl Kungl. Maj:themställa om utredning av frågan om åtgärder för att minska tobakskonsumtionen.Utlåtandet, som var enhälligt frånsett en blank reservation av en av utskottetsledamöter, godkändes av (rskr 338). Under höstriksdag framställdes en enkel frågatill finansministern om när han ämnade tillsätta den av begärdautredningen. Frågan besvarades av statsrådet , somi sitt svar hänvisade till ett av finansministern tidigare lämnat svar på enfråga om åtgärder mot reklam för tobak, sprit och öl. 1 sistnämnda svarframhölls, att regeringen med hänsyn till tryckfrihetsförordningen ansett bör åstadkomma begränsningar av reklam genom överenskommelser med demarknadsförande företagen. Enligt statsrådet hade finansministern föravsikt att avvakta resultatet av dessa förhandlingar innan den begärdautredningen tillsattes. Även vid riksdag motionerades i tobaksfrågan.Andra lagutskottet framhöll i sitt utlåtande 1970:35 att begäran omutredning alltjämt var föremål för Kungl. Vidare hänvisadeutskottet till nyssnämnda frågesvar och anförde därefterföljande. Vid årets riksdag har väckts ettantal motioner som syftar till undanröjande av de tryckfrihetsrättsliga hinder,som kan föreligga mot reklamförbud. , som behandlatmotionerna i sitt utlåtande 1970:26, hänvisar till att regeringen enligt ett avstatsrådsberedningen utfärdat pressmeddelande avser att tillsätta en utredningför undersökning av vilka ändringar som behöver göras i gällande grundlag föratt förbud mot reklam för alkohol och tobak skall kunna genomföras. Angelägenheten av att man söker förverkliga denmålsättning om minskning av tobakskonsumtionen, som godtog är 1968,har ytterligare bekräftats av de erfarenheter som därefter vunnits rörandetobaksrökningen som ett folkhälsoproblem. Sålunda är det - såsom framgår av enresolution av europakommitté- ett numera klart konstaterat faktum, att cigarettrökningen är en faktor somväsentligt bidrar till lungcancer, koronarsjukdom, kronisk bronkit och andrasjukdomstillstånd i andningsorganen. a. mot denna bakgrund harsocialstyrelsen genom sin hälsovårdsupplysningsdelegation gjort ettställningstagande i tobaksfrågan, vari delegationen ser det som sin oavvisligaskyldighet att med kraft verka för sådana åtgärder som kan bidraga till enminskning av 1 ställningstagandet, sominnehåller en redogörelse för en rad sådana åtgärder, uttalas avslutningsvisatt , därest önskade resultat inte kan åstadkommas på annatsätt, kan finna det nödvändigt föreslå statsmakterna att överväga ingripandenav restriktiv natur. Mot bakgrund av det anförda är det angeläget att den av1968 års riksdag begärda utredningen i tobaksfrågan kommer till ståndoch utskottet förutsätter att så sker. Något hinder kan enligt utskottetsmening ej anses föreligga mot. att utredningen bedrivs parallellt med den avregeringen aviserade utredning, som omnämns i konstitutionsutskottetsovannämnda utlåtande. Med detta ställningstagande synes de nu behandlademotionsyrkandena ej påkalla någon åtgärd. biföll det enhälliga utskottsutlåtandet, Maj:ts skrivelse 1971:3till med redogörelse för behandlingen hos Kungl. Maj:t av riksdagensskrivelser har upplysts att riksdagsskrivelsen 338 medanledning av motionerna om åtgärder för att minska tobakskonsumtionen m, m,jämte andra lagutskottets utlåtande 1968:48 och motionerna den 4 december 1970överlämnats till utredningen om enhetlig reglering i grundlag av yttrandefriheteni massmedier m, m, samt att riksdagsskrivelsen därmed var slutbehandlad. Chefen för besvarade den 21 januari1971 två till chefen för ställda enkla frågor om närregeringen avser att tillsätta den utredning i tobaksfrågan som 1968 och 1970års riksdagar begärt och om särskilda åtgärder kommer att vidtas med anledningav framlagda nya forskningsrapporter om tobaksrökningens skadeverkningar.Finansministern hänvisade i sitt svar till att frågan om tobaksreklamenöverlämnats till ovannämnda utredning om en enhetlig reglering i grundlag avyttrandefriheten i massmedier m, m. har iutlåtande 1971:14, som godkänts av , behandlat en motion 1971:87, omregler för rökning i . Motionen har ansetts besvarad med vadutskottet anfört. Efter erinran om att frivilliga överenskommelser träffats omatt rökning inte skall ske under sammanträden i utskotten harkonstitutionsutskottet anfört följande. Det är önskvärt att även övrigasammanträdeslokaler, t. ex, partilokaler, kan komma att omfattas av liknandeöverenskommelser. Utskottet utgår därför från att rökningen inom riksdagshusetskall kunna minskas ytterligare utan att förbud behöver tillgripas. Utskottetdelar motionärernas uppfattning att en kraftig begränsning av rökningen iriksdagshuset skulle få en god verkan för opinionsbildningen mot rökning påandra arbetsplatser. Från hälso- och trivselsynpunkt är en sådan begränsninggivetvis av stor betydelse. Utskottet finner sålunda motionens syfte att verka för enbegränsning av rökningen angeläget samt förutsätter att riksdagensförvaltningsstyrelse följer den fortsatta utvecklingen och vidtar lämpligaåtgärder, 1 detta sammanhang kan också nämnasatt vid innevarande riksdag väckts en motion (1971:9) om införande av ensärskild luftförskämnings- avgift vid försäljning av tobaksvaror och en motion(1971:878) om åtgärder mot tobaksrökning bland grundskoleelever. Behandlingenav dessa motioner, som hänvisats till skatteutskottet respektiveutbUdnings-utskottet, torde komma att uppskjutas till höstsession. Maj:ts bemyndigandeden har chefen för tillkallat sakkunniga meduppdrag att utreda frågan om enhetlig reglering i grundlag av yttrandefriheteni massmedier m, m, (massmedieutredningen), 1 utredningsdirektiven anförs att det finns anledning attnu undersöka i vad mån de ställningstaganden som låg till grund förtryckfrihetsförordningen (TF) är hållbara i belysning av denutveckling som har skett, de erfarenheter som har gjorts och den diskussion somhar förts. Vidare anförs bl. a. följande. En fråga med anknytning tillyttrandefriheten i massmedier som diskuterats livligt är i vadmån TF hindrar ingripanden mot vissa slag av reklam. Från skilda håll harönskemål framförts om att kunna ingripa mot marknadsföring genom reklam itryckt skrift av vissa varor som ansetts skadliga eller på annat sättolämpliga. a, har riksdag hemställt att förbud skall införas motreklam för spritdrycker. Liknande önskemål har framställts beträffande reklamför andra alkohol-haltiga drycker och beträffande tobaksreklam. Det hardessutom anmält sig behov av att i vissa fall kunna ingripa mot olämplig reklamför läkemedel. Frågan om möjligheterna att ingripa mot reklam i tryckt skrifthar också betydelse för tillämpningen av det till överlämnadeförslaget till lag om otillbörlig marknadsföring (prop, 1970:57). Frånsakkunnigt håll har gjorts gällande, att ett generellt förbud mot reklam förviss eller vissa varor i tryckt skrift inte torde kunna genomföras utan att TFändras. Enligt en alltmer utbredd uppfattning bör våra grundlagar inte läggahinder i vägen för sådana begränsningar i den kommersiella reklamen som kanmotiveras med omsorg om folkhälsan eller andra lika viktiga skäl. Mot bakgrund av bl, a. det anfördahar departementschefen kommit till uppfattningen att en utredning börtillsättas för översyn av regleringen av yttrandefriheten i massmedier. 1direktiven ges vissa riktlinjer för översynen. Därvid anförs bl. a. följande. Som jag har anfört harTF:s regler gett upphov till svårigheter när det gäller att bedöma vilkamöjligheter som finns att genom vanlig lagstiftning ingripa mot vissa slag avreklam. Den grundläggande svårigheten synes ligga i bestämmelsen 1 kap. 3 §TF, enligt vilken missbruk av tryckfriheten får beivras bara i den ordning ochi de fall TF bestämmer. Enligt vedertagen uppfattning, som har stöd avniotivutlalanden (SOU 1947:60), skall denna bestämmelse om TF;s exklusiva tillämplighetinte tolkas bokstavligt utan gälla endast sådant bruk av tryckt skrift somavser själva yttrandefriheten, dvs, rätten att meddela information och bedrivaopinionsbildning i egentlig mening. Sålunda anses hinder inte möta att med stödav vanlig lag kriminalisera sedelförfalskiiing eller bedrägeri, som genomförsmed hjälp av tryck. Det förfarandet som ingripandet här riktar sig mot haringenting med nyhetsförmedling och åsiktsbildning att göra. När detgäller att ingripa mot vissa slag av reklam har det visat sig svårt SoU1971,21 7 att skilja mellan fall då det tryckta ordet används inyhetsförmedlingens och åsiktsbildningens tjänst och fall då så inte kan ansesvara fallet, I den till överlämnade propositionen med förslag tilllag om otillbörlig marknadsföring förordas, med hänsyn till vikten av attundvika en rättstillämpning som kan te sig tvivelaktig fråntryckfrihetssynpunkt, att ingripande med stöd av lagen mot reklam i trycktskrift begränsas till sådana framställningar som avser rent kommersiellaförhållanden. En viktig uppgift vid översynen av reglerna omyttrandefriheten blir att finna en sådan utformning av nya grundlagsregler dels får möjlighet att ingripa mot reklam och annan marknadsföring avvaror, som är skadliga eller på annat sätt olämpliga och vilkas spridningdärför bör motverkas, dels får en mera klarläggande reglering än nu av möjligheternaatt ingripa mot reklam och andra marknadsföringsmetoder, som är att anse somotillbörliga från konsumentsynpunkt, Ä andra sidan är det viktigt attmöjligheterna till ingripanden inte får en sådan utformning att de kan användasockså för att begränsa möjligheterna till information och åsiktsbildning iegentlig mening. Genom beslut den 12 mars 1971uppdrog Kungl, Maj:t åt att med utgångspunkt i rapporter frånVärldshälso-organisationen och med beaktande av vad som anförts i en tobakens skadeverkningar den 11 mars 1971överlämnad skrivelse dels redovisa en allsidig medicinsk undersökning rörandetobakskonsumtionen och i anledning härav vidtagna åtgärder, dels framläggaförslag till de ytterligare åtgärder inom verksamhetsområdesom styrelsen finner erforderliga. 1 den nämnda skrivelsen från förupplysning om tobakens skadeverkningar hänvisas bl. a. till medicinskaundersökningar om tobaksrökningens hälsorisker och om de samhällsekonomiskakonsekvenserna av rökningen. Vidare erinras bl. a, att frågan om tobaksrökningensom folkhälsoproblem ägnats stor uppmärksamhet inom ,I skrivelsen framhålls att erfarenheter främst från visar att det är fullt möjligtatt påverka människans rökvanor pä ett sätt som kan vara till fördel förfolkhälsan. Slutligen anförs följande. Med hänsyn till att hela frågan ärsynnerligen komplex, måste det anses rimligt, att en satsning av resurser avden storleksordning som tobaksfrågans betydelse motiverar baseras på ennoggrann utredning om de förutsättningar som föreligger i förgenomförande av olika, tänkbara åtgärder och om de former i vilka olikaåtgärder bör sättas i verket. För att klarlägga dessa olika förhållanden tordedet vara angeläget, att det tillsättes en statlig utredning med uppgift attallsidigt utreda hela frågan och framlägga förslag i fråga om alla de slag avåtgärder som kan vara tänkbara att genomföra inom ramen för ett program medsyfte att minska tobakskonsumtionen i landet. Skrivelsen utmynnar det tillsättes en statlig utredning med uppgift att allsidigt utreda vilkaåtgärder som kan genomförus för minskning av tobaksrökningen i landet. 1 skrivelsens syfte har instämt enrad företrädare för myndigheter bl, a. - ochorganisationer. hälsovårdsupplysningsdelegation (HVUD) m,m. hadesocialstyrelsen flera överläggningar med representanter för rörande frågor om tobaksupplysning, reklam ochforskning. tillställdes en gemensamskrivelse från och i vUken man konstaterar"att cigarrettreklamen nått en sådan omfattning och erhållit sådanutformning att den med största sannolikhet kan anses vara en viktig faktor videtablerandet av rökvanor". I samband med skrivelsen formuleradesocialstyrelsens hälso-vårdsupplysningsdelegation (HVUD) ett ställningstagandei tobaksfrågan. Här konstateras inledningsvis att de nya regler förtobaksreklamen, som antagits inom att gälla från den 1januari 1970, innehöll relativt obetydliga förändringar jämfört med tidigareregler. Man pekar på och.andra utländskahälsovårdsmyndigheters ställningstaganden och på opinionsläget i ochuttalar mot bakgrund härav, att det för HVUD är en oavvislig skyldighet att medkraft verka för sådana åtgärder som kan bidraga till en minskning av tobakensskadeverkningar. Rörande upplysningsverksamhetens målsättning framhålls attden i första hand skall koncentreras på att med huvudsaklig inriktning på barnoch ungdom hindra icke-rökare från att börja röka och att påverka rökare tUlatt minska eller helst upphöra med tobaksrökning. 1 fråga om tobaksreklamenkonstateras bl. a, att det råder bristande balans mellan de kommersiellainformationsresurserna och de resurser som disponeras för upplysning omtobakens skadeverkningar. En begränsning tUl volym, form och innehåll samt enneutralisering av tobaksreklamen anses därför ligga helt i linje medsocialstyrelsens allmänna hälsopolitiska målsättning. Bland övriga angelägnaåtgärder nämns ökad information inom skolans område, såväl till lärare ochelever som till föräldrar, samt en samordning och en målinriktning av denmedicinska och den beteendevetenskapliga forskningen om tobaksbruket. Avslutningsvisuttalas att därest önskade resultat inte kan nås genom åtgärder avtobaksbranschens egna medlemmar eller av myndigheter och organisationer, kansocialstyrelsen finna det nödvändigt att föreslå statsmakterna att övervägaingripanden av restriktiv natur. Mot bakgrund av den nämnda aktionen frånsocialstyrelsen och vidtogs regelmässiga överläggningargenom arbetsgrupp för upplysning om tobakens skadeverkningar(SATS) med representanter för , Vid överläggningarnanåddes enighet om reviderade reklamregler som trädde i kraft den 1 januari1971. I fråga om reglernas tillämpning anges att fråga om viss reklamåtgärdstrider mot reglerna prövas av konsumentombudsmannen och marknadsrådet ienlighet med bestämmelserna i lagen om otillbörlig marknadsföring. Beträffandeinnehållet i de reviderade reglerna kan särskilt framhållas att reklam för tobaksvaror ej fårske i och på allmänna kommunikationsmedel samt på järnvägs- ochtunnelbanestationer, på taxi-, buss- och spärvägshållsplatser med undantag förreklam på där befintliga försäljningsställen för tobaksvaror. Vidare får reklamför tobaksvaror inte ske i sjukhus och andra vårdinrättningar. Vid sidan av den ovan beskrivna verksamheten atttillsammans med företrädare för tobaksbranschen försöka åstadkomma en saneringav tobaksreklamen och andra marknadsföringsåtgärder beträffande tobak -harHVUD:s verksamhet varit inriktad pä att framställa informationsmaterial förbl, a. organisationer och som stöd åt föreläsare. Enligt vad utskottet inhämtaträknar HVUD med att 4-6 konferenser kommer att ordnas nästa budgetår förskolpersonal och kommunala ungdomsledare. har utgetts en seriediabilder med fakta om tobaken. Stöd tUl framtagande av en teaterpjäs om tobakkallad "Gift med tobak" lämnas av HVUD. Delegationen arbetar ocksåfram en utställning om tobaksfrågan.