bet · FU01JoU55 · 1971-12-31 00:00:00 — Jordbruksutskottetsbetänkande nr 1971 JoU 1971:55 betänkande i anledning av motioner angående avfallsforskning m. m. Till jordbruksutskottet harhänvisats följande av utskottet tiU behandling i ett sammanhang upptagnamotioner: dels 1971:413 av m. fl. (fp), vari hemställts attriksdagen i skrivelse tUl Kungl. Maj:t begär att förslag föreläggs om inrättandet av en vidlantbrukshögskolan med uppgifter av i motionen exemphfierat slag, dels 1971:1046 av m. fl. (m), vari yrkats attriksdagen i skrivelse tUl Kungl. Maj:t hemställer att frågan om lokaliseringenav större anläggningar för avfallshantering beaktas vid det pågående arbetetmed den fysiska riksplaneringen och att § 12 i miljöskyddskungörelsen ändrasså, att skyldighet för dispensansökan skall förehgga för anläggning förbehandhng eUer deponering av avfaU om den tillförda avfallsmängden inteöverstiger . Utskottet har inhämtat yttrandenöver motion 1971:413 (i samband härmed har även yttranden inhämtats över vissanärliggande avsnitt i motionerna 1971:76, 1971,77 och 1971:28, över vilkamotioner utskottet senare kommer att avge betänkande) från statensnaturvårdsverk, , statens råd för skogs- ochjordbruksforskning, veterinärstyrelsen, statens veterinärmedicinska anstalt,, statens bakteriologiska laboratorium, ,skogshögskolan, . Ingenjörsvetenskapsakademienoch nationalekonomiska institutionen vid samt övermotion 1971:1046 från , statens planverk. Se bilagor1 och 2 till detta betänkande. I motionen 1971:413 framhålls bl.a. att avfaUsbehandUngen bör sikta tiU reducering av miljöförstöringen ochökning av möjligheterna till återvinning, dvs. att avfallet så långt möjligtskall kunna nyttiggöras. Härför krävs en omfattande forskning. Behov föreliggerav en sammanhållande med uppgift att svara förhelhetssyn, kontinuitet och vetenskapUg utbädning. En sådan institution börenligt motionärerna knytas till , där en betydande forskningrörande de med avfallet förknippade miljövårdsfrågorna redan pågår och en viss forskning beträffandeåtervinningsprincipen etablerats. Motioner om inrättande av en institution föravfallsforskning behandlades vid riksdag, I utlåtande över motionernaunderströk jordbruksutskottet (JoU 1970:25) vikten av att ingåendeuppmärksamhet ägnades åt problemet att komma till rätta med den miljöförstöringsom åstadkoms genom olämplig behandhng av de stora avfallsmängder somkontinuerhgt produceras. Utan tvivel krävdes åtskillig forskning på dettaområde. Sådan forskning bedrevs bl. a. i statens naturvårdsverks regi. Enligtvad uttalat i yttrande över motionerna måste en starkprioritering karakterisera valet av de områden som man från svensk sida bordesatsa på inom miljöforskningen. I första hand bekostades sådanaforskningsprojekt där utländska erfarenheter helt saknas. I andra hand stöddessådan verksamhet som syftar till att göra utländska forskningsrön tillämpbara iSverige. a. tillsatt en expertgrupp som utarbetadeett större forskningsprogram rörande omhändertagande av slam från reningsverk.Härutöver bedrevs avfallsforskning vid lantbmkshögskolan och vid institutet förvatten- och luftvårdsforskntng. Utskottet fann med hänsyn tUl de insatser somgjordes på förevarande forskningsområde inte för det dåvarande motiverat meden särskild . Den behövUga samordningen påområdet ansågs i första hand och dess forskningsnämndböra svara för. Motionerna föranledde i enUghet med utskottets förslag ingenåtgärd av . Över den nu föreUggande motionen har ett antalremissyttranden inhämtats. Motionäremas uppfattning om behovet av en förstärktoch väl organiserad forskning på avfallsområdet stöds genomgående av remissinstanserna.I ett flertal yttranden understryks att avfallshanteringen berör ett stortantal ämnesområden och att forskningen därför bör ges en tvärvetenskaphguppbyggnad. Sålunda framhålls exempelvis av att inomforskningen bör finnas företrädare för humanmedicin, veterinärmedicin, teknikoch agrarvetenskap. vid universitetframhåller bl. a. att forskningen bör ha tillgång tiU samhällsekonomiskexpertis på mHjövårdsområdet. I flera yttranden betonas även vikten av attåtervinningsprincipen ges stort beaktande i forskningsarbetet. Sålunda anför t.ex. () bl. a. att hushåUsavfallet bör ses som en råvarutUlgång som påbästa möjliga sätt bör exploateras. framhåller vidare nödvändighetenav att tillvarata och söka recirkulera avfaU, som industriavfall, skrotbilar,spillolja, läkemedelsrester m, m, Recirkulationstänkan-det bör, anserakademien, på ett tidigt stadium komma in i produktionskedjan. Forskninggällande produkter och konstruktioner, där råvarorna på ett lättare sätt än vadsom är faUet kan tillvaratas och återanvändas, bör stödjas. Vad gäller forskningens organisation och förläggningenav en eventuell forskningsinstitution har delade meningar uttryckts iremissvaren. Vissa remissinstanser ansluter sig tUl motionärernas förslag ominrättande av en institution vid medan andra förordar enfristående institution, bildad under medverkan av flera på området verksammaorgan, exempelvis lantbmkshögskolan och . Åter andra ställersig tveksamma tUl tanken på en särskäd institution eUer tar inte ställning tiUfrågan. I några yttranden förordas en utredning av hithörande spörsmål. Iett nyhgen av en särskild utredningsman avgivet betänkande. Kemiskt avfall uppgifter och organisation (Jo 1971:8), behandlas bl. a. avfallsforskningen. Ibetänkandet lämnas en redogörelse för pågående forskning och föreUggandeforskningsprogram. Det uttalas bl. a. allmänt att de problem som möter påavfallsområdet inte minst när det gäller kemiskt avfaU är så angelägna attytterUgare åtgärder krävs för att tillgodose de omedelbara behoven. Utredningenanser sig kunna utgå från att industrin så långt möjligt prioriterarforskningsinsatser på avfaUsom-rådet. Men även samhället måste träda in. EnmöjUghet är enUgt utredningen att öka anslag förmiljövårdsforskning, en annan att anvisa medel, direkt avsedda för forsknings-och utveckUngs-arbete på området. Forskningsinsatserna bör förstärkas.Utredningen föreslår att forskningsprogrammet för ochluftvårdsforskning utvidgas att fr. o. m. den 1 juh 1972 omfatta helaavfallsområdet. Utredningenhar remissbehandlats och är under beredning i Kungl. Enhgt vadutskottet inhämtat avses att ett på utredningen grundat förslag skaU framläggasi statsverkspropositionen till riksdag. Utskottetfinner för egen del de i motionen upptagna frågorna mycket betydelsefulla. Detär uppenbart att våra kunskaper om bästa sättet att omhänderta avfaU av ohkaslag behöver förbättras och att stora forskningsinsatser krävs för att kommatill rätta med avfallsproblemen. Dessa problem kännetecknas bl. a. av att despänner över många, delvis vitt skilda områden. Utskottet finner därföranledning betona vikten av att avfaUsforskningen, som framhållits i vissaremissyttranden, ges en tvärvetenskaphg inriktning. Det är med hänsyn bl. a.härtill angeläget att samarbetet meUan den centrala förvaltningsmyndigheten förbl. a. avfallsforskning, , och övriga på områdetverksamma krafter ägnas stor uppmärksamhet, och utskottet förutsätter också attså sker. Utskottet vill i samband härmed starkt understryka angelägenheten avatt återvinningsprincipen och över huvud taget möjligheterna att nyttiggöraavfall ges stort utrymme i forskningsarbetet. Vad särskilt gällerförutsättningarna att kunna använda avfall som jordförbättringsmedel måsteenhgt utskottets mening forskningsverksamheten vid lantbrukshög- skolan få tillmätas stor betydelse. Utskottet äremellertid med hänsyn bl. a. tUl den prövning av forskningens organisation sompågår inom Kungl. Maj:ts kansU inte berett att ta ställning till spörsmålen omimättande av en särskild forskningsinstitution eller om den lämphgasteförläggningen av en sådan institution. Utskottet vill i sammanhanget erinra omatt motionärerna bl. a. framhålUt att institutionen förutom forskning skuUe hatill uppgift att svara för helhetssyn, kontinuitet och vetenskaplig utbildning.IVA. har i sitt yttrande övermotionen härom anfört att nämnda uppgifter är mycket viktiga men att de för attförhindra en för tidig styrni:ng av resurserna bör handhas av en neutralinstans, där alla berörda ämnen är företrädda, dvs. där tekniker av ohka slagsamt kemister, ekologer och biologer ingår. Utskottet finner åtskilliga skältala för IVA:s uppfattning i denna fråga. Utskottet anser sig mot bakgrund av det anförda inte börapåkalla någon annan åtgärd i anledning av motionen 1971:413 än attriksdagen som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet sålundauttalat. Yrkandet i motionen 1971:1046 innebär atttUlståndsprövning enhgt 2 § mäjöskyddskungörelsen skulle föreskrivas föranläggningar för behandhng eller deponering av avfaU. även om den tillfördaavfallsmängden inte överstiger . Häremot svarande ändringföreslås i dispensreglerna i 12 §. Det yrkas vidare att frågan om lokaUseringav större anläggningar för avfallshantering beaktas vid den fysiska riksplaneringen. Vad först gäller frågan om ändringar imiljöskyddskungörelsen vill utskottet erinra om att isitt yttrande över motionen anfört att nu gäUande nedre gräns för krav påtillståndsprövning, /år, satts av praktiska skäl och kan sägas motsvaraden gräns som gäller för rening av avloppsvatten, 200 petsonekvivalenter.Verket finner inte sannoUkt att så små anläggningar skall komma till i nämnvärdutsträckning. har vidare möjlighet att när så behövs ingripaäven beträffande dessa små anläggningar och i fall av störande inverkan pålandskapsbilden kan bestämmelser i naturvårdslagen uttalar bl. a. att en skärpning avförprövningsphkten i den omfatttung som föreslagits i motionen inte ärpraktiskt genomförbar eller sakhgt motiverad med hänsyn tUl att det skulleinnebära att aU form av tippning av avfall även sådan som är betydelselöseller relativt harmlös ur miljöskyddssynpunkt, t. ex. korn-postering avträdgårdsavfall, löv m. m. skulle kräva tillstånd eller dispens. 'Utskottet finner med hänvisning till vadremissmyndigheterna anfört inte skäl tillstyrka motionen 1971:1046 iförevarande del. Beträffande frågan om beaktande i den fysiska riksplaneringen av lokaUseringen av större avfallsanläggningar delarutskottet remissinstansernas uppfattning att hithörande spörsmål i och för sigutgör viktiga planeringsproblem. I likhet med remissmyndigheterna hyserutskottet emellertid tveksamhet vad gäller tanken på att föra upp förevarandeangelägenheter på riksplanet. Kommunerna har hand om renhållningen, och ettinterkommunalt samarbete för att få till stånd en lämpUg regionindelning föravfallshantering pågår. Utskottet anser sig därför inte heller böra tillstyrkabifall till motionen 1971:1046 i den nu avsedda delen. Under hänvisning lill vad ovananförts hemställer utskottet att 1, i anledning avmotionen 1971 :413 i skrivelse till Kungl, Maj:t som sin mening ger till kännavad utskottet anfört, 2, lämnar motionen1971:1046 utan åtgärd. På jordbruksutskottets vägnar . Vid detta ärendes slutbehandling har närvarit: herrarHansson i Skegrie (c), i (s), (). (),(), i (s), (). (), fruLindberg (s)*, herrar i (c)*. (vpk), Bemdtsson i (fp), ()*, ()* och (), * Ej närvarande vid justeringen. 1* 1971. Nr 55 Kartong: Sid. 5,underskrift saknas. Yttranden över motionen 1971:413 samt över vissa avsnitt imotionerna 1971:76, 1971:77 och 1971:28 (21.4.1971)anför. De fyra motionerna behandlar i dedelar de remitterats framför allt frågor om samordning och utveckling avforskning på avfallsområdet samt omhändertagande och hantering av avfaU avskilda slag. inledningsvis hänvisa till dennyligen tillsatta utredningen rörande omhändertagande och behandhng av kemisktavfall m. m. Den sakkunniges uppdrag består bl. a. av att mot bakgrund av engenomgång av verksamhet föreslå organisatoriska lösningar när detgäller omhändertagande och behandling av kemiskt industriavfaU, oljeavfaU samtgiftrester och annat kemiskt avfall. MöjUghetema tUl samordning med annanavfallshantering skaU också beaktas. Även andra frågor som hänger samman med hanteringen avspecialavfall skaU prövas. Härmed synes närmast avses sådana frågor som meddirektivens terminologi rör verksamhet av myndighetskaraktär, d. v. s.lagstiftning och administration. Även forskning torde inbegripas här. blev centralförvaltningsmyndighet för frågor rörande renhåUning utomhus, vilket enhgtdepartementschefens uttalande även innebar samma uppgifter i fråga omavfallsforskning som i fråga om övrig miljövårdsforskning. Med hänsyn tal de ökade uppgifterna på renhållningsområdetövervägs inom verket formerna för att på bästa sätt utnyttja de begränsaderesurserna för behandhng av avfallsfrågor. Bland de frågor verket härvid ansersom angelägna kan nänuias miljöproblem i samband med behandlingsmetoder, iförsta hand deponering och kompostering, saml planering av avfallshantering,särskilt med avseende på regionala lösningar. Den tidigare nämnda utredningen, Uksom bl, a,miljökontrollutredningen kan ytterligare väntas inverka på administrationen påavfallsområdet. är därför inte nu berett ta ställning tillfrågan om organisationen av avfallsforskningen. Behovet av såväl forskning som ulveckUngsarbete äremellertid stort. En del av denna forskning bör, som också framhålls imotionen, kunna bedrivas vid . För andra delar t. ex. frågor omuppsamling, transport, sortering, destruktion, bör emellertid en tekniskinstitution anlitas. För utvecklingsarbetet behövs vidare tälgång tiUförsöksanläggningar i fuU skala. Enhgt verkets uppfattning är det därför mestaktuellt att skapa ett fomm för kartläjning av frågestäUningar och kanaUseringav forsknings- och utveckUngsuppgifter samt anslag tiU redan befintUgainstitutioner, Uksom av stöd för uppbyggande av försöksanläggningar. Det synesnaturligt att detta sker genom en förstärkning av resurserpå området. En ökning av anslaget till miljövårdsforskning måste ocksåförutsättas. Lantbmkshögskolan (29.4.1971) rektorsämbeteinstämmer i de av motionärema framförda synpunkterna och finner det varasynnerUgen angeläget att den biologiskt-ekologiskt inriktade avfaUsforskningenfår permanenta resurser vid lantbmkshögskolan samt att behovet av forskning ochutbildning på miljövårdsområdet och denna verksamhets organisation i densamma upptas ttU utredning. Därutöver anför lantbmkshögskolans rektorsämbete. Samhällets tekniska utveckhng harinneburit ökad konsumtion och utnyttjande av nya kemiska ämnen. Detta ställerökade krav såväl kvantitativt som kvaUtativt beträffande avfaUetsomhändertagande. De huvudtyper av avfall, som förekommer, är kommunalasopor, oUka slag av slam från vattenverk och avloppsverk, mångskiftande typerav industriellt avfall samt rester av kemisk-tekniska produkter. Kvantiteterna ökar på ett sätt som gör problemensvårbemästrade eftersom ännu ingen slutgiltig plan förehgger för avfalletsdisposition. Som exempel kan nämnas att mängden hushållssopor ärca per person och år och beräknas öka med i mnt tal under denärmaste tjugo åren (SOU 1969:18). Förekomsten av olja, kemikaUer och andra miljögiftermedför uppenbara biologiska risker. En översyn och genomarbetning av sådana medavfaUsdispositionen sammanhängande problem är därför synnerligen angelägen. Allt efter avfaUets art har ohka metoder utvecklats ochutnyttjats för omhändertagande av avfallet. Tippning, förbränning ochkompostering är vanhgast. Tillämpningen av dessa metoder har emeUertid visatsig medföra svårigheter av omgiviungshygienisk art. Frågan om återvinning ochåterförande i produktionen har därför kommit alltmer i förgrunden. Användningav organiskt avfall i biologiska system är ett sätt. Också detta sätt medförkompUkationer. Sålunda kan miljögifter samt parasitologiska och bakteriologiskaföreteelser medföra såväl långsiktiga som kortsiktiga stömingar av ohka slag ide biologiska systemen. Med undantag för visst industriavfall ger övrigt avfallför närvarande inga akuta skador på mark och biologiska system, om det användsi måttliga mängder. Vid överoptimal användning av i vart fall rötslam kandirekt förorening av mark, sjöar, vattendrag och grundvatten ske. Kunskapen om vaka relationer som förehgger mellan jordartoch marklutning är emeUertid bristfäUig. Detsamma gäUer kunskapen om denbiologiska risken vid uppladdning av jordarna med tungmetaller eUer andrakomponenter med giftverkan vQket kan bU följden vid ofta återkommandeutspridning av kommunalt avfaU. Om sådana ämnen anhopats i marken kan det i enframtid bU omöjligt att återställa åkermarken i odUngsvärt skick. Följderna förgrundvattnet kan Ukaledes bU svårartade. Det är synnerUgen angeläget attsnarast faststäUa tidsskalan i dessa utveckhngsförlopp. Vid har under en följd av år bedrivitsforskning på avfaUshanteringens område avseende fast och flytande avfaU frånlantbruk, tätorter och industrier. Huvudvikten har härvid lagts på debiologiska momenten i avfaUets behandhng, på avfaUsproduktemas användning påodUngsmarken som gödsel- och jordförbättringsmedel samt på de externa effektemaav avfaUet i form av skadhg miljöpåverkan. Några fasta resurser för dennamiljövårdsinriktade forskning har dock ej stått tiU förfogande utan den har hittUls bedrivits medhjälp av lUlfälUga anslag, vilket innebär betydande svårigheter urforskningssynpunkt bl. a. i det avseendet att det under dylika förhåUanden ickeär möjligt att lägga upp ett sådant långsiktigt forskningsprogram som härkrävs. En biologiskt-ekologiskt inriktad avfaUsforskning kan medfördel förläggas tiU lantbmkshögskolan som erbjuder en fördelaktig miljö härförmed fasta resurser i ett stort antal stödjande discipUner berörande mark,vatten och luft. Hur en sådan forskning inom högskolan lämpUgen bör organiseraskan behöva närmare övervägas. I motionen av m. fl. har föreslagitsinrättande av en . a. mark- ochvattenvårdsfrågor här kommer naturligt in i bUden och undersökningar påhithörande områden bedrivits inom institutionen förmark vetenskap, synes det naturUgt att avfaUsforskningen samordnas med övrigmiljövårdsinriktad forskningsverksamhet vid med näraanknytning tiU de markvetenskap-hga disciplinerna och med god kontakt med såvälövriga biologiska som med de ekonomiska disciplinerna vid högskolan. Det kantilläggas att i sin anslagsframstäUning för1972/73 föreslagit att en särskUd avdelning för miljövård inrättas. Flera institutioner vid skogshögskolan arbetar även medfrågor som har miljövårdsinriktning. En nära kontakt mellan lantbmkshögskolansinstitutioner och skogshögskolans kring dessa problem är önskvärd. för skogs- och jordbmksforskning (30.4.1971) för skogs- och jordbruksforskning påpekar attrådet i sin verksamhet numera i många sammanhang konfronteras med viktigamUjöfrågor, för vilkas lösning rådet självfallet hyser aktivt intresse. Igörligaste mån söker rådet även stödja och tUlmötesgå sådana forskningsprojektsom synes rådet loA'ande. Samtliga fyra här ifrågavarande motioner resp.motionsavsnitt berör enhgt rådet sådana sektorer av mUjövården, vUka i oUkasammanhang har aktuellt intresse för rådet. Icke minst synes avfaUsproblemennumera avgjort påfordra snara åtgärder för en tiUfredsstäUande lösnmg. Rådetansluter sig i princip tUl motionärernas understrykande av betydelsen häravsamt därvid främst till förslaget om en utredning i frågan. Rådet framhåUer,att det självfallet gärna står berett att medverka tUl stödet av hithörandeangelägna forskningsprojekt under förutsättning att rådetsforskningsanslagsmedel erhåller behövlig förstärkning. Den hittiUsvarandemedelstUldelningen till rådet synes nämhgen dessvärre icke tiUåta nämnvärda nyaengagemang i undersökningsprojekt berörande de så betydelsefuUaavfaUsproblemen. veterinärstyrelsen (26,4,1971) Veterinärstyrelsen anser dels att de remitterademotionerna motiverar tillsättande av en utredning rörande samordning avavfaUsforskning, dels att denna forskning måste vara tvärvetenskaphg ochslutUgen att bl. a. veterinärmedicinsk expertis bö:r knytas tUl en sådanutredning. Därutöver anför styrelsen. Veterinärstyrelsen delar motionäremas synpunkter påbehovet av en samlad forskning rörande problemen med avfall av olika slag.Bristen inte bara på ekonomiska resurser utan ofta i högre grad på personellasådana har ofta känts betungande vid de avfaUsproblem, som under senare åruppkommit inom styrelsens verksamhetsområde. Dessa har huvudsak-Ugen varit avhygienisk natur och medfört risker för uppkomst av sjukdom hos människor ochdjur. Det har rört sig om bakterieUa infektioner och virusinfektioner eUerparasitära infestationer (ex. rötslam, flytgödsel), eUer om förgiftningar avoUka slag (ex. kvicksilver). I mindre grad har det varit fråga om mekaniskaskador genom skräp i naturen (engångsglas o. dyl.) eUer om förgiftningar genomavfaU från växtbekämpning m. m. En institution för avfaUsforskning borde erUigt styrelsensuppfattning helst ges en självständig stäUning i nära samband med statensnaturvårdsverk. Oberoende av om de skäl för förläggning, som motionären anförskaU anses vägande och institutionen placeras vid torde detUgga i sakens natur att den måste ges en så tvärvetenskaplig uppbyggnad sommöjUgt med biologisk huvudinriktning. Vid eventuell förläggning tUllantbrukshögskolan dit även flyttas synes detlämpUgt att avfallsforskningsinstitutionen blir gemensam för de bådahögskolorna. Motion 1971:76, pkt. VUhådigheten hos regionala och centrala myndigheterrörande såväl ansvaret som sättet för uppsamUng och oskadUggörande av olikatyper av avfall har varit stor. Motiv torde finnas för inrättande av ett avsamhäUet organiserat uppsamUngssystem. Forskning för att möjUggöra återvinningur avfaU av därtill lämpUgt material är Ukaledes önskvärd och förekommerredan. Vid aU sådan forskning, vare sig den bedrivs av privata industrier ellerav forskare eller forskningsgrupper med bidrag av statsmedel är det viktigt attekonomiska och tekniska synpunkter inte får dominera vid problemlösningen i såhög grad att väsentUga biologiska synpunkter glöms bort eller negUgeras. Detkan också förekomma att exempelvis växtbiologiska synpunkter tillgodoses medande djurbiologiska försummas. Forskningen måste aUtså som redan framhållits idet föregående vara tvärvetenskapUg. Motion 1971:77 "Välståndsavfallet etc." Mot vad som sägs i remitterade avsnittet har styrelseninget att erinra. Även avsnittet "Användningen av gifter måstebegränsas" berör i hög grad styrelsens verksamhetsområde. Det börframhållas att exempelvis problemet med stora enheter för animaUeproduktionutan tillräckliga arealunderlag för gödsel inle bara är ett miljövårdsproblem ivanUg mening utan också återverkar på djurhållningen med risk för kroniskagödselgasförgiflningar på djuren och därigenom risk för framställning av osundalivsmedel. Motion 1971:28 "Nedskräpning" Syftemålen i det remitterade avsnittet överensstämmer meddem i framför aUt motionerna 1971:413 och 76 och veterinärstyrelsen hänvisartUl vad som anförts härom. Statensveterinärmedicinska anstalt (SVA) (28.4.1971) anför SVA har tagit del av motionerna och funnit att desamtliga berör högaktueUa miljövårdsfrågor. Av specieUt intresse förveterinärmedicinen är rötslammet och dess omhändertagande. På SVA pågårforskning inom detta område i vad avser den med rötslammet och övrig kloakförenade risken för spridning av parasitära sjukdomar. Vidare kan nämnas detforskningsprojekt inom avfaUshanteringen "Gödselbehandhng för bättremUjö", som i vad avser djurhälsoproblem orsakade av utfodring med på oUkasätt gödselbemängt foder med anslag från statens råd för skogs-och jordbruksforskning bedrivs vid SVA i samarbete med ,och AB Alfa , SVA är positivt instäUd till motionerna,i vad desamma underställts institutionerna och tillstyrker att hosKungl. Maj:t anhåller om företagande av erforderlig utredning angåendemiljövården i sådan ordning att konkreta förslag i ärendet kan föreläggas 1972års riksdag, däribland om inrättande av en , Detsynes lämpUgt alt samordna denna aktivitet med de åtgärder, som kan bU aktuellaför del inom ramen för :s program . Beträffande de oUka motionernaviU anstalten tillägga följande.