bet · FU01SkU45 · 1971-12-31 00:00:00 — Skatteutskottetsbetänkande nr 1971 SkU 1971:45 betänkande i anledning av motion om rätttill avdrag vid beskattningen för gåvor till u-landshjälp m. m. 1 motionen 1971:322 av herrNelander m. fl. (fp, c, m) hemställs att i skrivelse till Kungl.Maj:t begär utredning om införande av rätt till avdrag för fysiska personer vidden statliga inkomstbeskattningen för gåvor upp till en viss maximigräns tillu-hjälp och andra humanitära ändamål samt kulturella, religiösa, vetenskapligaeller eljest uppenbart allmännyttiga ändamål. Gällande bestämmelser m. m. Vid beräkning av inkomst frånsärskild förvärvskälla skall enligt 20 § kommunalskattelagen från intäkternaavräknas alla omkostnader under beskattningsåret för intäkternas förvärvandeoch bibehållande. Avdrag får därvid inte göras för den skattskyldigeslevnadskostnader och därtill hänförliga utgifter. Enligt 2 § förordningen om statlig inkomstskatt ägerovannämnda bestämmelser även tillämpning vid den statliga inkomsttaxeringen. Frågan om avdragsrätt vidinkomsttaxeringen för gåvor till allmännyttiga, humanitära m. fl, ändamål hartidigare upprepade gånger varit föremål för behandling. Genom beslutvid , 1939, 1941 och riksdagar föreskrevs sålunda, attskattskyldig skulle äga rätt att vid taxering visst år enligt förordningen omstatlig inkomst- och förmögenhetsskatt åtnjuta avdrag för gåvor till luftvärnetoch sjövärns-kåren. Denna avdragsrätt tillämpades senast vid taxering. Genom beslut av riksdag bemyndigades vidareKungl. Maj:t medge, att skattskyldig vid taxering till statlig inkomst- ochförmögenhetsskatt fick åtnjuta avdrag för penninggåvor tillinternationellt hjälparbete för lindrande av nöd bland civilbefolkningen ikrigshärjade länder. Avdrag medgavs endast om gåvobeloppet uppgick till . De sålunda gjorda medgivandena har föranletts av särskildaförhållanden och varit till tiden begränsade. , då fråga omsådan avdragsrätt varit under bedömande, har av bevillningsutskottet uttalats,att bestämmelser av detta slag innebar en uppenbar avvikelse från de principersom låg till grund för gällande lagstiftning. framhållit, att främjandet av behjärtansvärda eller eljestallmännyttiga ändamål inte borde ske i form av lättnader vid beskattningen utangenom direkta bidrag frän statens sida, 1 ett avgivet betänkande med förslagtill bestämmelser om avdragsrätt och skatteplikt för periodiskt understöd samtom avdragsräft för sfudieunderstöd, m. m. har skattelagssakkunniga behandlatfrågan om avdrag för periodiskt understöd och gåvor till allmännyttiga ändamål.De sakkunniga har därvid framhållit, att enbart den omständigheten att ändamålenär behjärtansvärda och att institutionerna behöver stöd ej utgör skäl föravdragsrätt vid beskattningen. Det kan vid förutsättningslöst övervägandebefinnas lämpligare att understöd ges i annan form, om understöd från detallmännas sida över huvud taget anses böra ifrågakomma. Efter att ha anfört en rad invändningar mot en utvidgadavdragsrätt har de sakkunniga inte ansett sig kunna förorda en självständigavdrags-rätt för gåvor till allmännyttiga ändamål. De sakkunniga har emellertidäven framkastat tanken att om det skuUe befinnas angeläget att vidbeskattningen hänsyn i någon form tas till skattskyldigs utgifter av denbeskaffenhet, varom här är fråga - en annan utväg än att tillskapa en särskildavdragsform skulle tillgripas. Enklast kunde detta ske genom att bestämmelsernaom det nuvarande avdraget för försäkringspremier o, d. ändrades så, attavdragsrätten omfattade även avgifter eller bidrag till vissa andra ändamål änförsäkringar. Avdragsrätten skulle därvid såsom nu vara begränsad till vissa maximibelopp.Åtskilliga avgifter och bidrag till allmännyttiga ändamål eller tillsammanslutningar hade från social synpunkt ett värde, som kunde jämföras medförsäkringsverksamhetens, och det kunde därför icke anses föreligga avgörandeprincipiella skäl mot att skattskyldig medgavs en friare valrätt i fråga omutnyttjandet av ifrågavarande av sociala skäl betingade avdrag. Motioner rörande avdrag vidbeskattningen för bidrag till humanitära, htterära, religiösa, vetenskapligaeller eljest uppenbart allmännyttiga ändamål har därefter varitföremål för uppmärksamhet, bl. a, åren 1961 och 19641970, godkända betänkande 1970:13 framhöll bevillningsutskottet attinförandet av en avdragsrätt för gåvor till allmännyttiga ändamål skulleinnebära en avvikelse från grundläggande principer i skattelagstiftningen ochatt det skulle vara förenat med betydande svårigheter att åstadkomma en för detpraktiska taxeringsarbetet lämplig avgränsning av de ändamål som motiverade enavdragsrätt vid taxeringen. Utskottet vidhöll sin tidigare uttalade uppfattningatt främjandet av allmännyttiga och liknande ändamål borde ske genom direktabidrag av allmänna medel och inte genom lättnader vid beskattningen. I motionen begärs utredning ominförande av rätt till avdrag för fysiska personer vid den statligainkomstbeskattningen för gåvor till u-hjälp och andra allmännyttiga ändamål. Som framgår av den inledningsvis lämnade redogörelsen hari den svenska skattelagstiftningen tidigare funnits regler om en begränsad rätttill avdrag vid inkomsttaxeringen för gåvor till vissa allmännyttiga ändamål.Dessa bestämmelser har emellertid varit tidsbegränsade och föranledda av speciellaförhållanden. När frågan därefter aktualiserats i motioner under en följd av årunder har genomgående avvisat motionärernas förslag underhänvisning till att bestämmelser av detta slag skulle innebära en avvikelsefrån grundläggande principer i skattelagstiftningen. Från riksdagsmajoritetenssida har också framhållits svårigheterna att göra en för det praktiskataxeringsarbetet lämplig avgränsning av de ändamål som skulle kunna motivera enavdragsrätt. Allmännyttiga ändamål bör enligt den av uttalade uppfattningeni stället tillgodoses genom direkta bidrag av allmänna medel. Sådana bidraglämnas efter ingående och detaljerad prövning i varje särskilt fall. Enmotsvarande prövning ställer sig betydligt svårare, om de allmännyttigaändamålen skall främjas genom avdragsrätt vid taxeringen. Då i motionen inte anförts några nya omständigheter somger anledning frånträda sin intagna principiellaståndpunkt i frågan och med hänsyn till att ett bifall till motionärernasförslag allvarligt skulle försvåra planerna på införande av en definitivkällskatt avstyrker utskottet bifall till motionen. Med hänvisning till det anfördahemställer utskottet att avslår motionen 1971:322. Närvarande: herrar (), i (m),i Bäckmora (c), (), (), i (fp),Carlstein (s), (), (), Stadling (s). i (s),i (c), (), () och (). av herrar i (m),i Bäckmora (c), i (fp), (), iStockholm (c), () och (), vilka - under åberopande avinnehållet i motionen 1971:322 - ansett att utskottet bort hemställa att med bifall tillmotionen 1971:322 i skrivelse till Kungl. Maj:t begär utredning om införande avrätt till avdrag för fysiska personer vid den statliga inkomstbeskattningen förgåvor upp till en viss maximigräns till u-hjälp och andra humanitära ändamålsamt till kulturella, religiösa, vetenskapliga eller eljest uppenbartallmännyttiga ändamål.