bet · FU01JuU14 · 1971-12-31 00:00:00 — Eftersom maximistraffet för dessabrott föreslås bli fängelse och en fömtsättning för förvisning är attfängelse kan följa på brottet, blir det hädanefter möjligt fördomstolarna att besluta om förvisning av utlänning som befinns skyldig tillolaga innehav av vapen eller explosiva varor. I fall då en utlännings illegalainnehav av sådan egendom kan antas ha samband med en politisk aktivitet frångärningsmannens sida torde regelmässigt övriga förutsättningar för förvisningvara förhanden. Vadjag nu sagt avser beslut om avlägsnande från vårt land. Som jag har redovisatkortfattat i det föregående kan gällande regler i utlänningslagen omverkställighet av avlägsnandebeslut lägga hinder i vägen för att avlägsnandetverkligen kommer tUl stånd. Jag vill erinra om att utlänningsutredninghar till uppgift bl. a. att se över tillämpningen av bestämmelserna iutlänningslagen om politisk asyl. Frågan om den framtida utformningen avverkställighetsreglerna bör övervägas först när resultatet av utredningensarbete föreligger. Idetta sammanhang vill jag något beröra frågan om förhällandet mellanstraffrättskipningen och utlänningslagstiftningens regler om förvisning ochutvisning. I anslutning till gällande gmndsatser om åtalsplikt och om svenskdomstols behörighet i brottmål har utbildats en praxis, att utlänning som här ilandet gör sig skyldig till brott åtalas och döms samt avtjänar sitt straff iSverige. Först därefter brukar det bli aktuellt att verkställa ett mot honomriktat förvisnings- eller utvisningsbeslut. Det sagda torde i fråga omutvisning gälla även om beslut om utvisning har meddelats innan åtalet väcktesmen då ännu inte verkställts. Såvitt gäller mycket grova brott synes det i ochför sig naturligt att det svenska samhällets straffrättsliga anspråk medanledning av brott begångna här i landet i princip hävdas utan undantag,alltså även i fall då gärningsmannen är en utlänning som enligt gällandebestämmelser i utlänningslagstiftningen inte bör få kvarstanna i landet. Detkan däremot ifrågasättas om principerna för åtalsplikt och svensk domstols jurisdiktionbör upprätthållas lika rigoröst i fall då en utlänning har begått ett mindreallvarligt brott men det på grund av dennes förhållanden i allmänhet framstårsom uppenbart att han bör avlägsnas ur landet, oavsett om domstolen vid sinprövning skulle finna fömtsättningar föreligga för hans förvisning. Det kan isådana fall framstå som mindre meningsfullt att det rättsliga förfarandet medåtal, lagföring och avtjänande av straff fullföljs och att frågan om attavlägsna vederbörande ur landet först därefter aktualiseras. Enligt min meningkan det övervägas om det inte i sädana fall bör vara regel att man iadministrativ ordning prövar frågan om utlänningens utvisning redan innanbrottmålet avgjorts och låter ett i denna ordning meddelat utvisningsbeslutföranleda att åtalet nedläggs och utvisningsbeslutet i stället omedelbartverk- ställs.Ett ställningstagande i hithörande frågor kräver emellertid en utredningrörande de förutsättningar under vilka ett sådant förfarande skall kunnatillämpas. Oavsett om en lösning av problemen bör ske genom ändringar iutiänningslagstiftningen eller i ätalsreglerna i eller omandra lagtekniska lösningar bör sökas, synes det lämpligt att dessa frågor tasupp inom ramen för den tillsatta utredningen för en översyn av reglernaom åtalsunderlåtelse (åtalsrättskommittén, se . Det är min avsikt att ta initiativ till att de här aktualiseradeproblemen övervägs inom ramen för åtalsrättskommitténs arbete och därvidbehandlas med prioritet. Jagvill emellertid påpeka att redan gällande rättsregler öppnar vissa möjligheterför Kungl. Maj:t att låta utvisa i stället för att åtala en utlänning somägnat sig ät sådan brottslig verksamhet med politisk bakgrund som kolliderarmed våra nationella intressen. Dessa möjligheter kommer vid behov attutnyttjas. Deskärpningar av lag och praxis som jag här har behandlat innebär betydelsefullaförändringar i situationen för de utlänningar som har invandrat eller framdelesinvandrar till . Man måste räkna med att åtskilliga invandrare ochframför allt de som beger sig hit för att bosätta sig här saknarkännedom om de stränga svenska reglerna i fråga om innehav av vapen ellerexplosiva varor och om de allvarliga följder som kan inträda vid överträdelseav dessa regler. Det får därför ses som en angelägen uppgift för de myndighetersom närmast är ansvariga för informationsverksamheten bland invandrare att pålämpligt sätt sprida kunskap bland invandrarna om den nya lagstiftningen. Detär av särskild betydelse att inskärpa hos de invandrare som redan nu inneharvapen eller sprängämnen utan vederbörligt tillstånd att de böransöka om tillstånd. 1 det sammanhanget bör också klargöras, att olaga innehavav vapen eller sprängämnen under tid före ikraftträdandet skallstraffrättsligt beivras enligt äldre lag. möjligt efter det riksdagenhar behandlat här framlagda förslag bör därför frågan om lämpliga åtgärder fören intensifierad upplysningsverksamhet i dessa hänseenden tas upp. Denlagstiftning som jag här har föreslagit bör träda i kraft efter detatt de nya författningarna har utkommit av trycket i Svenskförfattningssamling. Några särskilda övergångsbestämmelser är inte behövliga. Ärendetbör behandlas under vårsession. Till stöd för motionsyrkandet, redovisat på s. 4 ovan,anföres följande. Maj:ts proposition nr 109 föreslås enskärpning av straffen för olaga innehav av skjutvapen och explosiva varor. Medhänsyn till den ökade användningen av skjutvapen i samband med brott måstedenna åtgärd anses nödvändig. Det är känt att olaga vapeninnehav inte ärovanligt. Departementschefensäger i propositionen att man skall inskärpa hos dem som redan nu innehar vapeneller sprängämnen utan tillstånd att de bör ansöka om tillstånd.Samtidigt säger departementschefen att det skall klargöras att olaga innehavav vapen eller sprängämnen under tid före ikraftträdandet skallstraffrättsligt beivras enligt äldre lag. Dettorde knappast vara realistiskt att antaga att människor i någon störreutsträckning kommer att ta tillfället i akt att före den nya lagensikraftträdande lämna ifrån sig vapen eller ansöka om tillstånd enbart av detskälet att de får ett lägre straff för det olaga innehavet än de kommeratt fä vid en eventuell upptäckt i ett senare skede. Eftersomdet är önskvärt att så mänga som möjligt av dem som olag-ligen innehar vapeneller sprängämnen verkligen gör sig av med dessa om de inte kan beviljastillstånd, anser vi att man genom att underlåta att utdöma straff för dem somunder en period i samband med ikraftträdandet inlämnar sina vapen skulle nä enbättre effekt. Viföreslår därför att i anslutning till beslutet om straffskärpningför olaga innehav av skjutvapen och sprängämnen också fattar beslut om att densom inom en månad från lagens ikraftträdande på eget initiativ lämnar ifrån sigvapen eller sprängämnen icke åtalas. Föratt allmänheten skall få kännedom om denna möjlighet bör så snart beslutfattats i information spridas i massmedia och i andra lämpligaformer. Denna information måste också ske på invand-rarspräken så att ävendessa grupper får kännedom om beslutet. Mot bakgrund av den senaste tidens oroväckandestegring av antalet våldsbrott i allmänhet och de speciella terrordåd medinternationell anknytning, som här i riket begåtts i samband med utövandet aven för oss främmande politisk aktivitet, föreslås i propositionen en väsentligskärpning av straffskalorna för olaga innehav av vapen och explosiva varor.Normalstraffet för dessa brott föreslås bli fängelse med ett straffmaximum . En mildare straffskala, böter eller fängelse , skallenligt förslaget gälla då brottet är ringa. Straffskärpningen skapar möjlighetför domstolarna att besluta om förvisning av utlänning som befinnes skyldigtill olaga innehav aV vapen eller explosiva varor. Sådan möjlighet saknas f.n. genom att förvisning fömtsätter etthögre maximistraff än det på fängelse i ett är som gäller för de angivnabrotten. Imotionen 1971:1471 hemställes att de framlagda lagförslagen kompletteras meden övergångsbestämmelse av innehåll att den som inom en månad från lagensikraftträdande på eget initiativ inlämnar vapen eller sprängämnen som hanolovligen innehar icke skall åtalas. I ett följd-yrkande hemställes attinformation om övergångsbestämmelsen skall spridas i massmedia och i andralämpliga former. Övergångsbestämmelsen motiveras av motionärerna medönskvärdheten av att så många som möjligt av dem som olagligen innehar vapeneller sprängämnen söker tillstånd eller, om tillstånd ej kan beviljas, gör sigav med vapnet eller varorna. Några resultat härvidlag kan enligt motionärernainte uppnås om vederbörande drabbas av straff dä han anmäler sitt olaga innehav. Utskottetdelar departementschefens i propositionen uttalade uppfattning att det ärmycket angeläget att åtgärder vidtas i syfte att ge de rättsvårdande organenökade resurser i kampen mot terrordåd eller andra våldsbrott, vid vilka skjutvapeneller sprängämnen kommer till användning. De föreslagna straffskärpningarna,som tydligt markerar att olaga innehav av vapen eller sprängämnen är ettallvarligt brott, bör kunna bidraga till en ökad effekt i samhälletsansträngningar att förebygga och bekämpa den tilltagande våldsbrottsligheten.Som ovan framhållits möjliggör den föreslagna straffskalan också attdomstolarna kan besluta om förvisning av utlänning som befunnits skyldig tillolaga innehav av vapen eller explosiva varor. Utskottet ansluter sig till departementschefensuppfattning att i fall, då en utiännings illegala innehav av skjutvapen kanbefaras ha samband med en politisk aktivitet av sådant slag som inledningsvisberörts, övriga förutsättningar för förvisning regelmässigt torde vara förhanden. I sammanhanget vill utskottet uttrycka sin tillfredsställelse över attdepartementschefen ifrågasätter den nuvarande ordningen att verkställighet avett utvisningsbeslut mot utlänning, som här i landet gjort sig skyldig tillbrott, inte aktualiseras förrän vederbörande åtalats, dömts och avtjänat sittstraff i samt att departementschefen avser att ta initiativ till enskyndsam utredning av frågan. Vadhärefter gäller förslaget i motionen att föreskriva frihet från åtal för den sominom en månad från lagens ikraftträdande på eget initiativ inlämnar vapen ellersprängämnen som han olovligen innehar delar utskottet motionärernasuppfattning, att det knappast torde vara realistiskt att antaga att de, som nuinnehar vapen eller sprängämnen utan tillstånd, i någon större utsträckningkommer att före lagens ikraftträdande ansöka om tillstånd enbart av det skäletatt de får ett mildare straff för det olaga innehavet än de kommer att få viden eventuell upptäckt efter ikraftträdandet. Å andra sidan synes ett sådantgenerellt avstående från lagföringsom motionärerna föreslår vara mindre väl förenligt med den kraftigastraffskärpning som propositionen innebär och som enligt vad ovan sagts är ettuttryck för uppfattningen att olaga innehav av vapen eller sprängämnen är ettallvarligt brott. Motionsförslaget skulle även i vissa fall kunna få stötandekonsekvenser, t. ex. om det illegala innehavet avsett en större mängdkulspmtor eller liknande vapen. Förslaget skulle även kunna föranledatillämpningsvårigheter om vapen eller sprängmedel påträffas under denföreslagna fristen och innehavaren gör gällande att han avsett att begäratillstånd före fristens utgång. Utskottet kan på dessa skäl inte tillstyrkamotionärernas förslag. Den intressekollision som motionärerna påvisat börenligt utskottets mening i stället lösas genom ett generöst utnyttjande avmöjligheterna tUl åtalsunderlåtelse för den som före lagens ikraftträdandefrivilligt ansöker om licens beträffande skjutvapen eller sprängämnen som hanredan innehar eller på annat sätt anmäler sitt innehav för polisen eller armanmyndighet. En sådan tillämpning av reglerna om åtalsunderlåtelse står enligtutskottets mening i god överensstämmelse med propositionens syfte; avsikten medförslaget är ju inte att överträdelser som begåtts av rent förbiseende eller iövrigt är av bagatellartad beskaffenhet skall bedömas allvarligare än nu utanatt myndigheterna med kraft skall ingripa mot och söka stävja grövre former avvåldsbrott. Utskottet förutsätter att riksåklagaren, som i annat sammanhangframfört en liknande syn pä ifrågavarande övergångsproblem, samt åklagarmyndigheternai ökad utsträckning beaktar möjligheterna att underlåta åtal i här berörda falli enlighet med vad utskottet anfört. Somframhålles i propositionen och, från delvis andra utgångspunkter, även imotionen är det av stor betydelse att verkningsfulla åtgärder vidtas för attinformera allmänheten om den nya lagstiftningen och inskärpa vikten av att desom nu innehar vapen eller sprängämnen utan tillstånd ansöker därom.Därvid bör också klargöras lagändringens innebörd och de möjligheter tillåtalsunderlåtelse som föreligger. Av särskilt intresse är självfallet attinformationen når utlänningar som har invandrat eller invandrar ivårt land. För dem innebär som ovan framhållits lagstiftningen särskiltbetydelsefulla förändringar, och de kan också antas vara särskilt obekanta medden svenska synen på innehav av vapen. Lagstiftningenskall enligt Kungl. Maj:ts förslag träda i kraft så snart de nyaförfattningarna har utkommit av trycket i . Medhänsyn till att riksdagsbeslut i ärendet, trots särskild skyndsamhet vidutskottsbehandlingen, kan antas föreligga först omkring , kanikraftträdandet beräknas äga rum under . Den tid som sålundastår till buds för att föra ut en effektiv information och därjämte uppnå denönskade effekten i fråga om anmälan av vapen är enligt utskottets meningalltför knapp. skottet finner det därför ofrånkomligt att ikraftträdandetbestämmes till en något senare tidpunkt än den som följer av Kungl. Maj:ts förslag.I enlighet härmed och med beaktande av att lagstiftningens syfte kräver attonödigt dröjsmål undvikes bör tidpunkten lämpligen bestämmas till den 1 juli1971. I enlighet med vad som sålunda anförts tillstyrkerutskottet att de genom propositionen framlagda lagförslagen antages med denjämkning rörande tidpunkten för ikraftträdandet som ovan angivits. i övrigt anfört i anledning av motionen bör ges Kungl. A. att antager degenom propositionen 1971: 109 fram lagda lagförslagen utom såvitt avser ikraftträdandebestämmel serna, B. attriksdagen i anledning av motionen 1971: 1471 a) medförklaring att ikraftträdandebestämmelserna till de ge nom propositionen framlagda lagförslagen icke kunnat i oför ändrat skick antagas för sin del antager en ikraftträdandebe stämmelse för ettvart av förslagen med följande såsom utskottets förslag betecknade lydelse. Maj:ts förslag) {Utskottets förslag) Denna lag träder i kraft dagen Denna lag träder i kraft den 1 efter den, då lagen enligt därå . meddelad uppgift utkommit fråntrycket i . b) gerKungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört i anslutning till motionen. Närvarande: (), fröken (),herrar Larfors (s), i (c), i (s), (),Schött (m). Polstam (c), (vpk), (), herrarFransson (c), i (s), Henmark (fp) och fm ().