bet · FU01CU16 · 1971-12-31 00:00:00 — Civilutskottetsbetänkanden nr 1971 CU 1971 betänkande i anledning av motion angående ölägenheternamed byggnadsförbud av varaktighet. I motionen 1971:1168 av . (m) hemställs att i skrivelse till Kungl. Maj:t måtte anhållaom sådana tilläggsdirektiv till bygglagutredningen att iavbidan på utredningens slutliga ställningstagande förslag framläggs i syfteatt undanröja de missförhållanden som medföljer byggnadsförbud av mer än femårs varaktighet. Frågans tidigare behandling m. m. I tredje lagutskottets utlåtande1967:5 behandlades motioner om skydd för enskild markägare mot skadeverkningarav långvarigt provisoriskt byggnadsförbud och i utlåtande 1968:45 från sammautskott motioner om dels provisoriska byggnadsförbud, dels skydd mot skadeverkningarnaav oskäligt långvariga byggnadsförbud. I utlåtandena gavs en översikt av den påområdet gällande rätten. hänvisar till utlåtandena. har gjortframställning hos Kungl. Maj:t om utredning av behovet av skydd förfastighetsägare mot verkningarna av långvariga provisoriska byggnadsförbud(äm-betsberättelse s, 463 ff.). Framställningen refereras i tredjelagutskottets utlåtande 1967:5. Enligt lämnatbemyndigande har sakkunniga tillkallats med uppdrag att se överbyggnadslagstiftningen (bygglagutredningen), I direktiven anförs i samband med en redogörelse för de nurådande förhållandena på området att de byggnadsförbud, som i avvaktan pådetaljplan inte sällan läggs över stora områden, utgör ett problem.Departementschefen anför att de ibland kommit att bli gällande , att de ibland drabbat markägare oskäligt och att de i vissa fall letttUl förslumning av berörda områden. Departementschefen skisserar i direktiven för desakkunniga ett system av regler för den fysiska planläggningen, bestående avriksplan, region-plan, kommunplan, kommundelsplan och detaljplan. I de delarav direktiven som är av intresse för den nu aktueUa frågan anförs följande. Översiktsplanerna kommer enligt detskisserade plansystemet att på ett jämförelsevis tidigt stadium ange riktlinjerför den framtida markanvändningen. Markägaren borde i princip inte kunna fåtUlstånd att göra investeringar i sin mark, om därigenom den nya planensförverkligande skulle motverkas. Ä andra sidan kan det dröja avsevärd tid innandet i översiktsplanen angivna nyttjandet skall förverkligas och därigenomfrågan om rätt att exploatera marken enligt planen eller om inlösen av markenblir aktueU. Det kan tänkas bli svårt för markägaren att tUl rimligt pris säljaen sådan fastighet till någon annan enskild. Problem av liknande natur kan ocksåuppkomma när en fastställd detaljplan har upphört att gälla och det ännu inteär aktuellt att arbeta fram en ny detaljplan. Dessa problem påminner om deproblem som enligt gällande rätt följer av de långvariga provisoriskabyggnadsförbuden. Utredningen bör söka finna lösningar som innebär att denenskilde inte i sådana situationer ensam får bära konsekvenserna avsamhällsutveckUngen. En väg att nå detta syfte kan vara att tillåta markägarenfortsätta ett redan påbörjat nyttjande av marken i enlighet med den plan ellerde faktiska förhållanden som var gällande innan plansituationen ändrades.Investeringar, som ligger inom ramen för markens aktuella användning, skullealltså få förekomma, och markägaren kunde med vetskapen att investeringar ochmark kan komma att inlösas - avväga om investeringen bör göras.För att undvika olyckliga konsekvenser av en sådan ordning skulle kunna tänkasatt det öppnas möjlighet för det allmänna att redan på ett tidigt stadium lösain marken för att undvika alltför betungande lösenkostnader i ett senare skede.Ett i enlighet med dessa tankar konstruerat system skuUe innebära attmarkägaren antingen kan fortsätta sin verksamhet eller också jämförelsevissnabbt få bundet kapital lösgjort. EmeUertid kan tänkas flera svårigheter medatt få ett sådant system att fungera i praktiken, SärskUt bör då uppmärksammasproblemet att avgöra när ett föreslaget projekt skall anses ligga inom ramenför den aktuella verksamheten på fastigheten. Avslutningsvis anförs i direktivenatt utredningens huvuduppgift bör vara att pröva det av departementschefenskisserade systemet av regler för den fysiska planläggningen ochförverkligandet av dess intentioner. Utredningen skall emellertid varaoförhindrad att pröva även andra lösningar. Utredningen skall också se överbyggnadslagstiftningens övriga avsnitt och föreslå de ändringar i dessa som kanföranledas av reformeringen av planväsendet eller annars kan vara påkallade. Departementschefen framhålle:r attutredningens uppdrag är omfattande och att det krävs innar nylagstiftning kan väntas träda i kraft. Utredningen bör därför, sägs det, i etttidigt skede också överväga i vad mån speciellt angelägna reformer kan medmindre ändringar eller kompletteringar av gällande lagstiftning byggas in idenna samt framlägga de förslag som prövningen ger anledning till. täckerde i motionen åberopade frågeställningarna. Direktiven ger utredningenmöjlighet att framlägga delförslag. Med hänsyntill frågornas samband med utredningsarbetet i stort har utskottet inte funnit anledning tillstyrka att påkaUar ett provisoriskt delförslag under innevarande år. Motionenssyfte får anses i huvudsak tillgodosett genom det redan lämnadeutredningsuppdraget. att motionen 1971:1168 inteföranleder någon ytterligare åtgärd. den 29 aprU 1971 Närvarande: herrar Grebäck (c), (). (),i (s), fröken (), herrar i (s), (), (), Wennerfors (m), (), (vpk),i (c), (), Åkerfeldt (c) och i (s). av fröken och (båda m) somanför: "Det i motionen nr 1168 upptagna problemet anser vi väsentligt.Enligt vad vi erfarit torde förhållandena beträffande långvariga provisoriskabyggnadsförbud inte förbättrats sedan justitieombudsmannens framställning tillKungl. Maj :t 1966. Vi har därför förutsatt att bygglagutredningenutnyttjar alla möjligheter att lägga fram förslag äventill temporära lösningar." betänkande i anledning av motion angåenderiksdagsbehandlingen av fråga angående den fysiska riksplaneringen. I motionen 1971:112 av . (fp) har såvitt motionen hänvisats tiU civilutskottet hemställts attriksdagen i skrivelse tUl Kungl. Maj:t hemställer att Kungl. Maj:t under 1971förelägger förslag om på vilket sätt skall besluta om decentrala frågorna i samband med den s, k. fysiska riksplaneringen. Motiveringen till nämnda hemställan finns i motionen1971:86 (s. 10 och 11). Pågående utredningar m. m. Ar 1965 tillkallade dåvarandekommunikationsministern en särskild expert för att inom departementet medverkai ett utvecklingsarbete på den fysiska planeringens område, I ettinterpellationssvar i första kammaren vid vårriksdag meddeladedåvarande kommunikationsministern att, enligt regeringens uppfattning, enöversiktlig fysisk riksplanering var angelägen och borde komma tUl stånd.Övervägandena inriktades på metoder för en planering av markanvändningen och deadministrativa formerna för arbetets bedrivande. Arbetet har sedermeraöverflyttats till . Vidare tillkallades en rådgivandeexpertgrupp för att i den omfattning departementschefen bestämde biträda vidden pågående utrednings-och försöksverksamheten beträffande fysiskriksplanering. publicerades vissa förarbeten för enriksomfattande översiktlig fysisk planering (stencil K 1969:13, 14 och 15),Arbetet hade karaktären av metodstudier och avsåg företrädesvis vissasektoriella anspråk på mark och vatten. I årets statsverksproposition (prop. 1971:1 bU, 14 s. 3)anförs att förarbetena för en fysisk riksplanering fortsätter med sikte på atten skiss till fysisk riksplan skall föreligga under innevarande år. Under år1970 koncentrerades arbetet främst på fördjupade inventeringar av anspråkrespektive tUlgångar på mark och andra naturresurser. Material fråninventeringarna publiceras successivt. Under höstsessionen kommer utskottet att behandlaytterligare motioner angående den fysiska riksplaneringen m. m. I ett av civUministern lämnatinterpeUationssvar i andra kammaren angåenderiksplaneringens fullföljande anfördes bl. a. att de förslag somriksplaneförberedelserna mynnar ut i kommer att jämte utredningsmaterialet bliföremål för en omfattande remissbehandling. Efter remissbehandlingen kommerKungl. Maj;t att tillkännage sin uppfattning om bl. a. innehåUet i en fysiskriksplanering och de former i vilka en fortlöpande sådan planering börförsiggå. Vidare kommer Kungl. Maj:t att ange sin uppfattning om sättet förplaneringsverksamhetens infogning i den demokratiska beslutsprocessen. Dessaställningstaganden kommer att redovisas för . Utskottet har med hänsyn till pågående arbete inte funnitskäl att begära att de förutskickade ställningstagandena läggs fram förriksdagen redan under innevarande år. Det avsedda remissförfarandet måste ansesmycket värdefullt. attriksdagen avslår motionen 1971:112 såvitt nu är i fråga. den 29 aprU 1971 Närvarande: se under utskottets betänkande nr 16. av fröken (), herrarUllsten (fp), Wennerfors (m) och () som anser att dels detstycke i utskottets yttrande på s. 5 som börjar med "Utskottet har"och slutar med "Motionsyrkandet avstyrks" bort ha följande lydelse:"Vad i motionen anförts bör enligt utskottets mening grunda en riksdagensbegäran att Kungl. Maj:t i samband med att en skiss till fysisk riksplan m. m.,vilket ställts i utsikt, läggs fram under innevarande år även anger grunder förriksdagens avsedda roll i den fortsatta beslutsprocessen. Det bör härvidförutsättas att Kungl, Maj:t därefter förelägger riksdagenett konkret förslag om på vilket sätt skall besluta om de centralafrågorna i samband med den fysiska riksplaneringen." "att i anledning avmotionen 1971:112 såvitt nu är i fråga som sin mening ger Kungl, Maj :t tillkänna vad utskottet anfört." 1. av herrar Grebäck, iMariefred och Åkerfeldt (samtliga c) som anför: "Den fysiska riksplaneringengäller i hög grad politiskt viktiga frågor, t. ex. miljö- och resurspolitiken.Centerpartiet har vid upprepade tillfäUen understrukit, att riksplaneringensriktlinjer och utformning måste beslutas av . Detta torde heltöverensstämma med motiveringen i motionen 1971:86, till vilken hänvisas iförevarande motion 1971:112 av m. fl. Från vårt håll har därutöverbetonats, att detaljplaneringen av markanvändningen i normalfallet måste fäligga hos kommunala myndigheter inom ramen för en regional utvecklingsplanering,vUken sistnämnda bör vara en länskommunal uppgift. I den förevarande motionen 1971:112 yrkas, att regeringenunder innevarande år skall förelägga förslag om hur skallfå besluta om riksplaneringen. Vi har inte ansett oss kunna tillstyrkamotionsyrkandet, därför att det svar, som begärs i motionen, redan harlämnats. Det har vid olika tillfällen klargjorts, att ett slutligt förslag tillformerna för fysisk riksplanering skall föreläggas riksdag.Civilministern framhöll i ett interpellationssvar , att denriksplaneskiss, som skall vara färdig , skall behandlas som ensedvanlig departementspromemoria. Utredningsmaterialet, som skall innefattaäven frågan om formerna för en fortlöpande riksplanering och frågan om hurdenna verksamhet skall inordnas i den demokratiska beslutsprocessen, skallremissbehandlas i sedvanlig ordning och därefter redovisas för riksdagen.Detta är svar på motionsyrkandet. Att i sedvanlig ordning skall besluta omriksplaneringen är sålunda klargjort. Men det väsentliga är att de politiskapartierna och kommunförbunden får möjlighet att medverka iberedningen av frågan. Detta har yrkats i motionen 1971:1156 av m,fl., som skall behandlas av höstriksdagen." 2. av (vpk) som anför: "Formerna för regeringens och behandlingav planeringsfrågorna är givetvis viktiga. De skillnader som finns ireservanternas och utskottmajoritetens yttrande är dock inte stora. Den motionsom ligger till grund för reservationen tar upp planeringen på ett mycketytligt sätt. Det avgörande är inte den typ av fysisk riksplanering somf. n. sker. I huvudsak inskränker den sig till upprättande av,prognoser övermarkanvändningen, varvid storföretagens val av framtida lokaliseringsort blirstyrande. Viljan att få ett vidare grepp över riksplaneringen saknas. Det somhittills presenterats bestyrker detta. Den ideologiska målsättningen för statens handlande ärfelaktig. Den fråga som måste ställas under debatt är huruvida statsmakternaskall nöja sig med att anpassa den fysiska riksplaneringen till storkapitaletskrav på markanvändningen eller om man skall ingripa och utveckla en verkligriksplanering i strid med de storfinansiella intressena. Den regionala krisenmed ohämmad storstadstillväxt och avfolkning av och andra landsdelarlöses inte genom en fysisk riksplanering. Den kan bara lösas genom enriksplanering, som utgår från andra målsättningar och värderingar än dem somfortsätter att förvärra den regionala krisen." , SthIm 71.194 S