bet · FU01UbU26 · 1971-12-31 00:00:00 — som och universitetskanslersämbetetlåtit företaga innebär inte den breddning av utbildningen som bedöms somnödvändig. Motionärerna pekar bl. a. på att det fortfarande helt saknasutbildning i t. ex. barnhabiUtering och i CP-vård. Med hänsyn tiU denerforderUga breddningen av utbildningen och då studietakten ansesmycket pressad är en förlängning av sjukgymnasternas utbildningstid enUgtmotionärernas mening angelägen. I detta sammanhang påpekas bl. a. att Sverigeär det av de nordiska länderna som har den kortaste utbildningstiden. Det ifrågavarande motionsyrkandet har avstyrkts avskolöverstyrelsen och universitetskanslersämbetet. Båda myndigheterna menar attfrågan om den framtida sjukgymnastutbildningens uppläggning är så beroende avresultatet av arbetet inom 1968 års utbildningsutredning (U 68) att dennautbildning inte kan brytas ut ur sitt större sammanhang och särbehandlas.Skolöverstyrelsen påpekar vidare att erfarenhet ännu saknas av den revideradeläroplanen. och m. fl. har däremot i sinaremissyttranden anslutit sig tiU motionsyrkandet. De delar sålundamotionärernas mening att nya väsentliga behandlingsuppgifter inte getts någotutrymme i den nya reviderade läroplanen och att en mer genomgripande reform avutbildningen är påkallad. Enligt mening bör ett utredningsuppdragej blott omfatta sjukgymnastutbildningen utan även utbildningen avarbetsterapeuter. Den reviderade läroplan för sjukgymnastutbildningen somfr. o. m. innevarande läsår tillämpas i innebär enligt samstämmigauppgifter i fråga om de teoretiska momenten en kvalitativ förbättring.Remissyttrandena ger klart uttryck åt angelägenheten av att även utbildningarnai och får bedrivas efter denna reviderade läroplan.Motionärernas uppfattning att även en på så sätt reformerad utbildning ejtillgodoser dagens krav på sjukgymnastutbildningen får emellertid också stöd iyttranden över motionerna. Den moderna medicinska behandUngsteknikens utveckling harmedfört ett sjukvårdsbehov som väsentligt ökat efterfrågan på sjukgymnasterför kronikervård, långvård och rehabiUtering. Att den vårdbehövande har enönskan att så långt som möjUgt komma i åtnjutande av en adekvatsjukgymnastbehandUng står i och för sig inte i något motsatsförhåUande tiUsamhäUets strävanden att söka återföra sjuka och handikappade till normalUvsföring. Någon mot det ändrade sjukvårdsbehovet svarande reform avsjukgymnastutbildningen synes emeUertid inte ha genomförts. Den nuvarandesjukgymnastutbildningen är på flera områden inte heUer tillräckUg för att sättasjukgymnasten i stånd att möta de nya krav som ställs i det förebyggandehälsoarbetet och inom psykiatri och andra behandUngsområden medsocial-medicinsk inriktning. Utskottet har sålunda bUvitövertygat om att sjukgymnastutbUdningen inte fyUer de krav som med fog kanställas på denna utbildning, och det förtjänar erinras om attsjukgymnastutbildningen tUl skillnad från t. ex. utbildningen av läkare ochsjuksköterskor inte varit föremål för någon mer genomgripandeöversyn. Den kritik som riktas mot den nuvarande sjukgymnastutbildningenmotiverar enUgt utskottets mening en förutsättningslös utredning genom U 68eller i annan ordning beträffande utbildningens innehåU och omfattning, varvidoUka vägar -utökad tid för grundutbildning, vidareutbildning etc. - bör prövasför att uppnå den erforderUga breddningen av kunskapsstoffet och fördjupningenav yrkesträningen. Det framförda önskemålet om prövning av frågan om särskiltutbildad biträdande personal för att avlasta sjukgymnasterna mindrekvaUficerade arbetsuppgifter bör ingå i utredningsuppdraget. U 68 har tiUsatt en särskild arbetsgrupp förutbUdningssektom för vårdyrken. Arbetsgruppen har avgivit en rapport, ochutskottet har inhämtat att utredningen beslutat att arbetet med vissautbildningsUnjer med inriktning på vård skall fortsättas medstudieorganisatoriska överväganden. Som ett ytterUgare skäl för det avutskottet förordade utredningsarbetet beträffande sjukgymnastutbildningen vUlutskottet med erinran om vad utskottet anfört beträffande nyUgen beslutadereformer av läkarutbildningen och sjuksköterskeutbildningen framhåUa att inomU 68 diskuterade samordningsfrågor m. m. gör det naturUgt att sjukgymnastutbildningenockså tUl sitt innehåU reformeras och i detta avseende bUr mera Ukställd medövriga ifrågavarande utbildningslinjer. Vad därefter beträffar utbildningskapaciteten harutskottet i det föregående redovisat vissa uppgifter om tjänster m. m. försjukgymnaster oCh arbetsterapeuter hämtade från statistik. 1sitt yttrande över de nu förevarande motionerna 1971:385, 1971:847 och 1971:868har strukit under att det verkliga behovet av sjukgymnaster ocharbetsterapeuter är mycket större än de redovisade vakanssiffrorna anger,eftersom sjukvårdshuvudmännen på grund av den svåra rekryteringssituationenavstår frän att inrätta i och för sig önskvärda tjänster. Socialstyrelsensundersökning RUPRO 69 visar också att behovet av ifrågavarande yrkeskategorierkommer att starkt växa . Av yttrandena framgår att det råder i det närmaste enighetom angelägenheten av en ytterligare ökad intagningskapacitet. a, socialstyrelsenbiträder motionärernas förslag om en utredning om behovet av sjukgymnaster ocharbetsterapeuter med hänsyn tagen särskilt till den regionalt starkt varierandebristen. U 68 har i uppdrag att ge förslag till dimensionering avden eftergymnasiala utbildningen. Utskottet har inhämtat att utredningen bl. a.kommer att belysa behovet av ökad kapacitet för sjukgymnast- och Utredningen kommer också attavge förslag beträffande utbildningens regionala fördelning. EnUgt riktlinjerna i propositionen 1964:73 om utbildningav arbetsterapeuter och sjukgymnaster skall den fortsatta utbyggnaden av dessautbildningar ske under kommunalt huvudmannaskap och med statsbidrag enligt föryrkesskola gällande grunder. Det ankommer därför på attmeddela beslut som möjliggör ökning av utbildningskapaciteten. har medgivit attsjukgymnast- och arbetsterapeututbildning får anordnas på två nya orter,nämligen i och i . Utbildningen där har beräknats kunna . Enighet torde råda om att resultatet av U68:s arbete intebör föregripas. Redan fattade beslut om ökning av kapaciteten för utbildning avarbetsterapeuter och sjukgymnaster är ett bevis för att sådana beslut inteanses föregripa utredningsarbetet. Med hänsyn härtiU och då resultatet av U68:s arbete, som torde komma att presenteras , kan ge utslag först pånågot anser utskottet att frågan om den under de närmaste årenmöjUga ökningen av intagningskapaciteten vid befintUga eUer beslutadeutbildningsenheter bör snabbutredas i särskild ordning med sikte på att enfortsatt ökad intagning tUl i första hand sjukgymnastutbildning kan komma tillstånd redan från och med nästa hösttermin. Utskottet, som noterat attskolöverstyrelsen ansett sig sakna tUlräckUgt planeringsunderlag för att kunnamedge av föreslagen sjukgymnastutbUdning, föreslåratt som sin mening ger Kungl. Maj .t tiU känna vad utskottet sålundai anledning av motionerna 1971:385 och 1971:847 anfört omutbildningskapaciteten. Under åberopande av det anfördahemställer utskottet att 1. med bifaU tillmotionen 1971:868 som sin mening ger Kungl. Maj:t tiU känna vad utskottetanfört beträffande utredrung om sjukgymnastutbildningen, 2. som sin meningger Kungl. Majl tiU känna vad utskottet anfört i anledning av motionerna1971:385 och 1971:847. Närvarande: herrar Alemyr (s), i (c).Richardson (fp), i (s), Nordstrandh (m), i (s),Elmstedt (c), i (s), (), (), fruDahl (s), herrar i Skärstad (c), Bemdtson i (vpk), () och i (fp).