bet · FU01SoU27 · 1971-12-31 00:00:00 — Socialutskottetsbetänkande nr 1971 SoU 1971:27 Socialutskottetsbetänkande i anledning av motion om fcireskrifter för gifttransporter. I motionen 1971: 734 av m.fl. (fp) harhemstäUts att i skrivelse tUl Kungl. Maj:t anhåller om att lämpligaföreskrifter utfärdas beträffande transport av gifter! I detta avsnitt lämnas en kortfattad redogörelseför bestämmelser, som är av betydelse då det gäller inhemska vägtransporter avgifter och annat farligt gods. Vidare redogörs för tillsynsorganisationen. Pådet internationella planet har träffats ett flertal överenskommelser som avserinternationella transporter av sådana ämnen. Vissa av dessa överenskommelserberörs i avsnittet "Utredningsarbete" nedan. Enligtgiftförordningen (1962: 702) skall hälsofarlig vara varmed i förordningenförstås varje ämne eller beredning som med hänsyn tUl varans egenskaper ochanvändning kan befaras förorsaka död, sjukdom eller kroppsskada hos människor handhas och förvaras så att de med varan förenade riskerna i möjligaste mån begränsas.Transport av hälsofarlig vara skall ske under förhållanden som med hänsyn tillvarans beskaffenhet kan anses fullt betryggande. Emballage i vilket hälsofarligvara varit innesluten och redskap som använts till sådan vara skall handhas säatt kvarvarande rester av varan inte kan förorsaka skada. ges i kungörelsen (1963: 441) om tillämpningen avgiftförordningen. Dessa gäller bl. a. frågor om förpackning och märkning vidöverlåtelse samt om hantering av hälsofarlig vara. Särskilda föreskrifter omtransport ges inte, men vissa hanteringsföreskrifter har betydelse också vidtransport. Sålunda skaU iakttas att pä förpackning anbringad märkning inteskadas eller utplånas samt att meddelade varningsföreskrifter följs. Motsvarandebestämmelser i fråga om bekämpningsmedel finns i bekämpningsmedelsförordningen(1962: 703) och tillämpningskungörelsen (1963: 442) till denna författning. Högstatillsynen över efterlevnaden av giftförordningen och bekämpningsmedelsförordningenävensom i anslutning därtill meddelade föreskrifter utövas av giftnämnden(instruktion 1965: 779). 1 1971.12 saml. SoU1971: 27 i på denna nämnd att utfärda rekommendationer till ledningför författningarnas tillämpning. 1 enlighet härmed har giftnämnden iskrivelse till riktat uppmärksamheten påriskerna vid transport av hälsofarliga varor i samband med trafikolyckor. Sammadag har giftnämnden i cirkulär till tUlverkare av bekämpningsmedel m. fl.lämnat vissa anvisningar beträffande emballaget och åtgärder vid läckage m. (se följande avsnitt). Liknande bestämmelser som i giftförordningen finnsbeträffande läkemedel i läkemedebförordningen (1962: 701). Tillsynen över efterlevnadenav denna författning och i anslutning därtill meddelade föreskrifter utövas avsocialstyrelsen. Enligt förordningen (1949: 341) om explosiva varor skallsådan vara vid transport vara förpackad och märkt pä sätt kommerskollegium föreskrivit.Den skall behandlas med nödig försiktighet. 1 vissa fall krävs polismyndighetstillstånd till transport av explosiv vara, i andra fall skall transporten skeunder tUlsyn av särskild behörig person. Den allmänna tillsynen över efterlevnaden av gällandebestämmelser om explosiva varor utövas av länsstyrelserna med biträde av underlydandepolismyndigheter. Statligt tillsynsorgan i tekniska frågor, särskilt vadgäller tillverkningssidan, är sprängämnesinspektionen (instruktion 1965: 646).Chefsmyndighet för inspektionen är kommerskollegium, som utfärdartillämpningsföreskrifter till förordningen. I förordningen (1961: 568) om brandfarliga varorföreskrivs bl. a. att brandfarlig vara som transporteras såsom styckegods skallhållas tätt innesluten i behållare som erbjuder erforderligt skydd mot skadaunder transporten. Tankbil, som skall vara för ändamålet inrättad enligt föreskriftersom kommerskollegium utfärdar, får ej användas utan att vara godkänd för sittändamål efter särskild besiktning. Vissa bestämmelser finns också om märkningav behållare och fordon. Det ankommer pä kommerskollegium att utfärda närmare föreskrifteroch allmänna anvisningar för tUlämpning av förordningen, bl. a. om vad som skalliakttas tiU skydd mot skada vid transport av brand farlig vara.Kommerskollegium uppställer tekniska normer för biltransport av brandfarligavaror och godkänner särskilda besiktningsmän för tankbilar tillverkade försådana transporter. medverkar i detta sammanhanggenom sin regionala organisation, vilken är behörig att besiktiga tankbil. Statligt tillsynsorgan är för hithörande frågor främst sprängämnesinspektionen. Mer eUer mindre direkt kontakt isin myndighetsutövning med frågor rörande vägtransport av farligt gods får utöver kommerskollegium, , giftnämnden, sprängämnesinspektionen,länsstyrelserna, polismyndigheterna och trafiksäkerhetsverket, vilka redan ärnämnda i det föregående arbetarskyddsstyrelsen, delegationen för atomenergi- frågor (instruktion 1961:490), vilken delegationhandlägger frågor om atomenergins utnyttjande och är tillsynsmyndighet enligtatomenergilagen (1956: 306), , ,, , statensstrålskyddsinstitut, statens veterinärmedicinska anstalt, statens vägverk,och yrkesinspektionen. Även postverket har viss befattning medtransport av farligt gods. Det bör emellertid framhållas att av de senast uppräknademyndigheterna de flesta endast i ringa omfattning handläggerfrågor rörande farligt gods i anslutning till transportverksamhet. Några av dembör dock särskilt nämnas. Arbetarskyddsstyrelsen skall enligt sin instruktion (1965:776) bl. a. allmänt främja arbetarskyddet och vidta de åtgärder som ärpåkallade i skyddstekniskt, yrkeshygieniskt, yrkesmedicinskt och socialthänseende för att utveckla och förbättra detta skydd. Härigenom faller inomstyrelsens verksamhetsområde alla frågor som rör farliga ämnen och föremål,vare sig det gäller tillverkning, transport eller lagring m. m. (instruktion 1965:785) är såsomstrålskyddsmyndighet enligt strålskyddslagen (1958: 110) centralförvaltningsmyndighet för ärenden om skydd mot joniserande strålning. a.skall insdtutet bedriva forskning och fungera som samordningsorgan för olikastrålskyddsintressen i landet. Det ankommer vidare på institutet att meddelanärmare föreskrifter och anvisningar rörande tUlämpningen av strålskyddslagen.Institutet kan till följd härav pä begäran meddela säkerhetsföreskrifter ocksåför individueUa transporter av radioaktiva ämnen. Det torde därvid regelmässigtfölja de internationella bestämmelserna vilka bygger på rekommendationer avIntemationella atomenergiorganet (lAEA). Såsom ovan angivits har giftnämndeni i skrivelse till riktat styrelsens uppmärksamhetpå riskerna vid transport av hälsofarliga varor i samband med trafikolyckor. Iskrivelsen anförde giftnämnden. Enligt föreskrifterna i 19 §giftförordningen (nr 702) samt 16 §bekämpningsmedelsförordningen (nr 703) skall transport av hälsofarligvara respektive bekämpningsmedel ske under förhåUanden, som med hänsyn tillvarans beskaffenhet kan anses fullt betryggande. Även om olika åtgärdervidtagits i syfte att öka säkerheten vid transporter av nämnda varuslag, visarerfarenheten att det bl. a. vid trafikolyckor kan uppkomma nya risker. Vid fallav läckage av hälsofarliga varor är det sålunda angeläget att adekvata åtgärdersnabbt vidtages för att motverka förgiftningsrisk för människor och djur ochförorening av mark och vatten. Giftnämndenhar härigenom velat fästa polisens specieUa uppmärk- samhet på riskerna vid transport av vissa varor i sambandmed olika tillbud i trafiken, emedan polisen som regel vid dylika händelsertorde tUlkallas på ett tidigt stadium. Inte minst med hänsyn till den risk, somkan föreligga för kontamination av vatten, synes det vara angeläget attvederbörande hälsovårdsnämnd underrättas för det fall kemiskt ämneeller preparat, som har eller kan antas ha hälsofarliga egenskaper, genomtrafikolycka eller på annat sätt spillts ut. I cirkulär tiUtillverkare av bekämpningsmedel m. fl. angående transport av sådana medelanförde nämnden. Enligt föreskrift i 16 § bekämpningsmedelsförordningenskall transport av bekämpningsmedel ske under förhållanden, som med hänsyntill varans beskaffenhet kan anses fullt betryggande. Det åligger således envarsom låter transportera bekämpningsmedel att vidta de åtgärder, som i sammanhangetbedöms erforderliga för en säker transport av varan. Härvid spelar valet avemballage en betydande roll. Sålunda måste alltid göras en bedömning huruvidaemballaget är tillräckligt med hänsyn till transportsätt, vägsträcka,årstid, bekämpningsmedlets art etc. Förutsättningarna för en frånsäkerhetssynpunkt betryggande transport ökas vidare exempelvis genom attlastningen sker på sådant sätt, att emballaget utsätts för minsta möjligapåkänning under transporten. Även om olika åtgärder vidtagits i syfte atttransporten av visst bekämpningsmedel inte skall innebära några risker, visarerfarenheten att nya sädana kan uppstå bl. a. vid trafikolyckor. Vid fall av läckage av bekämpningsmedel i samband medtransport är det ofta nödvändigt att åtgärder snabbt sätts in för att motverkaförgiftningsrisk för människor och djur samt förorening av mark och vatten.Giftnämnden får därför härigenom understryka vikten av att den som svarar förtransporten är underrättad om att densamma avser bekämpningsmedel. Ombekämpningsmedlets art inte framgår av ytter-emballaget, är det angeläget attvederbörande chaufför erhållit uppgift härom, sä att farligt dröjsmål intebehöver uppstå beträffande lämpliga åtgärder mot förgiftning etc. i händelse avskada på emballaget under transporten. Frågan om säkerheten undertransport av gifter och andra farliga varor har blivit föremål för storuppmärksamhet på det internationella planet. Delvis föreligger meUanfolkligaöverenskommelser pä området. har anslutit sig tiU två konventioner somgäller järnvägstransporter (och ). I fråga om landsvägstransporter harett antal europeiska stater, dock inte , undertecknaten europeisk överenskommelse om internationell transport av farligt gods på väg(ADR). I denna överenskommelse med dess bilagor förtecknas ochklassificeras ämnen och föremål som på grund av explosionsrisk, brandfara,radioaktivitet samt giftiga eller frätande egenskaper o. d. bör uteslutas fränbefordran eller bör mottas till befordran endast pä särskilda villkor. DessaviUkor kan avse t. ex. godsets förpackning och etikettering, dess samlastningmed annat gods samt konstruktionen, utrustningen och handhavandet avtransportmedlen. Inklusive bilagor omfattar ADR:s originaltext över 400 sidor. Efter bemyndigande av Kungl. Maj:t den 29 juni 1964tillkaUade dåvarande chefen för särskilda sakkunnigaför att verkställa utredning angående befordran av farligt gods på väg m. m. Desakkunniga skulle utreda frågan om rillträde tUl ADR och därav direktföranledda organisatoriska spörsmål och legisla-tiva åtgärder på det nationellaplanet. I samband därmed skulle de sakkunniga se över och komplettera deförfattningsföreskrifter som gällde för landsvägstransport av farligt gods iinrikes trafik. En fråga som särskilt borde beaktas var behovet ochlämpligheten av att, med avseende pä alla trafikgrenar, sammanföra frågorrörande transport av farligt gods till handläggning inom ett centralt statligtorgan. Utredningen har redovisat en del av sitt uppdrag i ett den15 dagtecknat betänkande jämte tre i separata volymer tryckta bilagortill detta (SOU 1971: 2023). I betänkandet redovisas utöver översättningenav ADR utredningens överväganden och förslag i fråga om anslutningtUl överenskommelsen och därav direkt föranledda organisatoriska och andraspörsmål pä det nationella planet. Med hänsyn till vikten av att i störstamöjliga utsträckning enhetliga säkerhetsföreskrifter gäller för transport avfarligt gods vare sig denna sker i internationell eller i inrikes trafik något som särskUt framhålls i utredningens direktiv har utredningen däremotansett att dess översyn av bestämmelserna rörande inrikes vägtransporter ihuvudsak borde anstå tUl dess att ADR förelåg i svensk översättning. a.skulle möjligheten och lämpligheten av att tillämpa ADR:s föreskrifter päinrikes transporter då lättare kunna las upp till diskussion med berördamyndigheter och organisationer. Kartläggning av rådande förhållanden ävensom annatförberedande utredningsarbete har utförts såväl vad gäller regleringen avinrikes transporter som beträffande den del av utredningsuppdraget som avsermöjligheten att till en organisatorisk enhet förlägga handläggningen av allafrågor rörande transport av farligt gods oavsett transportmedel. Utredningen anför i fråga om föreskrifter för inrikestransporter med vissa redaktionella jämkningar följande. Flertalet ADR-stater avser att låtaADR:s bestämmelser bilda underlag också för vederbörande stats internareglering av landsvägstransporter av farligt gods. I något fall har så redanskett. Vid utredningens preliminära diskussioner om de blivande svenskabestämmelserna i ämnet har enighet rått om ett liknande tillvägagångssätt förSveriges del. Fråga har emellertid uppkommit om lämpligheten av att bygga denslutliga författningsmässiga regleringen av de inrikes transporterna på i nuvarande utformning. pågår ett omfattande arbete med en revisionav ADR:s tekniska föreskrifter. Arbetet har till syfte bl. a. att sä långt SoU1971: 27 6 möjligt anpassa dessa föreskrifter till rekommendationersom utarbetats av FN:s ekonomiska och sociala råd och som är avsedda att läggastill grund för en världsomfattande reglering av säkerhetsfrågorna och enharmonisering av hithörande föreskrifter vad beträffar samtliga transportmedel.Enligt planerna skall revisionsarbetet resultera i att nya utgåvor av ADR:sbilagor och RID (= säkerhetsföreskrifter till det internationella fördragetangående godsbefordran sjövägen, ) skall föreligga färdiga . Dessautgåvor kommer av allt att döma att avvika frän de nuvarande i vad gäller bl.a. bestämmelserna om klassindelning, märkning och emballage. Vårt land har förklarat sig stödja det inom skildaintemationella organ pågående unifierings- och harmoniseringsarbetet päförevarande område. Detta syftar till att avskaffa eller minska existerandeolikheter inte bara mellan de internationella transportreglementena utan ävenmellan internationella och nationella regleringar. Med hänsyn härtUI och tillde uppenbara praktiska olägenheterna av att skilda föreskrifter omklassindelning, märkning etc. gäUer inom svenskt territorium förinternationella resp. inrikes vägtransporter av farligt gods skulle en svenskförfattningsreglering som bygger på ADR:s nuvarande säkerhetsföreskrifterrelativt snart behöva ändras i väsentliga hänseenden. Ä andra sidan förefallerdet mindre lämpligt att lägga ECOSOC-rekom-mendationerna till grund för internasvenska bestämmelser innan det står klart att rekommendationerna i sin nuvarandeutformning verkligen blir normgivande för de internationella reglerna påtransportområdet. Såvitt nu kan bedömas synes det därför ändamålsenligt attarbetet på en översyn av bestämmelserna för inrikes landsvägstransporter sker inära anslutning till ADR/RlD-organens revisionsarbete och bedrivs pä sådantsätt att den slutliga svenska författningsmässiga regleringen kan träda itillämpning med den nya utgåvan av ADR:s bilagor. I avvaktan på en definitiv reglering är det emellertidangeläget såsom bl. a. framhållits i ett parriksdagsmotioner att de nuvarande ofullständiga transportbestämmelserna snarastmöjligt kompletteras, också i fråga om inrikes transporter, med föreskrifterbättre ägnade att förebygga haverier under transport och att minskaskadeverkningarna av ett haveri, om ett sådant ändå inträffar. Utredningen hardärför tagit förberedande kontakt med närmast berörda centrala myndigheter(kommerskollegium, giftnämnden m. rörande möjligheten att i lämpligutsträckning göra ADR:s säkerhetsföreskrifter i dessas nuvarande utformningtills vidare tillämpliga på svenska transporter, eventuellt i form avföreskrifter utfärdade av vederbörande myndighet med stöd av gällandeinstruktion. Det i utredningens direktiv förutsedda behovet att på vissapunkter göra bestämmelserna för interna transporter mindre stränga änmotsvarande bestämmelser i skulle då kunna tiUgodoses. Förslag till erforderligaundantag borde i så fall utarbetas av utredningen och berörda fackmyndighetergemensamt. När det gäller översynen av regleringen av inrikesvägtransporter av farligt gods ser utredningen således som sin närmastearbetsuppgift att undersöka möjligheten till en provisorisk lösning avsäkerhetsfrågorna enligt dessa linjer. Denna del av utredningsarbetet tordekunna avslutas . SoU1971: 27 7 1 svar på en enkel fråga i är uttaladechefen för att, enligt vad han erfarit, utredningenavsäg att före utgången av innevarande år lägga fram förslag till provisoriskabestämmelser i avvaktan pä en mera definitiv författningsmässig reglering iämnet. I motioner till riksdag hemställdes bl. a.om utförliga skydds-och säkerhetsföreskrifter i fråga om landsvägstransport avhälso- och miljöfarliga vätskor. Isitt av godkända utlåtande : 81 anförde andra lagutskottet idenna del bl. a. följande. Enligt utskottets mening är det otillfredsställandeatt frågan om kompletterande författningsföreskrifter för landsvägstransportav farligt gods ännu åtta är efter gift- och bekämpningsmedelsförordningarnasantagande inte fått någon lösning. Med hänsyn till det behov av utförligareskydds- och säkerhetsbestämmelser som inte minst på grund av den starktintensifierade trafiken på våra vägar onekligen föreligger anser utskottetatt Kungl. Maj:t bör vidta sådana åtgärder att förslag i frågan utanytterligare dröjsmål kan redovisas för . Denna uppfattning bör bringastiU Kungl. Härigenom får motionernas syfte i denna del ansesbli tillgodosett. 1 motionen 1971: 734 yrkas att skallanhålla att lämpliga föreskrifter utfärdas om transport av gifter. Bestämmelsersom rör transport av gifter och annat farligt gods finns i ett flertalförfattningar. Beträffande explosiva och brandfarliga varor är bestämmelsernarelativt ingående. I övrigt finns i stort sett endast all-månt hållnaramföreskrifter pä området. motionen upptagna frågan har varit aktuell under mycket läng tid. Efterbemyndigande av Kungl. Maj:t tUlkallades är 1964 då giftförordningen ochbekämpningsmedelsförordningen trädde i kraft särskilda sakkunniga för attutreda frågan om tillträde tUl en är 1957 i undertecknadöverenskommelse mellan ett antal europeiska stater rörande internationellbefordran av farligt gods pä väg samt därav direkt föranledda organisatoriskaspörsmål och legislativa åtgärder på det nationella planet. I samband därmedskall de sakkunniga också se över och komplettera de författningsföreskriftersom gäller för landsvägstransporter av farligt gods i inrikes trafik. Riksdagenuttalade , att det var otillfredsställande att frågan omkompletterande författningsföreskrifter för landsvägstransport av farligt godsännu efter gift- och bekämpningsmedelsförordningarnas antagandeinte.fått någon lösning. mening vidta sådana åtgärder att förslag ifrågan utan ytterligare dröjsmål kunde redovisas för . De sakkunnigahar därefter redovisat en del av sitt uppdrag, nämligen delsen översättning av den mycket omfattande internationella överenskommelsen,dels sina överväganden och förslag i fråga om anslutning tillöverenskommelsen och därav direkt föranledda organisatoriska och andra spörsmålpä det nationella planet. De sakkunniga har vidare slutfört ett förberedandearbete beträffande bl, a, regleringen av inrikes transporter. Det finnsanledning räkna med att de sakkunniga kommer att lägga fram förslagtill bestämmelser pä området. , som vill understryka vikten avatt frågan löses utan tidsutdräkt, anser sig därför kunna avstå från attföreslå att ånyo göra framställning i frågan hos Kungl, Maj:t.Utskottet utgår således från att motionens syfte kommer att bli tillgodosettinom en nära framtid. Med hänsyn härtill avstyrks motionsyrkandet. attriksdagen avslår motionen 1971: 734, Närvarande: herrar i (s), iKungälv (s), (). (), (), herrar iÖskevik (c)*, i (s), (), i (s),()*, (vpk), herrar i (c), Nisser(m), () och i (s)*, * Ej närvarande vid betänkandets justering. l»7l 710032