bet · FU01KU34 · 1971-12-31 00:00:00 — KBförklarade sig, med hänsyn till de synnerligen goda vitsord som givits X, ejvilja motsätta sig bifall till ansökningen. Maj:t 30/10 -70(statsrådet ): utan bifall. Not: Avslagsbeslutetmeddelades efter en återkallelsetid av ca 1 mån. Särskilda omständigheter:åtekallelsen skedde först 7 mån efter förseelsen (varunder sökanden körtanmärkningsfritt). Jfr ex. 30, 31, 34 och 35. (avstyrkta av KB) Körkortsinnehavare: 21-årigt tullombud, ogift;körkort sedan -67. Den aktuella förseelsen: Vårdslöshet i trafik och vållandetill kroppsskada 23/12 -67; enligt dom 26/11 -68. X körde en personbil påhuvudled i stad. Som passagerare medföljde några kamrater som varspritpåverkade. Vägbanan var hal och täckt med snömodd. Sedan X stannat vid rött trafikljus,accelererade han vid klarsignal hastigt med påföljd att bilen kom i sladdningoch körde upp på gångbanan, där tre gående påkördes och skadades. Återkallelseärendet: Ärendet togs upp -69 (3mån. X framhöllatt han vid olyckan haft körkort och saknat erfarenhet avvinterkörning. Han körde ca 5 och hade efter olyckan ej ådragitsig anmärkning. Utan körkort skulle han förlora sitt arbete, där han måste körabil mellan olika tullstationer. KB återkallade körkortet 18/4 -69 (väntetiden nedsattestill 4 mån. efter delgivningen, som skedde 28/4 -69). Besvär anfördes ej. Dispensärendet: I ansökan 6/5 -69 anöll X att återfå sitt körkort. Hanåberopade vad han anfört i återkallelseärendet och framhöll att han efterolyckan fått väsenthgt större rutin som bilförare. En återkallelse skulle fåkatastrofala följder för honom: dels skulle han mista sitt arbete, dels skullehans yrkesutbildning till speditör avbrytas. Han stod vidare i begrepp att inomkort gifta sig. Ansökningen avstyrktes av KB, som fann att vad X anfört ej borde föranleda ändring iKB:s beslut. Kungl.Maj:t 18/7 -69 (statsrådet ): utan bifall. Not: Avslagsbeslutet meddelades efter en återkallelsetidav ca 2 V2 mån. (väntetiden hade av KB nedsatts till 4 mån. Särskilda omständigheter: återkallelsen skedde först 4 mån. efter förseelsen (varunder sökanden körtanmärkningsfritt). Jfr ex.31, 32, 34 och 35. Körkortsinnehavare: 24-årigrepresentant, gift, 1 minderårigt barn; körkort sedan -67. Den aktuella förseelsen: Vårdslöshet i trafik 20/8 -68; enligt dom 9/6 -69. X kördevid 15-tiden en personbil i stadstrafik. Vid ett obevakat övergångsställe hadeen annan bil stannat för att låta en kvinna passera. X, som närmade sig övergångsstället med / tim,fick uppfattningen att den andra bilen ämnade köra fram. Han upptäckte ej dengående kvinnan förrän hon var "helt nära". Hon påkördes och ådrog sigbl. a. hjärnskakning och armbrott. X ansågs ha brustit i uppmärksamhet. Återkallelseärendet: Ärendet togs upp -69(efter trafikhändelsen). X framhöll att han använde bil för resor till och från arbetet och fördagliga resor i arbetet; han reste över 2 . KB återkallade körkortet 27/10 -69 (väntetiden nedsattestill 6 mån. från delgivningen, som skedde 4/11 -69). Besvär anfördes ej. Dispensärendet: I ansökan 10/11 -69 anhöll X att få "straffet efterskänkteller förmildrat". Han framhöll att han var anställd i ett litet företag,där en omplacering ej var tänkbar. Han hade studieskulder och stora utgifter försin familj. KB avstyrkte bifall underframhållande att väntetiden nedsatts till 6 mån. med hänsyn till X:s behov avkörkort. Kungl.Maj:t 6/2 -70 (statsrådet ): utan bifall. Not: Avslagsbeslutet meddelades efter en återkallelsetidav 3 män. (väntetiden hade av KB nedsatts till 6 mån. Särskilda omständigheter: återkallelsen skedde först 2 mån. efter förseelsen (varunder sökanden körtanmärkningsfritt). Jfr ex.31, 32, 34 och 35. Körkortsinnehavare: 28-årigbilmekaniker, gift, 2 minderåriga barn; körkort sedan -62. anmärkningar: Fortköming m. m. -68, vilketmedförde varning 27/3 -69. Den aktuella förseelsen: Vårdslöshet i trafik 29/5 -69; enligt dom 29/1 -70. Med sin personbil bogserade X en annan personbil mellan två städer.Enligt uppgift av X och förareni den bogserade bilen var hastigheten som regel , högst dendubbla. Enligt vittnesmål av två pohser var hastigheten betydligt högre, underen sträcka av 500 m . Domstolen fann att X, även om farten varit något lägre än den av vittnenaangivna, likväl kört med så hög hastighet att han ådagalagt en ej ringa oaktsamhet. Återkallelseärendet: Körkortet återkallades interimistiskt11/3 -70, vilket beslut delgavs X 17/4.X framhöll att han sedan flera årinnehade egen bil reparationsverkstad och därför behövde körkort. Hanåberopade intyg av en poliskommissarie, som gav honom goda vitsord. KB återkallade körkortet genom slutligt beslut 15/5 -70(väntetiden nedsattes till 6 mån.). Besvär anfördes ej. Dispensärendet: I ansökan 9/6 -70 anhöll X att återfå körkortet. Han åberopadeförut anförda omständigheter. Ansökningen avstyrktes av KB. Kungl.Maj:t 6/8 -70 (t. f. regering): utan bifall. Not:Avslagsbeslutet meddelades efter en återkallelsetid av ca 4 mån. Särskildaomständigheter: återkallelsen skedde först 10 / mån. efter förseelsen (varunderX kört anmärkningsfritt) -f-svårighet att utan körkort fortsätta egen bilreparationsrörelse. Jfr ex.30, 31 och 34. Körkortsinnehavare: 32-årigtjärnhandelsbiträde, gift, 3 minder åriga barn; körkort sedan -55. anmärkningar: 6 parkeringsförseelser 195766,fortköming -66. Den aktuella förseelsen: Vårdslöshet i trafik 5/7 -69; enligt strafföreläggande, godkänt 13/1 -70. X körde en personbil på riksväg, därtillåten maximihastighet var . Han nådde en fordonskö som höll 8090km/tim. Omkörning kunde ej ske till vänster på grund av mötande bilar. Eftersignaler körde då X om fyrabilar till höger mellan kantlinjemarkeringen och vägkanten. Återkallelseärendet: Ärendet togs upp -70. X synes ej ha yttrat sig. KB återkallade körkortet genom beslut 31/7 -70, vilketdelgavs X 9/9 (väntetiden nedsattes till 4män.). Besvär anfördes ej. KU 1971: 34 80 Dispensärendet: I ansökan 14/9 -70 anhöll X omundanröjande av återkallelsebeslutet. Han åberopade att förseelsen bedömts miltoch att han måste ha körkort i sitt arbete, då han skötte firmans kundbesök,leveranser m. m. Ansökningen avstyrktes avKB. Maj:t 30/10 -70(statsrådet ): utan bifall. Not: Avslagsbeslutetmeddelades efter en återkallelsetid av ca 2 mån. Särskilda omständigheter:återkallelsen skedde först 2 mån. efter förseelsen (varunder sökanden körtanmärkningsfritt). 31, 32, 34och35. Som tidigare framhållits kan dispenser ikörkortsärenden till sin rättsliga innebörd vara av olika slag. Dels kandispensen innebära undantag från en materiell föreskrift som är bindande för deordinarie beslutsmyndigheterna, dels kan den innebära avvikelse från beslutsmyndighetensbedömning i fråga om påföljden av det förfarande som läggs föraren till last. Beträffandedispenser av det förstnämnda slaget synes i praxis undantag ifrågakomma endastnär det gäller tillämpningen av föreskriften i 33 § 5 mom. VF att den som fåttsitt körkort återkallat ej kan (bortsett från vissa specialfall) återfå detgamla körkortet utan måste, efter utgången av viss väntetid, ansöka om nyttkörkort och alltså undergå ny prövning i de hänseenden förordningen stadgar. Ifråga om dispenser av det senare slaget synes i praxis avvikelse frånbeslutsmyndighetens bedömning förekomma i olika avseenden: dels beträffandebedömningen av frågan om längden av väntetid för ny körkortsansökan, delsbeträffande bedömningen av frågan om det förfarande som läggs föraren tilllast är av beskaffenhet att innefatta återkallelsegrund eller, om så befinnsvara fallet, om tillräckliga skäl för återkallelse föreligger. Iåtskilliga fall synes i dispenspraxis förekomma att väntetiden i och för siganses böra nedsättas i förhållande till beslutsmyndighetens bedömning men attdet därjämte anses föreligga skäl att medge undantag från kravet på nykörkortsprövning. Man synes här kunna tala om ett slags kombination avdispenser som avser dels nedsättning av väntetiden, dels undantag från detnyssnämnda kravet. I enlighet med det anförda synes de iundersökningsmaterialet ingående dispenserna kunna till sin innebörd uppdelasi följande grupper: Enbart undantag från föreskriften om ny körkortsansökanefter ut gången väntetid Dispens av denna innebörd synes endast ha getts i ett fall(ex. 3). Enbart nedsättning av väntetiden för ny körkortsansökan Sådan dispens har getts i tre fall (ex. 7, 18 och 35). Kombination av ovannämnda båda slag av dispenser Sådan kombination föreliggertydligen i ex. 1, där det i dispensbeslutet uttryckligen angavs att sökandenskuUe återfå det återkallade körkortet först efter viss ytterligare tid. Sammaslags kombination synes emellertid föreligga i flertalet dispensfall däråterkallelsegrunden utgjorts av rattfylleri eller rattonykterhet. Möjligen ärså också förhållandet i vissa av de övriga fallen. Undanröjande av återkallelsebeslutet såsom opåkallat Formellt undanröjs ejåterkallelsebeslut i dispensväg. I realiteten synes man dock kunna tala om ettundanröjande i sådana fall då dispensen grundar sig på uppfattningen attkörkortet med hänsyn till omständigheterna över huvud taget ej bort återkallas(vissa länsstyrelser synes för övrigt, i samband med att körkort efterdispensen återlämnas, formellt förklara återkallelsebeslutet undanröjt ellerupphävt). Dispens av nu nämnd innebörd synes ha förekommit i ex. 23, 31, 32 och34, i vilka fall sökandena förklarades berättigade återfå körkortet än den i förordningen angivna minsta väntetiden om 3 mån. (ända nedtill ). Möjligen ligger samma bedömning bakom dispenserna också i vissaandra fall (t. ex. ex. 14, 30 och 33). Dispens från föreskriften om ny körkortsansökan (ensameller i kombination med nedsättning av väntetiden) Först må erinras att föreskriftenom obligatorisk omprövning efter återkallelse infördes genom 1958 årsförfattningsändringar på förslag av trafiksäkerhetsutredningen, som betecknadeförslaget som ett av de angelägnaste som utredningen framlade. Enligt utredningen var denna omprövning kanske den mestbetydelsefulla av alla de bedömanden som förekom i körkortsärenden. Utredningensförslag godtogs i princip vid författningsändringen, även om den av utredningentänkta väntetiden på i princip nedsattes till , varjämte möjlighetinfördes att vid synnerliga skäl ytterligare nedsätta . Som framgår av de refererade dispensärendena har detendast i ett fall (ex. 3) förekommit att dispensansökan enbart avsett undantagfrån be- KU 1971: 34 82 Det skäl som i ansökningen anfördes var rent ekonomiskt: sökandenhade inte råd att bestrida kostnader för körskola osv. Ialla övriga fall, där undantag från föreskriften om ny körkortsprövningmedgetts, således i kombination med nedsättning av väntetiden, synes sådandispens ej ha utgjort något primärt intresse för sökandena eller ens varit avdem åsyftad. Det väsentliga för den som fått sitt körkort återkallat ärgivetvis att möjligt återfå rätten att föra körkortspliktigt fordon:frågan om det härför krävs att han undergår ny körkortsprövning eller ej tordeför honom i allmänhet vara av underordnad betydelse (kostnaderna torde somregel ej heller framstå som särskilt betungande). Förhållandet framhålls ocksåuttryckligen i åtskilliga ansökningar. Attdispens från kravet på ny körkortsprövning i här avsedda fall getts i denutsträckning som skett synes följaktligen ej ha kunnat grundas på att det medhänsyn till sökandens ekonomiska förhållanden eller eljest skulle vara avväsentlig betydelse för honom att befrias från berörda krav. Ej heller synessom förutsättning för dispens uppställas särskilda krav med hänsyn t. ex. tillarten eller svårhetsgraden av det förfarande som läggs föraren till last ellertill väntetidens längd eller till förarens ålder och hälsotillstånd. Dispens harsålunda bl. a. lämnats i kvalificerade rattfyllerifall, vid väntetider påinemot eller längre och vid hög ålder och sjuklighet hos föraren. Däremotsynes dispens av denna innebörd ej ifrågakomma för förare som innehaft körkortblott (jfr ex. 35). Möjligen anses att sådan dispens i princip ejheller bör lämnas förare som yrkesmässigt driver rörelse med motorfordon (jfrex. 7 och 18). Ifråga om skälen för dispens från den av trafiksäkerhetsskäl motiveradeföreskriften att förare efter körkortsåterkallelse skall undergå ny prövningkan följaktligen sägas, att sådan dispens i dess renodlade form undantagsvissynes kunna ifrågakomma på grund av särskilt ömmande ekonomiska omständigheter.I de fall åter då förare anses i dispensväg böra återfå körkort inom kortaretid än vad som motsvarar eljest gällande väntetid synes dispens från berördaföreskrift med de reservationer som ovan angetts generellt lämnas; någraspeciella dispensskäl har sålunda ej kunnat urskiljas. Ianslutning till det anförda må erinras om föreskriften 4 § regeringsrättslagenatt RegR, om den vid handläggning av besvärsmål finner att något undantagskäligen bör medges från gällande stadganden, har att ex officio underställamålet Kungl. Maj:ts prövning efter det besvären avgjorts. Någon sådanunderställning i fråga om dispens från kravet på ny körkortsprövning efteråterkallelse har ej förekommit undersökningen omfattar. KU 1971: 34 83 2.Dispens som innebär nedsättning av väntetiden (ensam eller i kombination medundantag från föreskriften om ny körkortsprövning) Som förut framhållits är det i sådana fall fråga omändring i dispensväg ("rättelse") av körkortsmyndighetens bedömningbeträffande väntetidens längd. Enligt förordningen är väntetiden i här avseddafall lägst , men körkortsmyndigheten kan nedsätta tiden till lägst 3 mån.,"om synnerliga skäl äro därtill". Något uttalande om beskaffenhetenav de skäl som sålunda kan medföra nedsättning av väntetiden har ej gjorts ilagstiftningssammanhang. Avde refererade dispensärendena och av vad som anförts under avsnittet omkörkortsmyndigheternas praxis framgår, att dessa myndigheter i tämligen storutsträckning utom vid rattfylleribrott begagnar sig av möjligheten attnedsätta väntetiden under . Härvidsynes hänsyn vanligen tas till förarens försörjningssituation och andra ömmandeomständigheter av rent personlig natur eller till den återkallelsegrundandeförseelsens mer eller mindre allvarliga beskaffenhet eller till längden av dentid varunder föraren kört anmärkningsfritt eller som förflutit mellanförseelsen och återkallelsen. Ofta är det fråga om en kombination av flerasådana omständigheter. Deskäl som i dispensfallen föreligger och som ansetts böra medföra nedsättning avväntetiden är ej av annan beskaffenhet än att de i och för sig kunnat beaktasockså av körkortsmyndigheterna. Till sin art avviker skälen ej heller från vadsom torde förekomma i ett mycket stort antal återkallelseärenden. I vissa av dedispensprövade fallen har körkortsmyndigheterna ansett att skälen ej varittillräckliga för att nedsätta väntetiden under eller eljest till kortaretid än vad som i praxis utgör normal väntetid. I andra fall har myndighetenansett att så bort ske och följ-akfligen också beslutat om viss nedsättning. Detkan alltså konstateras att dispensskälen i här avsedda fall i och för sigligger inom ramen för körkortsmyndigheternas prövningsmöjlighet och att de tillsin beskaffenhet inte heller avviker från omständigheter som är tämligenvanligt förekommande i återkallelsefall. Skälen har emellertid viddispensprövningen tydligen värderats på ett annat och för sökanden välvilligaresätt än vid körkortsmyndigheternas prövning: i vissa fall har sålundanedsättning ansetts böra medges, ehuru körkortsmyndigheterna ej funnit skälentillräckliga härför; i andra fall har en redan av dessa myndigheter nedsattväntetid ansetts böra ytterligare förkortas. Detbör tilläggas att viss ytterligare utredning stundom förebringas idispensärenden och att materialet i dessa ärenden och i återkallelseären-denasålunda ej alltid är identiskt. Det finns anledning att senare återkommahärtill i samband med en allmän jämförelse mellan dispenspraxis ochkörkortsmyndigheternas praxis. Dispens som i realiteten innebär undanröjande avåterkallelsebeslutet Det har tidigare framhållits attdispenserna i vissa fall synes grunda sig på bedömningen att det förfarande somlagts föraren till last inte kan anses innefatta återkallelsegrund eller attförfarandet i varje fall inte bort medföra en så sträng påföljd somåterkallelse (utan i stället rätteligen varning). Bedömningen att återkallelsegrund över huvud taget ejförelegat torde beträffande här aktuella fall endast kunna ha avseende påsådana fall där vårdslöshet i trafik åberopas i återkallelsebesluten.Dispensskälet synes i så fall närmast ha varit att förarens åsidosättande avsina förpliktelser i motsats till körkortsmyndigheternas bedömning inteansetts böra betecknas som "grovt". Beträffande de dispensfall där återkallelsegrundvisserligen befunnits föreligga men där det ansetts att återkallelse varit enalltför sträng påföljd synes denna bedömning kunna ha avseende dels pålindriga fall av rattonykterhet (0,50,8 "/qo),dels på fall där återkallelsegrunden utgjorts av annan onykterhet samtvårdslöshet i trafik. I ärenden av det förstnämnda slaget synes dispensskälet iså fall ha varit att omständigheterna i motsats till körkortsmyndigheternasbedömning ansetts "mildrande". I de övriga fallen synes dispensernahar grundats på den från körkortsmyndigheterna avvikande bedömningen attomständigheterna inte ansetts för att citera författningstexten innefatta"tillräckliga skäl till återkallelse". Det kan alltså konstateras att dispensskälen också i häravsedda fall ligger inom ramen för körkortsmyndigheternas prövningsmöjlighetoch att dispenserna grundats på en för sökandena välvilligare bedömning avföreliggande omständigheter. Omständigheterna i dispensärendenföreter givetvis vissa skillnader med hänsyn såväl till arten av föreliggandeskäl som till styrkan av de olika skäl som kan inverka. Därtill kommer attdispensgivningen, beroende framför allt på tidpunkten för ansökningarna,stundom sker efter återkallelsebeslutet, stundom långt i efterhand.Det möter därför helt naturligt svårigheter att tillämpa eller att urskiljanågon fullt konsekvent praxis i dispensgivningen i vad avser det centralaspörsmålet att återge förare körkort än vadkörkortsmyndigheterna beslutat. Vill man göra en jämförelse mellan å ena sidan ärenden därdispens lämnats och å andra sidan ärenden där ansökningarna avslagits synes detinom var och en av de grupper återkallelsefall, som undersökningen omfattar,finnas vissa ärenden där skälen för dispens vid en samlad bedömning avföreliggande omständigheter ter sig i stort sett lika vägande men där avgörandet utfallit olika. När det gällertrafikonykter-hetsbrotten kan man för att blott ta ett par fall nämna ex. 6och 12, där förarna återfick körkorten långt före den normala väntetiden, i enafallet utan att något tvingande behov av körkort synes ha förelegat och i andrafallet tydligen i avsikt att sökanden skulle kunna bibehålla sin anställning(han hade dock vid dispenstillfället redan avskedats). Bland avslagsärendenasynes finnas åtskilliga fall där dispensskälen framstår som i varje fall intemindre vägande. Bland dispenser i återkallelseärenden på grund av"annan onykterhet" kan bl. a. nämnas ex. 23 och 24 där förarna, somtidigare fått sina körkort återkallade, tydligen fortfarande hade svårartadealkoholproblem (i ena fallet hade t. o. m. beslut meddelats om intagning påalkoholistanstalt) men där de likväl återfick körkorten före minimitidensutgång, i ena fallet . Avgörandena synes kontrastera mot vissaavslagsärenden, där förarnas alkoholproblem tydligen varit vida mindreallvarliga och inte ansetts nödvändiggöra någon som helst nykterhetsvårdandeåtgärd. När det gäller återkallelseärenden på grund av vårdslösheti trafik synes helt allmänt kunna sägas (inte minst beträffande fall däråterkallelsegrunden varit att förarna inte anpassat hastigheten efteromständigheterna) att det förefaller svårt att urskilja några mera påtagligaskillnader mellan fall där dispensansökningar bifallits och där de avslagits. Av de statistiska uppgifterna framgår att antaletdispenser visat en brant nedåtgående tendens. Förhållandet skullemöjligen kunna tyda på att en allmän skärpning skett i dispensgivningen. Om såär fallet eller om nedgången i antalet dispenser huvudsakligen berott på attdispensärendena tillfälligtvis avsett fall som inte i sammautsträckning som tidigare gett utrymme för en välvilligare bedömning, synesdock vanskligt att bestämt säga. 1 varje fall synes någon skärpning knappastkunna urskiljas när det gäller körkortsåterkallelser på grund avtraflknykterhetsbrott. D. Dispenspra.xis och körkortsmyndigheternas praxis Som förut framhållits är materialeti dispensärendena inte alltid detsamma som i återkallelseärendena. I det storaflertalet fall sker före dispensansökan ingen överprövning av RegR, därärendena eljest som regel blir fullständigt utredda. I stället vänder man sig,eller från KB:s beslut, direkt till regeringen medsin dispensansökan (av de 24 redovisade bifallsärendena har sålundaåterkallelsebesluten efter besvär prövats av RegR i blott 7 fall och av deredovisade 16 avslagsärendena i endast 1 fall). Utredningen i dispensärendenakan därför ibland bli fylligare än den som legat till grund föråterkallelsebeslutet. 1 allmänhet sker kompletteringen genom att man idispensärendet KU 1971: 34 86 företerintyg från arbetsgivare, läkare och andra, intyg som är ägnade att närmarebelysa sökandens ekonomiska och personliga förhållanden. Avde ärenden där dispens lämnats har vederbörande KB i fyra fal! tillstyrkt ellerej velat motsätta sig viss dispens. I två av fallen synes detta ha berott påatt nya omständigheter framkommit i dispensärendena (omständigheter somgivetvis skulle ha beaktats också i ett besvärsärende). I de andra två fallen(avseende vårdslöshet i trafik) har däremot inte förebragts några nyaomständigheter; man synes här från KB:s sida vid närmare prövning ha funnit attden ursprungliga bedömningen var för sträng. Ialla övriga fall har körkortsmyndigheterna, även om det i en del av fallenförebragts viss ytterligare utredning, inte ansett skäl föreligga för enmildring av återkallelsebesluten och därför också avstyrkt dispens. förelegat redan i återkallelseärendena, skulle alltså besluten hablivit desamma. På grund av det förfarande som tillämpas i dispensärenden ärdet som regel endast KB som fått yttra sig. RegR har yttrat sig i endast ettfall och då också avstyrkt dispens. Det bör emellertid observeras att RegRprövat och fastställt återkallelsebesluten i 7 av dispensfallen; det saknasanledning anta att denna instans om den tillfrågats i fallen skulle hatillstyrkt dispens. Detkan alltså konstateras att de bedömningar som inom ramen förkörkortsmyndigheternas prövningsmöjlighet kommit till uttryck i de undersenare år meddelade dispenserna, i ett ej obetydligt antal fall skiljer sigfrån den förhållandevis fasta praxis som utbildats hos dessa myndigheter medRegR som normgivande instans. Skillnaderna synes särskilt påtagliga i fråga ombedömningarna av ärenden där återkallelsegrunden Utgjorts av rattfylleri,rattonykterhet och annan onykterhet. Men också i fråga om vårdslöshet i trafiksynes man i dispensväg stundom anlägga ett betydligt mildare synsätt än det somtillämpas i körkortsmyndigheternas praxis. Närdet gäller den mera speciella frågan om dispenspraxis beträffande kravet på nykörkortsprövning efter återkallelse har redan tidigare framhållits att denpraxis som tillämpas inte synes stå i överensstämmelse med den uppfattning somRegR företräder i frågan. Inte heller länsstyrelserna synes, av yttrandena attdöma, anse att denna praxis är befogad eller lämplig. VII.Vissa spörsmål som aktualiseras Dispensfrekvensen och informationsbehovet Antalet dispenser har under de sista fyra årenhållit sig mellan 5 och 17 (i genomsnitt ca 11 ). Antalet ärsåledes inte i och för sig särskilt stort. Siffrorna bör emellertid ställas irelation dels till antalet KU 1971: 34 87 dispensansökningar,dels till det totala antalet återkallelsebeslut som meddelas. Dispensansökningarnavisar visserligen en fortgående ökning men har ej nämnvärt överstigit100 .