bet · FU01LU10 · 1971-12-31 00:00:00 — Även nu ifrågavarande förfarande torde sålunda kunna angripas medstöd av lagen om otillbörlig marknadsföring, varför yrkandet i motionen 1971;1436 om lagstiftning för att komma till rätta med problemet inte bör vinnabifall. De delar av lagförslaget som inte behandlats i detföregående föranleder ingen erinran från utskottets sida. A. att med avslag på motionen 1971;1437, såvitt avser frågan om vad som är att anse som fast försäljningsställe, antar 1 § första stycket i det vid propositionen 1971; 86 fogade försla get till lag om hemförsäljning m. m., B. att med avslag pä motionerna 1971:1436 och 1971: 1437, båda såvitt avser frågan om kontantköp skall omfattas av lagstiftningen, antar 1 § tredje stycket i lagförslaget, C. att med avslag på motionen 1971:1435 samt motio nerna 1971: 1436 och 1971: 1438, båda såvitt avser frågan om längden på den tidsfrist, inom vilken säljaren skall avhämta av beställt gods, antar 5 § första stycket i lagförslaget, D. att antar förslaget till lag omhemförsäljning m. m. i de delar som inte omfattas av hemställan under AC, E. att avslår följande motioner,nämligen 1.1971: 1436; 2.1971; 1437; samt 3.1971:1438 i vad de inte kan ansesbesvarade genom vad utskottet ovan hemställt. Närvarande:herrar i (fp), ()*. (), fröken (s), herrar (). (), i (c), fruAsbrink (s), herrar (), (), i (s), fruJonäng (c), (vpk), i (c)* och fruNilsson i (s). *Ej närvarande vid betänkandets justering VidA i utskottets hemställan I. beträffandefrågan om vad som är att hänföra till fast försäljningsställe avherr (vpk), som ansett a) att det avsnitt av utiåtandet som börjarpå s. 45 med orden "Utskottet finner" och som slutar på samma sidamed orden "vinna bifall" bort ha följande lydelse. Såsommotionärerna understrukit är situationen för konsumenter, som besökerförsäljningsställe på mässa, utställning o. d. vilket upprättats för vissbegränsad tid och där demonstration av varor sker, ofta sådan att de befinnersig i ett psykologiskt underläge i förhållande till talföra och påträngandeförsäljare. Om den föreslagna lagstiftningen skall kunna ge konsumenterna detskydd som åsyftas, bör därför inte dylika försäljningsställen anses som fastaförsäljningsställen. På grund härav tillstyrker utskottet bifall tillmotionsyrkandet att i lagtexten skall intas en bestämmelse, vari utsägs attförsäljningsställe på mässa, utställning o. d., vilket upprättats underbegränsad tid, i lagen om hemförsäljning inte skall anses som fastförsäljningsställe, b) att utskottet borthemställa attriksdagen med förklaring att visst tillägg bör göras i 1 § första stycket idet vid propositionen 1971: 86 fogade förslaget till lag om hemförsäljning m.m. med bifall till motionen 1971; 1437, såvitt avser frågan om vad som äratt hänföra till fast försäljningsställe, för sin del antager 1 § förstastycket i följande såsom utskottets förslag betecknade lydelse; (Kungl.Maj:ts förslag) {Utskottets förslag) Denna lag äger tillämpning vid Denna lagäger tillämpning vid yrkesmässig försäljning av lös yrkesmässig försäljning av lös egendom, som är avsedd huvud- egendom, som är avsedd huvud sakligen för enskilt bruk, i fall då sakligen för enskilt bruk, i fall då köparen avger anbud eller svar köparen avger anbud eller svar på på anbud vid sammanträffande anbud vid sammanträffande med med säljaren eller ombud för den- säljaren eller ombud för denne i ne i köparens bostad eller eljest köparens bostad eller eljest på an- Maj:ts förslag) {Utskottets förslag) på annan plats än säljarens eller nan plats änsäljarens fasta försälj-ombudets fasta försäljningsställe. mässa,utställning o. d., vilket upprättats , är i denna lag ejatt anse som fast försäljningsställe. Vid B i utskottets hemställan beträffande frågan om kontantköp skall omfattas av lagstiftningen avherrar () och (vpk), vilka ansett a) att det avsnitt av utlåtandet, som börjar på s. 49 medorden "Enligt utskottets" och som slutar på samma sida med orden "vinnabifall" bort ha följande lydelse: Enligt utskottets mening får de skäl för att ocksåkontantköp skall omfattas av lagstiftningen, vilka framförts i nämnda remissvaroch i förevarande motioner, anses vara tungt vägande. Sålunda gäller, såsom anförtsi motionen 1971; 1436, också vid kontantförsäljning att köparen befinner sig iett psykologiskt underläge och att han saknar möjlighet att jämföra pris,kvalitet m. m. i fråga om konkurrerande produkter på det sätt som han kan göravid besök i varuhus eller i flera med varandra konkurrerande butiker, dvs. justomständigheter som föranlett den aktuella lagstiftningen. Enligt utskottetsmening kan det vidare inte anses principiellt mindre tilltalande att ge enköpare som betalat kontant samma möjlighet som den som ingått kreditavtal atti lugn och ro fundera över det kloka i sitt beslut och att kunna ändra sig.Fastmera kan med fog hävdas att den som blivit övertalad till ett icke planeratköp och dessutom betalt varan kontant kan anses ha större anledning till ångerän den som slutit ett kreditavtal. På grund av vad sålunda upptagits finnerutskottet för sin del att kontantköp också bör omfattas av lagstiftningen.Utskottet finner dock i likhet med bl. a. konsumentutredningen att en lämpligundre gräns för lagens tillämpning bör fastställas och utskottet föreslår attdenna gräns sätts vid ett belopp om . b) attutskottet bort hemställa B. att med förklaringatt viss ändring bör göras i 1 § tredje stycket i lagförslaget i anledning avmotionerna 1971: 1436 och 1971: 1437, båda såvitt avser frågan om kontantköpskall omfattas av lagstiftningen, för sin del antager 1 § tredje stycket iföljande såsom utskottets förslag betecknade lydelse: Maj:ts förslag) {Utskottets förslag) I fråga om avtal, som slutes och I fråga om avtal, som slutes och på ömse sidor fullgöres vid sam- på ömse sidorfullgöres vid sam- {Kungl.Maj:ts förslag) {Utskottets förslag) manträffandet,gäller lagen endast manträffandet, gäller lagen endast om köparen betalar köpeskilling- om vid kontant betalning köpeskil- en eller del därav med användande lingen överstiger el- av kreditbevis eller med belopp ler om köparen betalar köpeskil- som han erhåller som lån av säl- lingen eller del därav med använ- jaren eller genom dennes formed- dande av kreditbevis eller med be ting, lopp som han erhåller som lån av säljaren eller genomdennes förmedling. VidC i utskottets hemställan beträffande förslaget att vara som inteavhämtats utan vederlag skall tillfalla säljaren av herrarWiklund i (fp), () och (), vilka ansett a) attdet avsnitt av utiåtandet som börjar på s. 50 med orden "Ut skottet finner" och slutar på samma sida med orden "1971: 1435avslås" bort ha följande lydelse: Utskottetfinner för sin del att de skäl, som departementschefen åberopat för attavbeställt gods efter viss tids förlopp skall tillfalla köparen utan vederlag,inte är bärande. Såsom motionärerna framhållit, torde det strida mot allmänträttsmedvetande att en köpare som häver ett ingånget avtal skall göra sig envinst genom att bli ägare till det avbeställda godset enbart därigenom attsäljaren inte hämtat detsamma. Utskottet anser att denolägenhet, som säljarens försummelse att avhämta godset kan medföra förköparen, kan avhjälpas på annat sätt än genom den i lagförslaget upptagnabestämmelsen, exempelvis genom tillägg av bestämmelser i analogi med lagen den31 om rätt för hantverkare att sälja gods som ej avhämtats. Vilkenrättsteknisk metod som bör användas för att lösa problemet synes dock lämpligenböra övervägas inom Kungl. Maj;ts kansU. Enligt utskottets mening är det angelägetatt frågan ges sådan förtur att förslag kan framläggas till höstsessionen avårets riksdag. b) att utskottet borthemställa C. dels att med avslag på motionen 1971:1435, såvitt avser yrkandet om ändring i 5 § första stycket, samt motionerna1971: 1436 och 1971: 1438, båda såvitt avser frågan om längden på dentidsfrist, inom vilken säljaren skall avhämta avbeställt gods, antar 5 § förstastycket i lagförslaget; dels att ianledning av motionen 1971: 1435 i skrivelse till Kungl. Maj:t ger till känna vadutskottet anfört rörande förslaget att avbeställd vara, som ej avhämtats inomviss tid, utan vederlag skall tillfalla köparen.