bet · FU01JoU57 · 1971-12-31 00:00:00 — Styrelsen har härvid exemplifierat de beredskapsåtgärder sombedömts erforderliga och förutskickat medverkan vid utformningen av de närmareföreskrifterna härom i samband med eventuell tillståndsgivning för borrning. Vad avser motionens andra del, bedrivande av forskningkring skadeverkningarna i samband med oljesanering, får styrelsen meddela attdet efter överenskommelse mellan generaltullstyrelsen, ,styrelsen för teknisk utveckling, ,kemikontoret och tillsatts enarbetsgrupp med uppgift att dels prioritera forskningsuppgifter inomoljebekämpningsområdet, dels inventera de ekonomiska och personellamöjligheterna att initiera en sådan forskningsverksamhet redan under budgetåret1971/72, dels slutligen förbereda underlag för berörda myndighetersanslagsäskanden för detta ändamål för /73, kommerskollegium (3,5,1971)Kollegiet anför. Motionärerna föreslår dels attföreskrifterna för prospektering och undersökningsarbete på kontinentalsockelnkompletteras i vissa avseenden och dels att ytterUgare forskning måttebedrivas om skadeverkningarna vid oljesanering. Kollegiet får beträffande de av kollegiet den 2,7,1970utfärdade föreskrifterna för Oljeprospekterings aktiebolag (OPAB) undersökningsarbetenpå kontinentalsockeln (kopia av föreskrifterna bilägges)* upplysningsvismeddela, att dessa kommer att successivt bli föremål för ändringar och tilläggi takt med utvecklingen och med beaktande av de rön och erfarenheter kollegietinhämtar, främst genom kontakter med myndigheter och expertis i de länder, sombedriver ifrågavarande slag av oljeprospektering. dels att ett omfattande borrprogram enligt föreskrifternaskall tillställas kollegiet, dels att i det för OPAB av Kungl. Maj:t den 27,6,1969lämnade undersökningstillståndet enligt lagen om kontinentalsockeln intagitsföljande bestämmelse: "Fast eller flytande anläggning för borrning ihavsbottnen eller annat ändamål får ej inrättas på kontinentalsockeln utan attKungl. Maj:t efter framställning från bolaget lämnat särskilt medgivandedärtill. Bolaget skall underkasta sig de föreskrifter, som Kungl, Maj:t isamband därmed meddelar med stöd av 4 § första stycket och 6 § lagen omkontinentalsockeln,", dels att OPAB och dess entreprenörer själva hardetaljerade föreskrifter för andvändningen av de anläggningar och denutrustning, som är av betydande omfattning, då det gäller oljeborrningar tillhavs och dels att kollegiet vid kontrollen av verksamheten påplatsen biträdes av bergmästaren i södra distriktet samt att kollegiet har föravsikt att förutsatt att medel härför ställs till förfogande av Kungl, Maj:t- anlita * Här ejbilagd. särskild teknisk expertis för kontroll av borrningen, när denna blir aktuell. Motionärernasförslag om ökad forskning biträdes av koUegiet, (29,4,1971) Institutet föreslår att motioneninte föranleder någon åtgärd och anför därvid. Enligt mångårig erfarenhet ärriskerna för oljeutsläpp i samband med oljeborrning utomordentligt ringa, underförutsättning att internationell praxis hos erfarna oljeborrare folies. Denspolvätska, som användes, består till av vatten och som tUlsatsmedelanvändes bentonit, som är en lerprodukt, jämte ytterligt små tillsatser avkemikalier. Normalt förekommer icke någon olja i det uppborrade materialet. Vidde provborrningar, som skett i , har borrmaterialet forslats tilltipp-ningsplats, vilket givetvis kan ske även från en borrplattform ute ihavet. Den i motionen omtalade katastrofen i harenligt inhämtade uppgifter varit beroende av att skyddsrör icke på sättvederbort nedförts tillräckligt långt i borrhålet. För svenska förhållandenanses det uteslutet att taga sådana risker genom att bevakarutvecklingen och fått del av uppgjorda borrprogram. I Kollegiianvisningar harföreskrifter om förfarandet vid djupborrning fastställts i detalj och någonanledning till komplettering föreligger icke i nuvarande preliminära läge.Risken för att en olycka skaU inträffa är beroende förutom av meddeladeanvisningar av bergmassornas natur och hur ev, olje- och gastillgångar liggertill. Först när borrningarna hunnit väsentligt längre än , torde möjlighetförefinnas lämna ytterligare föreskrifter. Enighet råder inom branschen, attantalet olyckor av nu berörd art i förhållande till antalet borrade löpmeter ärutomordentligt lågt, varför internationell praxis utan vidare bör kunna följas. Vad i motionen därefter uttalas om att"oljetransporterna över havet fortsätter att spilla ungefär lika storprocent av sin last i vattnet" är definitivt felaktigt. imånga sammanhang anfört, tillämpas load-on-top-systemet numera av avvärldens tanktonnage, vUket innebär att rengöringsresterna i de storaråoljetankers regelmässigt behålles ombord. Återstående av världenstanktonnage omfattande bl, a. åtskilliga öststater och svarar för enövervägande del av oljespillet från fartygen. Institutet ser som en av sina allra viktigaste uppgifteratt på allt sätt ;öka förebygga att olja kommer lös; petroleumindustrien såväli som utomlands nedlägger ett oavlåtligt intresse och storaforskningsinsatser på att förebygga oljeutsläpp. Den under B föreslagna ytterligare forskningen iNaturvårdsverkets regi har igångsatts . Yttranden över motionen 1971 ;423 (21,4,1971) har i yttrandeöver såväl utkastet till som den antagna konventionstexlen framfört viss kritikmot konventionens innehåll. Bl, a, framhöU verket att konventionen borde gällaoberoende av fartygets storlek. Genom tillämpligheten enbart på fartyg, lastademed beständig olja, utelämnades också dels en mängd petroleumprodukter, delsandra fartyg än tankfartyg, vilka använder olja som drivmedel. Verket önskadeockså ett ekonomiskt redaransvar som kunde väntas bättre svara mot de verkligakostnaderna vid en oljeskada. Trots dessa invändningar hade verket inget atterinra mot en svensk ratificering av konventionen, men framhöll att denaktuella lydelsen inte fick betraktas som slutgUtig, Man borde från svensksida arbeta för en ändring och utvidgning i enlighet med de synpunkter verketframfört. Enligt uppfattning bör en kommande ratificeringinnebära att en mot konventionen svarande lagstiftning utarbetas för att trädai kraft så snart denna vunnit internationell giltighet, generaltuUstyrelsen (28.4.197 1) bedömerförutskickade nya försäkringsnormer för tankfartyg i förening med påinternationell basis planerade och befintliga oljeskadefonder vara till fyllestför att ge ett godtagbart ekonomiskt skydd för de oljeskador som vid en fulltutbyggd beredskap för oljebekämpning till sjöss rimligtvis kan beräknasinträffa genom tankfartygsolyckor i svenska eller angränsande farvatten.Styrelsen säger sig ta för givet att svensk lagstiftning kommer att anpassastill av ratificerade konventioner inom ifrågavarande område. Styrelsen delar motionärernasuppfattning att de nuvarande reglerna för oljeskadeförsäkring av tankfartyg ärbristfäUiga. Som exempel härpå kan nämnas att det s. k. försäkringstaket förtankfartyget , som efter kollision på den 20 mars 1970förorsakade ett mycket svårbekämpat oljeutsläpp, enligt uppgift frånförsäkringsbolaget ligger på ca , medan enbart kostnaderna föroljebekämpning och efterföljande sanering av vissa stränder uppgår till övertvå milj, kr. Härtill kommer kostnader på ett par milj, kr, för skrovskador m,m. Såsom framhålls i motionen kan den i antagnakonventionen betitlad Civil Liability for Oil Pollution Damage beräkna bli ierforderlig omfattning ratificerad , vilket för ett tankfartyg avOteUos storlek innebär en höjning av försäkringstaket till omkring 2,8 milj,kronor (. per ton), till vilket skall läggas möjligheten tillskadeersättning från dels den inom IMCO planerade internationellaoljeskadefonden, dels den :Frivilliga internationella oljeskadefond (TOVALOP)som bildats för att täcka sådana kostnader som överstiger de ordinarieförsäkringarna. I motionenuttalas emellertid farhågor för att nämnda internationella fonder skulle vara otillräckliga för att regleraoljeskador därest tankfartyg i 200 000-500 000-tonsklassen skulle haverera ikustområden. Som stöd för denna uppfattning framför motionärerna vissaräkneexempel på kostnaderna vid vissa uppmärksammade tankfartygsolyckor, vilketanses visa att kostnaderna för bekämpning och sanering, räknat per tonlöskommen olja, i ogynnsamma fall kan uppgå till betydligt högre belopp än vadsom kan täckas av befintliga och planerade internationella oljeskadefonder. Beträffande de exemplifierade tankfartygsolyckorna måframhåUas, att då dessa inträffade det (med undantag för ) varkeni eller fanns någon fungerande oljeskyddsberedskap. Improviserademotåtgärder kunde inte i någon nämnvärd grad skydda kusterna mot nedsölningvilket ledde till de omfattande och kostsamma saneringsinsatserna. Kollisionenmellan och inträffade mindre än efter det atttullverket av Kungl, Maj:t ålagts alt handha oljebekämpning till sjöss och ikustvattnen. Kvantiteten av den härvid löskomna oljan har i efterhand beräknatstill närmare varav omkring oskadliggjorts genom mekaniskupptagning eller bränning. De skador som uppstod på en del kringliggandestränder orsakades av olja som spreds av den genomgående sjötrafiken tUl ochfrän och som det här inte fanns någon möjlighet att stoppa elleromdirigera. Med den beredskapsorganisation som är under utbyggnad bör normaltmöjlighet förehgga att starkt begränsa den mest kostsamma följden av oljeskadorna strandsaneringen. Med ledning av vad som är känt om inträffadestörre tankfartygsolyckor får det anses föreligga mycket liten sannolikhet föratt en lastad supertanker genom kollision, grundstötning e. d. skulletotalförlisa i våra farvatten. Vid jämförelser med börnoteras att kvantiten löskommen olja ännu efter grundstötningen inteuppgick till och att fartyget, när det pågrundel genom atlantdyningarna bröts itu, fortfarande innehöll ungefär hälftenav den ursprungliga oljelasten, vilken last till följd av dåvarande brist påtekniska anordningar för katastrofläktring inte kunnat lossas. Under elfte,tolfte och trettonde dygnet påskyndades den slutliga tömningen av fartygetgenom bombning, som blev ett misslyckat försök att oskadliggöra oljan genombränning. kommerskoUegium (3,5,1971) Kommerskollegiuni, som inhämtatyttranden i ärendet frän och handelskamrarna iStockholm, och , anför för egen del följande. Att nuvarande regler beträffandeersättning för oljeskador är bristfälliga synes kollegiet uppenbart. Somemellertid framgår av bifogade yttranden pågår på det internationella planetett omfattande arbete för att både på rättslig och frivillig väg förbättramöjligheterna till ersättning. Detta arbete har framskridit så långt att detförefaller klart att ersättningsskyddet kommer att avsevärt förbättras. Det ärdock inte uteslutet att även med dessa regler det kan inträffa skadefall därersättningsskyddet blir otillräckligt. Inför denna möjlighet förordarmotionärerna att bör vidta vissa isolerade åtgärder, I beaktande av deväsentliga förbättringar som ett genomförande av Brysselkonvention ochden internationella oljeskadefonden skulle innebära, är det kollegiets meningatt det svenska arbetet i stället bör inriktas på att så snabbt som möjligt få dessa regler satta i kraft. Det kan ejuteslutas att svenska säraktioner skulle negativt påverka pågåendesamarbetssträvanden, vilket vore mycket olyckligt. Däremot vUl kollegietinstämma i motionärernas mening att inom ramen för det pågående arbetetbör verka för att den internationella fonden får en tillräcklig storlek. Detsynes också rimligt att åtgärder vidtas för att möjliggöra att, när detinternationella regelsystemet satts i kraft, detta snabbt får sin motsvarigheti svensk lagstiftning. , medmed hänsyn till det långt framskridna internationella arbetet på områdetavstyrker motionen, anför i anslutning härtill. Såsom också i motionen framhålleshar ett omfattande arbete utförts för att lösa de synnerligenbetydelsefulla frågorna om ansvar för oljeskador till sjöss, I samband därmedpågår inom IMCO förberedelser för att skapa en internationell fond föroljeskador, 1 motionen föreslås att lagstiftning förberedes i så godtid, att den är färdig efter det att den s. k. Brysselkonventionenträtt i kraft. I motionen yrkas vidare att måtte aktivt verka för attden internationella oljeskadefonden skall få en sådan storlek, att per skadaskulle kunna utbetalas . Med anledning härav må erinras om de möjligheter tillskadestånd, som föreligger genom gällande sjörättsliga ansvarsregler, för vUkaredarna svarar. Vidare om det utökade ansvar, som tankfartygsägarna underpetroleumindustriens medverkan åtagit sig genom TOVALOP-organisa-tionen,(TOVALOP står för Tanker Owners' Voluntary Agreement concerning Liability forOU Pollution,) Genom TOVALOP finns fonder å US S 10 milj, disponibla föromedelbara åtgärder mot oljeutsläpp från medlemsföretagens fartyg. Fr, o, m.den 1 april 1971 gäller härutöver en överenskommelse mellan samtliga ledandeoljeföretag benämnd "CRIS-TAL" (Contract Regarding an InterimSupplement to Tanker Liablity for Oil Pollution), Denna överenskommelse, sombifogas,* innebär att -utöver TOVALOP - US ft 30 milj, vid vaqe tillfällekommer att stå tiU förfogande för bekämpning av oljeskada, i vilken någon avmedlemsföretagen är inblandad. Både TOVALOP och CRISTAL är interimsåtgärder iavvaktan på internationella konventioner på området. När Brysselkonventionen trätt i kraft, kommer redaren attha ett i praktiken strikt ansvar för oljeskador upp till US $ 14 milj. perolycka. Därutöver skall den internationella oljeskadefonden supplementärt inträdamed betalningsskyldighet till ännu ej fastställt belopp, vilket beräknas bliUS 30 milj. Härutöver kan erinras om att det svenskajustitiedepartementet är inkopplat på de långt avancerade IMCO-förberedelserna,Under dessa har bl. a. fondens storlek ingående diskuterats. Olikauppfattningar har framförts. Mot bakgrunden av erfarenheterna från olika hållhar dock de ovan angivna beloppen bedömts vara tillräckliga. Efter och de ytterst beklagligaexplosioner, som inträffat under gång i ballast i tre tankfartyg i 200 000dwt-klassen, har utomordentliga ansträngningar inriktats på de storatankfartygens säkerhet. Undersökningarna ger vid handen, att dylika explosionericke skulle ha inträffat, om fartygen haft full last. För del månämnas att oljeföretagen efter framställning av förklarat sigvilliga att verka för att oljelastade fartyg med ett djupgående av mer än 12 meller eljest med större last av beständiga petroleumprodukter än 50 000 *Här ej bilagd. ton, som ägs eller befraktas av svenska oljeföretag, skallanlita svensk lots under hela färden genom , Eftersom de svenska farlederna ej tillåter de störstatankfartygen att anlöpa svenska hamnar endast ett fåtal västskusthamnarmedger intagning av stora tankfartyg - förefaller det icke vara ett svensktintresse att öka den internationella fonden utöver vad som fastställtsinternationellt. All erfarenhet från internationellt samarbete synes tvärtomvisa, att säraktioner från enskUda länder endast är ägnade att fördröja ochkomplicera frågans lösning. Sammanfattningsvis vill SPI starkt understrykaangelägenheten av att de i motionen omtalade frågorna erhåller entillfredsställande lösning. Interimistiska åtgärder har vidtagits medåberopande av nödvändigheten av omedelbara åtgärder. Vårt land har ehurulitet i de stora oljesammanhangen lämnat ett verksamt stöd åt detinternationella samarbetet. Detta leder snabbast tiU resultat, om säraktionerundgås, är i ovanligt hög grad beroende av tillförsel avpetroleumprodukter, och varje extra kostnadsbelastning på dessa försvårarkonkurrensläget för den svenska exportindustrien, anser detangeläget att man från svensk sida aktivt verkar för att uppnå snara,ändamålsenliga och effektiva bestämmelser i detta internationella samarbete, Iavvaktan på en närmare konkretisering av de regler som kan komma att föreslåsbeträffande särskUt fonden, synes separata åtgärder från svensk sida ej böravidtas. Det förberedande arbetet inom landet torde dock enligt Handelskammarensmening kunna bedrivas på ett sådant sätt att det underlättar ett snabbtikraftträdande av de bestämmelser som kan bli resultatet av det internationellasamarbetet. Handelskammaren anför vidare. I antogs 1969 en konvention - Civil LiabiUty forOil Pollution Damage vUken reglerar redares skadeståndsansvar för oljeskadorpå ett lands kust eller inom dess territorialvatten. Konventionen har ännu ejratificerats av något land. Motionärerna hemställer att man från svensk sidavidtar vissa angivna åtgärder för att säkerställa att det skydd mot oljeskadorsom eftersträvas i konventionen kan komma att äga giltighet för svensktvidkommande. Enligt Handelskammarens mening är det en synnerligenangelägen uppgift för det internationella samarbetet att såväl preventivt somreparativt söka komma till rätta med de stora risker som oljetransporter påhaven utgör. Inte minst den senare tidens händelser på relativt närbelägnafarvatten understryker detta. Betydande framsteg har uppnåtts på det internationellaplanet i riktning mot ett ökat skydd mot oljeskador. Här kan pekas på deföreslagna ändringarna internationella oljeskyddskonvention, vilkasyftar till en skärpning av gällande bestämmelser om förbud mot oljeutsläppfrån fartyg. Vidare kan nämnas det IMCO-förslag som siktar till att begränsastorleken på större tankfartygs enskilda tankar för att därigenom begränsa demaximala utsläppen vid katastroffall. Slutligen kan framhållas den nu aktuella1969 års Brysselkonvention, vilken kommer att fylla en reparativ funktion vidoljeutsläpp. Konventionen innebär att redaren med vissa undantag är striktansvarig för oljeskador tni sjöss. Vidare föreskrivs att för fartyg som fraktarmer än olja, redaren är skyldig att ha försäkring eller annansäkerhet som täcker hans skadeståndsansvar. Inom IMCO pågår arbete för att fåfram en konvention angående upprättandet av en internationell oljeskadefond. vilken avses komplettera konvention. Sammantaget innebär de gäUande och föreslagnabestämmelserna ett avsevärt förbättrat skydd mot oljeskador. Genom sinutformning kommer vissa av dem att medföra höjda kostnader för redarna ocholjeimportörerna och därmed fördyrade oljepriser. Detta är emellertid eneffekt som ej kan undvikas och som slutligen måste drabba konsumenten. Handelskammaren i uttalarsom sin mening att bör på allt sätt stödja arbetet på skapandet av eninternationell fond samt att verka för att denna ges en större storlek änursprungUgen föreslagna , att bör på det nordiska ochinternationella planet verka för att konventionen ratificeras och ävenför egen del ratificera densamma, att ett mot konventionens bestämmelsersvarande svenskt lagförslag förberedes så att det kan framläggas utantidsutdräkt samt att icke vidtar några åtgärder som kan äventyramöjligheterna att snabbt få ett internationellt accepterat resultat på dettaområde. Handelskammarenanför vidare bl. I motionen anges att den "tarupp en annan, ofta förbisedd aspekt på skyddet mot oljeskador. Den avser hurtillräckliga försäkringsgarantier etc. skall komma tUl stånd för att, närolyckan är framme och oljeutsläpp sker, de skadelidande skall få fullersättning," Handelskammaren vill inledningsvis framhålla att denspeciella aspekt på oljeskadeproblematiken som motionen tagit upp, knappast kansägas ha varit förbisedd här i landet. Tvärtom torde kunna betecknassom ett av de länder som hårdast drivit på det internationella arbetet på attskapa en effektiv internationell rättsordning på detta område. Som närmareskall beröras i det följande, föreligger risk för att möjligheter attfortsätta att göra en effektiv insats i slutfasen av detta arbete avsevärtskulle minska, om skulle vidtaga unilaterala lagstiftningsåtgärder avdet slag .som föreslås i motionen. Det synes också motiverat alt mot bakgrund av deförutsägelser om möjliga omfattningen av kommande oljeutsläpp som göres imotionen erinra om texten till den rekommendation rörande begränsning avstorleken av lasttankar i stora tankfartyg, som antagits av lMCO:ssäkerhetskommitté i medio av mars och som skall underställas IMCO:sgeneralförsamling . Utgångspunkten för texten är att den störstahypotetiska mängd olja, som skall kunna släppas ut vid kollision ellerstrandning, skall vara 30 000 kbm. Det heter i IMCO-texlen att konventionslandsregering kan förbjuda främmande tankfartyg att anlöpa hamn eller"utsjöterminal" om sådant tankfartyg inte har en tankindelning somöverensstämmer med konventionstexten. Det synes finnas anledning utgå från att lMCO:s"Requirements relating to tank arrangements and to the limitation of tanksizes" kommer att antagas vid generalförsamlingen . Endasten mycket liten bråkdel av de stora tankfartyg som anlöper svensk hamn försvensk flagg. Med tanke på intressen som kuststat att nedbringariskerna för stora oljeutsläpp i svenska farvatten, synes det angeläget attSverige utnyttjar möjligheten att så snart ske kan begränsa rätten att angörasvensk hamn till fartyg som uppfyller de krav som uppställts av IMCO. Om så skulle ske, synes resultatet bl. a, bU att det föreliggandeförslaget till konvention om "Civil Liability for Oil PollutionDamage" tiUsammans med den tilltänkta internationella fonden kommer atterbjuda ett tillräckligt skydd för de enskilda intressen som kan lida skada vid ett oljeutsläpp av sannolik omfattning. Därjämte tordetUlgängliga belopp förslå för att bestrida statens och berörda strandkommunerskostnader för oljeskadebekämpningen i alla troliga fall. Man kan dock icke helt utesluta att det i något sällsyntkatastroffall sä icke skulle vara förhållandet. Enligt Handelskammarens meningbör och får denna, som mycket avlägsen bedömda risk, icke föranleda att svensklagstiftning därför ges en speciell utformning som riskerar att äventyra deninternationella enighet om "normalsystemet" som är nödvändig om detskall fäs att fungera tillfredsställande. Det synes Handelskammaren varariktigast att om mot förmodan det skulle inträffa att det internationelltaccepterade systemet icke ger staten och berörda kommuner full ersättning förerlagda kostnader felande belopp anvisas av statsmedel enligt grunder som fördet särskilda fallet fastställas av Kungl. Maj:t och , För en sådanlösning talar även det faktum att man härigenom undviker att belasta deninhemska oljekonsumtionen med en extra kostnad för uppbyggande av ett skydd somsannolikt aldrig kommer att behövas. Arbetet på att skapa ett internationellt system förgarantier för ersättning vid oljeutsläpp har fortskridit långt och befinner signu i ett känsligt skede. Enligt planerna skall den i Briisselantagna konventionen kompletteras med en internationell fond. En internationellkonferens syftande till att skapa en dylik fond skall enligt planerna hållas iBriJssel detta år. Tanken på en dylik fond synes ha vunnit sådanterräng att det bedöms sannolikt att ett principbeslut därom kan fattas redani år. Efter ett sådant beslut kan ratificeringar av konventionen väntas kommarelativt snabbt. Då - som tidigare nämnts varit en av de främsta ocheffektivaste pådrivarna när det gäller detta internationella arbete och därförsynes få en nyckelroll vid om fonden, torde det varamycket olämpligt att nu genom åtgärder av det slag som föreslås i motionendemonstrera en svensk särinställning till detta internationella arbete. Dettaskulle innebära att riskerar att sätta möjligheterna att få en bredinternationell enighet på spel, handelskammare, som föreslåratt motionen i varje fall inte föranleder någon åtgärd, anför. Motionen behandlar otvivelaktigtett för det moderna samhället och medborgarna mycket betydelsefullt problem.Föroreningen genom oljor har stått i centrum förmiljövårdsdebatten och ägnats stor Uppmärksamhet av statsmakterna världen över.Icke minst ersättningsfrågorna har därvid spelat en betydande roll ochallvarliga försök har gjorts att genom samfällda internationella åtgärder kommatill rätta med hithörande spörsmål. Inte minst har de nordiska ländernasregeringar visat stort intresse för frågan.