bet · FU01NU13 · 1971-12-31 00:00:00 — Näringsutskottetsbetänkande nr 1971 NU 1971:13 Näringsutskottetsbetänkande i anledning av Kimgl. Majrts framställningar istatsverkspropositionen om vissa anslag för /72 inomindustridepartementets verksamhetsområde jämte motioner. I betänkandet behandlas propositionen 1971: 1 bUaga15 med undantag för punkten I.F: 1 under kapitalbudgeten (: Kraftstationer m. samt motioner med anknytning därtUl.Fömtom motioner som mera direkt hänför sig till framställningarna om anslagbehandlas motioner om en beredskapsplan för skoindustrin. Över nyssnämndapunkt i propositionen kommer utskottet senare att avge betänkande. Utskottet tillstyrker Kungl. Maj:ts förslag(punkten A 1, s. 11 f.) och hemstäUer att till Industridepartementet /72 anvisar ett förslagsanslag av . 2.Tekniska attachéer m. m. Utskottet tillstyrker Kungl. Maj:ts förslag (punkten A2, s. 12) och hemställer att till Tekniska attachéer m. m. /72 anvisar ett förslagsanslag av . 3.Kommittéer m. m. Utskottet tillstyrker Kungl. Maj:ts förslag(punkterna A 3 och A 4, s. 13) och hemställer att för budgetåret1971/72 anvisar 1. tiU Kommittéer m. m. ett reservationsanslag av , 2. tUl Extra utgifter ett reservationsanslag av . 1 1971.17 saml. 4.Statens institut för företagsutveckling: Förvaltningskostnader. Maj:ts förslag (punkten B 1, s. 1416) och hemställer att till förföretagsutveckling: Förvaltningskostnader för /72 anvisar ettförslagsanslag av . 5.Statens institut för företagsutveckling: Bidrag till främjande av företagsutvecklingm. m. Kungl. Maj:t har (punkten B 2, s. 1618) föreslagit att tUlStatens : Bidrag till främjande av företagsutvecklingm. m. för /72 anvisa ett reservationsanslag av . I motionen 1971:1069 av i Ulfsbyn m.fl. (c) hemställs att skaU till förföretagsutveckling: Bidrag till främjande av företagsutveckling m. m. beviljaett anslag av . ()kommer, anförs i motionen 1971: 1069, bl.a. genom sin utbildningsverksamhetatt fyUa en viktig uppgift. Denna verksamhet, som i viss mån kompletterar denallmänna vuxenutbildningen, betalas till 60 "/o av företagen ellerföretagarna själva genom kursavgifter. SIFU planerar att bygga ut sinutbUd-ningsverksamhet med kurser i företagsledarutbildning och marknadsföringsfrågor. Motionäremahävdar att de relativt höga kursavgifter som SIFU är nödsakat att hålla i mångafall utgör ett hinder för deltagande. Med hänsyn tiU den satsning påvuxenutbUdningen som görs från samhällets sida anser de en sänkning avkursavgifterna och en ökning av stipendiemedlen väl befogad. Det kan enligtmotionärerna framstå som diskriminerande att utbildningsverksamheten i SIFU:sregi är så kostnadskrävande för den enskUde jämfört med den kommunala vuxenutbildningen.Motionärerna erinrar om att SIFU:s anslagsframställningar för budgetåret1971/72 kraftigt skurits ned. Uppgifteri anslutning till motionen Den av statsmakterna beslutadeomorganisationen av och industri numera () syftade tUl att geihstitiitet möjlighet att fungera som ett centralt statligt serviceorgan åtföreträdesvis hantverksföretag samt mindre och medelstora industriföretag.Institutet har till uppgift a. att bygga upp kunskaper och erfarenheter itekniska, administrativa, kommersiella och ekonomiska frågor av betydelse förutvecklingen inom industri och hantverk. Genom kurser och föreläsningar samtpubliceringsverksamhet och rådgivning har SIFU en omfattandekunskaps-förmedlande verksamhet. Utbildningsverksamheten bör enligt de angivnariktlinjerna (prop. 1970: 1, bil. 15 s. 36) i första hand ta sikte påföretagsledamt-bildning och utbildning av företagareföreningarnas personal samtpå yrkesgrupper inom andra begränsade och specialiserade områden där brist påutbildningsmöjligheter föreligger. En begränsning av institutets nuvarandebreda och i flera fall traditionella fortbildningsverksamhet bör ske successivtoch först i den mån motsvarande utbildning kan erbjudas från annat håll.Institutets verksamhet som även avses omfatta marknadsföringsfrågor finansieras genom statsanslag samt avgifter och bör bedrivas så attsjälvfinansieringsgraden ytterligare ökas. Några särskUda regler för utbildningsverksamhetensfinansiering har inte uppställts. Av SIFU:s totala kostnader finansieras f. n. 35 o/o avanslag över statsbudgeten. UtbUdningsverksamheten vid institutet ökar. Antaletkursdeltagare, som /69 var 13 800, steg under /70tiU 16 500. ökade antalet kurser från ca 650 tiU ca 750. Detgenomsnittliga antalet deltagare per kurs är 22. I sitt utlåtande : 13 behandlade statsutskottetmotionsförslag om en höjning av anslaget till SIFU. Utskottet uttalade i dettasammanhang att det fann det "angeläget att kursavgifterna vid institutetinte blir så höga att de verkar hindrande för deltagare från speciellt mindreoch medelstora företag". Stipendiegivningen som avser bidrag tUl resor,traktamente och kursavgifter utgör, anfördes vidare, "i många fall enväsentlig faktor då det gäller att förmedla utbildning". UtskottettUl-styrkte en höjning utöver Kungl. Maj:ts förslag med . till stipendierför fortbildning /71. biföU detta yrkande. Maj:ts förslag beträffandedetta anslag innebär en ökning med . dels av bidraget tUlundervisningsverksamheten, dels av stipendiemedlen för fortbildning vidinstitutet. En större uppräkning av anslaget avvisas bl. a. med hänvisningtill att kommerskollegieutredningen väntas lägga fram sina förslag under 1971.I motionen 1971: 1069 yrkas en höjning av anslaget med . Utskottet, som erinrar om den vid riksdagbeslutade omorganisationen av verksamheten vid institutet, är inte berett atttillstyrka en höjning av ifrågavarande anslag utöver Kungl. Maj:ts förslag,varför utskottet avstyrker motionen. It 1971.17 saml. att med bifaU tUl Kungl. Maj:ts förslagoch med avslag på motionen 1971: 1069 tiU till främjande av företagsutveckling m. m. för /72anvisar ett reservationsanslag av . Utskottet tUlstyrker Kungl. Maj:ts förslag (punkten B 3, s. 18 f.) och hemstäUer att till Främjande av hemslöjden /72 anvisar ett reservationsanslag av . Maj:t har (punkten B 4, s. 1921) föreslagit att till MedelstUlskott till Nortlandsfon- den för /72 anvisa ett reservationsanslag av . I motionen 1971: 434 av i Bäckmora m.fl. (c, fp) hemställs att skall besluta att Norrlandsfondensgeografiska verksamhet skall omfatta jämväl . Bestämmelseroch uttalanden om Norrlandsfondens geografiska verksamhetsområde Stiftelsen , som enligt sin stadgahar till ändamål att "främja näringslivets utveckling i , främst iNorrbottens län", bUdades 1961. Riktlinjer för fondens verksamhet underåren 1971 1975 fastställdes av statsmakterna 1970 (prop. 1970: 85, SU 1970: 106).I propositionen behandlade chefen för industridepartementet då relativtingående vilka uppgifter fonden i fortsättningen skulle ha, varvid flerstädesuttalades att det gällde verksamhet "i ". a. upptogs fråganom en genom fonden främjad samverkan mellan olika centrala och lokala organ isyfte att åstadkomma resurser för en bättre industriell miljö. Det förordadesatt fonden för ändamålet skulle inbjuda vederbörande myndigheter och organ attingå i ett samarbetsråd för den regionala industrieUa servicens utveckling"i , dvs. de fyra nordligaste länen". Antaletstyrelseledamöter utökades från sex till nio. Fömt hade gällt att minst enledamot skulle "vara bosatt i och vara väl förtrogen medförhållandena därstädes". Enligt den nya lydelse av stadgan som Kungl.Maj:t fastställde på grundval av riksdagsbeslutet skall vart och ett avVästernorrlands, , och "varaföreträtt i styrelsen av en ledamot, som skall vara bosatt inom länet och väl förtrogenmed dess förhållanden". Minst ett styrelsesammanträde skall hållasinom vart och ett av dessa län. Representanterna för de fyra nordligaste länenbör eiUigt uttalande i propositionen utses sedan förslag tUl ledamöterinhämtats från ifrågavarande landsting och företagareföreningar. medelstiUdelningtill fonden motiverades bl. a. med fondens nya funktion som samordnande organför att "främja den industriella miljöns utveckling i de fyra nordligastelänen". Imotioner med anledning av proposition angående Norrlandsfondenpåyrkades ett beslut av att fondens geografiska verksamhetsområde ifortsättningen skulle omfatta samtliga fem Norrlandslän. varsutlåtande godkändes av erinrade om stadgebestämmelsen rörandefondens ändamål och konstaterade att inga formella hinder tycktes föreliggaför fonden att innefatta i sin verksamhet. Att så inte skettdittills sades bero på att fondstyrelsen med hänsyn till fondens begränsadeekonomiska tUl-gångar funnit det nödvändigt att koncentrera verksamheten tillde fyra nordUgaste länen. Utskottet sade sig icke uppfatta att avsikten med deuttalanden avseende de fyra nordligaste länen som gjorts i propositionen varatt inskränka fondens stadgeenliga rätt att stödja projekt i hela Norrland.Det borde även i fortsättningen åligga fondens styrelse att inom givnariktlinjer besluta om fördelningen av de medel som ställts tUl fondensdisposition. Utskottet sade sig i och för sig ha förståelse för motionäremassynpunkter men inte anse det påkallat att gjorde något särskiltuttalande i frågan. I motionen erinras om innebörden av förra åretsbeslut om nya riktlinjer för Nortlandsfondens verksamhet och understryks attfondens insatser haft stor betydelse för det norrländska näringslivetsutveckling . Det konstateras att verksamheten hittillsi huvudsak gällt men att den också innefattat projekt iVästerbottens, och . Det femte Norrlandslänet,, har däremot inte, framhåller motionärerna, ingått i fondensarbetsområde. Motionärerna säger sig ha erfarit att tveksamhet föreligger inomNorrlandsfonden huruvida dess verksamhet kan utsträckas tiU län.Åtskilliga skäl talar, anser de, för att fonden bör stödja projekt även inomdetta län, vilket i stort sett har samma näringslivsstmktur som övriga delar avNorrland och vars norra delar i vissa avseenden har ett sämre läge änkustområdena i övriga Nortland. tog ställning till ett avKungl. Maj:t framlagt förslag tiU riktlinjer för Norrlandsfondens verksamhetunder perioden 19711975. Förslaget avsåg bl. a. en viss utvidgning avverksamheten. Utan att någon ändring skedde beträffande fondens gmndläggandeändamål att "främja näringslivets utveckling i , främst i Norrbottenslän" fick fonden den nya funktionen att utgöra samordnande organ förfrämjande av den industriella miljöns utveckling i de fyra nordligaste länen.Samtliga dessa blev också företrädda i fondens styrelse. ledningav vad som anförts i vissa motioner konstaterades emellertid vidriksdagsbehandlingen att inga formella hinder förelåg för fonden att innefattaäven i sin verksamhet. I den nu föreliggande motionenaktualiseras ånyo frågan om i vad mån Norrlandsfondens verksamhet skall gällaGävleborgs län. Detkan vitsordas att, såsom anges i motionen. Norrlandsfonden ickelämnat stöd till något projekt inom . Detta får dock ickeuppfattas som något uttryck för att detta län skulle principiellt varaundantaget från fondens verksamhetsområde. Vid bedömningen av fondensnuvarande aktivitet måste beaktas att efterfrågan på stöd från fondenöverstiger dennas tillgång på resurser. Med hänsyn tUl det ställningstagande isaken som gjorde förta året föreligger enligt utskottets mening ingetbehov av ett sådant uttalande från sida som motionärerna begär.Utskottet avstyrker därför motionen. Maj:ts förslag tUl medelsanvisning har utskottet ingen erinran. Åberopande vad här anförtshemställer utskottet 1. att med bifall till Kungl. Maj:ts förslag tUl Medelstillskotttill Norrlandsfonden för /72 anvisar ett reservationsanslag av5 , 2. att avslår motionen 1971: 434. Utbildningsåtgärderför textil- och konfektionsindustrierna samt den manuellt arbetande glasindustrin. Utskottet tillstyrker Kungl. Maj:ts för slag (punkten B 5, s. 21 f.) och hemställer att till Utbildningsåtgärder för textil-och konfektionsindustrierna samt den manuellt arbetande glasindustrin för budgetåret1971/72 anvisar ett reservationsanslag av . Omställningsfrämjandeåtgärder för textil- och konfektionsindustrier na. Maj:t har (punkten B 6, s. 2260) föreslagit att 1. godkänna av chefen för industridepartementetförordade riktlinjer för omställningsfrämjande åtgärder för textil- ochkonfektionsindustrierna, 2. tUl Omställningsfrämjande åtgärder för textil- ochkonfektionsindustrierna för /72 anvisa ett reservationsanslagav . Idetta sammanhang har utskottet behandlat delsmotionen 1971: 276 av m. fl. (fp) vari hemställs att riksdagenskall hemställa "att Kungl. 1. utarbeta en plan för hur långt en krympning avTEKO-industrin ur sysselsättnings-, beredskaps- och försörjningssynpunkt börtillåtas ske, 2. klarlägga sett ur samhällets resurssynpunkter ivilken tids- mässig takt en eventuell krympning i förhållande tillnuläget bör tUlåtas ske, samt 3. utreda, vilka åtgärder som bör vidtagas för attgarantera att produktionskapaciteten inte nedgår under den erforderliganivån", dels motionen 1971: 279 av i Heden m. fl. (c)vari hemställs att skall i skrivelse till Kungl. Maj;t anhålla omtillsättande av en utredning med uppgift att dels fastställa omfattningen avden textU- och konfektionstillverkning samt skotillverkning som måste ske avberedskapsskäl, dels utarbeta planer för hur denna tillverkning skallsäkerställas, dels motionen 1971: 282 av m.fl. (c) varihemställs att skall besluta att det föreslagna stödet tillOmställningsfräm-jande åtgärder för textil- och konfektionsindustriernautvidgas till att omfatta även marknadsundersökningar, dels motionen 1971: 430 av i m. (fp, c, m) vari hemställs att skaU hemställa "att Kungl. 1. utarbeta enplan för hur långt en krympning av skoindustrin från beredskaps- och försörjningssynpunktbör tUlåtas ske, 2. utreda, vilkaåtgärder som bör vidtagas för att garantera att produktionskapaciteten intenedgår under den erforderliga nivån", dels motionen 1971: 1081 av i m. (m), såvitt gäller hemställan att skaU hos Kungl. Maj;t "begäraatt det allvarliga försörjningsläge som föreligger för vissa för vårt land livsviktigaprodukter uppmärksammas och att Kungl. Maj;t uppdrar åt att genom en noggrann inventering klarlägga det svenskaförsörjningsläget och vidtaga de åtgärder som kan anses erforderliga". I sistnämnda motion förekommerytterligare två yrkanden, av vilka ett har behandlats i utskottets betänkande1971: 5 och det återstående kommer att tagas upp i annat sammanhang. Maj:ts förslag under dennaanslagspunkt innebär att det fr. o. m. /71 löpande fyraårigaexportfrämjande programmet för textil- och konfektionsindustriernakompletteras med ett statligt bidrags- och garantisystem för omställning ochföretagsutveckling. Propositionen bygger härvidlag i huvudsak på de förslagsom lagts fram av de sakkunniga för översyn av vissa frågor rörande textil- ochkonfektionsindustrierna i betänkandet "TEKO-industriernainför 70-talet" 1 (SOU 1970; 59). Statliga bidrag för omställningsfrämjande åtgärder omsammanlagt 7,5 milj. kr. för en tre-årsperiod föreslås ställas till förfogandeför företag som för att verkställa en allmän översyn av sin verksamhet behöver 2t 1971.17 saml. Det primära målet för bidragssystemet skall vara attunderlätta bildandet av livskraftiga och expansiva företag, men medel skall iundantagsfall kunna tillhandahållas även för undersökningar som syftar tillatt klargöra förutsättningarna för nedläggning av driften vid ett företag. Statligalånegarantier skall kunna lämnas både för investeringar i anläggningstillgångaroch för anskaffning av omsättningstUlgångar. Dessa garantier föreslås skolalämnas inom ramen för det statliga kreditstödet till hemslöjd, hantverk ochsmåindustri. För /72 föreslås lånegarantier ställas tillförfogande intill ett belopp av 7,5 milj. kr. Den övre gränsen för summan avutestående garantiutfästelser under de två därpå följande budgetåren föreslåsbli 15 mUj. resp. 22,5 milj. kr. Utrymme för denna garantigivning anseskunna beredas utan ökning av garantiramen för stöd till hemslöjd, hantverk ochsmåindustri eller av härtill hörande anslag för förlusttäckning. Administrationav de föreslagna stödåtgärderna skall anförtros åt kommerskollegium. Importrestriktionernapå textil- och konfektionsområdet betecknas i propositionen som temporäraåtgärder vilka avser att ge andrum för en nödvändig omställningsprocess inom deberörda industrierna. Närdet gäller den svenska försörjningsberedskapen intar de textila förnödenheternaen central plats, framhålls det. Den omständigheten att fredskonsumtionen iökad utsträckning bygger på import får inte medföra attförsörjningsberedskapen eftersatts. Beredskapsfrågorna bör emeUertid ses i ettvidare sammanhang. En utredning på detta område aviseras. Ensärskild kontaktgrupp för TEKO-frågor föreslås knytas till arbetsmarknadsstyrelsenmed uppgift att biträda styrelsen i frågor rörande sysselsättningen inomtextil- och konfektionsområdet. Med hänsyn till att de beredskapspolitiskaförhållandena bör bli beaktade på ett så tidigt stadium som möjligt närnedläggningar eller driftsinskränkningar aktualiseras avses överstyrelsen förekonomiskt försvar bli representerad i kontaktgruppen. Inriktningen av det statliga stödet tillomställningsfrämjande åtgärder för TEKO-industrierna behandlas i motionen 1971:282. Motionärerna anser att prioriteringen av organisations- och fusionsfrågorsamt det förhållandet att marknadsundersökningar inte avses berättiga tillbidrag tyder på att propositionens förslag syftar till att få till stånd störreenheter inom branschen. Med hänsyn tUl att det inte i första hand är de mindreoch medelstora företagen inom branschen som lagts ner framstår förmotionärerna en alltför ambitiös strävan mot större enheter som omotiverad ochäven något dogmatisk. De mindre och medelstoraföretagen missgynnas påtagligt, hävdar motionärerna, genom att det statliga stödet inte är avsettatt uigå till marknadsundersökningar. Detta minskar möjligheterna för dessaföretag att genomföra de sortimentsöversyner som är nödvändiga för att erhållabeslutsunderlag för förändringar av sortimentspolitiken. Frågan om försörjningsberedskapen för textil- ochkonfektionsvaror och skodon tas upp i ett flertal motioner. Utvecklingen under1960-talet med ett stort antal företagsnedläggelser har, anförs i motionen1971: 276, skapat problem såväl för de anställda som för de samhällen somdrabbats. Motionärerna hävdar att den väntade utvecklingen kommeratt innebära att ca 20 000 anställda friställs. Av dessa kommer enligtberäkningar gjorda av arbetstagarorganisationerna ca 20 o/o att inte kunnaerhåUa nya anställningar. Av återstående 80 "/o kommer två tredjedelar attfå likvärdiga eller bättre betalda arbeten medan en tredjedel får sämre lön äntidigare. Motionärerna anför att denna utveckling är oroväckande även frånförsvarsberedskapssynpunkt och de efterlyser en övergripande målsättning frånsamhällets sida för utvecklingen inom TEKO-industrierna. Beträffande beredskapsförsörjningenmed textilprodukter åberopas i motionen 1971; 279 ett remissuttalande avöverstyrelsen för ekonomiskt försvar över betänkande. I dettauttalar styrelsen att en betydande försämring av beredskapsläget inträffat påområdet. Motionärerna anför att beredskapsförsörjning kan åstadkommas delsgenom en ökad beredskapslagring, dels genom upprätthållande av en tillräckligegen produktion. Med hänsyn till svårigheten att förutse behovet avberedskapslagring förordar motionärerna att en tUlräcklig egen produktion skallupprätthållas. De anser att en utredning bör tillsättas för attundersöka vilken produktionsnivå som måste upprätthållas av beredskapsskäl.Den föreslagna utredningen anses även böra behandla skoindustrins problem. Svensk skoindustri har enligt vadsom anförs i motionen 1971: 430 genom den ökade importen och den minskadeinhemska tillverkningen kommit in i ett ytterst allvarligt och svårbemästratkrisläge. Utvecklingen inom denna industri betecknas som bekymmersam såvälfrån sysselsättningssynpunkt som frän beredskapssynpunkt. Motionärerna uttalaratt åtgärder måste vidtas för att hejda skofabriksdöden och trygga nuvarandeproduktion. Åtgärderna bör även syfta tUl att skapa sådana förhållanden attindustrin förmår vända utvecklingen och åter nå upp tUl den produktionsnivå somfrån beredskapssynpunkt är erforderlig. De olika åtgärder som TEKO-utredningenföreslagit tiU stöd för TEKO-industrierna kunde enligt motionärerna sättas inför att stödja skoindustrin. Följderna av utvecklingen inom deberörda industrierna uppmärksammas även i motionen 1971: 1081. Enligtmotionärernas mening är det nödvändigt att sådana åtgärder vidtas att delssysselsättningsläget inte ytterligare förvärras, dels tillräcklig ekonomiskförsvarsberedskap kan upprätthållas. Detta skulle, anför motionärerna, kunnaåstadkommas genom ett långsiktigt upphandlingssamarbete mellan staten och deberörda industrierna, vilket lämpligen skulle kunna ordnas via vederbörandebranschorganisationer. På uppdrag av en samarbetsgruppinom skobranschen har den svenska skoindustrins distributionsproblem utrettsav . Följande uppgifter rörande svenskskoproduktion, importen av skor samt produktionsstrukturen är hämtade ur dennautredning (: Skoindustrins distributionsproblem, 1971). Större delen av antalet läderskor på den svenska marknadenkommer från utlandet. Endast omkring 30 "/o utgörs numera av inhemsk produktion.Läderskoproduktionen inom landet uppgick till ca 6,6 milj. par. 1960tUlverkades ca 10,4 milj. par. Det är främst produktionen av dam- och barnskorsamt sandaler som gått tillbaka. ÅrstiU-verknmgen uppgick för dessagrupper till mindre än hälften av den mängd som producerades 1960.Herrskotillverkningen har inte minskat i samma grad. Den motsvarar nu ca 70"/o av antalet producerade par 1960. Läderskoproduktionen 1960, 1965, 1968 och 1969 (v = värdei milj. ; q = kvantitet i tusen par) 1960 1965 1968 1969 Importen av läderskor uppgick 1954till 7 "/o av den totala läderskotillförseln men har ökat snabbt under1960-talet. importerades 3,8 milj. par läderskor och importandelen vari par räknat 27 "/o. 1969 hade importen stigit tiU 12,6 milj. par, vilketungefär var dubbelt så många läderskor som producerades i . Importandelenvar sistnämnda år 68 "/o- Exporten av läderskor är obetydlig. Importen av läderskor i o/o avtillförseln 1960, 1965, 1968 och 1969 1960 1965 1968 1969 Skoindustrin är en arbetskraftsintensiv industrimed lönekostnaden som en stor del av framställningskostnaden. Löneandelen avsalutiU-verkningsvärdet från fabrik uppskattas till mellan 40 och 50 "/o.År 1968 var antalet arbetsställen 162 med sammanlagt ca 5 400 arbetare. 40 o/oav antalet arbetsställen sysselsatte mindre än 50 personer och endast tvåföretag hade fler än 200 arbetare anställda. Antalet arbetare sysselsatta inomskoindustrin har varit sjunkande . Av varselstatistikför åren 19681970 framgår att 13 arbetsställen har varslat om inskränkningar idriften, varvid ca 300 anställda berörts, och att 21 arbetsställen med ca 900anställda har varslat om nedläggning. Antalet varsel ökade kraftigt från 1969tUl 1970. Maj:ts förslag under denna anslagspunktinnebär en komplettering av det av riksdag beslutade exportfrämjandeprogrammet för textil- och konfektionsindustrierna. Det föreslagna bidrags-och garantisystemet för omställning och företagsutveckling bygger i huvudsakpå slutbetänkande "TEKO-industriema mför 70-talet"(SOU 1970: 59). Utvecklingeninom TEKO- och sko-industrierna är till viss del en följd av Sverigeskonkurrensinriktade näringspolitik och liberala handelspolitik. Ipropositionen uttalas att de importrestriktioner som vidtagits på TEKO-områdetär temporära åtgärder som syftar till att underlätta en nödvändigomstäUningsprocess men att nuvarandebegränsningspoUtik i väsentliga stycken måste bibehållas. Frågan om ett ökatskydd för den importkonkurrerande hemmamarknadsindustrin tas upp i motionerna1971: 1081 och 1971: 1092 och behandlas i utskottets betänkande nr 14. Ipropositionen förordade riktlinjer för statliga bidrag föromställningsfrämjande åtgärder innebär att sammanlagt 7,5 milj. kr. under entreårsperiod ställs tUl förfogande för företag som önskar verkställa en översynbl.