bet · FU01NU20 · 1971-12-31 00:00:00 — Näringsutskottetsbetänkande nr 1971 NU 1971: 20 betänkande i anledning av motioner angåendeförläggningen av . I detta betänkande behandlas . dels motionen 1971: 82 av m. fl. (fp), varihemstäUs att skall uttala sig för flyttning av huvudkontorfrån till , dels motionen 1971: 104 av m.fl. (c), varihemstäUs att skall uttala sig för att ;s huvudkontor flyttas frånStockholm till , dels motionen 1971: 280 av i Gäddvik m. (m), vari hemställs att skall uttala sig för en flyttning av tUl . Remissyttrande över motionerna har avgivits avStatsföretag . I motionen 1971: 82 uttalas att deskäl som i motioner väckta vid föregående års riksdagar angivits för enförflyttning av alltjämt är giltiga och att de fått ökadtyngd genom att behovet av mer omfattande lokaliseringspolitiskainsatser vunnit ökad förståelse. Befolknings- och sysselsättningsutvecklingen i Norrbottenmotiverar, anförs i motionen 1971: 104, att frågan om förflyttning av ;s huvudkontoraktualiseras. Motionärerna hävdar att företagets högsta ledning naturligen börlokaliseras till den del av landet där företagets produktion är förlagd.Ytterligare skäl som enligt motionärema talar för en förflyttning är attmöjligheter härigenom skapas för den tekniska expertisen vid huvudkontoratt medverka i den högre tekniska utbildning som förlagts tiU länet och att enonUokalisering skuHe medföra en förstärkning av skatteunderlaget i berördakommuner. Med i huvudsak liknande skäl som i de båda föregåendemotionerna motiveras även i motionen 1971: 280 en förflyttning av huvudkontor.Enligt vad motionärerna uttalar är tillkomsten av det statliga förvaltningsbolagetytterligare ett argument för en förflyttning, då i för- 1 1971.17 saml. valtningsbolagets uppgifter bl. a. ingår att fastställamer preciserade mål för de i bolaget ingående företagen och då de statligaföretagen angivits böra ta särskilt ansvar för samhällsintresset vid val mellanolika lokaliseringsalternativ. Frågan om förläggningen avLuossavaara-Kiimnavaara AB:s (;s) huvudkontor var föremål 1956 i samband med proposition om det fortsatta samarbetet i LKABmellan staten och Trafikaktiebolaget ().Statsutskottet uttalade då (SU 1956: 155) att åtskiUiga synpunkter, bl. a.rent lokaliseringspolitiska, kunde anses tala tUl förmån för en förläggning avhuvudkontoret tiU . Utskottet sade sig likväl inte kunna bortse frånde betydande olägenheter i förvaltningsekonomiskt och företagsmässigt hänseendesom otvivelaktigt skuUe bli förenade med en förläggning av huvudkontoret tillannan ort än den där försäljningskontoret är beläget; om det senaresförläggning till rådde inga delade meningar. Motionsyrkanden om enförflyttning av huvudkontoret till avstyrktes av utskottet med dettiUägget att frågan borde upptas till förnyad prövning om erfarenheten skuUevisa att en förflyttning kunde verkställas utan nackdelar för bolaget.Ifrågavarande motionsyrkanden avslogs av vid detta tillfäUe liksomnär frågan senare ånyo var föremål för prövning åren 1964, 1965,1966 och 1970. Vid frågans behandling avgavs remissyttranden övermotionerna av styrelsen för , styrelsen för , länsstyrelseni och delegationen för lokalisering av statlig verksamhet. ;s styrelse erinrade i sitt yttrande om att avbolagets totalt ca 1 500 tjänstemän endast ca 80 är placerade vid huvudkontoreti och framhöll att över\'ägande praktiska skäl talade för nuvarandelokalisering av huvudkontoret. En förflyttning skulle, anförde styrelsen,visserligen innebära att ett mindre antal personer flyttade till ,men då en sådan förändring skulle medföra försämrad effektivitet inom enverksamhet som väsentligen är förlagd till skulle den totalaeffekten likväl från lokaliserings- och sysselsättningssynpunkt innebära ennackdel för länet. Vad beträffar de skattepolitiska skäl som i motionernaanfördes för en förflyttning ansåg att en ändrad förläggning avhuvudkontoret sannolikt icke skulle medföra någon minskning av bolagetsbeskattning i , sedan andelen numera nedgått till av bolagetsbeskattningsbara inkomst. Avslutningsvis anförde att »denändamålsenliga organisationen av företaget med hänsyn till dess effektivitetoch utveckling endast kan bedömas utifrån ingående kännedom om företaget ochdess verksamhet samt att det är företagsledningen själv som haratt bedöma frågan om huvudkontorets förläggning med hänsyn tUl verksamhetensbedrivande på det ur olika synpunkter effektivaste och mest ändamålsenligasättet». Även underströk i sitt yttrande attavgörande för frågan om lokaliseringen av ett företags huvudkontor bör vara vadsom är rationellt och effektivt för företagets funktioner. Statsföretag anfördevidare att statsmakterna sannolikt skulle komma att närmare penetreramöjlighetema och sättet att bättre sammanhålla statens totala malm- och gruvintressenoch att frågan om lokaliseringen av ;s huvudkontor därvid torde komma idelvis ny belysning med hänsyn till sannolika organisationsförändringar. i underströk attlokaliseringen av ;s huvudkontor primärt är en fråga om totaloptimering avverksamheten inom företaget. Skulle oralokaliseringen kunna ske utan effektivitetsförlustervore det enligt mening uppenbart att andra positiva effekter avsådan storleksordning skulle erhållas att mycket starkt skulleargumentera för en flyttning av huvudkontoret till län.Sammanfattningsvis anfördes att , då den saknade möjlighet attgenomföra den nödvändiga totaloptimeringen, f. n. inte kunde ta definitivstäUning i sakfrågan. Delegationen för lokalisering av statlig verksamhetupplyste om att den i ett senare skede avsåg att ta upp frågan om möjlighetenatt om-lokalisera ytterligare statlig verksamhet och att därvid även destatliga bolagens lokalisering skulle komma att beröras. Frågor omomlokalise-ring bör, anförde delegationen, naturligtvis prövas i samråd medStatsföretag , som representerar statens ägaransvar gentemot dessa. framhöll i sitt utlåtande (SU 1970: 123)att det såvitt utskottet kunnat finna inte framkommit några omständigheter somborde föranleda ändring av den av tidigare hävdade uppfattningen attdet är företagsledningen själv som med hänsyn till verksamhetens bedrivande pådet från olika synpunkter effektivaste och mest ändamålsenliga sättet har attbedöma och därmed att fatta de avgörande besluten i frågan om huvudkontoretsförläggning. Vidare framhöll utskottet att det tagit fasta på att det inte nusyntes vara rätta tidpunkten för att uttrycka önskemål - i ena ellerandra riktningen - i lokaliseringsfrågan, då menade att deallmänna utgångspunkterna för en prövning av frågan inom en nära framtidskulle komma att vara andra än för dagen. framhåller attfrågan om lokalisering av ett företags huvudkontor ytterst är ettföretagsekonomiskt avgörande. 1* 1971. varLKAB:s huvudkontor skall vara lokaliserat bör fattas av företagetsstyrelse, varvid ägaren - - kan begära att vissa speciellasynpunkter bör beaktas. I övrigt anför följande: järnmahnsbrytning som är koncentrerad tillövre har expanderat kraftigt . Leveransvolymen var 196720 milj. ton, 1969 28,5 milj. ton och beräknas 1975 bli ca 35 milj. ton. Dettahar inneburit stora investeringar, vilka dock successivt kommer att minska motmitten av 70-talet. Vidare utbyggnad av kapaciteten måste från denna tidpunktså vitt nu kan bedömas få mindre omfattning än . Ävenom den tid kan synas avlägsen då en nedtrappning av produktionen i gruvomaeller en avveckling av produktionsenheter kan bli aktuell, är konsekvensema aven stagnation och en tillbakagång i verksamheten av sådan omfattning ochkomplexitet såväl ur företagets som ur Nortbottens synpunkt, att nödgasanlägga mycket långsiktiga aspekter på dessa frågor och även kartlägga ochdiskutera vissa samhällsaspekter. En förutsättning för företagets livskraftoch förmåga att långsiktigt klara de påfrestningar framtiden kan medföra tordevara en diversifiering av verksamheten. Utredningenpågår beträffande fortsatt diversifiering, hur denna på lång sikt i olikaavseenden kan utnyttjas till fördel för verksamhet i samt omde organisatoriska konsekvenserna. Betydelsefulltför är den diversifiering av verksamheten som inträffatunder senare år och som sannolikt kommer att fortsätta. Utvecklingen kanexemplifieras med av AB Statsgmvor, driften av AB YxsjöGruvor samt förvärvet av AB . Dessa verksamheter, som i ochför sig är ekonomiskt tillfredsställande, innebär en vidgning av och kunnande inom mineraltekniken samt ökat marknadskunnande. Dettamåste ses i samband med det ökande intresset för mineralprospektering och.eventuell exploatering av obearbetade fyndigheter i . Denämnda företagen bearbetar bl. a. sulfidmalmer, kvarsit, fältspat och flusspat.En utveckling till andra områden av mineraltekniken kan tänkas, varvid de vunnaerfarenheterna torde komma att finna tillämpningar. I den pågåendediversifieringen ingår slutligen inte minst engagemang i OljeprospekteringAB, som utöver programmet i överväger verksamhet utom landet. på de nämnda områdena nödvändiggör kontakter med andra företag,forskningsinstitutioner och centrala myndigheter såväl i somutomlands. Det kan erinras om att ;s bolagsordning 1968 iindrades för attmöjliggöra engagemanget på oljeområdet och att denna ändring av bolagsordningengodkändes av . Det är även naturligt att observera, att den sakkunskapinom olika mineral-områden som besitter och genom diversifieringenytterligare kommer att förvärva, bör tiUföras den organisation som framdeleskommer att förvalta statensmineralintressen. sedan geologiutredningenslutfört sitt uppdrag det kommer att finnas anledning att återkomma till dennafråga. Dethar tidigare i samband med att organisatioti diskuterats framhållits,att under alla förhållanden bör ha en organisatorisk Nu1911: la 5 Denna synpunkt har genom den ovan skildrade utvecklingen fått ökadtyngd. Undersenare år har inom vissa organisatoriska förändringar övervägts. Dessaförändringar måste med hänsyn till det föregående ses i samband med demineralintressen som förvaltar för Statsföretag AB:s räkning och medpågående utredningar om förvaltningen av statens samtliga mineralintressen. LKAButreder överföring av vissa funktioner från Stockholmskontorettill en central organisatorisk enhet i . Av nuvarande tillhuvudkontorets centrala funktioner hörande personal på ca 200 personer är f. n.ca 2/3 stationerade i . Tjänsten mannapersonalen vid lokalaförvaltningar uppgår därutöver till ca 1 350 personer. På viss sikt kan detvara lämpligt att vid Stockholmskontoret kvarhålla endast funktioner avkoncernkaraktär samt försäljnings- och marknadsföringsfunktionerna. De förgruvorna och hamnarna gemensamma funktionerna som har direkt samband medproduktion och transporter av järnmalm, dvs. nuvarande verksamhet iNorrbotten och , skulle gemensamt med nu till Norrbotten förlagdacentrala funktioner kunna sammanföras till en central organisatorisk enhet iNorrbotten, som således skulle ha ansvaret för Malmfälten ochutskeppningshamnarna. Icke minst är i detta sammanhang denpersonaladministrativa funktionen av intresse. Fortsattautredningar i samråd med berörd personal rörande en sådan organisation kanrelativt snabbt slutföras. Tempot i verkställandet blir beroende av praktiskafrågor avseende bl. a. lokalbehov och nödvändigheten att bevara kontinuiteteni verksamheten, viUcet är av största betydelse i nuvarande intensivainvesteringsskede (investeringar på ) ochmed hänsyn till personalpolitiska frågor. Med anledning av att framtida organisationoch i samband därmed vissa lokaliseringsfrågor är under utredning i samband medöverväganden inom Statsföretag och angående framtida verksamhetsinriktninganser vi att frågan om utformning och lokalisering av böröverlåtas till och Statsföretag. Vid bedömande av denna fråga bör dessutomfrågan om hur den framtida förvaltningen av statens mineralintressen kommer attorganiseras, beaktas. Ett slutligt ställningstagande till frågan omlokaliseringen av kan därför ej göras, förrän klarhetvunnits i hur denna förvaltning konuner att organiseras. har till yttrandet fogat en inomStatsföretag utarbetad promemoria angående statens mineralintressen. I dennaframhålls att bilden av statens engagemang i mineral- och gruvfrågor ärspUttrad. är chefmyndighet för gmvstaten och tillsynsmyndighetför gruvverksamheten i landet. geologiska undersökning (SGU) haransvaret för att söka efter nya mineraltillgångar samt att bestämma dessasomfattning. Statlig ekonomisk gruvverksamhet bedrivs f. n. huvudsakligen inomLKAB och AB Statsgmvor. Den sammanblandning av myndighetsfunktionen medförvaltningsuppdrag som f. n. finns inom kommerskoUegium är enligt promemorianuppenbarligen inte lämplig. Dessutom saknar detta verk tillräckliga resurseratt bedöma tekniska och ekonomiska exploaterings- och marknadsfrågor. Destatliga gruvföretagen har otvivelaktigt sådana resurser, men med hänsyn tillatt dessa bör konkurrera med övriga gmvföretag om rätten att utnyttja denstatliga gmvegendomen är det inte lämpligt att låta eller AB Statsgmvorsvara för den ekonomiska förvaltningen. I promemorian uttalas att det synes vara nödvändigt atttillskapa ett företag med uppgift att ekonomiskt förvalta den statligagruvegendomen. Ett sådant företag bör ha en självständig ställning gentemotbåde den statliga tillsynsmyndigheten och de statliga gruvföretagen.Verksamheten bör bedrivas på ett sådant sätt att företagets kostnader bestridsav dess inkomster samt att dessutom skälig avkastning på rörelsen erhålls. Detbör dessutom åläggas detta företag att genom kommersiellt inriktadprospekteringsverksamhet utöka statens innehav av teknisk-ekonomisktexploaterbara mineraltillgångar. Vidare framhålls att den vetenskapliga sakkunskapen inomdetta område lämpligen bör koncentreras till SGU och någon universitetsinstitution.Det förvaltande företaget bör i största möjliga utsträckning köpa de tjänstersom erfordras för det ekonomisk-tekniska prospekterings-arbete som företagetskall svara för. Förvaltningsföretaget bör organiseras som ett bolag och hai uppdrag att ekonomiskt förvalta den statUga gruvegendomen samt svara för denekonomiska prospekteringen. Företaget kan antagligen inte äga gruvegendom utanbör disponera den i enlighet med någon form av nytt-janderättsupplåtelse. Dådet är nödvändigt att företaget kontinuerligt har kontakt med exploaterandeverksamhet bör förutsättningar skapas för en lämplig kontakt mellan de statligaexploaterande gruvföretagen. Dessa bör biträda med teknisk-ekonomisksakkunskap. Avslutningsvis uttalas att en viss personidentitet meUanLKAB:s och företagens styrelse kan visa sig lämplig samt att de i promemorianbehandlade frågorna bör lösas i samband med den utredning av som berörLKAB:s framtida diversifiering och organisation. Förslag rörande organisationen av statens mineralintressen geologiutredning har i betänkandetMalm-Jord-Vatten (SOU 1971: 17) lagt fram förslag rörande bl. a. organisationenav statens samlade mineralintressen. Utredningen anför att den f. n. splittrade organisationenpå området bidrar till svårigheter att enhetligt bedöma resultaten avverksamheten med avseende på bl. a. ekonomisk målsättning och drift. Deåtgärder som utredningen föreslår syftar främst till att de ekonomiskaaspekterna skall kunna beaktas på ett annat sätt än vad nu är förhållandet ochatt en effektiv organisation skall åstadkommas för att tillvarata statens intressen. För att en önskvärd koncentrationav statens uppgifter beträffande gruvnäringen skall komma till stånd föreslårutredningen att kommerskollegiets myndighetsfunktioner inom bergsbruketinklusive bergsstaten överförs till geologiska undersökning (SGU).Ansvaret för den malmprospektering som lämpligen bör bedömas utifrån merarenodlat företagsekonomiska synpunkter bör enligt utredningens mening ligga påett statligt bolag under . Bolaget anses även böra övertaförvaltningen av statens gruvegendom från kommerskoUegium. Härigenom skullemyndighetsfunktionerna och de ekonomiska förvaltningsfunktionerna komma attåtskiljas, vilket skuUe upphäva den sammanblandning av dessa funktioner somkritiserats i olika sammanhang. Det torde, anser utredningen, få ankomma påStatsföretag att avgöra om ett nytt statligt bolag behöver bildas eller omt. ex. AB Statsgruvor bör ombildas för denna verksamhet. Exploateringen av statens mineraltillgångar behöver enligtutredningens mening inte föranleda särskilda överväganden från ansvars- ochorganisationssynpunkt. Med hänsyn tiU exploateringens nära samband medprospektering och förvaltning av statens gmvegendom bör dessa frågor lösas iett sammanhang så att en effektiv organisation kan byggas upp. Utredningenanför att det därvid kan övervägas om det föreslagna bolaget bör göras tillmoderbolag för statens samtliga mineralintressen. Frågan om förläggningen avLuossavaara-Kiimnavaara AB:s (;s) huvudkontor prövades av år 1956i samband med proposition om fortsatt samarbete i mellan staten ochTrafikaktiebolaget (). Med anledning avmotionsyrkanden om förläggning av huvudkontoret till uttaladestatsutskottet att åtskilliga synpunkter, främst lokaliseringspolitiska,talade för en sådan förläggning. Avgörande för utskottets stäUningstagande varbehovet av att huvudkontoret och försäljningskontoret förlades till samma ort;om försäljningskontorets förläggning tiU rådde enighet. Utskottettillade att frågan om en förflyttning av huvudkontoret borde upptas tillförnyad prövning om erfarenheten visade att en sådan förflyttning kundeverkställas utan nackdelar för bolaget. har vidare prövat frågan om förläggningen avLKAB;s huvudkontor åren 1964, 1965, 1966 och 1970 och vid samtliga tillfällenavslagit motionsyrkanden i ämnet. Vid frågans behandling uttaladestatsutskottet på grundval av ett omfattande remissförfarande att det enligtutskottets uppfattning inte framkommit några omständigheter som bordeföranleda ändring i den av tidigare hävdade uppfattningen att »det arföretagsledningen själv som med hänsyn till verksamhetens bedrivande på detfrån olika synpunkter effektivaste och mest ändamålsenliga sättet har att bedöma och därmed fattade avgörande besluten i frågan om huvudkontorets förläggning». Utskottet framhöllvidare att det tagit fasta på att det inte syntes vara rätta tidpunkten förriksdagen att uttrycka önskemål - i ena eller andra riktningen - ilokaliseringsfrågan »då menar att de allmänna utgångspunkternaför en prövning av frågan kommer att vara andra än ». I samtliga nu föreliggande motioner hemställs omuttalanden frän att bör flyttas från Stockholmtill . Utskottet har inhämtat remissyttrande över motionerna frånStatsföretag , som har det omedelbara ägaransvaretför . Statsföretag upplyser i detta yttrande, som åter-givits i detföregående, att inom vissa organisatoriska förändringar övervägs bl. a.med hänsyn till pågående utredningar om förvaltningen av statens samtligamineralintressen. På anser Statsföretag att det kan vara lämpligtatt vid Stockholmskontoret kvarhålla endast funktioner av koncernkaraktär samtförsäljnings- och marknadsföringsfunktionerna. Statsföretag anser dock inteatt något ställningstagande bör ske innan utredningsarbetet är avslutat ochklarhet vunnits om hur förvaltningen av statens mineralintressen kommer attorganiseras. Vid sin behandling av motionsyrkandena har utskottet intefunnit anledning att frångå den av tidigare hävdade uppfattningen attbeslut i fråga om lokaUseringen av ett statligt företags huvudkontor bör fattasav företagets styrelse med hänsyn till vad som är mest effektivt ochändamålsenligt för företaget. Av Statsföretags yttrande framgår att organisation och i samband därmed vissa lokaliseringsfrågor är underutredning. Utskottet förutsätter att detta utredningsarbete bedrivs skyndsamt. I detta sammanhang vill utskottet erinra om att frågorrörande lokalisering av statlig verksamhet, som bedrivs inomStorstockholmsområdet, f. n. är föremål för överväganden inom delegationen förlokalisering av statUg verksamhet och att Kungl. Maj:t lagt fram förslag omutflyttning av viss statlig verksamhet från Storstockholmsomrädet (prop. Enligt vad utskottet inhämtat kommer delegationen i samråd medStatsföretag att pröva frågor rörande omlokalisering av statliga bolag. Med hänsyn till bl. a. deorganisatoriska förändringar som övervägs inom bör enligt utskottetsmening frågan om förläggningen av kunna lösas inom en näraframtid. Utskottet vill understryka betydelsen - inte minst ilokaliseringshänseende - av att den del av verksamheten vid huvudkontorsom bedöms möjlig att överföra till en enhet i Nortbotten omlokaliseras ochförutsätter att efter avslutat utredningsarbete en sådan förläggning kommertill stånd. Utskottetföreslår att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottethär anfört. att i anledning av motionerna 1971: 82,1971: 104 och 1971: 280 som sin mening ger Kungl. Maj:t tiU känna vad utskottetanfört beträffande omlokalisering av . Närvarande:herrar (), RegnéU (m), i (s), iGlömminge (c), i (fp), (), i (s),i (c), (), i (fp), (),(), i (s) och i (c). ««LTE TRrc, ST,« 7,253