mot · G102740 · 1970-01-20 00:00:00 — av m. fl. I motionen behandlas olika årgärder för att aktivt erbjuda och anpassa utbildningen i gymnasieskolan till ungdomar som f. n. inte söker sig ti'1 sådan utbildning. Vi föreslår att försöksverksamheten med smidigare intagning till gymnasieskolan (s. k. modifierad intagning) införs i hela landet. För att underlätta samverkan mellan skola och arbetsliv föreslås att planeringsråd för sådan samverkan (SSA-råd) bildas i alla län. Verksamheten med korta, yrkesinriktade kurser föreslås ingå i det reguljära utbildningsutbudet. Vi betonar att särskild uppmärksamhet måste ägnas åt att göra dessa kurser påbyggbara så att de tillsammans med praktik/ arbetslivserfarenhet kan byggas samman och ge fullständig gymnasieskolutbildning. Regeringsförslaget att öka lärlingsutbildningen bör avslås. För att möta den stora ökningen av ungdomskullarna och för att anpassa utbildningsutbudet till lokala och regionala behov föreslår vi att kommuner och regionala myndigheter får större inflytande över gymnasieskolorganisationen. har av elever fortsatt sin utbildning direkt i gymnasieskolan. En stor del av dem som lämnat och inte fortsätter sina studier i gymnasieskolan återkommer senare till gymnasieskolan. av dem som lämnar går aldrig vidare till gymnasieskolan. De ungdomar som aldrig utnyttjar möjligheten till utbildning i gymnasieskolan möter ofta svårigheter på arbetsmarknaden. Arbetslöshetsstatistiken visar att ungdomar som inte har någon yrkesutbildning är arbetslösa i större utsträckning än ungdomar som har en minst ettårig yrkesutbildning. Ungdomar utan yrkesutbildning erbjuds i stor utsträckning arbeten av tillfällig karaktär som ger dem små möjligheter att - utan fortsatt utbildning - få en fastare förankring på arbetsmarknaden. Enligt vår mening måste det ankomma på samhället att kraftfullt stödja de unga genom att aktivt erbjuda utbildning, praktik eller arbete. Insatserna måste göras i samverkan mellan utbildnings- och arbetsmarknadsmyndig 1 1977/78. För att stimulera och samordna dessa insatser centralt har socialdemokraterna krävt att en ungdomskommission tillsätts. har ställt sig bakom detta krav (AU 1976/77:15). Flera av de frågor som behandlas i denna motion bör även diskuteras i denna ungdomskommission. I en särskild motion om arbetsmarknadspolitiken behandlar socialdemokraterna bl. a. ungdomars sysselsättningssituation. Stora krav måste ställas på skolan. Övergången från till gymnasieskolan eller arbetslivet måste göras smidigare. Gymnasieskolan måste anpassas också till de ungdomars behov som inte finner fortsatta studier meningsfulla. Dessutom måste antalet elevplatser i gymnasieskolan kraftigt öka för att svara emot den kraftiga ökningen av antalet 16-åringar 1976-1981. De mera långsiktiga och genomgripande åtgärderna arbetar utredningen om den gymnasiala utbildningen med. Detta får dock inte hindra att åtgärder vidtas som det f. n. finns starkt behov av. Behov av utbildning på gymnasial nivå ökar antalet 16-åringar från 103 400 till ca 124 000. Det är därför av stor vikt att antalet elevplatser i gymnasieskolan ökas så att de ökande årskullarna 16-åringar kan beredas plats i gymnasial utbildning i minst samma utsträckning som f. n. Detta kommer att ställa stora krav på ökade resurser framför allt för de yrkesförberedande utbildningsvägama, dels därför att sådan utbildning är särskilt resurskrävande att anordna, dels därför att utvecklingen mot ökad efterfrågan på yrkesteknisk utbildning ytterligare förstärker resursbehovet. Inte minst återverkar detta på byggnadsinvesteringarna, något som regeringen inte beaktat. Den stora ökningen av årskullarna avtar senare . Regionalt uppvisas stora skillnader. Inom storstadsområdena är ökningen förhållandevis större. Lokala och regionala myndigheter kommer att ställas inför stora svårigheter att bemästra ungdomspuckeln . Åtgärder utöver de vanliga kommer att behövas (saxad schemaläggning, lokalsamverkan med AMU-centra, förändring i intagningstillfällena m. ), liksom ett gott samarbete mellan skola - arbetsliv - arbetsmarknadens parter. Utbildning utanför gymnasieskolan, främst i form av inbyggd utbildning i företag och institutioner, kommer att behöva tillgripas för att möta utbildningsbehoven hos de ökande ungdomskullarna. Vi accepterar detta under förutsättning att målet för sådan utbildning är detsamma som för den reguljära gymnasieutbildningen och att de lokala skolmyndigheterna och arbetsmarknadens parter ges ordentliga möjligheter att påverka utformningen av och följa utbildningen. De särskilda medel som föreslås ställas till förfogande för samverkan mellan skola och arbetsliv är därför synnerligen viktiga. Att öka antalet bidragsrum för lärlingsutbildning från 900 till 1 100 anser vi dock inte lämpligt. Övergång från grundskola till gymnasieskola Eleverna i avgångsklass är ofta mycket osäkra i sina studieval samt i sina val mellan fortsatta studier eller förvärvsarbete. Eleverna måste därför ges mera konkret föreställning såväl om gymnasieskolan som om arbetsmarknaden. Det senare kan ske genom arbetslivsorientering ute på arbetsplatserna och i skolan. En förstärkt information till eleverna genom bl. a. de fackliga organisationernas försorg om vad olika yrken innebär skulle medföra att eleverna fick en mer realistisk bild av det arbetsliv de kommer att möta. Informationen om gymnasieskolan kan ske genom en intensivare studie- och yrkesorientering (syo) i allmänhet, genom studiebesök i gymnasieskolan och samtal med lärare och elever på resp. linje eller kurs som är av särskilt intresse för eleven och s. k. arbetsmarknadsdagar för elever i avgångsklass. Personalen i resp. gymnasieskolan måste ges bättre information om den andra skolformen. 1125 kommuner pågår /78 försöksverksamhet med s. k. modifierad intagning, vilket innebär att eleverna söker till gymnasieskolan på sina betyg från nionde årets hösttermin och redan tidigt i årskurs 9 får ett preliminärt intagningsbesked. Vårterminen kan då användas för aktiv, konkretiserad studie- och yrkesorientering för de elever som inte fått sina val tillgodosedda eller som är osäkra i sitt studie- och yrkesval. Detta intagningssystem innebär också att de lokala skolmyndigheterna får mera tid att anpassa gymnasieskoleorganisationen till elevernas önskemål. Vi finner det angeläget att detta intagningssystem införs reguljärt i hela landet inför intagningen 1979/80. 1 propositionen om skolans inre arbete (prop. 1975/76:39) framhöll den socialdemokratiska regeringen att särskilda åtgärder behöver sättas in för att hjälpa de ungdomar som inte går vidare från till gymnasieskolan. Skolstyrelserna bör kontinuerligt hålla sig informerade om vilka ungdomar som behöver särskild hjälp och stimulans och följa var och en som inte studerar eller har arbete för att i samverkan med eleven utröna om intresse finns för någon form av utbildning. Skolan bör därvid hålla nära kontakt med sociala centralnämnden eller motsvarande organ i kommunen samt den lokala arbetsförmedlingen. (UbU 1975/76:30, rskr 1975/ 76:367) hade ingen erinran mot de föreslagna åtgärderna. De lokala och regionala planeringsråden mellan skola och arbetsliv som också är en del i SIA-beslut och som bildades innebär ett nytt forum för samråd om och initiativ i dessa frågor. En brist i denna organisation är dock att regeringen föreslog att de regionala råden endast fick bildas i de tre storstadslänen. I en motion (1976/77:761) reagerade vi emot detta. Som svar på denna motion uttalade utbildningsut skottet i ett enigt betänkande (UbU 1976/77:13) att utskottet förutsätter att organisationen med regionala planeringsråd byggs ut. Enligt vår mening är det uppseendeväckande att regeringen inte heller i årets budgetproposition fullföljer SlA-beslut. bör därför återigen uppmana regeringen att återkomma i denna fråga. Korta, yrkesinriktade och påbvggbara kurser Alla ungdomar bör ges reella möjligheter att fortsätta i gymnasieskolan. En stor grupp ungdomar kan inte tillgodoses av nuvarande utbildningsmöjligheter inom gymnasieskolan. Åtskilliga ungdomar avbryter också sina gymnasiestudier. Anledningarna till detta är många. För åtskilliga elever gäller dock att de är skoltrötta och behöver en helt annan utbildning. Förslag till en annorlunda utbildning har också utarbetats dels av en arbetsgrupp för gymnasieskolfrågor som den socialdemokratiska regeringen tillsatte 1975, dels av sysselsättningsutredningen, dels av . Liksom vid föregående anser vi att utbudet av korta, yrkesinriktade och påbyggbara kurser med omfattande inslag av praktik/arbetslivserfarenhet bör ingå som en del i det reguljära utbildningsutbudet. Den borgerliga majoriteten avslog detta yrkande. Regeringen vidhåller nu i budgetpropositionen uppfattningen att sådan utbildning inte bör ingå i det fasta utbildningsutbudet och att regeringen i stället vid behov bör fatta beslut om korta, yrkesinriktade kurser i särskild ordning. Detta kan endast tolkas så att regeringen ser dessa kurser som enbart en sysselsättningsåtgärd som skall insättas i vissa arbetsmarknadssituationer. Vi betraktar dessa kurser också som en metod att skapa ett bredare utbildningsutbud i syfte att ge fler ungdomar yrkesutbildning, dvs. att förebygga kommande sysselsättningssvårigheter. Genom att regeringen avvisar detta utbildningsutbud som en del i det reguljära omöjliggörs långsiktigt planeringsarbete hos de lokala skolmyndigheterna. Eftersom så många parter är inblandade i planeringen av denna typ av utbildning med nära arbetslivsanknytning är detta särskilt besvärande. Det finns risk för onödiga improvisationer som går ut över utbildningens kvalitet. Påbyggbarheten tycks t. ex. under innevarande år helt ha kommit i bakgrunden. Det är därför glädjande att såväl som sysselsättningsutredningen nu föreslagit att försöksverksamhet bör komma i gång med korta kurser varvade med praktik/arbetslivserfarenhet där meningen är att kurserna och tiden i arbetslivet kan byggas samman till en fullständig gymnasial yrkesutbildning. Vi menar att längre planeringstider för de lokala skolmyndigheterna skulle innebära att större uppmärksamhet kunde ägnas åt möjligheten att bygga samman korta kurser till en mer fullständig yrkesutbildning. Vidare har regeringen maximerat kursernas längd , vilket också är olyckligt. Även om det är så att många av de ungdomar kurserna vänder sig till har lättare att påbölja en kort kurs, bör det även vara möjligt med längre kurstid på det sätt som arbetsgruppen om gymnasieskolefrågor föreslog. Vi föreslår att ges i uppdrag att planera för i första hand 2 000 årselevplatser såsom en del i det fasta gymnasiala utbildningsutbudet. Det bör då beaktas vad som ovan sagts om kursernas längd och påbyggbarhet samt behovet av planeringstid. Genom att kurserna företrädesvis föreslås bli relativt korta blir antalet ungdomar som kan nås med detta utbildningsutbud större än de minst 2 000 årselevplatser som vi anser bör vara ett riktmärke för planeringen. Dessa elevplatser bör kunna rymmas inom de föreslagna ramarna för gymnasieskolans intagningskapacitet. Förslaget i budgetpropositionen att bemyndiga att inte som f. n. enbart omfördela inom resp. ramar för gymnasieskolekapaciteten (dels ramen för den direkta grundskoleanknutna delen av gymnasieskolan - den s. k. stora ramen - dels ramen för övriga specialkurser - den s. k. lilla ramen) utan även att omfördela mellan ramama underlättar möjligheterna till omfördelning. I den mån omfördelning av elevplatser mellan olika studievägar inte skulle vara möjlig fullt ut bör det totala antalet elevplatser ökas. Det är viktigt att länsskolnämnder, länsarbetsnämnder och kommuner får veta vilka resurser som står till förfogande för denna verksamhet. De lokala skolmyndigheterna bör ges ansvaret att snabbt kunna handla för att möta akut uppkomna utbildningsbehov för den här aktuella ungdomsgruppen. Då det ofta gäller att övervinna skoltrötthet är det betydelsefullt att kunna anpassa kursernas längd, kursstart under läsåret och veckotimtal för kurserna till de aktuella ungdomarnas behov och förutsättningar. Den stora flexibiliteten i anordnandet av dessa kurser borde vidare underlätta för flera handikappade elever att genomgå gymnasieskoleutbildning. För andra kan möjligheten att kombinera deltidsarbete och deltidsstudier vara en stor fördel. En mer flexibel gymnasieorganisation Många åtgärder vidtas f. n. från skolans och arbetsmarknadsmyndigheternas sida för att öka ungdomarnas intresse för gymnasial utbildning, t. ex. uppföljande studie- och yrkesorientering förden som slutar utan att studera vidare, modifierad intagning till gymnasieskolan som ger längre planeringstid för både individ och lokala skolmyndigheter samt verksamhet med kortkurser och specialkurser av olika slag. För att möta ungdomarnas behov som man på dessa sätt söker fånga upp behövs en stor rörlighet i den lokala gymnasieskolorganisationen. Med undantag för de ovan behandlade korta kurserna är de lokala och regionala skolmyndigheternas möjligheter att snabbt anpassa skolorganisationen till ungdomarnas behov mycket begränsade. Enligt vår mening bör detta förhållande ändras genom att en ny beslutsordning genomförs som i större utsträckning låter kommuner och regionala organ delta i planering och beslut gällande gymnasieskolan. Även arbetsmarknadens organisationer bör få möjlighet att delta i beslutsprocessen. Detta överensstämmer väl med direktiven till utredningen om skolan, staten och kommunerna, utredningen om den gymnasiala utbildningen och decentraliseringsutredningen. Förutom att en sådan beslutsordning skulle möjliggöra en ökad anpassning till regionala och lokala behov skulle ett mer effektivt utnyttjande av länets samlade gymnasiala utbildningsresurser kunna nås. F. n. inträffar att det antal intagningsplatser som ställts till förfogande inte kan utnyttjas i full utsträckning. Inte minst med hänsyn till det ökande antalet 16-åringar är det nödvändigt med en mer flexibel och rationell organisation av gymnasieskolan. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att hos regeringen hemställa att ges i uppdrag att planera korta, yrkesinriktade och påbyggbara kurser i gymnasieskolan från , i första hand motsvarande 2 000 årselevplatser, i enlighet med vad som anförs i motionen, 2. att avslår förslaget i prop. 1977/78:100 bil. 12 (C 28, ) om en ökning av antalet bidragsrum för främjande av lärlingsutbildning hos hantverksmästare m. m. från 900 till 1 100, 3. att till Bidrag till främjande av lärlingsutbildning hos hantverksmästare m. m. för /79 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . minskat förslagsanslag av , 4. att beslutar att hos regeringen hemställa att ges i uppdrag att införa s. k. modifierad intagning till gymnasieskolan i hela landet fr. o. m. /80 i enlighet med vad som anförs i motionen, 5. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om förverkligandet av tidigare riksdagsbeslut om regionala planeringsråd i varje län, 6. att beslutar att hos regeringen hemställa om att regeringen meddelar föreskrifter så att gymnasieskolans organisation fr. o. m. /80 i största möjliga utsträckning avgörs av länskolnämnderna inom de ramar som fastställts av regering och riksdag. () () () () () () () () () () ()