mot · FU0226 · 1970-01-12 00:00:00 — av m. fl. angående sänkning av skatten på gas sorn drivmedel till bilar, m. m. Luftföroreningarna utgör en allvarlig hälsofara. En betydande del av föroreningarna kommer från bilavgaserna. Speciell uppmärksamhet har riktats mot vissa ämnen i bilavgaserna såsom koloxid, kolväten, kväveoxider och kanske främst blyet. Men utöver dessa finns 150200 olika ämnen av vilka endast en mindre del är identifierade. Det är därför ganska naturligt att krav på bättre avgasrenare har framförts med allt större skärpa. 1969 fastslog att avgasutsläppen från bensindriven bil av eller senare års modell inte får överstiga följande värden: koloxid per km, kolväten per km. Bestämmelserna gäller bilar vilkas motorer har en cylindervolym av och vilkas totalvikt uppgår till högst . För bensinblyet gäller att halten av tetraalkylbly inte får överstiga . Luftmätningar i världens storstäder har visat på föroreningsnivåer som är direkt hälsovådliga. blev situationen i mycket allvarlig på grund av luftföroreningarnas koncentration. Människors upplevelser i och många andra storstäder har tjänat som väckarklockor världen över. Ansvariga myndigheter har tvingats till handling. Bästa exemplet är kanske . fastställdes en tidtabell för en skärpning av normerna för bilgasutsläppen, som innebär att bilar som tillverkas efter eller bilar av modeller måste vara konstruerade så att avgasutsläppen reduceras till högst av de normer som gäller modeller. Det är en radikal lagstiftning, som förtjänar att uppmärksammas och få sin efterföljd även i vårt land. Intensiva insatser måste göras för att nå tekniska lösningar på fordonsområdet som nedbringar luftföroreningarna. Man kan emellertid nå en minskad luftförorening genom att välja andra drivmedel till bilarna än bensin eller dieselolja. Den eldrivna bilen har länge framstått som något av ett ideal från miljövårdssynpunkt. Ett omfattande utvecklingsarbete har bedrivits och fortgår för att få fram en konstruktion som är fullt jämförbar med den bensindrivna bilens. Goda resultat har uppnåtts, men är elbilarna behäftade med vissa svagheter såväl ekonomiskt som prestationsmässigt. De är därför ännu inte konkurrenskraftiga annat än i speciella situationer. Det finns dock ett tredje drivmedel, som skulle gå att utnyttja med relativt kort omställningsprocedur, och det är gas. Med gasdrift slipper man blyföroreningama helt, koloxidutsläppet blir 0,1 volymprocent mot bensinmotorns och kvävehalten är väsentligt lägre. Driftmässigt är gasbilarna helt jämförbara med bensinbilarna, till och med överlägsna i vissa avseenden. I andra länder ökar gasdriften snabbt. I finns 15 000 16 000 bilar som går på gas, varav en stor del i yrkesmässig trafik. I finns ca 300 000 gasdrivna bilar. I , och används också gasdriften med goda resultat för att motverka luftföroreningarna. Man frågar sig då varför den betydligt miljövänligare gasen inte används av svenska bilinnehavare. Svaret är säkert av ekonomisk art. Gasdrivna bilar var på väg att slå igenom även i vårt land , men efter skattehöjningar blev det stopp på denna utveckling. Det finns anledning att beklaga det. I dagens trafik- och avgassituation borde gasdriften tvärtom stimuleras. Visst kräver övergången till gasdrift en del åtgärder. Men alla bensinmotorer går att utrusta för gasdrift för en kostnad på . Ett annat problem utgör bristen på gasmackar. Men kommer de ekonomiska förutsättningarna, kommer också den service som behövs. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att i skrivelse till Kungl. A. förslag om en sänkning av skatten på gas som drivmedel till bilar av sådan omfattning att gasdriften blir ekonomiskt fördelaktig jämfört med besindrift, B. utredning angående de åtgärder som i övrigt krävs för att underlätta gasdrift för bilar. () ()