Question:
Lžete, obvinil Babiše kolega z koalice. A nebyl sám

Na případ kolem dotace na farmu Čapí hnízdo se při dnešních
interpelacích ve sněmovně ptalo ministra financí Andreje Babiše (ANO) hned
několik poslanců. Padala slova o lhaní. Ministr bude muset zodpovědět
dotazy písemně, na odpoledním jednání dolní komory nebyl přítomen.

Úřady udělily v minulosti za pochybení při čerpání dotace na stavbu
farmy několikamilionovou pokutu. Poslanec ČSSD Antonín Seďa přitom citoval
z Babišovy písemné odpovědi na jeho prosincovou interpelaci ohledně
trestního oznámení kvůli Čapímu hnízdu. „V této souvislosti si však
dovolím konstatovat, že jakékoli udělení dotace ve prospěch Čapího
hnízda bylo v souladu se všemi právními předpisy a již bylo zájmem
kontrolních orgánů, přičemž výsledky těchto orgánů byly negativní, to
je, nebyla shledána pochybení,“ četl dnes Seďa z lednové Babišovy
odpovědi.

Je podle Sedi jasné, že Babiš nepsal pravdu. „Mrzí mě, že jste ve své
písemné odpovědi na mou ústní interpelaci lhal,“ řekl poslanec. „Chci
se zeptat, jak se k této skutečnosti postavíte, protože váš odpustek v
navýšení rozpočtu Nadace Agrofertu o 50 milionů korun tohle nevyřeší,“
uvedl.

Na stejný rozpor upozornila poslankyně za TOP 09 Věra Kovářová (STAN). „Ten
rozpor je očividný a pochybuji o tom, že je možné ho přijatelným
způsobem vysvětlit. Nicméně právě o to vás nyní žádám,“ řekla
poslankyně. Rovněž Daniel Korte (TOP 09) poukazoval na Babišovy „pozoruhodné“
výroky, které se podle poslance logicky vylučují. Kromě slov o auditech bez
závad zmínil i Babišovo dřívější tvrzení, že Čapí hnízdo je jeho
nejúspěšnější projekt, přičemž nyní podle médií prohlásil, že se
ho kauza netýká.

„Zdá se, že u vás propuká schizofrenie, protože jestliže to není vaše
a patří to holdingu a vy jste jediný majitel holdingu, tak nevím, jak si to
mám vysvětlit,“ podotkl Korte. Babiše se ptal, kdy tedy lhal. „Jestli si
dám dohromady jedna plus jedna, tak v jednom z těchto výroků jste musel
evidentně lhát,“ uvedl v jiné interpelaci Radim Holeček (ODS). Babiš se v
záležitosti kolem farmy, kdy oprávněnost čerpání padesátimilionové
dotace prověřují česká policie i Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF),
začíná podle Holečka „malinko zamotávat“.

Na dotační podvody v Česku se chtěl Babiše ptát i Martin Novotný z ODS.
Jeho dotazy se ale stočily k ministrovým absencím na interpelacích, které
se podle Novotného staly konstantou.

Chyběla však dnes i řada dalších ministrů včetně premiéra Bohuslava
Sobotky (ČSSD), který byl na zahraniční cestě v Bavorsku. Na dotazy
poslanců odpovídali jen ministryně školství Kateřina Valachová (ČSSD),
ministryně pro místní rozvoj Karla Šlechtová a ministři dopravy,
životního prostředí a obrany Dan Ťok, Richard Brabec a Martin Stropnický (všichni
ANO).

Poslankyně Markéta Adamová (TOP 09) v souvislosti s absencemi ministrů
žádala předsedu sněmovny Jana Hamáčka (ČSSD), aby o tom se Sobotkou
promluvil. „Činím tak pravidelně, učiním tak znova,“ odpověděl
Hamáček.

Choices:
- rozhovor
- komentář
- zpravodajství


Question:
Klára Samková: Nad Topolánkem se mi zvedl kufr. Málem jsem... Islám je
zrůdný. Havel nechápal, že lidé odmítají shánět hajzlpapír a vložky

Advokátka a aktivistka Klára Samková si uvědomuje, že lidé odmítají
shánět základní potřeby a chtějí se základním způsobem mít dobře. V
rozhovoru pro ParlamentníListy..cz však dává najevo, že ani Babišův ,,praktický“
způsob myšlení na dobré vládnutí nestačí. Věnuje se i nedávné kauze
,,tmavších“ prvňáčků z Teplic.

Opět jsme oslavili výročí 17. listopadu. V jakém stavu je naše demokracie
a do jaké míry jsme se za poslední dobu přiblížili či nepřiblížili k
tomu, o čem jsme snili po roce 1990? Někteří vidí ohrožení demokracie v
Andreji Babišovi a Miloši Zemanovi. Sám Andrej Babiš tvrdí, že právě on
chce realizovat to, o čem jsme tenkrát snili: Fungující ekonomika,
úspěšné rodinné firmy, infrastruktura, fungující státní správa… Co
je spíše pravda?

Myslím, že se hodně liší to, o čem snil pan Babiš a jeho soukmenovci a ti,
které bych nazvala „normálními lidmi“, tedy lidé, kteří nepožívali
žádných výhod komunistického režimu, zejména těch, které vyplývaly z
členství v komunistické straně. Komunistům typu pana Babiše bylo zřejmé,
že se ekonomické možnosti tzv. komunismu vyčerpaly. Uznávám, že řada z
nich byli kreativní lidé, kteří se prostě chtěli seberealizovat, a to za
jakoukoliv cenu. Většina lidí však takovou cenu nebyla ochotna platit – a
ti byli biti. Přitom už toho nefunkčního poklonkování měli všichni taky
dost. Podle psychologů je jednoznačně jasné, co činí člověka šťastným:
je to osobní naplnění a možnost rozvinutí svého potenciálu tak, aby
každý skutečně byl tím, kým může být. Fungující ekonomika,
úspěšné rodinné firmy, infrastruktura, fungující státní správa je
DŮSLEDKEM osobního rozvoje jednotlivých lidí.

Protože – a i moje osobní zkušenosti jsou jednoznačně takové – když
lidé dostanou šanci, skutečnou šanci, začnou spontánně věci opravovat a
vylepšovat, ať jsou popeláři, matky v domácnosti nebo přednostové
vědeckých ústavů. Osobní naplnění je největší „droga štěstí“.
Pan Babiš toto vůbec nechápe. Zaměňuje důsledek za příčinu. K tomu, aby
vůbec pochopil, jaké nefunkční pitomosti tvrdí, mu totiž schází jedna
naprosto základní vlastnost – totiž elementární bezzásluhová úcta k
lidem. Jeho plán nemůže vyjít ani v případě, že by se třeba na
Mácháči objevil bezedný vrt ropy a finance by přestaly být problém.

Pokusím se to zformulovat ještě jinak: Mnoho lidí si to samozřejmě
neuvědomovalo, respektive nebylo schopno to artikulovat, ale pod pojmem „pád
komunistického režimu“ jsme si představovali osobní svobodu a lidskou
důstojnost, bez ohledu na stranickou knížku. V tomto směru jsme si –
troufám si říci, že jsem schopná to kvalifikovaně posoudit – pohoršili.
A to právě následkem existence lidí, jako je pan Babiš a všichni ti,
kteří mu připravili cestu k moci.

Babiš, který je v tuto chvíli nejsilnějším politikem, zmiňuje jen
okrajově, v podstatě vůbec, v souvislosti se sny a realitou po roce 1989,
Václava Havla. Akcentuje již zmíněné praktické, hmotně zaměřené
záležitosti. Je to tak, že český národ se nyní již, s prominutím, „vyprdnul“
na Václava Havla, jeho představy o lepším světě, o šíření globálního
dobra…? A jde mu nyní o „babišovsky“ praktické zajištění fungování
státu?

Pan Babiš není filozof – čímž, aby bylo jasno, netvrdím, že Václav
Havel byl. Rozhodně však měl k filozofii blíže než pan Babiš, který
vůbec netuší, co to je. Netuší, že filozofie dává návod na praktické
uchopení reality, dává tomuto úchopu obsah. Vůbec se zde nechci vyjadřovat
k nějakému „globálnímu dobru“ či k „lepšímu světu“, ale dovolím
si předestřít vlastní myšlenky.

To, co naprosto zásadně podcenil Václav Havel, byla oprávněná touha lidí
po elementárním komfortu. Prostě toho stálého shánění hajzlpapíru,
menstruačních vložek, banánů před Vánocemi, auta jako celoživotního
majetku, nemožnosti slušného bydlení, toho měli už všichni dost. Myslím
si, ba jsem o tom přesvědčena, že je oprávněná touha každého člověka
bydlet v pěkném a zdravotně nezávadném bytě s hezkým vybavením, moci se
za svůj plat slušně obléknout a normálně najíst. To obracení každé
koruny je nesmírně únavné, vyčerpávající a ducha ubíjející. Václav
Havel finančně nikdy zásadním způsobem nestrádal a tyto elementární
potřeby lidí nechápal.

Já mám na to jiný pohled. Jsem ráda za takzvaně „konzumní společnost“,
která pomocí nejrůznějších supermarketů tuto potřebu lidí zasytí.
Samozřejmě, mnoho lidí nadává, jak se plýtvá, že lidi si kupují více
věcí, než potřebují, neváží si jich a tak dále. Ale to přejde. Ten
hlad po základních jistotách střechy nad hlavou a elementární ne-bídy
ještě není zasycen. Pokusím se to vyložit ještě jinak: Mám ráda
takzvané „venkovské romány“ 19. století. Jindřicha Šimona Baara,
Václava Beneše Třebízského, ale i Boženu Němcovou, Vlastu Pittnerovou,
nebo „Na statku a v chaloupce“ od Hálka. Jsou to velmi dobré sociologické
studie 19. století. Když si uvědomíte, že ještě před nějakými sto
padesáti lety – tedy v generaci mých prarodičů, tedy opět v čase, do
kterého „dohlédneme“ – pracovala děvečka celý rok na to, aby od selky
dostala na dvě sukně, vidíme ten obrovský hlad po materiálním
zabezpečení jako oprávněný.

Ovšem to, že tato bída byla (ale ona bohužel nebyla – viz např.
problematika exekucí) zasycena, neznamená, že tady je možno pouze na „babišovském“
základě vybudovat funkční stát. Opak je pravdou.

Pravicoví politici tvrdí, že se nyní máme nejlépe v historii naší země.
Do jaké míry je to pravda? A co by nová vláda měla udělat pro sociálně
slabé skupiny obyvatel? Kterým skupinám se dnes žije těžko?

Ať už jdou takzvaně pravicoví politici skutečně někam. Říkám „takzvaně“
pravicoví politici, protože ti, kteří se v ČR za pravici považují, ve
skutečnosti vůbec žádnou pravicí nejsou. Pravice dbá především na
právo a spravedlnost. To je naší pravici – a to zejména ODS, a to bohužel
již od jejího vzniku – naprosto šumák. Pro všechny tzv. pravicové
politiky je právo něco, co brání ekonomice. Tito pánové chyběli již v
první hodině na právech, kde se probírá, co to vlastně právo je –
právo je způsob organizování společnosti. Právo se vyvinulo evolučně za
účelem lepšího fungování společnosti, pro zlepšení „fitness“ jak
jedinců v této společnosti, tak společnosti jako celku. Pokud funguje právo
a obecná spravedlnost, žije se všem lépe, i těm sociálně nejslabším.
Což je moje odpověď na otázku, „co by vláda měla dělat pro sociálně
nejslabší“. Držet se spravedlnosti, prosím!

Ještě bych ráda řekla pár slov k tomu „mít se nejlépe“. Abychom mohli
toto zhodnotit, musíme se zamyslet nad tím, co jsou skutečné potřeby lidí.
Ty definoval známý psycholog Maslow jako tzv. Maslowovu pyramidu potřeb. Jako
základní potřeby byly uznávány nejdříve ty uspokojující fyziologické
potřeby, jako jsou hlad a žízeň, na druhém stupni je potřeba bezpečí a
na třetím stupni je údajně potřeba být přijímán, někam patřit – a
také potřeba lásky, případně se rozmnožovat. Tyto potřeby jsou
skutečně v současné době uspokojovány nejlépe, jak kdy v historii byly.
Jenže soudruzi takzvaní pravičáci zapomněli, že věda poněkud pokročila
a zjistila, že toto uspořádání potřeb není správné. Při jeho aplikaci
totiž nelze vysvětlit skutečné pohnutky v životě lidí, nelze vysvětlit
jejich činy. Pokud by toto uspořádání platilo, nikdy nevysvětlíme, jak
byl možný vznik uměleckých děl v koncentračních táborech, jak je možné
hrdinství vojáků obětujících dobrovolně a vědomě svůj život pro
zlepšení postavení jejich druhů.

Poslední výzkumy ukazují, že pokud jsou ty nejzákladnější potřeby
uspokojeny úplně elementárním způsobem, velmi rychle – a
nepředvídatelně – se dostavují potřeby další, a to dokonce takové,
které v Maslowově pyramidě vůbec nejsou zmíněny. Např. po celé planetě,
bez ohledu na to, v jaké civilizaci se nacházíte, lidé nesmírně silně
pociťují touhu po spravedlnosti a jsou ochotni pro dosažení spravedlnosti
ledasco obětovat. To platí nejen u nás, ale svědčí o tom např. i řada
historek sepsaných v mojí převelice oblíbené knížce našeho předního
entomologa a vedoucího výzkumné stanice na Papui Nové Guinei prof.
Novotného, která nese název „Papuánské polopravdy“. Touhu po
spravedlnosti sdílíme s amazonskými indiány, s Papuánci, kteří žijí
takřka v době kamenné, stejně jako s burzovními makléři z Wall Streetu
– ano, i oni po ní touží, protože jinak totiž by byl trh neregulovatelný
a mohli by si všichni dát sekerkami do hlavy rovnou.

Takže, abych se vrátila k výše položené otázce, s tím „nejlíp“ jsou
naši pseudopravičáci vedle jak ta jedle. Anebo jinak – pokud má být toto
„nejlíp“, tak to jsme na tom hodně, opravdu hodně uboze a dotyční by se
měli jít schovat za buk a nevystrkovat ani nos.

Opět se hovoří o orientaci naší země „na Východ“ nebo „na Západ“.
Příznivci EU se děsí referenda, které by dle ANO nemělo postihnout otázku
setrvání v EU, ale nemusí to být konečný postoj. Okamura či KSČM se tomu
vůbec nebrání. A Okamurova SPD, jejíž většina poslanců se pozitivně
dívá na Putina, nejspíše obsadí funkci šéfa bezpečnostního výboru
Poslanecké sněmovny. Jak se na obě záležitosti díváte?

Na tyto záležitosti je potřeba se podívat s odstupem. Já jsem si jej teď
dopřála – byla jsem tři týdny v Nepálu, capkala jsem si tam pod
Himálajem cestou necestou a musím říci, že mi tento odstup skutečně
pomohl. Především mi pomohl úplně odmítnout tady toto rozdělování „Východu“
a „Západu“, a to zejména v evropském slova smyslu. Když jsem si při
pohledu na osmitisícovky vzpomněla na to, jak si EU hraje na „Západ“,
musela jsem se dát do smíchu. Protože co udělalo „Západ“ skutečně „Západem“?
Byla to lidská kreativita. To, čemu se říká „síla ducha“. A ta v
regionu, který si pošetile říká „Západ“, začíná scházet,
respektive, je uměle byrokraticky potlačována.

Ovšem právě tato kreativita je pravou podstatou lidství, přičemž je to
právě ona, která přináší ekonomické bohatství jako svůj vedlejší
produkt. Vytryskne znovu a znovu – někde... Možná v Rusku, možná v
Jižní Americe... Kde ale kreativita nevytryskne zcela určitě, je současná
EU a islámské státy, které mají její potlačování přímo v základech
své ideologie. Takže se oprostěme od nějakých referend, pseudoreferend,
plácání úvah, jestli Putin ano, nebo ne... – když řekneme, že ne –
fakt ho trefí? Má vůbec smysl se takovou otázkou, jejíž řešení vůbec
nemůžeme ovlivnit, zabývat?

A definujme znovu, co chceme: Chceme svobodu ducha, svobodu duše, chceme
prostředí, které nám umožní radovat se ze života, vytvářet jej a
ovlivňovat jej účinným způsobem. To je to, co chci já a co dle mého
názoru chce naprostá většina lidí, i když si to možná takto neuvědomuje.
A co se týká výše zmiňovaných subjektů, ať se laskavě přeorientují na
to, jak dosáhnout těchto hodnot – jinak totiž ta „referenda“ jsou jen
mlácením prázdné slámy...

Byl to také Okamura, kdo nedávno vyzval ke změně statusu veřejnoprávních
médií České televize a Českého rozhlasu. Je pravdou, že zejména ČT je
kritizována za stranění některým politikům a špinění jiných. Zemanova
kancelář si na ni stěžuje často. Kritizován je i např. výběr hostů do
pořadů Václava Moravce. Oproti tomu zastánci ČT tvrdí, že jakákoliv
podobná změna by ohrozila naši demokracii. Jak hodnotit práci ČT a ČRo? Je
třeba přistupovat ke změnám?

Na danou problematiku se podívejme z dvojího hlediska:

A) otázky zákonného postavení

B) z hlediska výsledků práce

Ad A) Kdo tvrdí, že „veřejnoprávní“ znamená „na politickém
rozložení sil nezávislý“, nechť si dá studený obkládek na hlavu,
pozře aspirin a zapije jej slivovicí. Nic jiného mu nepomůže. Ředitelé
těchto tzv. „veřejnoprávních“ médií jsou samozřejmě – a přímo ze
zákona – dosazováni na základě (byť i zprostředkovaně) rozložení
politické moci v Parlamentu. Rada pro rozhlasové a televizní vysílání,
jakož i rozhlasová a televizní rada – totéž. Tedy obě tzv. „veřejnoprávní“
média jsou ve skutečnosti POLITICKÝMI NÁSTROJI, které jsou ovládány
politickými elitami vždy minulého období. Protože samozřejmě lidé,
kteří mají zásadní vliv na chod těchto médií jsou ve funkci v době, kdy
ti, kteří je do funkcí jmenovali, již nejsou u moci. Což je například
dnešní situace. Proto taky činnost zejména České televize vypadá, jako
kdyby ji ovládala tlupa schizofreniků. Svým způsobem to je i pravda,
protože o dnešní situaci rozhodují muži a ženy minulosti. Výsledek je ta
směšnost, které jsme každodenními svědky. Z tohoto hlediska fandím
Babišovým médiím, protože tam to je alespoň jasné: Dnes je u moci
vlastník těchto médií, tak se píše z hlediska toho, kdo je u moci.
Schizofrenní posun se nekoná.

Čímž jsem zhodnotila i to ad B) – tzv. veřejnoprávní média pracují v
MINULOSTI.

Např. Václav Moravec udělal ze svých „otázek“ v podstatě pořad „Chcete
být milionářem“ na politická témata, ovšem bez těch finančních
bonusů. Zkouší vybrané subjekty ze znalosti politických báchorek z
minulosti...

Pokud se chceme dobrat nějakého zlepšení – a to, předpokládám, chceme
– je dle mého názoru potřeba udělat naprosto brutálně zásadní reformy
v obou médiích. Především je potřeba je napojit přímo na státní
rozpočet, zrušit koncesionářské poplatky a rozhlas i televizi dát pod
ekonomickou supervizi Nejvyššího kontrolního úřadu – a to velice tvrdou.
Ředitelé by i nadále měli být „dosazováni“ politickými nástroji,
ovšem daleko diverzifikovanějšími. Tedy na jejich jmenování by se mělo
podílet daleko více subjektů než dnes. Tito ředitelé by měli být v
zásadě pouze ekonomickými řediteli-manažery. O rámci obsahového
vysílání by měla rozhodovat Rada, ovšem ve zcela jiném složení, ve zcela
jiném uspořádání a se zcela jinými pravomocemi. V dnešní poloze jsou
Rady bezzubými politickými přisluhovači...

Snad jen na závěr: Přestože s Českým rozhlasem mám já osobně
nepoměrně horší zkušenosti než s Česku televizí, myslím, si, že tam je
možno řešit situaci v rámci zachování tzv. „veřejnoprávního“
statusu. U České televize bych si velmi dobře dovedla představit i
privatizaci. Ovšem ráda bych podotkla jedno: Česká televize již z velké
části privatizována je, totiž svými vlastními zaměstnanci. Jen se tomu v
normálním světě říká nikoliv privatizace, ale vytunelování.

Do boje o Hrad vpadl Mirek Topolánek. Okamžitě začaly klesat sázkové
indexy dalších kandidátů, Michal Horáček se propadl v měření
pravděpodobnosti vítězství již pod něj. Topolánek je nyní dle
sázkových kanceláří na třetím místě. Má šanci uspět? Co soudíte o
něm jakožto osobě, o jeho politické historii? Pomůže Miloši Zemanovi tím,
že zastíní dlouhodobě se propadajícího Jiřího Drahoše, o kterém i „kavárna“
tvrdí, že je „želé II“? Nebo je nutné se bát toho, kdo „Topola“ do
boje vyslal?

Nad kandidaturou Mirka Topolánka na úřad prezidenta se mi doslova a do
písmene „zvedl kufr“. Stravování v nepálských vesničkách a pití vody
z místních potoků jsem přežila naprosto bez úhony, ale když jsem se
ještě v Káthmándú dozvěděla tuhle zprávu, bylo to na živočišné uhlí
a endiaron. Jestli totiž někdo vnesl do české politiky manýry, které
přivedly k moci Andreje Babiše a polokriminální živly, tak to byl právě
Mirek Topolánek. Ano, já vím – skalní a bývalí členové ODS hýkají
nad jeho kandidaturou blahem... A najednou je zapomenuta kauza Promopro, kauza
Čunek, která přivedla na českou scénu justiční mafii, katarský princ, v
neposlední řadě též kšeftování s granty a s dotacemi, důsledkem čehož
byla kauza odsouzeného poslance Petra Wolfa, jehož hlasem dostala vláda Mirka
Topolánka důvěru. Mirek Topolánek má v mých očích oproti ostatním
kandidátům skutečně jedno zásadní plus, totiž že má vynikajícího
krejčího. Pohled na jeho dokonalé oblečky je pro mne potěchou. Ale ptám se
– zejména s ohledem na kauzy příkladmo výše uvedené – není to málo,
Antone Pavloviči?

Kandidatura Mirka Topolánka je dle mého naprosto neochvějného právního
názoru též neplatná, protože prostě nemá dost podpisů senátorů.
Výklad Ministerstva vnitra – které navíc k tomuto výkladu vůbec není
oprávněno, k tomu je oprávněn pouze soud – je zcela na úrovni
předchozího „výkladu“ zákona o volbě prezidenta ohledně „sčítání
průměrů“. Pokud by Mirek Topolánek snad vyhrál, jsem připravena
poskytnout právní zastoupení osobám, které podpořily kandidaturu na
petiční listině jiného kandidáta – a to senátorům, poslancům i
občanům – a tento výsledek volby napadnout. Prostě tato nezákonná
kandidatura jednoznačně charakterizuje postoj Mirka Topolánka k právu, což
ostatně lze od bývalého předsedy ODS předpokládat. Znáte to – je to o
tom prostředníčku.

Jak hodnotit poslední politickou produkci Miloše Zemana? Srší bonmoty,
dělá si legraci z novinářů i svého zdraví... Je v kondici vyhrát
prezidentské volby? A bylo by to dobře, s ohledem na jeho způsob řešení
povolební situace?

Musím předeslat, že Miloš Zeman je velmi vzdálen mým představám o tom,
jaký by měl být prezident. Na rozdíl od mnohých ho znám osobně, v letech
1990–1992 jsme byli spolu ve Federálním shromáždění. Ani tehdy jsme
nebyli na téže lodi, natož dnes. Z některých jeho výroků a činů mi jde
hlava kolem, což prosím berte jako velmi diplomatický výrok. Nicméně, jeho
kandidaturu hodnotím v souvislosti s ostatními kandidáty. Což jsou takřka
všichni – a to včetně Mirka Topolánka – nastrčené figurky finančních
kruhů. Jsem přesvědčena, že pan Topolánek dnes nekandiduje na prezidenta
jako „bývalý politik“, tedy „bývalý předseda vlády“, ale jako „protegé“
jistých finančně-mocenských zájmů.

Pan Horáček kandiduje, protože ho to baví a nemá co jiného na práci, pan
Hynek svoje spojení s jistou finanční skupinou vůbec nezakrývá a pan
Drahoš je „za slušňáka“ s tím, že se předpokládá, že když je
někdo dobrý vědec, tak je to čestný člověk „a tak vůbec“. Zde si
ovšem dovoluji připomenout kauzu prof. Sykové, která byla též „vynikající
vědec, čestný člověk, a tak vůbec“ – a všechno je nějak jinak, že?
Další prezidentští kandidáti jsou, přiznávám bez mučení slovy klasika
„pod moji rozlišovací úroveň“. Společného ale mají tito kandidáti
všichni jedno (a to i včetně notoricky neúspěšného pana Hanniga), totiž,
že jsou společnosti neznámí a zcela neznámé jsou jejich názory na
nejrůznější otázky související s životem České republiky, kterou mají
reprezentovat. Začít prezentovat své názory až v rámci volební kampaně,
to se mi jeví skutečně zcela nedostatečné a úřad prezidenta ponižující.
Pravomoci prezidenta jsou opakovaně prohlašovány za malé – ale to není
pravda. Nejdůležitější a zásadní pravomocí prezidenta je, že může
určovat témata celospolečenské diskuse. Jaká jsou témata nabízených „diskusí
s národem a národa“ jednotlivých kandidátů je přitom záhadou. S
výjimkou Mirka Topolánka, jehož názory „chlapa s gulama“ známe až
příliš dobře, je volba kohokoliv jiného než Miloše Zemana volbou naslepo.

Nevím, jaký je zdravotní stav Miloše Zemana, ale vím, že po velkou část
prezidentského mandátu byl zdravotní stav Václava Havla velmi neuspokojivý
a nikoho ani nenapadlo z tohoto faktu vyvozovat jakékoliv úvahy, či dokonce
důsledky. Je řada státníků a politiků, jejichž zdravotní stav byl
neuspokojivý, a přesto byli svými národy milováni a zvoleni. A že by W.
Churchill byl abstinent, to si v Británii nemohlo myslet ani malé dítě.
Přesto výkon jeho funkce premiéra v době II. světové války byl zásadní
a důsledky jeho volební porážky v roce 1945 byly rovněž v mnoha ohledech
fatální. A ty volby neprohrál kvůli své láhvi whisky denně. Proto
zdravotní stav Miloše Zemana nepovažuji za pozornosti hodný. Důležité pro
mne je, že to je pořád ten mazaný politik, který ví, kdo je kdo na české
politické scéně a obvykle své politické tahy promýšlí natolik dopředu,
že ostatní jen s otevřenou pusou koukají na výsledky, kde se to vlastně
ocitli...

K tomu, že já osobně budu volit přes obrovské výhrady, které k němu mám,
Miloše Zemana, mne vede i fakt, že ať bychom zvolili kohokoliv jiného, tak
to bude – nalejme si čistého vína – na dvě volební období. A tato
země si zasluhuje změnu za dříve než za deset let...

Zeman jede do Ruska, s ním chce jet i rekordně velká delegace podnikatelů. I
odpůrci Putina přiznávají, že Rusku se ekonomicky daří, navzdory sankcím.
Jak s odstupem hodnotit to, jak naše politika, ale zejména EU jako celek
zareagovala na události na Ukrajině z roku 2014? A jak dál s Ruskem, když
už budeme mít novou vládu?

Předně musím přiznat, že ukrajinským událostem jsem nikdy neporozuměla
– a na rozdíl od mnoha ostatních to uznávám. I proto si dovolím
předložit svůj pohled v poněkud obecnější rovině. Ptáte se „co dál s
Ruskem“. Myslím, že otázka by spíš měla znít: „A co dál Rusko s
námi a s EU?“ Protože ať si říkáme, co chceme, ani EU, a tím méně my
samotní, nejsme v pozici, abychom opravdu spekulovali „co s Ruskem“.

Povšimněte si, prosím, následujícího: Vůdčími zeměmi EU jsou bezesporu
Francie a Německo. Obě tyto země dostaly v Rusku v průběhu své historie
„na pozadí“. Napoleonovo tažení na Rusko bývá považováno za začátek
jeho konce. Nacistické Německo ve své rozpínavosti narazilo na Rusko a byl
to též začátek jeho následného velmi rychlého konce. Sankce EU a politika
EU vůči Rusku je dle mého názoru takové sofistikovanější „tažení na
Rusko“ v tradici výše zmíněných akcí. A kupodivu, kdo by to řekl,
výsledek je opět stejný jako v předchozích dvou případech: Rusko je
silnější, Rusko rozhodně nepadlo a EU má problémy (a ne, že nemá...). Je
otázka, zda právě sankce EU vůči Rusku nejsou tou bitvou u Kurska, která
změní expanzi EU v implozi.

Z tohoto hlediska považuji krok Miloše Zemana, totiž evidentní snahu o
znovuupevnění spolupráce s Ruskem, a to zejména na ekonomické úrovni, za
strategický státnický plán.

Stejně tak chápu jeho „paktování s Čínou“. Opět o režimu této země
nemám žádné iluze. Ovšem musíme si uvědomit, že právě nyní jsme pod
zásadním atakem islámské ideologie. Číňané nás mohou připravit o
peníze, mohou nás ekonomicky zneužít, ale rozhodně po nás nebudou chtít
naši duši. To chce pouze islám. Proto považuji „čínské“ kroky
prezidenta Zemana za strategickou obranu naší země proti islámu. Ne, že
bych z nich byla nadšená, ale ať jsem hledala, jak jsem hledala, sama jsem
nic lepšího nevymyslela...

Pokud jde o vyjednávání o vládě, média spekulují o tom, že Andrej Babiš
bude chtít politické strany, které s ním nyní do vlády jít nechtějí,
anebo jen bez něj jako premiéra, tlačit k podpoře jeho vlády dvěma
způsoby: Odřezáním jejich lidí ze státní správy a ze státních podniků
a vyhrožováním předčasnými volbami. Na které má peníze jen on. Jak
hodnotit zatím výkony jak Babiše, tak dalších stran při skládání vlády?
Jak by to mělo dopadnout?

Otázka „jak by to mělo dopadnout“ je úplně irelevantní. Ani pan Babiš
nepochopil, že společnost, a to jak česká, tak na celosvětové úrovni, se
nachází v tak složitém systému vztahů, že určit předem výsledek
čehokoliv je převelice ošidné. Vždy se na scéně objeví faktory, se
kterými nikdo nepočítal. Takže být na místě pana Babiše, lehce brzdím...
Jestliže si myslí, že „to dá“, neuvědomuje si, že i on se nachází v
nestabilní situaci, která se může zvrtnout v zatím zcela neviditelném
bifurkačním bodu. Doporučuji mu velmi usilovně hledat kompromisy. Nebo by
taky mohl skončit, jak praví klasická pohádka, v láhvi od octa.

Staly se některé nepříjemné záležitosti zavánějící rasismem.
Tajemník klubu SPD Staník měl ve Sněmovně říci, že „Židi a buzeranti
patří do plynu“. V Praze byl zmlácen a ponížen černoch. A děti v
Teplicích čelily nenávistným výlevům za to, že na jejich školním fotu
byly arabské a romské tváře. Jde o projevy nemocné společnosti, za které
mohou třeba ti, kteří brojili proti imigraci, jak třeba ukazuje na Okamuru a
na jiné Pavel Bělobrádek?

Pro zjednodušení, u všech těchto událostí vycházím z toho, jak je podala
mainstreamová média, a nezpochybňuji jejich pravdivost, i když, upřímně
řečeno, v některých ohledech mám o tom, že se události odehrály tak, jak
je popisováno, jisté pochybnosti. Všechny tyto tzv. „rasistické“
události – a je jich určitě mnohem, mnohem více, jen jsou mediálně
neviditelné – jsou zajisté politováníhodné. Nicméně, pojďme se pokusit
podívat se na to, PROČ k nim vůbec došlo/dochází. Dle mého názoru je
jejich společným základem celospolečenská cenzura diskuse na témata,
která jsou následně označena za „rasistická“. Nesmí se mluvit o
islámské hrozbě ovládnutí Evropy, o neustálém tlaku islámu na změny
evropského života, kultury a hodnot.

Začalo to tím, že ze znaku Realu Madrid zmizel křížek. Pamatujete na to
ještě? Ledaskdo kroutil hlavou a následně tvrdil, že se nic neděje.
Následují atentáty, terorismus, jenž s islámem (který se k terorismu
hlásí) údajně vůbec nesouvisí, již nepokryté – a mnohdy k mému
naprostému zděšení akceptované – požadavky na uplatnění práva šaría
v evropských zemích.

Stejně tak se nesmí mluvit o tom, že dosavadní politika všech vlád k
řešení tzv. „romské otázky“ je fatálním fiaskem, když vznikly
desítky nových vyloučených lokalit, je posilována umělá závislost Romů
na sociálních státních dávkách, neziskovka „Člověk v tísni“ byla
fakticky jmenována veřejným opatrovníkem Romů, jako kdyby byli mentálně
retardovaní, a vše je řešeno na úrovni „dejte polívka ta chudá pakáž“.
Diskutovat o radikální změně v řešení tohoto problému je nepřípustné.

Stejně tak je zcela nemožné se veřejně vyjadřovat a zpochybňovat úlohu
Evropské unie. Zde to již začíná nabývat rozměrů zpochybňování
vedoucí úlohy strany zakotvené v československé socialistické ústavě,
tuším v článku 4. Čekám ještě, kdy nemožnost takové kritiky bude
ještě transformována do trestného činu urážky majestátu.

Nemožnost svobodně diskutovat kontroverzní témata v oficiálních –
zejména veřejnoprávních – médiích potom vede do výbuchů frustrace,
jako jsou tyto. Podle mého názoru to je jen začátek. Cenzurní a
pseudocenzurní zásahy do veřejné debaty vedou k nutnosti znovuoživení toho,
v čem vyrostla moje generace – totiž k zavedení dvojího standardu. Toho,
co se říká na veřejnosti, a toho, co si člověk myslí v soukromí. Snaha
politických sil i tzv. neziskového sektoru – připomeňme, že jmenovitě
Člověk v tísni zcela nepokrytě přiznává, že mu jde o získání
politického vlivu a protlačení určitých názorových proudů, takže
vlastně obchází zákon o politických stranách a jedná se o jednoznačné
lobbistické uskupení fungující, paradoxně, za státní peníze – uměle
posunout ideový a ideologický směr uvažování společnosti na jistou
trajektorii totiž dovedl společnost k jevu, kterému se říká „pozitivní
zpětná vazba“. Připomeňme si, že zpětná vazba je způsob fungování
systému (zde společnosti), kdy výstup ze systému ovlivňuje zpětně jeho
vstup.

Kladná zpětná vazba způsobuje, že zvýšení hodnoty přiváděné z
výstupu na vstup způsobí další zvýšení hodnoty na výstupu. Tak
výstupní hodnota nekontrolovatelně roste, probíhá inflace toho jevu, který
je přiváděn z výstupu na vstup. Zde se moderním Koniášům povedla
realizace unikátního sociálního jevu, že čím víc obviňují společnost
z rasismu, tím rasističtější skutečně ta společnost je. Růst pozitivní
zpětné vazby je inflační, přestane růst až tehdy, když narazí na
omezení daná charakterem systému. Přeloženo do našeho příkladu: Tak
dlouho budou všichni obviňováni z rasismu, až se skutečně z lidí rasisti
stanou. Tento trend, který je mně naprosto zjevný a který mě samozřejmě
zcela děsí, může zarazit pouze jedno – okamžité ukončení „korektnosti“
a nazvání věcí pravými jmény. Dovolte mi, abych se o to na tomto místě
pokusila:

1) Migrace tzv. uprchlíků není žádná migrace válečných utečenců, ale
obsazování Evropy nepřátelskými jednotkami, které kdykoliv mohou zahájit
guerillovou válku.

2) Tzv. migrace nemá nic společného s naším údajným nedostatkem citu pro
humanitární pomoc. Ti, kteří ji potřebují, rozhodně nepochodují Evropou.

3) Islám je zrůdná ideologie a je naše vina, tedy vina Evropy, jejíž jsme
součástí, že minimálně od první světové války cíleně tuto ideologii
nelikvidovala stejně, jako posléze učinila s nacismem, fašismem a komunismem.
Zde máme, přátelé, velké rezervy a je nutno tuto naši nedbalost dohnat.
Islámu nenáleží ochrana náboženského vyznání.

4) Říkat v zemi, ve které je z jakéhokoliv jejího bodu vzdušnou čarou na
nejbližší hranice maximálně 200 km, že „u nás nejsou“, je evidentně
blbost.

5) Všechny kultury si jsou rovny a zasluhují ochrany. Je tedy otázka, proč
by stejnou ochranu neměla požívat kultura evropská a křesťanská. V
ochraně vlastní kultury a ideologie buď nám islám vzorem :-) .

6) Romové jsou menšina NÁRODNOSTNÍ/NÁRODNÍ, ze které byla uměle
vytvořena prakticky menšina sociální. Sebeidentifikace Roma je po cca 25
letech konzistentní státní politiky možná pouze jako sebeidentifikace
sociálně závislého flákače. Nedivme se, že se z toho ti lidi v podstatě
zbláznili. Je nutno okamžitě skončit se současnou politikou, zejména
různých „agentur“ a vyvolat širokou diskusi, co s tím dál – na
úplně jiných základech.

7) Romové nevědomky slouží jednak jako pokusní králíci, jak bude na
určité zákony a jevy reagovat „majorita“, jednak jejich falešná obrana
slouží pro utlačování majority. Viz např. školská inkluze.

8) Všechna ta ekonomická „zlepšení“, podle kterých co podnikatel to
podvodník, jsou jen postupnými kroky k omezení svobody všech. Nejdříve
podnikatelů, pak se přimáčknou zaměstnanci, protože ti už nebudou mít
možnost utéct „na volnou nohu“. Zároveň to je taková nenápadná forma
nacionalizace, kdy za vyvlastněné (tedy uměle zkrachované) podniky se ani
nemusí platit...

9) Žádost o vstup do Evropské unie podala vláda České republiky 17. ledna
1996 a ČR byla do ní přijata k 1. květnu 2004. EU roku 1996, ba i roku 2004
je něco zatraceně jiného než EU 2017/2018. Tohle jsme teda opravdu nechtěli,
sem jsme přihlášku nepodávali. Pojďme se bavit o tom,

a) jestli z toho ven;

b) a jestliže ano, jak z toho ven.

10) Dtto NATO. Bombardování fakt není humanitární akt, obranyschopnost
naší země konverguje k bodu nula a pomoci se můžeme dočkat tak akorát „bratrské“.

Opět: pojďme se bavit o tom,

a) jestli z toho ven;

b) a jestliže ano, jak z toho ven.

11) Pojďme diskutovat o tom, co vlastně chceme. Pokusím se to opět mírně
nadhodit:

a) Chceme se mít LÉPE. „ANO, bude líp“, bohužel, moc neplatí. To proto,
že se s panem Babišem pravděpodobně moc neshodneme (nebo alespoň já se
neshodnu), co to je to lépe. On nám chce nacpat teřichy (což teda nevím,
jak udělá, když na to prachy nejsou); já chci svobodu mysli, činu a slova.

b) Chceme, aby nám stát nekafral do života a neobtěžoval nás. Aby
nerozhodoval o tom, co je pro nás dobré a co ne.

c) Chceme, aby vlastní iniciativa byla hodnocena jako klad, který bude
odměňován, a nikoliv jako zápor, za který náleží trest.

d) Chceme, aby se věci začaly nazývat skutečnými jmény. Protože jak se
říká, že dobrá diagnóza je půlka terapie, tak pojmenování problému
znamená jeho poloviční vyřešení.

No a konkrétní náměty, návrhy a připomínky nechávám na čtenářích
Parlamentních listů. Můžete je psát buď do diskuse – pečlivě ji budu
sledovat – nebo na můj e-mail klara.samkova@lawyers.cz .

Choices:
- rozhovor
- komentář
- zpravodajství


Question:
Forbes: je načase zrušit „neefektivní bojkot“ Ruska kvůli Krymu

V době druhého výročí připojení Krymu k Rusku by měl Západ konečně
přehodnotit svůj postoj k němu a zrušit sankce, píše pozorovatel Forbesu,
bývalý pomocník prezidenta Ronalda Reagana Doug Bandow.

Zástupci Západu, zvláště Evropané, utratili mnoho zdrojů na podobné
omezující opatření, ale ničeho nedosáhli, uvažuje.

Před dvěma roky Rusko, podle slov Bandowa, „oddělilo Krym od Ukrajiny".
Poté se západní spojenci ze všech sil snažili zavést sankce proti Rusku,
ale bez zvláštního efektu. Dnes už nevěří tomu, že se Krym znovu stane
ukrajinským. Nicméně minulý týden Evropská unie vyzvala ještě více
zemí, aby se připojily k „neefektivnímu bojkotu", píše dále.

Jedním nejvýraznějších zastánců sankcí je Washington. V Evropě není
ani jeden názor ohledně této otázky.

„Mnozí Evropané přiznali, že činnost Ruska na Ukrajině s nimi není
nijak spojena, proto nevidí důvod se vystavovat úderu během složitého
ekonomického období, aby byla potrestána Putinova vláda", řekl Bandow.

Zastánci sankcí trvají na tom, že opatření takového typu údajně nutí
Moskvu dodržovat minské dohody a nutí ji, aby přestala podporovat obránce
na východě země.

Ale jde o to, že konflikt v Donbase utichl, prohlubuje se politická krize a
Brusel se může dostat do nepříjemné situace, při které Rusko dodržuje
minské dohody a Ukrajina ne, pokračuje pozorovatel.

„Víra v to, že jestliže budeme dále zavádět sankce, Moskva kapituluje,
vyjadřuje vítězství naděje nad zkušeností", domnívá se Bendou. „USA a
EU provádí neúspěšnou politiku v naději, že další opakování jedné a
té samé činnosti nakonec povede k nějakému jinému výsledku".

Pozorovatel navrhuje úplně jiný přístup. „Místo automatického
prodlužování sankcí musí západní země přehodnotit svou politiku vůči
Rusku", domnívá se.

Moskva podle jeho názoru musí přestat podporovat obránce v Donbasu,
spolupracovat s Kyjevem v otázce restrukturalizace dluhu, uznat ukrajinské
ekonomické vztahy s Evropou, a také provést nové referendum na Krymu za
přítomnosti mezinárodních pozorovatelů.

Podle slov Bandowa Kyjev musí uznat, že částí západního bloku být
nemůže. Ukrajinský národ si musí zvolit vlastní cestu a přitom pochopit,
že Západ není ochoten kvůli Kyjevu ani k ekonomické válce ani k
ozbrojenému konfliktu s Ruskem.

„Dva roky ekonomicky útočili proti Rusku bez výsledku — a to stačí.
Vypadá to, že některé evropské země stále více chápou, že přišla
chvíle domlouvat se s Moskvou a posunovat se dále. Brusel a Washington se
musí dohodnout", uzavírá pozorovatel Forbesu.

Choices:
- rozhovor
- komentář
- zpravodajství


Question:
Tři miliardy dolarů slíbila Čína zemím střední a východní Evropy

Čína poskytne zemím střední a východní Evropy na rozvojové a
investiční projekty více než tři miliardy USD (téměř 64 miliard Kč).
Investice má podpořit spolupráci Číny s regionem. Uvedl to dnes čínský
premiér Li Kche-čchiang na zasedání zemí střední a východní Evropy a
Číny v Budapešti.

Podle premiéra poskytne China Development Bank dvě miliardy eur (51 miliard
Kč) pod záštitou Mezibankovní asociace mezi státy středovýchodní Evropy
a Čínou, která dnes byla v Budapešti založena za účasti České exportní
banky (ČEB). Další peníze mají země získat z fondu investiční
spolupráce. Li oznámil, že Čína do fondu poskytne jednu miliardu dolarů.
Velká část těchto peněz má směřovat do zemí střední a východní
Evropy, napsala agentura Reuters.

Cílem Mezibankovní asociace mezi státy středovýchodní Evropy a Čínou je
vytvořit efektivní mechanismus financování založený na tržních
principech na bázi vzájemné důvěry mezi členskými bankami. Asociace chce
poskytovat dlouhodobé a efektivní investice pro klíčové projekty,
podporovat udržitelný rozvoj hospodářství a společnosti ve všech
členských státech. Jako konkrétní oblasti spolupráce ustavující dokument
označuje například sektory infrastruktury, energetiky, zemědělství,
obchodu, financí, ochrany životního prostředí nebo malé a střední
podniky.

"ČEB díky užší a pravidelné mezibankovní spolupráci získá další
možnosti při financování vývozu českých firem. Našim exportérům navíc
dohoda usnadní případný vstup do mezinárodních projektů členských zemí
asociace, například v infrastruktuře," uvedl generální ředitel ČEB Karel
Bureš.

Členy asociace jsou primárně státem vlastněné banky či rozvojové
instituce. Společně s Čínou tak mají v klubu své zástupce Litva,
Lotyšsko, Polsko, Česko, Slovensko, Maďarsko, Rumunsko, Bulharsko, Slovinsko,
Chorvatsko, Srbsko, Bosna a Hercegovina, Černá hora a Makedonie.

Choices:
- rozhovor
- komentář
- zpravodajství


Question:
Trojice italských radních půjde do vězení. Nechali postavit památník
Mussoliniho spolupracovníkovi, přezdívanému "řezník"

Itálie žije bizarním soudním procesem se třemi radními z města Affile,
které leží nedaleko Říma. Tři komunální politici se dostali do křížku
se zákonem po vztyčení památníku jednomu z blízkých spolupracovníků
Benita Mussoliniho Rodolfa Grazianiho.

Jestli je Německo chváleno za důslednou denacifikaci, tak v Itálii tento
proces patrně neproběhl příliš úspěšně. Jinak by si těžko mohli
starosta města Affile Ercoel Viri a dva radní Giampier Frosoni a Lorenzo
Peperoni dovolit odhalit památníku vysokému veliteli fašisticiké, italské
armády Rodolfo Grazianumu, kterému se pro jeho mimořádně brutální
praktiky přezdívalo „řezník“, a po druhé světové válce byl jako
válečný zločinec odsouzen na 19 let do vězení.

Graziani nechvalně proslul už v období před druhou světovou válku při
svém působení v Etiopii a Libyi. V Etiopii se dle serveru Local podílel na
masakru asi 30 000 odpůrci italské kolonizace v Etiopie, proti kterým
nařídil použít jedovatý plyn. Graziani byl blízkým spojencem
fašistického diktátora Benita Mussoliniho, který se mu za jeho „věrné
služby“ odvděčil tím, že jej v roce 1943 jmenoval ministrem obrany.

Celý text v angličtině najdete ZDE.

Po boku Mussoliniho potom „řezník“ Graziani setrval až do samotného
konce válku. Svůj vysoký trest si nicméně neodseděl a po několika
měsících byl propuštěn. Přesto o jeho vině nepanují žádné
pochybností a patří mu přední místo mezi válečnými zločinci, kteří
se dali do služeb Mussoliniho fašistické mašinérie. Podle italských
zákonů je trestné zpochybňování válečných zločinů domácích
fašistů a v souladu s tím je také také na obdivovatele symbolů
fašistického režimu nahlíženo.

A tak byl starosta města Affile odsouzen na osm měsíců a dva jeho kolegové
z radnice k půl roku vězení. Celý soudní proces se táhl pět let. Ke
vzyteční památníků fašistickému generálovi totiž došlo již v srpnu
2012 a z kapes zdejších daňových poplatníků bylo na jeho výstavbu
vytáhnuto 130 000 eur. Nicméně zástupce Demokratické strany a dalších
levicových uskupení se obrátili na soud.

Starosta Viri zpočátku veškerá obvinění odmítal a jeho názor se od té
doby příliš nezměnil. „Rozsudek byl politicky motivován. Není vůbec tak
jasný, že se Graziani provinil válečnými zločiny, jak se tvrdí. Graziani
byl jen jeden z největších synů tohoto města,“ konstatoval starosta o
někdejším fašistickém politikovi, který zemřel v roce 1955 a je pochován
na zdejším hřbitově. Ani tato aféra starostu nepřipravila o přízeň
zdejších obyvatel. Byl opět zvolen do svého úřadu a příští rok v dubnu
patrně uspěje znovu.

Choices:
- rozhovor
- komentář
- zpravodajství


Question:
Kanadští lékaři žádají snížení platů. Copak jim to vadí?

Skupina 500 lékařů a 150 stážistů podepsala otevřený dopis odsuzující
zvýšení jejich platů. O nevídané štědrosti lékařů informuje CNBC.

„Tyto přídavky nás šokovaly, protože naše sestřičky, administrátoři
a další zdravotnický personál má nízký plat. Na druhou stranu si ne
všichni pacienti mohou dovolit potřebné ošetření. To vše je následek
snížení financování a centralizace správy kanadského Ministerstva
zdravotnictví," prohlásili lékaři v dopise zveřejněném 25. února.

Kanadský zdravotnický systém má za cíl uspokojení potřeb všech obyvatel.
Jak je uvedeno na portálu ministerstva, „má uspokojit obyvatele na základě
potřeby a nikoli jejich peněžních možnostech".

Iniciativní skupina má za to, že se zdravotnický systém dá zdokonalit
znovurozdělením financí. Praktický lékař si vydělá v Kanadě bez daní
asi 15 milionů rublů ročně, kdežto rodinný lékař asi 12 milionů.
Chirurgové mají plat přibližně 20 milionů rublů ročně.

Prohlášení lékařů bylo učiněno spolu s debatami o jiném otevřeném
dopise, který zveřejnily zdravotní sestry. Stěžovaly si na nedostatek
zaměstnanců, časté přesčasy a únavu. Podle jejich názoru je to v rozporu
s hlavním cílem zdravotnictví, a to péčí o pacienty.

Choices:
- rozhovor
- komentář
- zpravodajství


Question:
Marine Le Penová má prý problém. Ve volbách ji asi vyzve muž, kterého
není radno podceňovat

Osobnosti Françoise Fillona, který překvapivě vyhrál první kolo primárek
francouzských republikánů, se věnuje článek na názorové straně dnešní
Mladé fronty Dnes.

François Fillon je prý dlouhodobě podceňovaný politik, známý svým klidem
a oddaností, který představil radikální programovou vizi, již dlouho nikdo
nebral vážně.

Ještě pár týdnů před prvním kolem primárek (pravice a středu), jež
mobilizovalo na čtyři miliony voličů, se mu posměšně říkalo Droopy,
píše MF Dnes. A stačilo málo, aby získal 50 procent hlasů a triumfoval
zcela. Pouhých šest procent mu chybělo, aby se nemuselo konat druhé kolo.

Juppé dominoval rok a půl všem průzkumům

Protikandidát Juppé, který získal 28,6 procenta, přitom dominoval po
osmnáct měsíců všem průzkumům. Dynamiku Fillonova nástupu zaznamenal
Juppé až dva tři dny před prvním kolem primárek, když Fillonovo skóre
náhle narostlo o osm procentních bodů.

Fillon, praktikující katolík, neodmítá ani podporu těch, kteří
vystoupili v ulicích proti homosexuálním sňatkům, jež umožnila zákonem
socialistická vláda, píše list s tím, že Fillon se ale brání
zjednodušení: „Katolík ano, tradiční určitě ne, reakcionář určitě
ne, konzervativec určitě ne,“ řekl v rozhovoru pro rádio Europe 1.

Fillon prý cílí programem na ty, kteří hodlají odhodlaně bránit identitu
země proti nebezpečným projevům „kazatelů z mešit“. Zákaz opuštění
území a sledování muslimských představitelů patří k cílům „bezpečnostní
kapitoly“ jeho programu.

Ve Fillonův prospěch se vyslovují stoupenci Národní fronty

Na Fillonovu stranu se prý v týdnu rychle postavili Sarkozyho „sirotci“, v
jeho prospěch se podle listu vyslovují i blízcí stoupenci populistické
Národní fronty. Jádro jeho elektorátu tvoří, ať už přiznaně, či
nikoliv, tradicionalisté, odhodlaní katolíci, mluvící hlasitě o „uchování
hodnot“, nespokojení se socialistickými „společenskými reformami“.

Fillon imponuje tím, že klade důraz na tradiční rodinu, výchovu a
školství, hodlá zrušit pětatřicetihodinový pracovní týden a v
neposlední řadě rázně zatočit s přebujelou administrativou. Chce zrušit
místa 500 000 funkcionářů. Juppé mluví diskrétně jen o polovině z nich.

Střední Evropu by mělo zajímat, že proti Juppému, jenž s ním postupuje
do druhého kola primárek, prosazuje Fillon trvale úzké vztahy s putinovským
Ruskem a zrušení protiruských sankcí. Kreml neskrýval nadšení nad „senzační
událostí“, jež z Fillona, účastníka diskusních fór v Sankt Petěrburgu
(proslulém prokremelském Valdajském klubu), dělá více než souputníka „boje
proti terorismu“.

Ruský tisk píše o Fillonovi jako o „Putinovu příteli“ – a historicky
o velmi pravděpodobném „konci osy Paříž–Berlín“.

Závěrem list upozorňuje, že Fillon má podle posledních výzkumů o 600 000
hlasů a třicet procentních bodů více. „Věřte ale dnes výzkumům,“
podotýká list.

Choices:
- rozhovor
- komentář
- zpravodajství


Question:
Pavel Šafr zveřejnil Topolánkovi, co ho nenechali říct na Václaváku: Jsme
jako žáby, které se pomalu vaří. Prezident umetá cestu extrémistům

Mirek Topolánek byl jedním z těch prezidentských kandidátů, kteří
nedostali pozvání na páteční podvečerní akci na Václavském náměstí v
Praze. Stejně jako Michal Horáček tak, na rozdíl od Jiřího Drahoše,
nemohl promluvit k lidem. Přece jen si však našel cestu, jak sdělit lidem
slova, která od něj mohli slyšet, kdyby se ke všem prezidentským
kandidátům přistupovalo na Václavském náměstí stejně. Co by tam tedy
Topolánek řekl?

Kdyby Mirek Topolánek dostal stejnou příležitost jako Jiří Drahoš či
Pavel Fischer, řekl by lidem na Václavském náměstí, že získat svobodu
není snadné, zato ztratit ji je velmi snadné. Přijdete o ni rychleji, než
si to stačíte uvědomit.

„Svoboda vůbec není samozřejmá. To si my, kteří pamatujeme komunistickou
totalitu, dobře uvědomujeme. Proto odmítáme pokorně přijímat některé
nápady, které k nám přicházejí z EU. Od zbytečné regulace a byrokracie
až po vnucování naší kultuře cizích nositelů politického islámu. Ale
nemylme se: největší hrozbou pro naši svobodu jsme my sami. A plně přitom
platí, že o svobodu nikdy nepřicházíme najednou, ale po kouskách. Jako ty
pověstné žáby, které se uvaří v pomalu se zahřívající vodě...“
řekl by lidem Topolánek. Text projevu, který by přednesl, poskytl serveru
Forum24.cz.

Celý článek naleznete zde

O svobodu nás však nezačali znovu připravovat komunisté. Místo nich se
toho ujaly Věci veřejné, když po pádu Topolánkovy vlády narušily systém
tradičních stran ve jménu boje proti „dinosaurům“. Výsledkem byla
relativně nestabilní vláda, která navíc otevřela cestu k moci Andreji
Babišovi tím, že se nechala svrhnout prokurátory. Podle Topolánka je třeba
dbát na oddělení moci zákonodárné, výkonné a soudní ve státě, ale
zásahem policie na Úřadu vlády ČR z roku 2013 byla prý tato rovnováha
narušena. Toho využil Andrej Babiš, kterého sociální demokraté a lidovci
nedokázali udržet na uzdě.

Babiš má na kontě celou řadu problémů. Sliboval, že nebude ovlivňovat
svá média, ale krátce poté, co je koupil, už volal do svých Lidových
novin a chtěl vědět, proč o něm novináři nepsali. Jenže lidem to
zřejmě nevadí. Časy se mění. Když byl dříve politik přistižen při
lži, musel se stáhnout do ústraní. U Babiše to ale neplatí. Lidem jeho
nepravdy nevadí.

„Nyní nám reálně hrozí, že poprvé od roku 1989 se k moci dostanou
extrémní síly. A místo aby tomu stávající prezident bránil, umetá
těmto silám cestu. Trochu mi to připomíná Hindenburga, který v rozporu se
vším, co celý život prosazoval, umožnil nástup Hitlera. Každá analogie
samozřejmě kulhá, ale podobné rysy tu jsou – zejména co se týká onoho
bianco šeku pro kancléře, který se odmítal demokraticky dělit o moc,
ačkoli v parlamentu neměl většinu. Toto je pro mě osobně obrovské
zklamání, protože Miloše Zemana jsem si vážil jako státníka, který
privatizoval banky, přivedl nás do NATO a připravil náš vstup do Evropské
unie. K tomu všemu upadla důvěra v tradiční média a ve veřejné debatě
se čím dál více ozývají nenávistné tóny, šíří se polopravdy a lži,
hrubne slovník, a to jak formálně, tak obsahově,“ varoval Topolánek.

Něco podobného už podle Topolánka naše země zažila po smrti prvního
prezidenta Československa T. G. Masaryka. Za dob tzv. druhé republiky
tradiční masarykovské ideály oslabily a nad českou společností se začalo
smrákat. Navrch získali lidé, kteří se pro demokracii příliš netrápili.
A pak zde definitivně převzal moc Hitler. Dnes nám ale žádná taková
hrozba zvenčí nehrozí, patříme do západního společenství. Jsme členy
EU a NATO a o svobodu se tak můžeme připravit jen my sami. Bohužel se zdá,
že jsme ochotní se o tuto svobodu připravit.

Topolánek proto jako prezidentský kandidát přichází s plánem, jak
republiku, kterou jsme budovali od roku 1989, zachránit.

„Politici musejí dát lidem novou naději. Musejí dát občanům záruky
svobody a bezpečí. Musejí přestat národ rozdělovat a začít ho spojovat,
zasypat příkopy strachu, nedůvěry a nenávisti. Musejí říkat pravdu a
jednat transparentně. A mít na paměti Masarykova slova: ‚Státy se
udržují těmi ideály, z nichž se zrodily.‘ Nepotřebujeme nové hodnoty a
nové cíle. Braňme ty z roku 1989: svobodu, demokracii, lidská práva,
právní stát, svobodu projevu. Boj za svobodu pro novou generaci začíná
právě dnes. Chci ho vést spolu s každým občanem, který se přidá. Chci
ho vést v duchu slov prezidenta Václava Havla: ‚Naděje není to
přesvědčení, že něco dobře dopadne, ale jistota, že má něco smysl –
bez ohledu na to, jak to dopadne‘,“ uzavřel by prý svůj projev Topolánek,
kdyby měl možnost jej proslovit.

Choices:
- rozhovor
- komentář
- zpravodajství


Question:
Rusko hodlá nastolit otázku o porušování příměří v Sýrii Tureckem

Moskva počítá s tím, že v úterý budou v Ženevě projednány se
zmocněncem OSN pro Sýrii Staffanem de Misturou otázky porušování režimu
zastavení palby v Sýrii Tureckem, řekl RIA Novosti náměstek ruského
ministra zahraničních věcí Michail Bogdanov.

„Pokud vím, turecká strana příměří porušuje. Jsou ostřelovány pozice
Kurdů. O tom se jedná. Dnes se v Ženevě bude konat schůzka šéfa ruské
diplomacie Lavrova s De Misturou. A očekáváme, že se na této schůzce bude
jednat i o této otázce", řekl ruský diplomat.

Dohoda o příměří v Sýrii byla uzavřena 22. února v průběhu konzultací
mezi Ruskem a USA. Podle společného prohlášení Moskvy a Washingtonu nastalo
příměří, které se netýká teroristických organizací Islámský stát,
Fronta an-Nusra (syrská odnož Al-Káidy) a dalších útvarů, zakázaných v
Rusku, a řady dalších skupin, které Rada bezpečnosti OSN označila za
teroristické, v 00:00 hodin 27. února.

Choices:
- rozhovor
- komentář
- zpravodajství


Question:
Účast v Babišově vládě odmítly další osobnosti

Po středečním prohlášení předsedy hnutí ANO Andreje Babiše, že má
víceméně jasno o obsazení sedmi až osmi křesel ve své menšinové vládě,
se dnes především spekulovalo o tom, kdo by měl zaplnit zbývající místa.
Potvrzena jsou zatím jména osobností, které nabídku funkce už odmítly
nebo její přijetí předem vylučují, napsala ČTK.

Patří mezi ně například šéf Asociace malých a středních podniků a
živnostníků ČR Karel Havlíček nebo rektor Janáčkovy akademie múzických
umění Ivo Medek. Prezident Miloš Zeman v rámci svých schůzek se
sněmovními stranami jednal s Piráty, pokračovala i jednání na úrovni
stran.

V Babišově vládě by měli pokračovat všichni současní ministři za ANO z
kabinetu Bohuslava Sobotky (ČSSD), spekuluje se však o tom, že ministr obrany
Martin Stropnický by mohl zamířit do čela diplomacie. Jeho nástupkyní by
pak mohla být například ministryně pro místní rozvoj Karla Šlechtová.

Šlechtová svou budoucnost dnes na dotaz ČTK komentovat nechtěla. Místo
ministra obrany jistě neobsadí bývalý náčelník generálního štábu
Jiří Šedivý. ČTK řekl, že pozice by se nedala sloučit s jeho
podnikáním. Generálporučík Miroslav Žižka, který se v létě vrátil z
vysoké bruselské funkce a na konci roku odejde z armády, ČTK řekl, že ho
nikdo s nabídkou na řízení ministerstva obrany neoslovil.

Nabídku na funkci ministra průmyslu už odmítl Havlíček, zdůvodnil to tím,
že mu vládní angažmá neumožňují jeho další aktivity. Z rodinných,
profesních i osobních důvodů se ani přes Babišovu nabídku neujme funkce
ministra kultury hudební skladatel Ivo Medek. Už o den dříve o odmítnutí
funkce ministra školství informoval rektor Masarykovy univerzity Mikuláš Bek.

Zeman po setkáních se zástupci ANO a ODS jednal dnes v Lánech s Piráty.
Nováčkům ve sněmovně podle předsedy Ivana Bartoše doporučil, aby se
účastnili na Babišově vládě, Piráti mu však vysvětlili, proč v souladu
s předvolební strategií směřují do opozice. S prezidentem probírali i
svůj návrh na přímou volbu hejtmanů, starostů a primátorů, eventuální
předčasné volby nebo úmysl zřídit komisi na vyšetření historie kauzy
OKD.

Ve sněmovně pokračovala povolební jednání stran, po ustavení klubu si je
naplánovala TOP 09. Šéf hnutí Svoboda a přímá demokracie Tomio Okamura po
jednání řekl, že SPD nepodpoří návrh předsedy TOP 09 Miroslava Kalouska
na zablokování ustavující schůze sněmovny, což by bránilo demisi
Sobotkovy vlády, a tím i jmenování vlády Babišovy.

Jednání TOP 09 s ČSSD se pak točilo především kolem obsazení výborů.
Podle Kalouska se obě strany shodly na tom, že by v mandátovém a imunitním
výboru a ve volební komisi měly mít zastoupení všechny sněmovní frakce.
TOP 09 a ČSSD také nechtějí zvyšovat počet výborů.

Choices:
- rozhovor
- komentář
- zpravodajství


Question:
Úder Andreje Babiše Sobotkovi: Tohle on ještě chystá! Měli byste vědět,
že...

Na Úřadu vlády se zrodila analýza, kde je jasně řečeno, že Česko
potřebuje přijmout evropskou společnou měnu euro. Končící vláda
Bohuslava Sobotky tuto zprávu vzala na vědomí a vyzvala příští vládu,
aby se tímto problémem zabývala. Sobotkův nástupce Andrej Babiš se
pořádně rozčílil.

Server iHNed.cz informoval o tom, že odcházející premiér Bohuslav Sobotka (ČSSD)
tlačí na přijetí eura v Česku. Opírá se přitom o analýzu, která
vznikla na Úřadu vlády. Od přijetí eura si Sobotka slibuje pevnější
sepětí s Evropskou unií. „Přijetí eura je pojistkou pevného ukotvení
země v EU,“ uvádí analýza Úřadu vlády. Odcházející předseda
kabinetu souhlasí.

Zato nastupující Andrej Babiš nespokojeně vrtí hlavou, a to velmi
vehementně.

„Tomuhle už fakt neuvěříte. Dnes podává demisi vláda Bohuslava Sobotky,
ale ještě ten poslední den bude na poslední chvíli projednávat materiál
ČR o eurozóně, který tam podstrčil Úřad vlády. Poslední den. Ministři
by si dnes měli dát maximálně tak chlebíčky, skleničku sektu a navzájem
si popřát. To je tak maximum, co mají v poslední den dělat. Místo toho se
rozhodli, že nás už v podstatě bez mandátu nesmyslně posunou k euru,“
rozčílil se příští premiér na sociální síti Facebook.

V roce 2013 nebyl vůči eurozóně tak skeptický, jako je dnes, ale před
nástupem do nejvýznamnější politické funkce patří k předním kritikům
eura. Kdyby Bohuslav Sobotka pořádně uměl alespoň jeden cizí jazyk, tak by
se podle Babiše dozvěděl, že se eurozóna za posledních pár let hodně
změnila a že teď není dobrý nápad do ní vstupovat.

„Ano, chceme se účastnit diskuse a formovat pravidla, jsme ve velmi dobré
ekonomické kondici, ale proč máme vstupovat někam, kde pravidla neplatí pro
všechny stejně? Proč máme vstupovat do nějakého projektu, kde jsou i země,
za jejichž dluhy musejí ti úspěšnější ručit, nebo dokonce platit jejich
dluhy?“ zeptal se Babiš.

„Podle mě pro nás prostě euro není aktuálně úplně výhodné. Dělat to
z politických důvodů mi nedává smysl. Vliv v EU fakt neztratíme. Ten
budeme ztrácet, když nebudeme aktivní, když nebudeme prosazovat svoje
návrhy a když přestaneme hájit svoje zájmy,“ uzavřel.

Andrej Babiš doslova napsal:

Tomuhle už fakt neuvěříte. Dneska podává demisi vláda Bohuslava Sobotky,
ale ještě ten poslední den bude na poslední chvíli projednávat materiál
ČR o eurozóně, který tam podstrčil Úřad vlády. Poslední den. Ministři
by si dneska měli dát maximálně tak chlebíčky, skleničku sektu a
navzájem si popřát. To je tak maximum, co mají v poslední den dělat.
Místo toho se rozhodli, že nás už v podstatě bez mandátu nesmyslně
posunou k euru.

Už od léta se Sobotkův úřad vlády snaží protlačit, aby vláda
schválila, že vstoupíme do ERM 2, což by pro naši zemi znamenalo pevné
kurzy a to, že v podstatě v určitém horizontu vstoupíme do eurozóny a
nejde s tím nic dělat. Což je fakt neuvěřitelné.

Jak víte, euro nechceme. Kdyby pan Sobotka uměl aspoň jeden cizí jazyk, tak
by možná zjistil, že i mnoho ministrů z eurozóny vám řekne, že eurozóna
je úplně jiná dnes než třeba před devíti lety a že je logické, že
chceme teď počkat, jak se euroskupina posune v příštím roce, který bude
kritický.

Ano, chceme se účastnit diskuse a formovat pravidla, jsme ve velmi dobré
ekonomické kondici, ale proč máme vstupovat někam, kde pravidla neplatí pro
všechny stejně? Proč máme vstupovat do nějakého projektu, kde jsou i země,
za jejichž dluhy musí ti úspěšnější ručit, nebo dokonce platit jejich
dluhy? Podle mě pro nás prostě euro není aktuálně úplně výhodné.
Dělat to z politických důvodů mi nedává smysl. Vliv v EU fakt neztratíme.
Ten budeme ztrácet, když nebudeme aktivní, když nebudeme prosazovat svoje
návrhy a když přestaneme hájit svoje zájmy.

Choices:
- rozhovor
- komentář
- zpravodajství


Question:
Schwarzenegger plánuje žalovat ropné společnosti za „úmyslné zabíjení
lidí po celém světě“

Bývalý kalifornský guvernér Arnold Schwarzenegger má v plánu žalovat
ropné společnosti. Tvrdí, že „vědomě zabíjí lidi po celém světě“,
píše The Hill.

Řekl to portálu Politico během rozhovoru pro podcast „Off Message". Řekl
také, že stále pracuje na správném načasování jeho úsilí, ale už teď
se domlouvá se soukromými advokátními společnostmi.

„Vůbec se to neliší od té věci s kouřením. Společnosti vyrábějící
tabák roky a roky, dokonce celá desetiletí vědí, že kouření může lidi
zabít, že jim může ublížit a vytvořit v jejich těle rakovinu. Tento fakt
ovšem před lidmi skrývali a dokonce jej popírali. Pak byli konečně
předvoláni před soud a dostali kvůli tomu pokutu statisíců dolarů," řekl
Schwarzenegger

„Ropné společnosti díky vlastním studiím věděly už od roku 1959, že
kvůli fosilním palivům může dojít ke globálnímu oteplování. Nejhorší
ze všeho je, že věděli jak riskantní je to pro lidské životy a že to
může zabíjet."

Schwarzenegger obvinil ropné společnosti z toho, že jsou nezodpovědné, a
slíbil, že po nich půjde.

Řekl, že „je naprosto nezodpovědné vědět, že jejich produkt může
zabíjet lidi a nedat na něj varovnou značku, jako je to například u tabáku".
„Každá stanice a každé auto by měly mít na sobě varovnou značku
stejně tak, jako každý produkt, který obsahuje fosilní paliva, by na sobě
měl mít varovnou značku," dodal.

Řekl také, že doufá, že se mu podaří rozšířit povědomí o
škodlivosti fosilních paliv.

„Nemyslím si, že v tomhle není žádný rozdíl: „Když vejdete do
místnosti a víte, že někoho zabijete. Je to prostě vražda prvního stupně,"
řekl během rozhovoru. „Myslím si, že s ropnými společnostmi je to
úplně stejné."

Choices:
- rozhovor
- komentář
- zpravodajství


Question:
McFaul se přel s uživateli Twitteru o tom, komu by měl patřit Kaliningrad

Bývalý velvyslanec USA v Rusku Michael McFaul diskutoval se svými abonenty na
Twitteru o tom, komu by vlastně měl patřit Kaliningrad.

Diskuse začala tím, že uživatelka s přezdívkou @VeraVanHome prohlásila,
že Krym byl ruský už tehdy, kdy američtí otcové-zakladatelé teprve
zakládali Spojené státy. Diplomat jí připomněl, že Kaliningrad byl
německý po mnoho století (tehdy se jmenoval Königsberg). „Znamená to snad,
že Německo má teď právo anektovat Kaliningrad?", zeptal se diplomat.

Abonenti bývalého amerického velvyslance se okamžitě zapojili do diskuse a
připomněli, že stát Texas byl původně mexickým územím. Na to McFaul
namítl, že „Amur byl zase čínský". Poté začali uživatelé mikrobloku
uvažovat o tom, co tedy dělat s městy Danzig a Breslau (německé názvy
nyní polských měst Gdaňsk a Wroclav).

„Měla by být tato města vrácena Německu?" napsala @VeraVanHome.

Diplomat odpověděl: "Samozřejmě, že ne. Ovšem podle vaší logiky by se
tak stat mělo".

Uživatelé v diskusi na McFaulově profilu pokračovali, bývalý velvyslanec
se do ní ale víc nezapojil.

Choices:
- rozhovor
- komentář
- zpravodajství


Question:
Sněmovna si zvolila za předsedu Vondráčka z ANO. A už se ozývá Kalousek

Radek Vondráček dostal hlasy 135 poslanců v tajné volbě. Těsně po jeho
zvolení vystoupil předseda TOP 09 Miroslav Kalousek a oznámil, že sedm
poslanců TOP 09 Vondráčka nevolilo. Přesto je prý tento klub připraven ke
konstruktivním diskusím.

Miroslav Kalousek vystoupil těsně po zvolení Radka Vondráčka z hnutí ANO
předsedou sněmovny a konstatoval, že zvolením Radka Vondráčka se otevřela
cesta projektu menšinové vlády hnutí ANO, které může vládnout bez
důvěry sněmovny, a tím také bez kontroly ze strany sněmovny. Narážel
tím na slova prezidenta Zemana o tom, že v České republice může teoreticky
čtyři roky také vládnout vláda, která ani na třetí pokus nezíská
důvěru sněmovny.

„Předsedu sněmovny vždy v minulosti volila většina, která byla
připravena nechat vládu vládnout. Jinými slovy, tato volba nastínila,
které strany jsou ochotny přistoupit na projekt pánů Babiše a Zemana na
menšinovou vládu bez důvěry a bez kontroly sněmovny. To znamená, jsou to
ANO, KSČM, SPD a přidali se Piráti,“ oznámil předseda TOP 09.

Sluší se dodat, že prezident Miloš Zeman později své vyjádření
korigoval a konstatoval, že by nenechal vládnout menšinový kabinet Andreje
Babiše a jeho hnutí ANO po celé čtyři roky.

Stejně tak se proti slovům Miroslava Kalouska ohradili i Piráti, kteří
odmítli, že jejich hlasy pro Radka Vondráčka znamenají podporu pro vládu
Andreje Babiše. „Chceme být konstruktivní opozicí, nikoliv opozicí
blokační,“ zdůraznil na tiskové konferenci Bartoš. Na Vondráčkovi
ocenil, že v minulosti hlasoval pro návrhy Rekonstrukce státu. To však
opravdu neznamená, že by Piráti podporovali hlasy pro Vondráčka s podporou
menšinové vládě Andreje Babiše. „Naším cílem je, aby sněmovna začala
fungovat a bylo jednáno o vydání pana inženýra Babiše,“ zaznělo z úst
šéfa Pirátů.

Choices:
- rozhovor
- komentář
- zpravodajství


Question:
Šestnáctiletá dívka z Ruska vytvořila rekord ve vzpírání tlakem vleže.
VIDEO

Šestnáctiletá Mariana Naumovová z Ruska, rovněž známá jako
nejsilnější dívka na světě, vytvořila na turnaji Arnold Classic v USA
světový rekord ve vzpírání tlakem vleže ve své věkové skupině.

Oznámila to sama sportovkyně, která o tom napsala na své osobní stránce na
sociální síti VKontaktě.

„Zopakovala jsem si svůj vlastní výsledek z nedávného mistrovství Ruska,
vzepřela jsem 110 kilogramů. 115 jsem bohužel nezvládla. Mých 110 je nový
světový rekord v mé věkové skupině podle verze IPF (mezinárodní federace
powerliftingu)", napsala Naumovová.

Ruská dívka je více než desetinásobnou světovou rekordmankou ve
vzpírání tlakem vleže mezi dospívajícími dívkami.

V září roku 2015 navštívila Naumovová Sýrii na pozvání první dámy
této země Asmy al-Asadové.

V roce 2014 ji zbavila Ukrajinská federace powerliftingu všech titulů a
vyznamenání, která získala v soutěžích na Ukrajině. Příčinou se stala
humanitární mise ruské dívky na Donbas. Kromě toho se dostala i na černou
listinu ukrajinské bezpečnostní služby (SBU).

Choices:
- rozhovor
- komentář
- zpravodajství


Question:
ÚOHS vydal předběžné opatření v tendru na mýtné

Úřad pro ochranu hospodářské soutěže (ÚOHS) vydal předběžné
opatření v tendru na systém elektronického mýtného. Ministerstvo dopravy
zatím nesmí s vítězem výběrového řízení podepsat smlouvu, řekl dnes
ČTK předseda úřadu Petr Rafaj. ÚOHS chce nejprve zjistit, zda měli
všichni uchazeči stejné podklady. Podle ministerstva dopravy ale rozhodnutí
úřadu nic neznamená, protože k podpisu smlouvy s vítězem je ještě daleko.

„Toto rozhodnutí nemá na průběh soutěže na nový mýtný systém
žádný vliv, neboť k uzavření smlouvy zatím tendr ani zdaleka nedospěl,“
uvedl ministr dopravy Dan Ťok (ANO).

Rafaj ČTK řekl, že úřad se rozhodl ustanovit znalce. Ten má podle ÚOHS
odpovědět na otázky týkající se zpětné zjistitelnosti případných
změn obsahu datového nosiče v souvislosti s prověřováním postupu
ministerstva při poskytování části zadávací dokumentace dodavatelům.
Dokud nebude zpracován posudek, nařídil úřad předběžné opatření –
zákaz uzavřít smlouvu. Jinak by podle něj byl zmařen účel vedeného
správního řízení. Ministerstvo dopravy postup úřadu respektuje,
upozornilo ovšem, že na průběh zadávacího řízení v tuto chvíli nemá
žádný vliv. „Tendr bude pokračovat dál předložením nabídek čtyř
konsorcií, která se výběrového řízení zúčastní,“ uvedl Ťok.
Všichni zájemci podle něj dostali stejnou dokumentaci. Ministr zároveň
zdůraznil, že vše proběhlo podle zákona. „Postupujeme podle harmonogramu
soutěže a nenecháme se odradit opakovanou snahou současného provozovatele o
zbrzdění nebo zastavení tendru. Daňoví poplatníci by měli mít konečně
možnost vědět, jaká je tržní cena na zajištění mýta,“ dodal Ťok,
jehož ministerstvo opakovaně kritizuje současného provozovatele mýtných
bran Kapsch za obstrukční jednání. Firma se podle ministerstva snaží „shodit"
tendr, než uchazeči stačí přijít s nabídkami, které ukážou, nakolik je
současná cena konkurenceschopná. Kapsch tento týden upozornil, že uchazeči
v tendru na správu mýtného systému nedostali stejné podklady a účastníci,
kteří si dokumentaci vyzvedli v prvních dnech po zahájení tendru, měli k
dispozici jiné informace než účastníci, kteří si materiály vyzvedli po
zásahu úředníků ministerstva dopravy. Ministerstvo to odmítá.
Ministerský tendr, do kterého se přihlásili čtyři uchazeči, počítá s
tím, že po roce 2019 se zpoplatnění rozšíří o 900 kilometrů silnic
první třídy z nynějších zhruba 230 kilometrů. O rozšíření rozhodla
před rokem vláda. Mýtné se v Česku vybírá elektronicky od roku 2007,
nyní tvoří zpoplatněnou síť více než 1 400 kilometrů dálnic a silnic
první třídy. Za deset let se na mýtném vybralo 77,5 miliardy korun, za
loňský rok 9,89 miliardy korun. : Psali jsme: : : : : Finanční správa bude
u daně z nabytí nemovitých věcí akceptovat cenu, sjednanou bez DPH, i u
poplatníka nabyvatele : : : : Bělobrádek (KDU-ČSL): Kdo nepolíbí prsten,
tomu je jasně ukázáno, kdo je tady šéf : : : : Děčín: Magistrát poprvé
prodává vozidlo prostřednictvím elektronické aukce : : : : Jan Bureš:
Nálada v Německu dál láme rekordy. Co na to euro?

Choices:
- rozhovor
- komentář
- zpravodajství


Question:
„Urazil jsi proroka Mohameda? Tu máš!“ ...a hinduistická vesnice lehla
popelem

Dvacet tisíc rozlícených muslimů rozpoutalo v Bangladéši krvavou lázeň,
v rámci které téměř lehla popelem jedna hinduistická vesnice. Důvodem k
rozpoutání násilí byla údajná urážka proroka Mohameda na Facebooku.

Hinduistická vesnice Thakurbari se stala terčem děsivého útoku ze strany
muslimských obyvatel z okolních vesnic. Jak píše britský deník Daily Mail,
přibližně dvacet tisíc rozzuřených muslimských vesničanů se
shromáždilo na trestné výpravě, jejímž cílem bylo potrestat údajnou
urážku proroka Mohameda, které se měl dopustit jeden z obyvatel Thakurbari.
Bohužel nedošlo jen na vypjatou výměnu názorů, ale vše se zvrhlo v
opovrženíhodné násilnosti.

Dav rozlícených muslimů vnikl do vesnice a začal zapalovat domy, rabovat a
útočit na zdejší obyvatele. Ti neměli proti přesile šanci a museli jen
přihlížet tomu, jak jim dav zapaluje střechy nad hlavou a ničí veškerý
majetek. Prozatím místní úřady hovoří nejméně o pěti vážně
zraněných, ale také o úmrtí mladé dívky, která po převozu do nemocnice
podlehla těžkým zraněním. Ta zemřela po zranění, které ji způsobily
policií vypálené gumové projektily.

Policisté museli při potlačení násilností použít vedle gumových
projektilů také slzný plyn. Situaci se sice podařilo po několika hodinách
dostat pod kontrolu, ale tisíce muslimských násilníků se nerozhodly
zpytovat své svědomí. Naopak zablokovaly hlavní dopravní tepnu, aby tak
protestovaly proti údajnému policejnímu násilí. Úřady mezitím
vyšetřují příčiny rozpoutaného násilí a vyslýchají jak oběti, tak
jejich trýznitele.

Podobné zkušenosti, byť ne s tak tragickými důsledky, však v posledních
letech zažívá s muslimy také Evropa. V září 2005 zachvátily násilnosti
některá větší evropská města poté, co dánský deník Jyllands-Posten a
další evropské deníky publikovaly karikatura proroka Mohameda. Nepokoje se
rozšířily i do některých zemí na africkém kontinentu a Blízkém východu.
V Bejrútu tak například došlo k vypálení dánské ambasády a v důsledku
násilností celkem zahynulo téměř 150 osob.

Jednomu z autorů karikatur, Kurtu Westergaardovi, bylo od té doby mnohokrát
vyhrožováno smrtí. V únoru 2013 na něj byl dokonce spáchán atentát,
který se naštěstí nezdařil. Nekrvavější odvetu za údajnou urážku
proroka Mohameda si však muslimové v Evropa přichystali v lednu 2015, kdy
podporovatelé Islámského státu vnikli do sídla francouzského satirického
časopisu Charlie Hebdo a zastřelili dvanáct členů redakce.

Choices:
- rozhovor
- komentář
- zpravodajství


Question:
Arménský kněz oznámil, že odkryl tajemství Požehnaného ohně

Kněz Samuel Agojan, který je představitelem arménského patriarchátu se
pohádal s představitelem Koptské církve kvůli svým slovům o tajemství
seslání Požehnaného ohně. Slovní přestřelka se odehrála během
natáčení reportáže v chrámu se svatým hrobem, píše portál Novosti
Izrailja.

Izraelskému novináři v rozhovoru Agojan řekl, jak probíhá sestup
Požehnaného ohně. Podle jeho tvrzení už třikrát sledoval, jak
patriarchové zapalují svazky vozkových svíček a olejové lampy a nic
mystického v tom není. „Bůh vytváří zázraky, ale ne proto, aby se lidé
bavili," dodal.

Toto vyjádření rozčílilo představitele Koptské církve, který stál
vedle Agojana a požadoval okamžité ukončení natáčení.

„Zastavte tu kameru, on lže!," namítl kněz.

Agojan se bránil, že se Koptové zapalování ohně ani neúčastní, ale jeho
protivník dále arménského kolegu obviňoval ze lži.

Požehnaný oheň symbolizuje zázračné světlo vzkříšení Krista. Každý
rok v předvečer Velikonoc sestupuje na svíčky a lampu patriarchátu svatého
města Jeruzaléma a na celou Palestinu do chrámu se svatým hrobem.

Choices:
- rozhovor
- komentář
- zpravodajství


Question:
Merkelová prý dohodou s Tureckem všem vytře zrak. A Sobotka se chová
chytře, píše server

Ivo Železný v textu pro Reflex.cz konstatuje, že německá kancléřka Angela
Merkelová udělala všechno pro to, aby z uprchlické krize vytěžila maximum.
A povedlo se jí to. Ostatní evropští lídři to prý brzy pochopí, ale už
možná bude pozdě, aby ji mohli napodobit. Určité tušení měl podle všeho
premiér Bohuslav Sobotka (ČSSD) a nechtěl zůstat pozadu.

„Time ji dal na obálku jako osobnost roku plným právem. Vypálit všem
rybník jedinou dohodou s Tureckem, tedy pokud bude naplněna, ale nejspíš
bude, protože na ní mají zájem všichni, teď zbývá, než usmlouvat cenu?
Neskutečně elegantní řešení. Vyřešit svůj, německý i evropský
problém, navíc tak, že na tom Německo nejenže neprodělá, spíš dost
vydělá,“ píše Železný.

Německá kancléřka podle autora přišla na to, jak mezi uprchlíky najít ty
nejlepší – vzdělané Syřany, kteří pomohou německé ekonomice.
Spolková republika by tak jako tak vydala na řešení uprchlické krize dost
peněz a takhle na to aspoň nebude sama. „Německo touto dohodou nesmírně
získá, protože všechny ostatní země EU se složí na to, aby Německo
ušetřilo přes osmdesát procent nákladů na svůj azylový provoz,“
doplnil autor.

Celý komentář najdete zde.

Plán Merkelové zřejmě odhadli i v Kanadě a Velké Británii. Tamní vlády
oznámily, že přijmou tisíce Syřanů. Z českých politiků se podobně
zachoval premiér Bohuslav Sobotka (ČSSD), který oznámil, že můžeme
přijmout Syřany. Ještě před ním se ale o možném plánu Merkelové
rozepsal Martin Komárek (ANO). Právě on psal, že si Němci mezi uprchlíky
vyberou ty nejkvalifikovanější občany a na ostatní státy zůstanou ti
ostatní. A to by nám rozhodně nesvědčilo.

Pokud se bude o tom, kdo zamíří do Německa, rozhodovat už v Turecku, jak
naznačuje projednávaný princip jeden na jednoho, Němci ušetří spoustu
peněz, které by jinak museli vydat na návratovou politiku lidem, kteří azyl
nezískají. Ti, kteří ho získají, navíc německou populaci, která se
reprodukuje velmi pomalu. Pokud by s tím němečtí politici něco nedělali,
mohlo by se stát, že ve druhé polovině 21. století už Německo nebude
nejlidnatější zemí EU. Merkelová ale ukázala, že s tím hodlá něco
dělat.

Choices:
- rozhovor
- komentář
- zpravodajství


Question:
VIDEO Analytička Ryšánková se znalostí kuloárů před kamerou PL: Vláda
bude dojednána do Vánoc. Mám tip, kdo se před Babišem skloní první

HORKÉ TÉMA Moderátor TV ParlamentníListy.cz Radim Panenka vyzpovídal v
pořadu Horké téma analytičku Irenu Ryšánkovou. Dáma předpověděla
zánik TOP 09 Miroslava Kalouska. Svůj názor také patřičně zdůvodnila.
Důrazné varování vyslala Lidovému domu. ČSSD sice podle ní má šanci na
obrodu, ale bude se muset hodně snažit. Nelze prý vyloučit ani možnost, že
v České republice vznikne úplně nová a jiná sociální demokracie. Zato
prezident Miloš Zeman prý může být v klidu.

Analytička je přesvědčena, že Babiš nakonec sestaví vládu a najde pro ni
podporu. Některá ze sněmovních stran ho podpoří. Politiky tradičních
stran k tomu ovšem nepovede nějaké politické prozření. „Já bych vsadila
možná tak 70 procent, protože strany se podívají na své účty a pochopí,
že předčasné volby pravděpodobně nejsou to, co by chtěly,“ shrnula
motivaci stran, která by se dala shrnout slovy „za vším hledej peníze“.
Dáma má prý soukromý tip na to, která ze stran se před Babišem skloní
první, ale zatím si svůj odhad nechá pro sebe. Tak či tak prý vláda bude
dojednána do Vánoc.

Nedávné sněmovní volby byly specifické v tom, že jedna jediná strana
dostala velmi mnoho hlasů a za ní následoval „závoj trpaslíků“,
kteří mají významně méně hlasů. Tyto malé strany mají velký problém
s tím, že Andrej Babiš takto jasně vyhrál volby, a odmítají s ním
vyjednávat. „Ta situace je pro Andreje Babiše a hnutí ANO velmi nepohodlná,“
konstatovala analytička. Proč je to pro Babiše nepohodlné? Protože vydává
hodně energie na vyjednávání s mnoha lídry a nemá jisté, zda to někam
povede.

VIDEO: Analytička Irena Ryšánková v pořadu Horké téma

Ryšánkovou prý překvapil propad komunistů. Některé předvolební
průzkumy dokonce komunistům slibovaly pozici druhé nejsilnější strany v
Poslanecké sněmovně. Realita je ale jiná. KSČM mívala standardně 10 až
14 procent. Teď komunisté nedostali ani osm procent. „Tady ten propad byl
skutečně obrovský. Já bych řekla, že jedním z důvodů je vymírání
elektorátu. Ona nedokázala nic nabídnout mladším voličům,“ řekla
Ryšánková. „Mám tomu rozumět tak, že zemřela polovina voličů KSČM?“
zeptal se moderátor. Dámu tím rozesmál. Polovina voličů komunistům
nevymřela, ale předvolební kampaň KSČM byla nevýrazná. Komunisté
slibovali mír celému světu, čímž nedokázali přilákat voliče.

Ryšánková se obula i do stávajícího šéfa komunistů Vojtěcha Filipa,
který dnes říká, že odpovědnost za výsledek voleb nenese jen on sám, ale
celé vedení strany, včetně místopředsedy pro ideově politickou práci a
komunikaci Josefa Skály.

„Já musím říct, že to jednání Vojtěcha Filipa je pro mě velkým
zklamáním. Ať chceme, či ne, a ať už ty důvody toho propadu byly
jakékoliv, on je ten lídr strany a on by měl převzít odpovědnost.
Hledání vnitřních nepřátel já osobně považuju za slabost a myslím si,
že Vojtěchu Filipovi to neprospívá,“ uvedla analytička.

Filipa by teoreticky mohl nahradit také Jiří Dolejš, jenže to je dnes již
šestapadesátiletý politik a už není zdaleka tou mladou nadějí, která v
řadách KSČM zářila před dvaceti lety. Ryšánková má za to, že jde
vlastně spíše o sociálního demokrata, který nemá příliš mnoho šancí
oslovit voliče KSČM.

Skála prý není nejmladší politik, narodil se v roce 1952 a je mu 65 let,
ale v tuto chvíli představuje určitou alternativu k Vojtěchu Filipovi a
může se pokusit oslovit voliče, byť to může být lídr dočasný. Tak to
alespoň vidí Irena Ryšánková. Je tu ovšem jedno velké „ale“. Pokud
chce uspět, bude se muset Skála obrátit k mladším voličům, a to se mu
podle analytičky zatím nedaří. „Já se domnívám, že v tuto chvíli jim
ten vlak spíš ujíždí,“ poznamenala dáma.

Ryšánková nijak nešetřila ani sociální demokracii. Jak KSČM, tak ČSSD
prý vlastně zapomněly, ke komu mluví. Komunisté i sociální demokraté se
odtrhli od svých voličů. Lidový dům utrpěl tvrdou porážku, ale
sociální demokraté na ni dodnes adekvátně nereagovali.

„Já chápu, že se z toho Milanu Chovancovi nechce odcházet a je otázka,
jaká bude budoucnost vedení ČSSD. I z lidského hlediska chápu, že to
nechtějí řešit nějakým radikálním řezem, ale ten řez by byl přesně
tím signálem pro voliče, kteří odešli k Andreji Babišovi, že ta strana
to myslí vážně s nějakou obrodou. Sociální demokracie byla strašlivě
nevýrazná,“ zhodnotila situaci Ryšánková. „Premiér Bohuslav Sobotka se
pokusil stranu sjednotit na názorech jemu blízkých a výsledek všichni
vidíme. Voliči ČSSD volili raději Andreje Babiše, byť by to mohl být
spíš jejich třídní nepřítel, ale měl jim co nabídnout,“ doplnila
analytička.

Tohle Waterloo však může ČSSD také určitým způsobem pomoct. Ukázalo se,
že příklon k městským liberálům nevyšel. Strana by se tedy měla vrátit
ke kořenům. To je jedna možnost. Pokud se bude stávající vedení až
příliš bránit, může to skončit i tak, že vznikne nová sociální
demokracie.

Ještě tvrdší byla Ryšánková v hodnocení TOP 09. Dosavadní šéf strany
Miroslav Kalousek prohlásil, že po ztrátě devatenácti poslaneckých křesel
už nebude usilovat o opětovné zvolení do čela strany, takže partaj
vzniklá v roce 2009 vygeneruje nového lídra. Otázkou je, kdo to bude.
Ryšánková totiž nevidí nikoho, kdo by mohl stávajícího šéfa nahradit.
O Miroslavu Kalouskovi si prý můžeme myslet leccos, můžeme k němu být i
velmi kritičtí, ale nedá se mu upřít, že je to charismatický politický
lídr, který dokáže přitáhnout určitou část voličů.

Kalousek zkrátka podle Ryšánkové nemá nástupce. „Já si myslím, že
Dominik Feri, který je takový nejvýraznější, je spíše produkt vlastního
marketingu, ale jinak tam nevidím nikoho. ... Domnívám se, že ta strana bude
postupně odsouzena k zániku,“ uvedla analytička.

Jistě je možné, že stranu zachrání europoslanec Jiří Pospíšil. To je
charismatický lídr, ale Ryšánková si vůbec není jistá, že by se
Pospíšilovi chtělo jít do vnitrostranického boje. Teoreticky se může
také stát, že stranu zachrání někdo zvenčí, ale politický lídr, který
není součástí Poslanecké sněmovny, není zdaleka tak viditelný jako
zvolený poslanec.

Velmi kriticky se Ryšánková postavila ke snahám TOP 09 na zablokování
Poslanecké sněmovny. „Je to neuznání vítěze voleb,“ vyplísnila
analytička sedm poslanců této strany.

Ryšánková se domnívá, že Babiš vyhrál sněmovní volby natolik drtivě,
že by měl dostat šanci sestavit vládu. TOP 09 by si měla rozmyslet, zda by
případné předčasné volby nedopadly pro Babiš ještě lépe a pro
Miroslava Kalouska ještě hůře. První by v dalších volbách mohl získat
sněmovní většinu, zatímco druhý by mohl z Poslanecké sněmovny úplně
vypadnout.

Nakonec se Irena Ryšánková vyjádřila k povolebnímu počínání prezidenta
republiky Miloše Zemana. Hlava státu teď podle jejího názoru dělá jen to,
co musí. Jedná s vítězem voleb, bez něhož se za současné konstelace
nepodaří sestavit vládu.

„Já jsem přesvědčena, že Miloš Zeman dělá normální práci, kterou
podle Ústavy dělat má. Nechci za tím vidět nic jiného a myslím, že za
tím nic jiného ani není. To bychom museli každý krok prezidenta posuzovat,
jestli si nedělá kampaň. Pak je tady otázka, co budeme dělat. Zavřeme
prezidenta rok před prezidentskými volbami do Lán a nebudeme ho vůbec
ukazovat?“ ptala se analytička. „Jsou to prostě všechno normální
ústavní kroky, nikde z toho nevybočil,“ hájila dál Ryšánková
prezidenta.

Než se rozloučila s diváky, zhodnotila ještě šance prezidenta Zemana na
znovuzvolení. „Já si myslím, že jeho šance na zvolení jsou velké,
protože čím vice soupeřů bude, tím vyšší jsou jeho šance,“ uzavřela
své vystoupení.

Choices:
- rozhovor
- komentář
- zpravodajství


Question:
Z území Ukrajiny házeli petardy na ruské pohraničníky

Neznámí pachatelé se z ukrajinské strany pokoušeli rozbít plot sloužící
jako dělící linie mezi Ruskem a Ukrajinou a házeli pyrotechniku na ruské
pohraničníky, kteří si jich všimli, informuje tisková služba
pohraničního oddělení FSB rostovské oblasti, aniž by upřesnila, kdy
přesně se tento incident odehrál.

„Pachatelé v černých maskách se pokoušeli udělat díru do plotu, aby ji
potom, pravděpodobně, mohli využít jako cestu pro pašování zboží.
Zločinci se s použitím lana s hákem pokoušeli demontovat část sekce plotu
tím, že ho přetáhli na území Ukrajiny," sdělili.

Na úřadě dodali, že pohraniční jednotka lano přeřízla, načež se
pachatelé skryli na ukrajinském území.

Choices:
- rozhovor
- komentář
- zpravodajství


Question:
Útok na auto ČT! Občan mu rozpíchal gumy. Důvod je jasný

Jedenasedmdesátiletý Mostečan chtěl být tak moc ve vysílání České
televize, že se rozhodl jen k těžko uvěřitelnému kroku. Mikrobusu
veřejnoprávní televize propíchal v centru Mostu pneumatiky. Píše o tom
server MosteckýDeník.cz.

Důvod Mostečana odůvodnila mluvčí mostecké policie Ludmila Světláková.
„Chtěl být v televizi,“ řekla jasně.

K útoku došlo v centru města u Repre. Muž v dopoledních hodinách
propíchal kuchyňským nožem čtyři pneumatiky vozu České televize, která
ve městě natáčí televizní seriál Most. Na jednání muže podle serveru
Deníku upozornili náhodní svědci.

Původní text ZDE

Senior pak prý zamířil do nedaleké hospody, kde jej zadržela policejní
hlídka i s kuchyňským nožem v igelitové tašce.

Škoda se vyšplhala na 16 tisíc korun.

Choices:
- rozhovor
- komentář
- zpravodajství


Question:
Útoky Zemana a Babiše na Českou televizi? K tématu má co říci Slávek
Boura, někdejší hvězda TV Nova

ROZHOVOR „Přirozenou vlastností člověka je vlastnit, manipulovat a chlouba
ega, což tito dva pánové splňují,“ říká na adresu Andreje Babiše a
Miloše Zemana bývalá hvězda TV Nova, moderátor a skladatel Slávek Boura. V
rozhovoru pro ParlamentníListy.cz zhodnotil dobu po sametové revoluci.
Promluvil také nejen o Václavu Havlovi, ale i třeba o Janu Žižkovi a Janu
Husovi. „Jan Hus byl tlustý alkoholik – sexista a inteligentní
manipulátor,“ říká Slávek Boura.

Minulý týden jsme oslavili další výročí 17. listopadu. Jak Vy tu dobu,
těch 28 let po sametové revoluci, hodnotíte? Co se povedlo a co naopak ne?

Ať se stane, co se stane, někdo je spokojený a někdo ne. To už nějak k
člověku patří. A každý hodnotí. A to v každém segmentu našeho života.
Zahraniční firmy se radují, jsme levná kořist. Dlouho lidi neměli
skutečně velké peníze, a tak mnozí by prodali i vlastní matku, jen aby si
na nějaké stříbrňáky sáhli. Ale to bych mohl takto do nekonečna hodnotit.
Spíše na Váš dotaz upřu své pocity: jako národ máme větší potenciál,
který se stále vyšší procento sociopatů bez ideí ve vrcholné politice
snaží eliminovat. Potenciál, který stát využívat nechce. Stali jsme se 17.
spolkovou republikou sousedního Německa a členem EU, se kterou neumíme hrdě
spolupracovat. Raději hrozíme vystoupením, což je blbost. Podlehli jsme
mocné náruči hmotného mamonu a vlastnictví. V pořádku, taková je doba,
ale zároveň lidi se „vypalují“, blbnou, trpí psychika a dramaticky se
zvyšuje procento těch, co ke svému životu nutně potřebují antidepresiva a
psychofarmaka. Je to výsledek povedeného či ne?

I přesto, že - jak říkáme, od sametové revoluce uplynulo už 28 let,
mnozí lidé stále dobu před rokem 1989 a po, srovnávají. A někteří
tvrdí, že dříve bylo lépe. Co je k tomu podle Vás vede a bylo opravdu
něco, co bylo tehdy lepší?

Ale vždyť všichni lidi žijí ze srovnávání. A srovnávání dob je
historicky dané. Někdo řekne, že líp už bylo, někdo zase, že je teď
nejlíp. Porovnávání je vždy individuální. Tehdy byl nepřítel jen jeden:
přítel, nebo nepřítel jedné strany, komunistů. Dnes je naším
nepřítelem alternativní pravda, která je všudepřítomná a tím pádem je
naším nepřítelem neustálá pomatenost a zmatenost, co je a co pravda není.
A v tom, kruci, aby se prase vyznalo! Můžeme cestovat, ale jsme pořád chudí
turisté z východu. Můžeme podnikat, ale pro státní úředníky jsme
automaticky zloději. Máme svobodu slova, ale nesmíme si jen tak říct, co si
myslíme. A vyrostla v nás obří autocenzura. Je to lepší, nebo horší?

Minulý týden právě u příležitosti 17. listopadu vyrazilo do ulic Prahy a
několika dalších větších měst poměrně dost lidí. Co to svědčí o
náladě v České republice?

Nepoměrně více lidí, jak jsem si všiml, přijelo do Prahy nakupovat.
Nepoměrně více lidí bylo toho dne shoppingovat. To svědčí o náladě v
ČR. Včetně postoje prezidenta republiky s jeho tichou vzpomínkou…..

Jak vidíte v současné době stav demokracie u nás? Někteří, hlavně
těsně po volbách, mluvili o tom, že je demokracie ohrožena, nebo že
dokonce skončila…

Toto slovo je už dost zprofanované. Dokud se člověk cítí svobodný,
můžeme o demokracii diskutovat a můžeme-li diskutovat, pak je. Svoboda je
stav mysli a od toho se pak odvíjí onen pocit jakési demokracie. A svoboda a
demokracie je v ohrožení pořád. Stát námi potřebuje manipulovat, my se
tomu bráníme a to je neustálý boj. A pokud ten neustálý boj je, pak je
vše v pořádku.

Právě ohledně ohrožení demokracie mluví někteří lidé v souvislosti s
Milošem Zemanem a Andrejem Babišem. Jak vy tyto dva politiky v současné
době hodnotíte a co říkáte na to, co se děje po volbách?

Přirozenou vlastností člověka je vlastnit, manipulovat a chlouba ega, což
tito dva pánové splňují. Být sociopatem je v módě a lid to tak
demokratickou cestou prozatím chce. Můžu nesouhlasit, můžu remcat, ale
také se můžu bránit tím, že je k sobě domů nepustím. Ale chápu stav
věcí v jejich souvislostech. A politika dneška je prostě jen akcí a reakcí.
Sleduju tento stav se studených smíchem. Snad mě nepřejde….

U příležitosti 17. listopadu se opět více mluvilo o Václavu Havlovi. Jak
vy s odstupem doby vidíte jeho „odkaz“ a co říkáte na to, že řada
lidí na něj kouká čím dál tím víc kriticky?

Jeho odkaz je v tom, že splnil svou historickou úlohu. Svět pozitivně
zaregistroval Československo a následně Českou republiku. Jsme hrdi na naše
historické ikony, jsme zemí svatého Václava, přičemž jeho vrah bratr
Boleslav je zakladatelem naší státnosti a národní identity, Jan Hus byl
tlustý alkoholik – sexista a inteligentní manipulátor, Jan Žižka byl
nedobrovolný gangster, protože kdyby nebyl, jeho vlastní lidé by ho
zavraždili a největší osobností naší historie si lid zvolil vymyšlenou
postavu…..a tak dále je to s tou naší historií. No a co? Kriticky se
můžeme dívat na cokoli, ale ruku na srdce, kdo z nás je součástí
veřejně diskutované historie?

Vyčítají mu například podporu bombardování Jugoslávie nebo velkou
amnestii po svém zvolení? Co se mu podle Vás povedlo a co ne?

Mylné, ba špatné kroky jsou důsledkem těch, co tančí s vlky. Predátoři
nás dokáží vmanipulovat do svých pavučin a pak je člověk za debila.
Myslím, že do podobné role se dostal každý z nás. Tím ovšem nechci pana
Havla omlouvat, jen hledám souvislosti k pochopení. Ale kdo nic nedělá, nic
nezkazí….a z hledání prostřednictvím špatných rozhodnutí se staví
historie…..nicméně pan Havel zažehl v lidu jiskru naděje, přestože
otevřel brány predátorům, kteří udělali pro ně to nejpřirozenější:
okradli nás. A v tom jim pomáhali další Češi, jak už mnohokrát v naší
tisícileté historii.

Pravicoví politici tvrdí, že se nyní máme nejlépe v historii naší země.
Do jaké míry je to pravda? A co by nová vláda měla udělat pro sociálně
slabé skupiny obyvatel? Kterým skupinám se dnes žije těžko?

Nejen pravicoví politici toto tvrdí….a nejlépe se skutečně máme. Máme
tady tak dlouho mír, dvě dekády jakousi materiální prosperitu, že lidi
blbnou, začínají se nudit, hledají vlastní identitu, hledají cestu se s
něčím identifikovat. Minoritní skupiny chtějí manipulovat majoritou a lid
vpustil do svých životů vyšší procento sociopatů, než je pro nás
zdrávo. Stát si čím dál více uzurpuje právo mluvit nám do soukromých
životů a k tomu potřebuje více státních úředníků. A míní takto
postupovat dál. Ale tím dělá ze svých lidí nesvéprávné rozmazlené
fracky, kteří můžou čekat na jakoukoli podporu. Jsem vzděláním
speciální pedagog a už v druhé polovině osmdesátých let nás na
Universitě Karlově, mimo jiné, učili, jak se dělá sociální politika
potřebných v zahraničí. Nápadů je spousta, ale politická vůle chybí. A
chybět bude, neb kde je zvůle bez ideí a lidu chutná reklamně marketingová
strava, situace se výrazně měnit nebude. A facelifting tu nepomůže, když
je Svět násobně zrychlený a my ještě nepochopili principy
nadcházejícího fungl nového - ekonomicko-sociálních vztahů 4.
průmyslové revoluce….už brzy se budou dít neuvěřitelné věci s ještě
větší náročností na psychiku jednotlivce než do dnes.

T. Okamura nedávno vyzval ke změně statusu veřejnoprávních České
televize a Českého rozhlasu. Je pravdou, že zejména ČT je kritizována za
stranění některým politikům a špinění jiných. Zemanova kancelář si na
ni stěžuje často. Kritizován je i např. výběr hostů do pořadů Václava
Moravce. Oproti tomu zastánci ČT tvrdí, že jakákoliv podobná změna by
ohrozila naši demokracii. Jak hodnotit práci ČT a rozhlasu? Je třeba
přistupovat ke změnám?

Média tu odjakživa byla k manipulaci lidu. ČT se vždy hlásila k systému
britské BBC. Nicméně v médiích jsou lidé a záleží na jejich osobní
svobodě a charakteru vidění světa. Do bodu obecného akceptování
veřejněprávního média jsme ještě nedozráli. Nicméně každý blb může
cokoli či kohokoli kritizovat, protože není spokojen s výběrem nejen hostů,
ale i informací. Nekonstruktivní kritika pak přerůstá v arogantní hájení
vlastních názorů, což pak svědčí spíše o charakteru kritika, než o
charakteru média. A to se týká i prezidenta, stejně jako podnikatele.
Manažeři státu (politici) nesmí agresivně atakovat média. Ať se boj
mocenských skupin přenese do méně hlasitých rovin.

Blíží se volba prezidenta. Jak vidíte v současné době šance Miloše
Zemana a co ostatní kandidáti?

Stále jsem nepochopil, k čemu je nám v této době obecná volba
reprezentanta státu. Tradičně žijeme v parlamentní demokracii. A když
není posílená funkce prezidenta, pak je tu silné nutkání z této role
udělat markýrovanou šmíru. V Německu mají parlamentní demokracii a kdo
zná jméno současného prezidenta? Kdo zná jméno prezidenta v zemích, kde
je parlamentní demokracie? Jen znalci, politologové. Náš současný
prezident by rád tuto funkci značně nabobtnal, ale pak bude nutno revidovat
naši ústavu. Je s tím lid obeznámen? Chce to? Protože jestli ne, pak….pak
si uděláme za nějakou zbytečnou miliardu všelidový cirkus. Jestli ale chce,
pak zvažme prezidentský systém. Sice v něm nemáme tradici, ale něco
nového nás může dál inspirovat a zjevně lid žádá silné vůdce. Já
osobně nic podobného nežádám, ale v této roli reprezentanta našeho
národa bych rád viděl a zažil svěží změnu. Hraje se, mimo jiné, i o
identifikaci a hrdost lidu a o jeho ducha. Čím menší sociopat to bude, tím
pro nás lépe.

Choices:
- rozhovor
- komentář
- zpravodajství


Question:
Šok v soutěži krásy: Z Miss Slovensko odstoupila jedna z finalistek… A
proč?

To svět ještě nezažil. Finále Miss Slovensko se nakonec zúčastní pouze
11 dívek, protože dvanáctá tento týden udělala nečekaný krok. Rozhodla
se, že měsíc před finále odstoupí.

Součástí 23. ročníku Miss Slovensko je dnešním dnem pouze 11 účastnic.
Jana Kadvanová z Galanty se rozhodla pro neobvyklý krok. Odstoupila z
prestižní soutěže, po které touží tisíce děvčat, zprávu přinesl
slovenský portál topky.sk.

Ředitelka soutěže Miss Slovensko Karolína Chomisteková oznámila, že
finalistka opustila soutěž z osobních důvodů.

„Bylo to její rozhodnutí, odstoupila z osobních důvodů. K tomu asi není
co dodat. Samozřejmě to respektujeme, je to její rozhodnutí," oznámila
Chomisteková a dodala, že jsou v takové situaci poprvé a nebudou hledat
žádnou náhradnici.

„Stalo se to poprvé, ale když je to z osobních důvodů, respektujeme to a
pokračujeme dále s 11 děvčaty. Tento rok nemáme náhradnici, ale v principu
to není velký problém," dodala ředitelka.

Samotná bývala finalistka Jana Kadvanová reagovala následovně.

„Celému týmu děkuji, že jsem mohla být finalistkou této prestižní
soutěže, ale i za to, že mé důvody pochopili. Všem holkám držím palce,
každá z nich si zaslouží vítězství."

Finále soutěže Miss Slovensko proběhne 28. dubna.

Choices:
- rozhovor
- komentář
- zpravodajství


Question:
Michal Horáček má v boji o Hrad jeden zásadní trumf, shodli se experti

Která část osobnosti prezidentského kandidáta Michala Horáčka je trumfem,
který mu může napomoci vyhrát hru o křeslo na Pražském hradě? Ptají se
dnešní Lidové noviny.

„Většina lidí ho určitě vnímá přes jeho kulturní stránku. Přes to,
že je textař známých hudebních hitů,“ cituje list předsedu Institutu
politického marketingu Karla Komínka. S tím souhlasí i sociolog Jan Herzmann.
„Má za sebou skutečně pěknou muziku, kterou může v kampani používat a
jejím prostřednictvím působit na emoce,“ přikyvuje.

Jak list dále píše, hudbou si Horáček podmanil lidi napříč celou
republikou. Dokáže oslovit stejně tak vzdělané vysokoškoláky jako
pracovité dělníky. Rozptyl jeho fanoušků může být esem v celé
prezidentské kampani.

„Bez toho, že by oslovil většinové voliče, by vůbec neměl šanci uspět.
Podle mého odhadu bude volební účast kolem 60 procent, takže do druhého
kola se nedá postoupit jinak, než že kandidát osloví mainstreamového
voliče,“ myslí si Herzmann.

Ten ale dodává, jak deník dále píše, že Horáčka činí zajímavým
zejména rozmanitost jeho životních zkušeností. Bývalý majitel sázkové
společnosti Fortuna se za komunismu pohyboval mezi hazardními hráči a na
dostihových drahách.

V roce 1989 zase spolu s Michaelem Kocábem založil občanskou iniciativu Most,
která sehrála roli v přechodu od totality k demokracii. Horáček je
textařem, básníkem i vystudovaným antropologem. „Myslím, že vůbec
největší devízou je jeho rozmanitost. Pro Českou republiku je velmi
netypický tím, co všechno za život vyzkoušel,“ míní Herzmann.

Jak list dodává, Horáček má podle odborníků šanci oslovit podobné
spektrum voličů, jaké se mu daří zasáhnout jeho muzikou. „Mohli by ho
volit lidé liberálnější a vzdělanější, ale zároveň v sobě má
lidskost a bezprostřednost, kterou by zase mohl oslovit lidi, kteří minule
volili Miloše Zemana. Tedy levicovější voliče a obyvatele menších měst a
vesnic,“ přemítá Komínek.

Choices:
- rozhovor
- komentář
- zpravodajství


Question:
Rusko a USA nelikvidují kanály pro kontakty týkající se Sýrie

Komunikační kanály s USA pro Sýrii existují dál. Moskva doufá, že se
podaří dosáhnout výsledku a Spojené státy se nezřeknou dohod, prohlásil
ruský ministr zahraničních věcí Sergej Lavrov.

„Pokud jde o Rakku, svého času, když se ještě rýsovala konkrétní
perspektiva možné koordinace akcí s USA v boji s teroristy, při
upevňování režimu zastavení bojových akcí pro ty, kdo se distancovali od
teroristů, se hovořilo o Rakce jako o potenciálním objektu našich
společných akcí. Později se ale Američané o tomto tématu nezmiňovali.
Ano, mají v úmyslu, alespoň bylo oznámeno, že se chystá útok na syrskou
metropoli ISIL, dnes jsem ale někde uviděl zprávy o tom, že se jejich plány
mění a útok bude odložen na neurčito," dodal ruský ministr.

Choices:
- rozhovor
- komentář
- zpravodajství


Question:
Ministerstvo obrany Ruska vyzvalo, aby se přestalo se strašením Evropy
ruskými tanky

Je nutné přestat rozšiřovat strašáky o tom, že Moskva chce poslat tanky
do Pobaltí, Bulharska nebo Maďarska, řekl v rozhovoru pro kanál Deutsche
Welle zástupce ministra obrany Ruska Anatolij Antonov.

„Je nezbytné přestat rozšiřovat strašení, že se Rusko chystá poslat
své tanky do zemí Pobaltí, do Sofie nebo do Budapešti. K tomu se nikdo
nechystá. Takové plány neexistují. Rusko nechce válku. Je prostě směšné
myslet si, že Rusko se chystá válčit," řekl Antonov.

Současně označil podobná prohlášení ze strany Pobaltí za „starý trik".

Západní politici nejednou označovali Rusko za největší hrozbu pro svět.
Takovým způsobem ji šéf Pentagonu ve svém vystoupení na jednání o
vojenském rozpočtu na rok 2017 postavil na první místo v soupisu
bezpečnostních hrozeb pro USA. Strachem z „ruské agrese" se vysvětluje
expanze vojenské infrastruktury NATO na východ a růst vojenských výdajů.
Jako odpověď na obvinění z „agrese" v Moskvě nejednou říkali, že pouze
reagují na činnost Západu.

Choices:
- rozhovor
- komentář
- zpravodajství