Question:
Šéf KSČM Filip: Toto celé lidstvo uvedlo do současného zvráceného stavu.
Blíží se mnohem hlubší propad, než ekonomové připouštějí. Přežili
jsme konec RVHP, přežijeme i rozpad EU

ROZHOVOR Předseda KSČM a předseda Poslanecké sněmovny Vojtěch Filip
říká, že vleklá ekonomická krize neskončila a že je před námi mnohem
hlubší propad, než si ekonomové a mnoho politiků připouští. Svobodné
podnikání v současné koncentraci kapitálu neexistuje. Při rozpadu EU by
spolupráce byla často rovnoprávnější než současný diktát s mnohými
nadnárodními firmami, které ovládají naše výrobce.

Množí se varování před příchodem další ekonomické krize. Exšéf Bank
of England Lord Mervyn King například uvádí, že světové hospodářství
je na pokraji další havárie. Česká ekonomka Šichtařová prorokuje Krizi s
velkým K, běžně se používá termín „dokonalá bouře“. Ekonomická
bouře prý začne na finančních trzích, které jsou údajně přehřáté.
Co z toho může být pravda a v jakém horizontu?

Skutečně jsem přesvědčen, že vleklá ekonomická krize neskončila a že
je před námi mnohem hlubší propad, než si ekonomové a mnoho politiků
připouští. Nakonec největším svědectvím o tom, jak hluboká může být
krize, je samotný rozsáhlý vojenský konflikt s takzvaným Islámským
státem, tedy konflikt o ovládnutí ropných a plynových cest, a to ještě
nic není, pokud nezapočítáváme blížící se konflikt o vodu.

Čína v řadě ohledů stagnuje, její problémy se přelévají do celého
světa. Jak hodnotit budoucnost ambiciózní nastávající velmoci? Považujete
za zajímavé její projekty, kterými se snaží prosadit v zahraničí,
například projekt Nové hedvábné stezky a některé další investice? Máme
se bát čínských investorů, za kterými mohou být skryty velmocenské snahy
Číny?

Jednak Čínská lidová republika už velmocí je, nikoli že se jí teprve má
stát. Je především velkým věřitelem USA a zpomalení růstu vlastně
tkví v tom, že hospodářská krize v USA brzdí samotnou ČLR. Projekt Nové
hedvábné stezky je projektem budoucí spolupráce ČLR se světem, tak jako
tomu bylo vždy v minulosti, pokud se Čína neuzavírala pro sebe. Je nejen
jejím investičním záměrem, ale i návrhem rovnoprávné spolupráce,
vytváří zejména nové pracovní příležitosti po celé trase a využívá
jak přírodní bohatství jednotlivých států, tak novou možnou dělbu
práce, která odstraní bývalé nerovnovážné ekonomické modely takzvaného
bohatého severu a chudého jihu, z něhož také vyplynula zčásti i
současná migrační vlna zoufalých lidí neustále vysávaných nadnárodním
kapitálem v severní Africe nebo na Středním východě.

Jak bude Čína konkurovat Rusku a jeho Eurasijské unii? Chce investovat ve
Střední Asii...

Jisté je, že v řadě obchodních případů může jít o konkurenční
postavení jednotlivých firem, ale vzhledem k rozsahu investic, jejich
teritoriálnímu rozložení a časovému soustředění bude spíše
důležité, jak budou firmy spolupracovat, aby vůbec byl cíle dosaženo. Jak
jsem už uvedl, půjde o novou formu dělby práce. Technologicky jsou oba
státy obdobně vybavené a dřívější zpoždění překonaly Ruská federace
i ČLR technologickým skokem až na současnou nejvyšší možnou úroveň.
Stačí se podívat na stav například rychlovlaků nebo technologie
komunikací, kdy například Huawei je třetí největší firma v oboru na
světě.

Jaký je stav ruské ekonomiky? Jak se vypořádala se sankcemi a nízkými
cenami ropy a plynu?

Stav ruské ekonomiky je sice ovlivněn zejména nízkými cenami ropy a plynu,
a tedy nižším příjmem z těchto komodit, ale sankce donutily Rusko k
nastartování dalších výrob, které se dříve dovážely, a to se
zanedlouho projeví v růstu ruské ekonomiky, která navíc zavádí „zlatý
standard“, a tedy měnu podloženou zásobami zlata. To již vede ke
stabilizaci tamního hospodářství a zajištění větší nezávislosti na
dovozech, a tedy i otřesech americké, ale i evropské ekonomiky, která je
stále ve stagnaci.

Zatímco ekonomika roste, levicoví pozorovatelé kritizují fakt, že běžní
lidé, i v České republice, častokrát růst nepociťují. Tedy že reálné
mzdy a životní úroveň nerostou tak, jak by měly. Stejně tak pokračuje
trend častějšího uzavírání pracovních úvazků jiných než hlavní
pracovní poměr, což vede řadu lidí do příjmové nejistoty nebo rovnou
pracující chudoby. Jak jsme na tom v tomto směru v ČR, jak je na tom
západní Evropa? A co Spojené státy, kde řada lidí „funguje“ na
potravinových poukázkách?

Ano, většina lidí žádný růst nepociťuje, protože pokud růst ekonomiky
existuje, jeho výsledky si přivlastní zejména banky a nadnárodní korporace,
jež je přerozdělí pro své akcionáře a úzkou skupinu manažerů, a těm,
kteří se na výsledku skutečně podílejí tvorbou hodnot, nezvýší plat
vůbec nebo maximálně o inflaci, a tedy opět nemají z přidané hodnoty nic.
Stačí se podívat na vývoz zisku z České republice v hodnotě zhruba 300
miliard korun. Většina jde do mateřských bank z českých poboček České
spořitelny, Komerční banky nebo ČSOB a dalších finančních domů nebo do
mateřských podniků obchodních řetězců, které prodávají na českém
trhu, případně do podniků, jež u nás ovládly strojírenské podniky, ale
i televize nebo rádia.

Podle zjištění nevládní organizace Oxfam jedno procento nejbohatších
lidí světa v roce 2015 vlastnilo více majetku než zbylých 99 procent
populace planety. 62 nejbohatších lidí světa disponuje stejným majetkem
jako 3,5 miliardy dalších obyvatel země. Co tomu říkáte? Kde je příčina?
Může za těchto podmínek vůbec existovat volný trh rovné soutěže?
Neškodí to svobodnému podnikání? Není například odstraňování
obchodních bariér jenom nahrávkou pro nadnárodní korporace, monopoly a
oligopoly, aby zničily konkurenci malých a středních podniků na národní
úrovni? Je možné to vůbec nějak řešit? Jak lze konkurovat takové
koncentraci kapitálu? Neměl v tom Marx pravdu?

Na tuto otázku jste si zčásti odpověděl. Svobodné podnikání v takové
koncentraci kapitálu neexistuje. Karel Marx měl pravdu a vývoj ve světové
ekonomice to jen potvrzuje. Nerovné daňové zákony umožnily právě shora
uvedenou skutečnost, že 62 lidí vlastní stejně jako 3,5 miliardy dalších
lidí. Vysoké nepřímé daně, nediferencované přímé daně, zneužívání
veřejných zakázek pro soukromý sektor, nerovné postavení podniků ve
vlastnictví státu, obcí nebo krajů a mohl bych pokračovat, zneužívání
pracovní síly a tak dále. Nechci tady opakovat jasné pravdy z ekonomické
teorie marxismu, stačí, když se lidé podívají okolo sebe, a důkaz mají.

Podle statistického úřadu poklesla v letech 2007 až 2014 reálná kupní
síla americké domácnosti (respektive její medián) po započtení inflace o
čtyři tisíce dolarů... Opět. Nenahrává současný systém velkým
korporacím na úkor střední třídy?

Samozřejmě že nahrává, to je právě důsledek nespravedlivých daní ve
prospěch bohatých, nezdanění neproduktivního kapitálu a neoliberálního
modelu ekonomiky včetně výše uvedeného zneužívání postavení
nadnárodního kapitálu vůči středním třídám v národních státech,
které jsou také pro bankovní kapitál zdrojem nepřiměřených zisků.

Není to tak, že střední třída nese na svých bedrech hlavní daňovou
zátěž – dotuje nadnárodní korporace i sociálně slabé či
nepřizpůsobivé?

Ano, i to je současný stav. Nejdříve nadnárodní kapitál vysával
zaměstnance kdekoli na světě, když už nemůže jít níže s cenou práce,
soustředil se na střední třídu a tu svou politikou likviduje až do stavu,
kdy bude také zbavena nebo alespoň omezena na svobodném rozhodování o svém
dřívějším vlastnictví. K tomu jí slouží úvěrová politika bank. Ne
nadarmo se říká, malý zloděj banku vykrádá, a porušuje tím zákon a
může být i odsouzen, kdežto skuteční gangsteři se rovnou stávají
bankéři, odtud slovo bankster.

Jaké je ideální místo České republiky na ekonomické mapě světa a co by
mělo Česko změnit? Ekonom Milan Zelený upozorňuje, že pro nás už končí
doba levné práce a že řada investorů odtud bude odcházet. Doporučuje
proto výraznou podporu těch nejmenších českých podniků. Stejně tak Ilona
Švihlíková doporučuje podporu mikroekonomiky. Kde je tedy cesta? Co
podporovat? Export do zemí BRICS?

Naše země nemá dostatek surovin, a proto musí jít cestou vysoce
produktivní práce, ta je jak v mikroekonomice, tak v podpoře velkých
podniků, které mají za sebou i výzkum a vývoj, to se neobejde bez podpory
státu, respektive veřejného sektoru vůbec. Není pravda, že řada
investorů od nás odejde, určitě to nebudou obchodní řetězce, případně
ti, kteří vědecký výzkum realizují i u nás, odejde pouze malá část,
zejména spekulativního kapitálu. Export je pro nás zcela zásadní, protože
na exportních trzích realizujeme více než 70 procent produkce a jde o to, na
kterých trzích je možné naše výrobky uplatnit, v tom případě je
odpověď jednoznačná, země BRICS mají jistě větší kapacitu příjmu
našeho zboží (jde zhruba o čtyři miliardy lidí) než jen země EU (0,5
miliardy obyvatel). A mohl bych pokračovat výčtem našich možností od
výroby strojírenského zboží až po velké investiční celky například v
energetice, a to po celém světě.

Pro některé by rozpad EU byl katastrofou, pro jiné požehnáním. Dovedete si
představit lepší Evropu bez EU? Jak by naše země dokázala hospodářsky
obstát bez EU? Stala by se „kořistí Ruska“, jak slyšíme v podstatě
pokaždé, když se o rozpadu EU mluví?

Vždy je třeba vycházet z reality, EU existuje, ale má poněkud pokřivený
neoliberální charakter a její rozpad by měl jistě hospodářské důsledky
včetně prohloubení krize v ekonomice jednotlivých členských, ale i
nečlenských zemí. Šlo by i o dopad v oblasti měnové, který by postihl ČR
méně než ostatní země eurozóny. Ve skutečnosti by ale nešlo ani o
požehnání, ani o katastrofu, šlo by o to, jak by byla naše země
připravena na jinou dělbu práce. Nakonec, přežili jsme katastrofu při
rozbití RVHP, náš národ by jistě přežil i rozpad EU. Jistě by bylo
možné najít znovu nějaké zakázky v Ruské federaci, ale jak jsem uvedl
výše, Rusko si po sankcích zajišťuje velkou část své potřeby ve svých
podnicích, a tak by nás ani moc nepotřebovalo. Spolupráce by byla často
rovnoprávnější než současný diktát s mnohými nadnárodními firmami,
které ovládají naše výrobce.

Z předchozí otázky zcela vydělme dohodu TTIP. Jakým způsobem se ve vás
osobně vyvíjí úvaha ve smyslu „podepsat, nepodepsat“? Jak nahlížíte
na současný stav procesu ratifikace TTIP?

Jednoznačně nepodepsat. Nehodlám se smířit se snížením standardu na
výrobu potravin včetně používání geneticky modifikovaných, nemám zájem
o další průnik bankrotářského bankovního kapitálu, který likviduje
konkurenci a produkuje nezajištěné úvěrové a hypoteční bubliny, jež
když prasknou, tak likvidují celá odvětví, a tak dále.

Jak vážně v současné době vypadá hrozba ještě většího zbídačení
třetího světa, zejména Afriky, v důsledku klimatických změn? Čili bouře,
záplavy a zejména sucho. Geolog Václav Cílek často opakuje, že v důsledku
těchto procesů se můžeme „těšit“ na další migrační vlny do Evropy.
Má pravdu? Existuje nějaké řešení?

Ano, je pravda, že honba za ziskem a vykrádání nerostného bohatství
třetího světa se dělo pod taktovkou takzvaných rozvinutých zemí, zejména
někdejších koloniálních mocností, a vedlo právě k onomu efektu
bohatnutí severu a dalšímu chudnutí jihu a z toho pramenících sociálních
a hospodářských krizí až po krize ozbrojené, tedy občanské války nebo
bezprecedentní vojenské neospravedlnitelné útoky USA a jiných takzvaných
ochotných států. Má to důsledky společenské, ale i ekologické, a to na
celý svět.

Řešení existuje, důsledně respektovat článek 1 odstavec 1 Mezinárodního
paktu o občanských a politických právech, že každý národ má právo na
vlastní politický režim, který si zvolí, a na využívání svého
přírodního bohatství. Pokud nebude zneužíváno přírodní bohatství
jiných států tím, že budou USA nebo jim spřízněné státy organizovat
státní převraty a různé barevné revoluce, které skončí fašizací
společnosti nebo přímo občanskou válkou.

Geneticky modifikované potraviny, téma diskusí o chudobě a kvalitě výživy.
Jste pro jejich další rozvíjení? Souhlasíte s tvrzeními, že nejen
geneticky modifikované, ale i jiné potraviny pochybné kvality začínají
být problémem výživy chudší části obyvatelstva zejména v USA?

Jak už jsem uvedl ve věci TTIP, není možné bez dalších kroků podporovat
geneticky upravené potraviny a jejich používání bez vyhodnocení
zdravotního dopadu. Namísto vývozu takových potravin je třeba rozvíjet
zemědělství, tím zaměstnanost v zemích třetího světa, a tak bojovat
proti chudobě a závislosti, ale i třeba v USA tak nenechat lidi upadnout až
na dno společnosti.

Ve světle všeho, o čem jsme hovořili... Jaké ekonomické recepty nyní
potřebuje vyspělý svět? Novátorsky levicové typu nepodmíněný základní
příjem, zdanění neproduktivního kapitálu, zdanění vyšších příjmů,
„fair trade“ uspořádání vztahů mezi chudými a bohatými zeměmi...
Nebo konzervativně pravicové, tedy vyšší odpovědnost jedince,
odbourávání sociálního státu, snižování daní, liberalizace trhu práce?
Nebo „národní kapitalismus“ typu Ruska a Číny, kde stát je v určitých
oblastech velmi silný, kontroluje strategická a síťová odvětví, na druhé
straně jsou tam nízké daně, snaha odbourávat byrokratickou zátěž...

Děkuji za otázku, ale nečekáte, že bych podporoval jakýkoli pravicový
recept, který celé lidstvo uvedl do současného zvráceného stavu. Jsem pro
zásadní levicová řešení, kde práce je skutečným měřítkem hodnot,
společnost práci je pak schopna zajistit a lidé se mohou rozvíjet jak
individuálně, tak v rámci svého společenství, od obce počínaje přes
svůj kraj a stát i širší společenské struktury.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Vychytralá politická přetvářka, nebo úplná schizofrenie? Senátoři,
kteří doporučili zamítnout „ústavní právo na zbraň“, dostali
výprask

Senátní výbor pro zahraniční věci, obranu a bezpečnost minulou středu 15.
11. 2017 doporučil Senátu zamítnout novelu ústavního zákona č. 110/1998
Sb., o bezpečnosti České republiky, která ve dvou větách zakotvuje "ústavní
právo na zbraň". O této novele, která leží v Senátu na stole již čtvrt
roku, bude jednat ve středu 22. listopadu také ústavně-právní výbor,
avšak rozhodující slovo bude mít plénum Senátu v závěrečném
hlasování, které je na programu schůze 6. prosince.

Stanovisko senátorů "bezpečnostního výboru" je nečitelné pro české
držitele zbraní, kteří posbírali 105 tisíc podpisů pod Peticí
podporující ústavní právo na zbraň proti regulaci zbraní ze strany EU.

"Postoj některých senátorů je pro nás opravdu velkým zklamáním.
Stanovisko 'bezpečnostního výboru' je nepochopitelné a nečitelné, protože
jde principiálně proti bezpečnosti všech občanů České republiky.
Někteří senátoři se chovají alibisticky podle pořekadla, aby se vlk
nažral a koza zůstala celá. Ti stejní senátoři, co říkají, že by prý
vláda měla zamezit implementaci těch částí směrnice EU o zbraních, co
nesouvisí s bojem proti terorismu, pak na výboru hlasují pro zamítnutí
ústavního práva na zbraň. Člověk si až říká, jde snad o velmi trapnou
to ukázku vychytralé politické přetvářky nebo o případ úplné
schizofrenie? Hrozivá implementace směrnice EU, která zničí dobře náš
vyvážený český zákon o zbraních, je v plném běhu, neb z ministerstva
vnitra půjde nyní do Sněmovny," uvedl očitý účastník jednání výboru
Mgr. Pavel Černý pplk. v.v., iniciátor Petice, který pracuje jako elitní
instruktor pro výcvik bezpečnostních složek po celém světě.

Proti kontroverzní EU směrnici o zbraních, kterou navrhnula Evropská komise
přesně před dvěma lety po teroristických útocích v Paříži, Česká
republika podala žalobu u soudního dvora EU. Ústavní právo na zbraň kromě
střelecké veřejnosti z řad sportovních střelců, milovníků vojenské
historie a držitelů zbraní pro osobní obranu podporují také myslivci.

"Ve světovém žebříčku jsme šestou nejbezpečnější zemí, zatímco
duchovní matky směrnice EU, Velká Británie a Francie s permanentním
výjimečným stavem, se potácejí až v páté desítce bezpečnosti za Ghanou
a Sierrou Leone. Přesto se tyto země snaží populisticky ordinovat ostatním
recepty na bezpečnost ve formě smrtícího koktejlu restrikcí, který se ani
v jejich vlastních zbraňových zákonech absolutně neosvědčuje. Senátní
bezpečnostní výbor se chová jak příslovečný kozel zahradníkem, když je
proti novele. Myslivci vítají a podporují zakotvení ústavního práva na
zbraň, a vnímají jej jako vhodnou právní bariéru zabraňující
kontraproduktivnímu odzbrojení a přeregulaci legálních držitelů zbraní.
Ústavní právo na zbraň považujeme za praktický i symbolický krok k
zachování našeho skvělého českého zákona o zbraních a zachování
vnější i vnitřní bezpečnosti nás všech," uvedl Dr. Ing. Bohumil Straka,
člen zahraniční komise Českomoravské myslivecké jednoty, která
reprezentuje většinu stotisícové komunity myslivců.

Počínání bezpečnostního výboru se nezamlouvá ani běžným držitelům
zbraní pro osobní obranu, kteří vyjadřují obavy z budoucnosti.

"Držitelé zbrojního průkazu jsou důsledně a stále prověřovanou částí
společnosti, složili jsme velice přísné zkoušky na zbrojní průkaz,
chodíme na lékařské prohlídky, nesmíme páchat přestupky a musíme být
beztrestní. Jsem jednou z mnoha žen, která podepsala Petici proti odzbrojení.
Ze svého okolí však vím, že i ženy bez zbrojního průkazu, které
podepsaly tuto petici, si přejí zbraně pro své muže, pro ochranu rodiny. Na
tom, že směrnice EU o zbraních je špatná a škodlivá, se přece shodli
naprosto všichni - vláda, Senát, Parlament, Bezpečnostní rada státu,
prezident i většina občanů. Evropská komise bude po dvou letech účinnosti
směrnice provedené změny posuzovat, takže dojde k dalšímu omezení
legálních držitelů zbraní formou postupných restrikcí v několika
krocích. Tak proč tedy bezpečnostní výbor brání v přijetí novely,
která by byla budoucí pojistkou proti takovému paskvilu?" podivuje se Karla
Čížová, která pracuje ve zdravotnictví a vlastní zbraň pro obranu a jako
koníček.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Senátor Doubrava udeřil: Teror. Sobotka se zbláznil. Odložme soucit, oni ho
s námi mít také nebudou. Nedivil bych se, kdyby lidi po migrantech...

ROZHOVOR „Plán probíhající invaze je podle mě jasný. Ovládnout Evropu,
zbavit se všech, kteří nepřistoupí na jejich víru, zlikvidovat kulturní
památky, nastolit právo šaría a tak dále,“ říká senátor Jaroslav
Doubrava. A mnoho dalšího...

Obhájci imigrace tvrdí, že přijímání imigrantů pomůže ekonomice,
protože imigranti zaplní volná pracovní místa a současně prý pomohou
udržet důchodový systém. Nejsou ale naopak větším nákladem pro
sociální systémy než přínosem pro ekonomiku? Plus započtěme náklady na
bezpečnost a následky kriminality...

Mám za to, že jenom idiot může tvrdit, že jsou migranti přínosem.
Přínosem může být 0,5 % z nich, vysokoškolsky a technicky erudovaní lidé.
O ty byl zájem i bez migrace. Proč je mnoho potomků migrantů
nezaměstnaných? Ve valné většině do Evropy nejdou pro práci, ale pro
dávky. Mají nás za své otroky, kteří na ně musejí pracovat. Netají se
tím, ale nikdo z kompetentních to nechce vidět a slyšet. A co horšího, my
se jako jejich otroci začínáme chovat. Několikrát jsem již řekl, že
celá migrace byla vyvolána Amerikou, aby oslabila ekonomiku EU. Za tím si
stojím. Je mi opravdu líto, že se jí to daří! A ještě něco. Opravdu si
někdo může myslet, že v migrantech přicházejí pracovní síly pro
evropský průmysl, jestliže přicházejí ze zemí, kde žádný není nebo je
jen minimální? Pokud by tak toužili po práci, proč si nevyhrnou rukávy a
nedají se do ní u nich doma, tak jako to udělali obyvatelé Evropy!

Co říkáte silvestrovským událostem v Kolíně nad Rýnem a dalších
německých i evropských městech?

Je to začátek jejich nekulturní a politické invaze do Evropy. První
oťukávání, jak bude Evropa reagovat. Žel místo toho, aby tvrdě zasáhla,
opět ukázala svou slabost, a tím vyslala další signál, že se nemají
čeho bát a mohou si dovolovat čím dál víc! Víme, že to nebyl jen Kolín
nad Rýnem, ale celá řada dalších měst a nejen v Německu. Již si více
dovolují! Je na to celá řada důkazů. : Co říkáte reakcím německých
politiků?

Kdo je v Německu zastánce migrace je buď naivní idiot, viz zelení a
někteří sociální demokraté, nebo ti, kteří jsou placeni nadnárodními
korporacemi, jež chtějí díky migrantům srazit cenu práce v Evropě. To,
jak jsou naivní, jim ukáže blízká budoucnost. Jsem přesvědčen, že
většina z nich je nevzdělaná, a co hůř, nevzdělatelná. To, co je sem
přilákalo, jsou gauneři zaplacení k tomu, aby je sem nalákali, jsou to
jejich růžové představy, že tu létají pečení holubi přímo do úst.
Ostatně první, po čem se ptají, jsou ty slíbené domy, peníze atd.
Zajímavé je, že jsem nezaznamenal poptávku po práci! Mezi tyto sluhy
korporací patří i tetka Merkelová.

Co se týče sexuálních útoků uprchlíků v Německu, publicista Jan
Petránek řekl, že útoky na ženy jsou hluboko v mentalitě migrantů a
uprchlíci mají hodnoty neslučitelné s našimi. Co o tom soudíte?

Petránek má naprostou pravdu. Copak v jiné víře, než je islám, je
dovoleno souložení s dětmi? Proč tyto případy nejsou zveřejňovány, a
nikdo nemůže říci, že k nim nedochází, jen jsou policiemi a sdělovacími
prostředky zemí pečlivě utajovány! Proč nemáme právo znát pravdu?! :
Objevily se zprávy, že německá policie nemá vyšetřovat „drobnou“
kriminalitu přistěhovalců...

Věřím tomu, protože statistiky jsou nade vše. Přece nemohou politici,
kteří jsou u moci, a jejich policejní šéfové dopustit, aby lidé věděli,
co se skutečně děje? U nás v Česku např. policajti hovořili, jak
strašné problémy způsobila Klausova amnestie, ale oficiálně se
vyjadřovali velice opatrně… Jsou popsány případy, i o těch jsem již
psal, z německých marketů, kdy si ti vzácní hosté utíkající před
válkou naplní koše zbožím, ale placením se nezdržují. Prý „pozvala
nás frau Merkel, tak ať to za nás zaplatí“! Ani toto prý policie nesmí
řešit. : Šéfka Alternativy pro Německo Frauke Petry prohlásila, že by
pohraniční stráž měla být připravena střílet uprchlíky, pokud to bude
nutné. „Potřebujeme efektivní kontrolu (hranic), abychom zabránili
neregistrovaným žadatelům o azyl ve vstupu do země z Rakouska. Žádný
policista nechce střílet na uprchlíky a já si to také nepřeji. Ale
střelba by měla být umožněna jako poslední možnost,“ prohlásila pro
německá média šéfka AfD Frauke Petry. Souhlasíte s ní?

Plně s tou paní se dá souhlasit. Bezpečnostní analytik Martin Keller před
pár měsíci řekl, že kdyby se mezi Řeckem a Tureckem potopilo několik
lodí, bylo by hned po problému, protože by věděli, že každá loď s
ilegálními plavci bude potopena. To není nelidské, to je nutné. Nelegální
islámskou migraci je nutné považovat za nepřátelský akt, invazi, vůči EU.
A přiznejme si, že jí skutečně je. K migrantům je třeba přistupovat
podle zákona, tedy jako k osobám, které vstupují bez řádných dokladů
neoprávněně do EU. Politici si musejí konečně uvědomit, že v případě
hromadného, tedy v podstatě násilného, přechodu hranic není vyloučené
ani použití síly. Finanční prostředky vyčleněné na ozbrojené
střežení hranic EU by byly účelněji vynaložené než do poskytování
financí na pobyt islámských migrantů v zemích EU. Je dobře, že
nelegální překonání či poškození oplocení je v Maďarsku trestným
činem a za něj je poměrně vysoký trest, který končí odnětím svobody.

Nedivil bych se, kdyby po migrantech začali lidé střílet. Četl jsem v
novinách zkušenost českého policisty z Maďarska. Cituji: „Jeden starší
muž … žije v těsné blízkosti státní hranice a žije pouze z toho, co
vypěstuje. Jejich oblast je na naše poměry chudá. V letních měsících
loňského roku se mu přehnal přes jeho sad několikatisícový dav běženců.
On pěstuje jablka, papriky nebo broskve a běženci mu zničili a rozkradli
kompletní úrodu, která ho měla živit celý tento rok. Podle místních
obyvatel je Evropa zradila, jelikož jim nikdo v těch prvních týdnech a
měsících nepomohl.“ Co k tomu dodat?

A ještě jeden postřeh. Migranti připlouvají na gumových člunech, které
při spatření lodě sami propíchávají. Proč to nepovažovat za rituální
sebevraždu, odložit soucit, oni ho s námi mít také nebudou, a nechat je
svému osudu.

Obávám se, že se zbláznil. Co jiného na ten blábol říci? Kvůli němu
sociální demokraté prohrají příští volby. Měl by být ze sociální
demokracie vyloučen. Navíc, bylo by skvělé, kdyby to byl jeho jediný
blábol.

Slovenský premiér Fico řekl, že nechce, aby na Slovensku vznikla nějaká
ucelená muslimská komunita. Řekl, že existuje problém s integrací
imigrantů, a také řekl, když to řeknu lidově, že si nevezme na triko, aby
byly ženy na Slovensku sexuálně napadány. Co si o tom myslíte?

Jako vždy, opět má pravdu. Preventivní odpor je nutný. Abychom nedopadli
jako v Německu, kde v těchto dnech představitelé Křesťansko-demokratické
unie Německa varovali, že z restauračních jídelníčků po celé zemi mizí
tradiční německé jídlo – vepřové párky. Informovala o tom Deutsche
Welle. Před tím nevarují nějací rasisti nebo neonacisté, ale normální
Němci. Ani já nejsem pro takovou možnost. Zanedlouho bychom brzy po ránu a v
průběhu dní museli poslouchat jejich kvílení z jejich mešit. Podívejte se,
jak se chovají ve Francii, Anglii a dalších zemích, kde jim taková
uskupení umožnili. Dnes se tam mezi ně neodváží ani policie!

Robert Fico také řekl, že absolutní většina běženců jdoucích do
Evropské unie z Turecka je ekonomickými migranty. „Trvám na svém postoji,
že absolutní většina těchto lidí je ekonomickými migranty (hovořil o
migrantech jdoucích do Evropy z Turecka, pozn. redakce). Kdo má věřit
člověku, který se necítil bezpečně v Srbsku, v Maďarsku, ani v Rakousku,
a tak šel až do Německa? Evidentně mu šlo o ekonomické zájmy,“ řekl
Fico…

Fico má stoprocentní pravdu. Řekl jsem to už mnohokrát i já. Pro běžence
ze zemí rozvrácených občanskou válkou a terorismem ani v jednom případě
těmito prvními bezpečnými zeměmi není EU, tedy ani ČR. Maďaři mají
pravdu, že migranti z Blízkého východu nemají právo na azyl v EU, natož v
Německu u tety Merkelové. Jdou z bezpečných zemí za lepším. Jsou to
všichni ekonomičtí migranti a ti nemají v EU co pohledávat. Navíc se
nemohu zbavit dojmu, že tito velmi dobře vybavení mladíci jsou dobře
vycvičeni a ekonomická migrace je jen pláštíkem zahalujícím to pravé,
podstatně horší zadání. Zadání, ve kterém stále vidím smrtelné
nebezpečí pro život a kulturu Evropy. Je tu ještě jedna závažná otázka,
proč se tito mládenci nestarají o to, aby ve svých zemích nastolili
pořádek, ukončili válčení, aby vytvořili pro své děti, své rodiny
klidný domov, jak by bylo normální ve všech civilizovaných zemích

Jak hodnotíte to, jak se k imigrační krizi stavějí EU a Německo? Jak se
díváte na roli Turecka? Máme se s ním dohodnout, nebo nás bude vydírat?
Není lépe postavit ploty chránící hranice?

Podobně jako v roce 1938 i dnes vládnou Evropě idioti. Neschopní a prolezlí
korupčníky nadnárodních společností, kterým chaos nevadí, pro kšeft je
naopak dobrý – führerem těchto lidí je, jak víme, Merkelová.

Ale podobně slaboduchým je i führer Rakouska. Jako naprostý idiot neschopný
vnímat realitu se zachoval rakouský kancléř Werner Faymann, když začátkem
března 2016 vyzval Německo, aby rovnou přebíralo uprchlíky z Řecka nebo
států sousedících se Sýrií. Tito migranti mají být na svou cestu do
Německa vybaveni průjezdním osvědčením. Jako by tento nápad něco řešil?
Nebo znepokojivé jsou tendence, které si dovolil napsat britský list Guardian:
Pro zvládnutí uprchlické krize je prý nezbytné, aby EU například
zvýšila hromadné přijímání uprchlíků a dokonce součástí řešení
má být i přijímání migrantů z Afghánistánu a Iráku. Stupidní a
bohužel část lidí na to slyší.

Oplotit hranice? Ano, spíše to je málo, mezi dvěma ploty by měla být
minová pole. Proč jsem tak nelidský? To je vidět z migrace. Saúdská
Arábie cíleně nepřijímá migranty, aby směřovali na Evropu, přestože
má stanový tábor dokonale vybavený prý pro miliony lidí. Turecko sice
může tvrdit, že bude brzdit migrační vlnu, ale zároveň víme, že je
cílem Turecka opak – snaha exportovat islám na Balkán. Navíc je pro něj
náramně výhodné vydírat Evropu. Buď dáte miliardy, nebo vám je tam
pustíme otevřením hranic! Buď nás vezmete konečně do společenství EU,
nebo to uděláme také. Co na tom, že jejich přijetím do EU bychom tu
hranici otevřeli my sami!

Hovoří se o tom, že Turecko podporuje Islámský stát (obchoduje s ropou) i
imigrační vlnu do Evropy. Co o tom soudíte?

Různé nadace a nevládní organizace z Perského zálivu například v Kosovu
platily chudým rodinám stovky eur či dolarů měsíčně, aby se začaly
oblékat a chovat jako konzervativní muslimové.

V této diverzi vůči EU působí také Turecko. Například Turecko v
převážně muslimském Kosovu postavilo dvacet mešit, ale žádnou továrnu.
Je patrný rostoucí vliv islámského Turecka. Z mladé generace z Kosova se
někteří stávají džihádisty, aby odešli do Sýrie a zabíjeli Američany.
Nemají v sobě nic z toho,co rodiče, jejichž generace je USA vděčná za
nezávislost na Srbsku. Děti si konflikt se Srbskem nepamatují. Také ve
Francii a dalších zemích západní Evropy druhá a třetí generace muslimů
není těm „evropským psům“ za nic vděčná. Jejich rodiče byli kdysi
rádi za přijetí v Evropě, ve státu, kde se usadili. Dětem již evropské
hodnoty nic nemusejí říkat.

Konzervativní směry islámu začaly na Balkán přicházet teď s novou
generací imámů, vychovanou a vzdělanou po roce 2000 v zemích Perského
zálivu. Z různých náboženských a státních center je vůle stratégů
posílat islámské migranty do Evropy, vytvářet jim tam zázemí, hledat
místní spojence – naivní multikulturalisty. Tomu nahrávají válečné a
sociální situace. Potom stačí zapojit do práce „náborové kanceláře“
– ať cíleně, nebo doporučit tento „džob“ kriminálním sítím. Také
řada jedinců pochopí, jak výdělečné je převaděčství, ale také i
úvodní zprostředkování převaděčství. Na všem se dá vydělat.

Turecko je nepřátelská země a je ironií, že fašizující se islámský
stát je v NATO. Turecký premiér teď navrhl evropským lídrům plán, podle
kterého by Turecko přijímalo zpět na své území všechny migranty a
uprchlíky, kteří připlují na řecké ostrovy. Výměnou požaduje Ankara
vyšší finanční pomoc a urychlení bezvízového styku. Bezvízový styk s
Tureckem by byla sebevražda EU, oficiálně povolená invaze. Turecko chce od
EU oživení přístupových rozhovorů. Každého europolitika, který by s
přístupovými rozhovory souhlasil, bychom měli ihned vyhostit do USA nebo do
Somálska.

Též se objevila tvrzení, že migrační vlnu do Evropy podporují USA a
podporují ISIS proti Asadovi…

Dnes je již obecně známo, že islámští teroristé byli ze strany USA
podporováni, aby bojovali proti Asadovi. Já jsem přesvědčen, že IS a vše
kolem něj je dokonce jejich dílem! Opakuje se situace z Afghánistánu –
Tálibán se přece zrodil z bojovníků proti sovětským vojákům v
Afghánistánu.

Po internetu šlo video, na němž se vrahoun IS rozčiluje, kdy už je zase
budou bombardovat Američané. Ti prý bombardují poušť a ti zasr… Rusové
jim bombardují sklady zbraní a munice, jejich velitelská stanoviště.
Ostatně svědectví amerických pilotů to nepřímo potvrzuje.

Andrej Babiš řekl, že příliv uprchlíků do EU se musí zastavit úplně.
Nemáme podle něj povinnost a v tuto chvíli nemůžeme vůbec nikoho
přijímat. Musíme prý v první řadě zaručit bezpečnost našich občanů.
Ptá se, proč by z bohatství evropských zemí tvořených po generace měli
žít lidé bez vztahu k hostitelské zemi a kultuře – lidé, kteří
představují bezpečnostní riziko a jejichž touhou není asimilace, ale
rozvrat evropské kultury. Podle Babiše není možné, aby Evropané měli
menší práva než přistěhovalci, a je vyloučeno, aby se přizpůsobovali
uprchlíkům. Jaký je váš názor?

Babiš má pravdu. Neřekl ale nic nového. Říkám to už dlouho, říká to
prezident a je za to skandalizován, říká to celá řada dalších. Ano, to
by měla pro nás, pro Evropu, být základní filozofie. Buď se podřídíte
našim zvyklostem, naší kultuře, toho ale nejsou schopni ani ochotni, tak
běžte, odkud jste přišli. Tam pro své zvrhlosti máte svůj prostor! :
Předseda SPD a poslanec Tomio Okamura říká, že neexistují umírnění
muslimové a že islám je zločinná ideologie. Podle něj by bylo třeba ihned
všechny islámské migranty vrátit zpět do mateřských zemí a byl by pro
vyhoštění i potomků těchto migrantů, kteří se v Evropě narodili.
Rusové jsou prý de facto naši jediní upřímní silní spojenci v souboji s
radikálním islámem. Každý muslim je podle něj bezpečnostním rizikem a
skutečně časovanou bombou. Co si myslíte o tom?

Ne všechny radikální myšlenky jsou rozumné. Dlouhá desetiletí v Evropě
žije mnoho muslimů, kteří do našeho prostředí prostě zapadli. Okamura
tvrdí, že každý muslim je bezpečnostním rizikem a skutečně časovanou
bombou. Podle mě to nelze řešit plošně. Ale jsem pro to, aby migranti,
kteří přišli nejméně od roku 2013 a nejsou plně integrováni do
pracovního procesu a občanského života, by měli odejít. S tím bych
souhlasil. Navíc bych k těm jediným spojencům dnes přičetl i Poláky a
Maďary a koneckonců i Slováky.

Vidíme, že Schengen je něco pro dobré počasí, ale když přijde bouřka,
prosakuje a valí se přes něj povodeň. V okamžiku, kdy EU hranice nijak
nehlídá, cizí lidé libovolně bez jakékoli registrace překračují hranice
a pohybují se po Evropě. Současně vidíme, že už nyní jsou v západní
Evropě obrovské muslimské komunity podhoubím pro terorismus. Neměl by si
náš stát vzít zpátky pravomoc, kdo může vstoupit na naše území? V
okamžiku, kdy není chráněna vnější hranice EU? První je věc, že
kontrolou hranic zamezíme přílivu uprchlíků, a druhá věc, že v západní
Evropě jsou občané EU muslimského vyznání, kteří jsou zapojení do
hnutí teroristů. Ale muslim, který žije třetí generaci v Německu a je
třeba terorista, může libovolně překročit hranice naší země, nikdo ho
na hranicích nezkontroluje, nezadrží a zde může u nás něco spáchat.
Jedním ze znaků suverénního státu je, že kontroluje své hranice a
kontroluje právo na svém území, které je vytyčeno hranicemi. Jakmile
někdo poruší zákon u nás, překročí hranice, tak už náš stát toho
člověka těžko potrestá...

Kdyby se valila jen povodeň. Ono se v té povodni valí to nejhorší bahno. To
ostatně konstatovaly i bezpečnostní složky Německa. Jak víte, odhadují,
že na deset procent z příchozích představuje bezpečnostní riziko! To je
strašné číslo. Vzít si zpět pravomoc rozhodování, kdo může vstoupit na
naše území? Na to by měl být stát minimálně již velmi dobře připraven,
neměl-li to činit už dávno. A uzavře-li Rakousko i Německo své hranice,
pak nesmíme my otálet ani vteřinu! Tito teroristé se nám nevyhnou. Plán
probíhající invaze je podle mne jasný. Ovládnout Evropu, zbavit se všech,
kteří nepřistoupí na jejich víru, zlikvidovat kulturní památky, nastolit
právo šaría a tak dále. Naše země by tohoto plánu určitě ušetřena
nebyla. Ostatně odpovědi jsou i v položené otázce.

I kdybychom nepočítali současnou migrační vlnu, již před ní existovaly
odhady, že v západní Evropě budou mít muslimové většinu do 40 let.
Takže v Německu, Francii, Británii, Belgii, Nizozemí a tak dále mohou
nastavit muslimská pravidla a právo šaría. Budou ovládat velké země EU a
pak muslimské zásady mohou prosazovat vůči nám. Není pro nás EU z tohoto
důvodu hrozbou a není pro nás řešení vystoupit z EU a utvořit nějaké
uskupení států kolem Visegrádu a části Balkánu a dalších států
střední a východní Evropy, které by se tomu ubránily?

Ano, EU selhala. Německý soused se stává toxickým státem – tedy státem
se vzrůstajícím počtem potenciálně nebezpečných osob. Prvním krokem
musí být prosadit právo úpravy zákonů schválených EU podle svých
vlastních regionálních představ. To je základ. Když se tomu bude
byrokracie EU bránit, potom čert ji vem. Utvořit nějaké uskupení států
kolem Visegrádu a části Balkánu a dalších států střední a východní
Evropy, to by sice vypadalo hezky, ale pochybuji o tom. Polsko chce být
dominantní. Kritizuje Rusko, bez kterého by se takové uskupení neobešlo,
ale přitom Poláci mají podobné manýry. Myslím, že není daleko doba, že
přijde nutnost záchrany Evropy a toto by mohlo být řešení. K její
záchraně bude spojení všech slovanských národů a nejen jich,
nevyhnutelné.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Čína vede v závodě o instalaci elektromagnetického kanónu na válečnou
loď

Média na celém světě jsou v napětí kvůli fotografiím divně
vypadajícího kanonu, který je nainstalován na čínské válečné lodi.

Po dlouhých diskuzích se experti nakonec shodli na tom, že zbraň, která je
neobvykle velká a celkově na pohled jiná ve srovnání s jakoukoli zbraní v
čínském zbraňovém arzenálu, je elektromagnetické dělo. Bylo
naistalováno na výsadkovou loď Haiyang Shan.

Nehledě na to, že Peking nepotvrdil existenci nové zbraně, několik novin,
včetně Asian Times, citovalo čínské armádní zástupce, jež říkali, že
Čína bude provádět námořní testy elektromagnetického děla.

Zhang Xiao, členka asociace vědců Námořní univerzity inženýrství
čínské armády, řekla pro Asia Times, že asi po 50 000 testech palubních
systémů Haiyang Shan vyplula do Jihočínského moře pro provedení dalších
testů.

Neřekla přesně, které systémy se konkrétně testují a zda se z děla
provádí střelba.

Čína se i přesto stala první zemí, která namontovala prototyp
elektromagnetického děla na loď.

Americká válečná loď třídy Zumwalt měla být první s
elektromagnetickým dělem na palubě. Mělo se to odehrát během tohoto roku.
Americké námořnictvo ale změnilo plány a místo toho si vybralo 155milimetrové
dělo AGS, která má dostřel až 60 námořních mil.

Efektivní dostřel elektromagnetického děla je odhadován na 200 kilometrů (124
mil). Elektromagnetické dělo využívá silná elektromagnetická pole mezi
dvěma kolejnicemi, které urychlují projektil až na hypersonickou rychlost.

Instalace elektromagnetického děla na Haiyang Shan nicméně neznamená, že
se tato zbraň stane standardem v nejbližší době. I když budou testy
úspěšné, tak sériová výroba těchto zbraní by mohla trvat roky.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Seriozní tisk: Německo v ohrožení. Islamisté ho chtějí zlikvidovat

Soeren Kern z amerického think-tanku Gatestone Institute se ve svém textu
věnuje pronikání Islámského státu na území Německa. Před několika
týdny v zemi došlo ke druhému útoku islamistů. Německá policie v
posledních měsících zatkla několik sympatizantů Islámského státu.
Velké nebezpečí představují především salafisté, jejichž počet
vzrostl v posledních pěti letech na více než dvojnásobek.

Německou veřejnost před více než čtrnácti dny znepokojil bezprecendentní
útok patnáctileté dívky marockého původu Safie S., která pobodala na
hlavním vlakovém nádraží v Hannoveru kuchyňským nožem
čtyřiatřicetiletého policistu. „Ten zde prováděl se svým kolegou
pravidelnou obchůzku, když si společně všimli, že je dívka sleduje.
Vyzvali ji proto k předložení identifikačních dokladů, což se stalo
jednomu z nich málem osudným,“ upřesňuje Kern.

Před deseti dny konstatoval veřejný žalobce Thomas Klinge, že Safia se
pokoušela již vloni v listopadu připojit k Islámskému státu. Její matka
ji však přesvědčila, by se vrátila zpět do Německa, což se také na
konci ledna stalo. „Útočnice nejevila žádné známky emocí. Zajímal ji
pouze její závoj. O osud těžce zraněného policisty se vůbec nestarala,“
cituje Kern vyjádření mluvčího policie, podle kterého byl útok předem
naplánovaný. Dívka již byla obviněna z pokusu o vraždu a teroristického
útoku.

Celý text v angličtině najdete ZDE.

Jak uvedl deník Die Welt, dívka byla součástí německé salafistické
scény již od roku 2008, kdy ji přitom bylo pouhých sedm let. Už tehdy se
objevovala v islamistických propagačních videích, které natáčel
islámský konvertita a nechvalně proslulý salafistický kazatel Pierre Vogel.
Safia však nebyla z rodiny jediná, kdo byl indoktrinován džihádisty. „Bratr
Safie Saleh právě nyní pobývá v tureckém vězení, kde byl obviněn z
pokusu připojit se k Islámskému státu,“ dodává Kern a konstatuje, že
násilný útok Safie byl druhým realizovaným islamistickým útokem v
Německu.

„Tím prvním byla vražda dvou amerických vojenských pilotů na letišti ve
Frankufrtu nad Mohanem před pěti lety. Pachatelem byl etnický Albánec z
kosova Arid Uka, který byl později odsouzen na doživotí,“ uvádí Kern a
poukazuje na zatčení čtyř členů Islámského státu, kteří plánovali
teroristický útok v Berlíně. Na zásahu probíhajícím v Berlíně, Dolním
Sasku a Severním Porýní – Vestfálsku se tehdy podílelo na 450 policistů.
Hlavou celého spiknutí byl pětatřicetiletý Alžířan, který přebýval od
loňského roku se svou manželkou a dvěma dětmi v uprchlickém centru.

„Vydával se za Syřana a podle pozdějších zjištění se Sýrií něco
společného přece jenom měl. Absolvoval v této zemi vojenský výcvik
Islámského státu. Společně s ním policie zatkla další tři Alžířany.
Džihádisté měli v plánu provést teroristický útok na kontrolním
stanovišti Checkpoint Charlie, který se stal symbolem studené války,
protože rozděloval východní a západní Berlín. Dále chtěli zaútočit na
náměstí Alexanderplatz,“ píše Kern a zmiňuje další zatýkání
příznivců jen o několik málo dní později. „Osmého února policie
zajistila dvaatřicetiletého džihádistu, jenž žil v uprchlickém centru v
malém městečku Sankt Johann.“

„Že je situace vážná, dokazují slova šéfa zpravodajské služby BfV
Hanse-Georga Maaßena, který v rozhovoru pro televizi ZDF zmínil, že riziko
teroristického útoku je vzhledem k přítomnosti džihádistů ISIS mezi
uprchlíky velmi vysoké. O den dříve Maaßena citoval deník Berliner Zeitung,
když hovořil o více než stu varování upozorňujících na džihádisty
mezi uprchlíky. Pro další deník Der Tagesspiegel zase Maaßen uváděl, že
počet německých salafistů se zvýšil téměř na osm tisíc. Přitom
ještě před pěti lety jich nebyla ani polovina tohoto počtu,“ píše Kern.

Salafisté sice stále představují v rámci šestimilionové muslimské
komunity žijící v Německu malé procento, ale o to jsou nebezpečnější.
„Salafisté chtějí v Německu založit Islámský stát,“ cituje Kern
Maaßenovo vyjádření pro deník Frankfurter Allgemeine Zeitung a uvádí, že
se. k Islámskému státu doposud podle informací deníku Die Welt připojilo
800 lidí žijících v Německu, přičemž 60 % jsou držiteli německého
pasu. „Asi třetina z nich se již vrátila domů a asi 130 jich bylo zabito v
průběhu bojů na území Sýrie a Iráku.“

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Houbeles, to nás chcete přeřvat? Vy na lidi kašlete, účtuje Šichtařová
s těmi, co si myslí, že jsou chytřejší než plebs

Nad tím, že pomalu a plíživě mizí svoboda a demokracie, se na svém blogu
na serveru iDNES.cz zamýšlí ekonomka Markéta Šichtařová.

Připomíná, že když si v létě Britové odhlasovali brexit, následovaly
velmi agresivní reakce čelných představitelů EU. Mezi nimi zvláště
dominovali svou nesmiřitelností a viditelnou uražeností Martin Schulz,
předseda Evropského parlamentu, a Jean-Claude Juncker, předseda Evropské
komise. Společným jmenovatelem těchto reakcí byl postoj, že „zadarmo to
Britům nedarujeme“.

Jak dále Šichtařová píše, Schulz konkrétně na téma britského referenda
o vystoupení z EU řekl: „Není filozofií EU, aby dav rozhodoval o svém
osudu.“ „Jo tak. Podle nejvýš postaveného člena nejvyššího
evropského napřímo voleného orgánu ‚není filozofií EU‘, aby byla
respektována vůle většiny, která dotyčné pány volí... Tohle je
demokracie?“ ptá se Šichtařová.

Celý text je ZDE

Připomíná také, že v květnu 2016 šéf Evropské komise Jean-Claude
Juncker ve vší vážnosti směrem k premiérům členských států EU zase
prohlásil: „Příliš posloucháte své voliče. Chovejte se raději jako
Evropané na plný úvazek.“ „Aha, takže volení zástupci lidu příliš
poslouchají své voliče, a to je špatně? Nemáte pocit, že to nápadně
připomíná rétoriku fašistů či bolševiků?“ poznamenává Šichtařová.

Pozastavuje se i nad situací v ČR. „Nadávat na prezidenta není nic
divného; spíš by bylo divné, kdyby každý politik neměl své příznivce i
své odpůrce. Stěžovat si, že se mi nelíbí to a ono chování nebo
rozhodnutí prezidenta, je také zcela přirozené. Ale pořádat petice
tvrdící, že prezident není můj prezident, je asi tak chytré, jako když
Jean-Claude Juncker nabádal premiéry EU, aby začali ignorovat své voliče,“
píše Šichtařová.

Poukazuje na to, že jsme si vybrali přímou volbu prezidenta. A když už jsme
si vybrali přímou volbu a v ní prezidenta podle dopředu dohodnutých
pravidel zvolili, je prezident prezidentem. Jde zkrátka o princip.

„Tvrzení ‚já jsem inteligentnější než ten okolní plebs, a proto mám
právo tvrdit, že prezident by prezidentem navzdory demokratické volbě neměl
být‘ nesvědčí o tom, že dotyčný je na vyšší úrovni než jeho okolí;
svědčí naopak spíš o jeho nevzdělanosti,“ píše dále Šichtařová.

Všímá si i toho, že ti, kdo se nejvíc proti svobodné volbě vymezují,
často tvrdí: „V roce 1989 jsme přeci bojovali za svobodu a demokracii, a
teď obojí končí!“ „Houbeles. To jste jen nepochopili, co ta hesla
znamenají. Býti svobodný a žíti v demokracii totiž neznamená, že svět
se bude točit podle mého přání a že já jako menšina většinu na ulici
přeřvu,“ dodává Markéta Šichtařová.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Zdena Mašínová a Milan Píka exkluzivně pro PL k výročí VŘSR

Velká říjnová socialistická revoluce anebo bolševický puč v Rusku. Od
události vnímané podle úhlu pohledu uběhlo století. ParlamentníListy.cz
oslovily dvě oběti komunistického teroru v Československu, jak tuto
dějinnou událost vnímají. Zdenu Mašínovou a Milana Píku.

"Já jsem Velká říjnová socialistická revoluce (VŘSR)," říká Zdena
Mašínová, sestra vůdců odbojové Skupiny bratří Mašínů, se značnou
dávkou černého humoru. Narodila se totiž v den, kdy v Rusku začala
bolševická revoluce. Ona dnes slaví čtyřiaosmdesát, kdežto počátku
vítězství bolševiků v největší zemi světa je sto let.

Mašínová: Velký malér

"Celý život jsem si komunismus strašně užívala," podotýká ironicky paní
Mašínová a pak už vážně dodá: "Narodila jsem se v den, kdy to všechno
začalo. Oslavujte, ale byl to jeden obrovský malér. A už toho bylo dost.
Nikdy jsme doma VŘSR samozřejmě neslavili, ale mé narozeniny každý rok."
Vždy, když chce někomu připomenout rudý teror a apokalyptický stalinismus
v Rusku, poradí mu, ať si přečte knihu někdejšího tajemníka
Ústředního výboru Komunistické strany Sovětského svazu Alexandra
Jakovleva Rusko plné křížů: od vpádu do pádu bolševismu.

Po útěku svých bratrů do Berlína roku 1953 byla celoživotně perzekvována
komunistickým režimem. Ještě toho roku byla zatčena a strávila několik
měsíců na samotce ve věznici v Olomouci a Praze - Ruzyni. Její maminku
však komunisté nechali zemřít ve vězení. Nejdříve Zdenu Mašínovou
starší odsoudili za spoluúčast na zločinném spiknutí proti republice k
pětadvaceti letům vězení, nechali ji pak těžce nemocnou ležet na holé
zemi dvanáct měsíců v kobce v pražské Ruzyni a nakonec zemřela na
následky rakoviny střev roku 1956 v táboře nucených prací v Pardubicích.
Její ostatky byly hozeny do šachty hromadného hrobu na Ďáblickém
hřbitově.

Zdeně Mašínové mladší a jejím dvěma neteřím bude podle nedávného
rozhodnutí soudu - soudní řízení se táhlo leta - navrácen rodinný statek
v Lošanech u Kolína s polnostmi. "Dědictví se vyřizuje. Předáno by mohlo
být na začátku příštího roku," říká pro ParlamentníListy.cz. Na
statku by mělo vzniknout Muzeum Josefa Mašína, jejího otce, legionáře,
důstojníka prvorepublikové Československé armády, člena protinacistické
odbojové organizace Tři králové, jenž byl v roce 2005 in memoriam povýšen
na generálmajora.

Píka: Stalo se

"Co tě nezabije, to tě posílí," sdělil ParlamentnímListům.cz
pětadevadesátiletý Milan Píka a vlastně bez emocí dodá: "Stalo se. Je to
událost, která změnila životy lidí a je třeba si z ní vzít ponaučení.
Prostě se s tím musíme vyrovnat. Už na tom nic nezměníme." Jeho hlas z
Bratislavy zní, přestože se chystá na důležité zdravotní vyšetření,
mnohem lépe a optimističtěji, než před několika měsíci. Jeho otec
Heliodor Píka byl také legionář a v roce 1942 začal v Buzuluku formovat
jednotku z československých dobrovolníků. V roce 1948, po válce, ho
komunisté obvinili ze špionáže, byl odsouzen ke smrti oběšením a rozsudek
byl roku 1949 vykonán. Až v roce 1989 byl plně rehabilitován.

"Na druhou stranu je třeba, aby se myšlení lidí nějak změnilo. To, co se
děje kolem nás, není normální. Tady na Slovensku nám chybí alternativy a
u vás v Česku jich máte až moc, devět partají v Poslanecké snemovně. Je
na pováženou, jak jsou Češi v názorech velmi rozdílní. Je třeba ale
pracovat na společném díle, což se nedaří," dodává současný generál,
Píka mladší, jenž za druhé světové války bojoval u Britského
královského letectva a roku 1949 byl zatčen, uvězněn, takže s otcem
komunikoval alespoň díky motákům, a ještě téhož roku byl pro nedostatek
důkazů propuštěn.

Obě tyto oběti komunistického režimu v Československu už berou sto let
starou událost s velkým nadhledem, přestože se jim krvavě zapsala do
života. Ostatně za bývalého režimu se o VŘSR tradovala "šutka", anekdota.
Jeden chlapík se ptá druhého: "Víš, jak se původně jmenoval Lenin?"
Odpověď: "No, Uljanov, ne?" Otázka: "A Stalin?" Odpověď: "Džugašvili."
Otázka: "A ve kterým měsíci byla Říjnová revoluce?" Odpověď: "V
listopadu." Konečné konstatování: "Vidíš. A tak je to se vším."

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Šílené divadlo, jste hloupí jak Vasil Biľak. Tereza Spencerová o
konferenci o ruské propagandě, o prohře Erdogana i o tom, kdo stojí za
Hillary Clintonovou

OKNO DO SVĚTA TEREZY SPENCEROVÉ Příměří v Sýrii není žádné
příměří, ale jen dočasné zastavení nepřátelských akcí, upozorňuje
ve svém pravidelném hodnocení týdenních událostí na ParlamentníchListech.cz
analytička a editorka Literárních novin Tereza Spencerová. Ta rovněž
rozebírá nehezkou situaci tureckého prezidenta Erdogana, vyjadřuje se k
proběhlé akci elaborující propagandu Ruské federace a sděluje svůj názor
na Donalda Trumpa a Hillary Clintonovou.

Máme zde stále trvající příměří v Sýrii. Stále platí, ale mnohé se
o něm napovídalo. Prý jde o příměří, které vyhovuje Putinovi, protože
se zachová jako v Debalcevu: Zcela bez respektu k příměří získá, co chce,
a pak teprve to příměří začne. Americký tisk píše, že letecké útoky,
které od počátku příměří provedli Rusové, z většiny útočily na
rebely podporované USA. Není tomu tak? A jak jste napsala, na většinu
území Sýrie se příměří nevztahuje. Takže tedy... Jak dál?

Nevím, jak dál. Můžu jen tipovat. Ještě předtím bych ale chtěla
připomenout, že v Sýrii nebylo vyhlášeno „příměří“, nýbrž jen
„zastavení nepřátelských akcí“. Na první pohled to vypadá jako hra
slov, ale „příměří“ má z hlediska mezinárodního práva svá pravidla
a důsledky, což nevyhovovalo Spojeným státům. Jejich ministr zahraničí
John Kerry sám připustil, že je pro ně výhodnější „bezdůsledková“
dohoda na „zastavení nepřátelských akcí“ – když to poruší někdo z
amerických „koní“, nebude ho možné potrestat podle pravidel. A Rusové
blahosklonně kývli.

Tento americký přístup lze i pochopit, protože zatímco Rusko je v čele
aliance, která má společný cíl, a tím je porážka fanatického islámu
Daeše, al-Káidy a dalších, na straně USA jsou nepředvídatelní „spojenci“
typu Turecka a Saúdské Arábie, kteří mají v Sýrii své vlastní zájmy. A
navíc protichůdné – Turci by rádi v Damašku viděli vládu „svého“
Muslimského bratrstva, zatímco Saúdové „Bratry“ likvidují, jak jen
mohou, protože MB se od ostatních islamistických organizací odlišuje
ochotou fungovat v parlamentním systému. Tedy jít do voleb. A jakékoli
alespoň náznakově svobodné volby by znamenaly konec saúdské vládnoucí
rodiny. A tak Saúdové podporují Daeš a al-Káidu a ostatní „skalní“
síly, které jako by vystoupily ze středověku a chtějí tam celý vývoj
znovu i vrátit. Takže chápu, že USA nechtějí nést za své vazaly přímou
zodpovědnost; proto jen ono neuchopitelné „zastavení nepřátelských akcí“.

Přitom platí, že USA svým způsobem jdou i rovnou proti svým vazalům,
neboť se s Ruskem dohodly, že válka proti Daeši a al-Káidě pokračuje.
Přinejmenším pro ruské, syrské, ale i americké letectvo se tak situace
pročišťuje – členové ozbrojených protivládních skupin dostali od
syrské vlády amnestii, více než sto padesát skupin už na ni kývlo a
jejich bojovníci po tisících skládají zbraně. Současně ale mnozí jejich
spolubojovníci takové „poraženectví“ muslimů tváří v tvář „křesťanským
křižákům“ – nesmíme zapomínat, že zatímco tady v Evropě někteří
neustále vymýšlí, čím vším se lišíme od Rusů, islamisté mezi námi
rozdíl nevidí -- odmítají a přecházejí naopak do řad Daeše a al-Káidy,
takže obě skupiny citelně posilují.

Důležité je, že Západ dohodou o „příměří“ zachránil před
bombardováním část „svých“ opozičníků, kteří nyní budou
použitelní pro budoucí politický proces v Sýrii. A stejně důležité je,
že Rusko s tím souhlasí, což značí, že do budoucna neusiluje o
černobílou, ryze asadovskou Sýrii, ale ve jménu větší stability země
míří k pluralitě.

A co že to bude dál? Pro dohlednou budoucnost platí, že zcela určitě
pokračuje válka proti Daeši a al-Káidě. A ta má i svá specifika.
Například se zdá, že syrská armáda začala „soutěžit“ s kurdskými
oddíly o to, kdo bude dřív v „hlavním městě“ Daeše, tedy v Rakká. Ve
hře je totiž budoucí rozloha syrského Kurdistánu. Je přitom kuriózní,
že syrští Kurdové mají podporu USA i Ruska, Damašek má podporu Ruska a
USA mu už neházejí žádné klacky pod nohy… Kdo tedy bude v Rakká dřív?
Jinými slovy, už dnes se v rámci války proti Daeši kreslí mapy nové
Sýrie.

Popišme čtenářům blíže problém Kurdů, národa bez státu. Jsou
tradičně považováni za chráněnce Američanů, čili jak to, že se s nimi
nyní bratří i Rusové? Jsou schopni fungovat pod Bašárem Asadem s
autonomií, kterou mají v Iráku? A ruku na srdce, kdybyste byla v pozici
Erdogana, dokázala byste se s nimi v Turecku konstruktivně dohodnout? Nebo je
jen Erdogan neschopen dohody?

To je hodně složitý problém s mnoha neznámými a proměnnými. Opravdu
netuším, jak to celé dopadne, ale faktem je, že Kurdové v Iráku měli
vždy podporu USA (už od masakru v Halabdži, kdy Saddám Husajn proti Kurdům
použil chemické zbraně dodané ze Západu), Kurdové v Turecku. americkou
podporu nikdy neměli, a to kvůli členství Ankary v NATO, a Kurdové v Sýrii
začali dostávat z USA zbraně (a spoustu podpory navíc) hlavně proto, že v
syrském konfliktu vypadali jako neutrální síla, která není ani přímo s
Asadem a ani přímo s Daešem. Ponechám stranou, že Daeš je více méně
americký vynález…

Nicméně, americká podpora syrským Kurdům byla nepřímá, ale jakmile do
války vstoupilo Rusko se svým bombardováním, začalo se Kurdům na bojišti
dařit citelně víc. Následovaly různé dohody a ve finále i otevření „ambasády“
syrských Kurdů v Moskvě, což je o krok víc, než co jim nabídly USA.
Zkrátka, kdo maže, ten jede.

V posledních dnech se k tomu všemu začalo spekulovat o budoucí federalizaci
Sýrie a zdá se, že Rusko proti takovému vývoji nic nenamítá, samozřejmě
za předpokladu, že ho bude mít pod kontrolou. A navíc, federalizace v
blízkovýchodních poměrech neznamená žádné rozbití státu, ale spíš
jen posílení pravomocí jednotlivých regionů. Dnes už nelze pochybovat o
tom, že syrští Kurdové své „území“ -- hned u tureckých hranic a
tureckého Kurdistánu -- mít budou, a jak jsem řekla v předchozí otázce,
hraje se spíš o to, jak velké bude. Přitom si ale nemyslím, že by najednou
Kurdové právě kvůli rozloze svého budoucího „státu“ vyrazili do boje
proti Asadovu Damašku. Vše se dá – přinejmenším prostřednictvím Ruska
a Íránu – domluvit bez větší krve.

A kdybych se na takový vývoj dívala z pozice Recepa Erdogana? No, měla bych
depku. Ještě před deseti lety jsem měla našlápnuto k vůdčí roli v
regionu a dnes – především v důsledku arabského jara -- musím každý
den sledovat, jak se mé sny o obnově osmanské říše drolí. Turecký
prezident vše překombinoval, bytostně není s to konstruktivně vyřešit
problém ani v tureckém Kurdistánu a mění svou zemi v diktaturu, kde armáda
stále častěji zasahuje proti vlastním občanům… Prohrál partii, kterou
měl skvěle rozehranou, a to jen svým velikášstvím. Sice to neznamená, že
Turecko ještě nemůže „zamíchat kartami“, ale pod dosavadním vedením
státu to budou spíš už jen křečovité záchvěvy, než nějaká
racionální strategie. Tím ovšem – přinejmenším pro všechny okolo –
jen hůř.

Minulý týden jste byla na sociálních sítích nařčena, že ignorujete
válečné zločiny bombardérů Ruské federace v Sýrii. Čili... Ignorujete?

Ano, jeden pán mě z toho opravdu nařkl, a musím přiznat, že má pravdu.
Tedy částečnou. Ano, více méně ignoruji válečné zločiny ruského
letectva v Sýrii, stejně jako více méně ignoruji stejné zločiny americké
tamtéž a třeba jen zaznamenávám – bez nějakých větších emocí a
biflování jednotlivých paragrafů ženevských konvencí a bůhvíčeho
ještě -- obdobné válečné zločiny Saúdů v Jemenu, ale to hlavně proto,
že mám pocit, že se o nich u nás skoro nemluví.

Důvod je prostý. Za prvé, naše média přetékají kritikou ruského
bombardování, takže bych už k tématu beztak nic nového nepřinesla. Proč
„tuplovat“ něco, co už je všude? Raději se soustředím na to, co mi
při popisu vývoje situace připadá důležitější – a o čem pro změnu
naše mainstreamová média vesměs raději mlčí. Za druhé, když útočí
třeba Izrael na pásmo Gazy nebo na Libanon, za civilní oběti vždy
oficiálně „nese vinu“ Hamas, potažmo Hizballáh, protože své bojovníky
„zamíchali“ mezi civilisty. Když útočí USA, ať už přímo nebo
prostřednictvím bezpilotníků na Blízkém východě nebo třeba v
Pákistánu či Africe, platí v zásadě totéž. Když ale ve stejné situaci
bombardují Rusové, padá vina za civilní oběti jen a jen na ně. A takto
nastavený dvojí metr mi přijde trapný – a ať mi nikdo, proboha, neříká,
že zatímco my bombardujeme a zabíjíme humanitárně, demokraticky a hlavně
vždy jen „nedopatřením“, tak oni nelidsky, hnusně a hlavně záměrně.
To je fakt trapné, na úrovni té dnes už „slavné“ učitelky od Jílkové.

Zrovna ve středu takový ten divný podnik, který se jmenuje Syrská
observatoř pro lidská práva (SOHR) -- ve skutečnosti je to jen jeden syrský
emigrant, který sedí v patře nad svým secondhandem v britském Coventry a za
peníze z EU je skoro monopolním dodavatelem „zaručených údajů“ ze
Sýrie pro potřeby Západu – uvedl, že si ruské bombardování od počátku
listopadu vyžádalo na 1700 životů civilistů. Pokud ano, tak mi jich je
líto, samozřejmě. Jenže, za a) to číslo nelze nijak ověřit, za b) to
číslo není v porovnání s celkovým odhadovaným počtem obětí v
pětileté válce nijak vysoké a nelze ho ani v nejmenším srovnat se čtyřmi
miliony obětí americké agrese do Iráku a jejích. důsledků, za c) sama
SOHR ve svých přehledech obětí běžně uvádí kolonku „civilista se
zbraní“, čímž míní kohokoli bez řádné vojenské uniformy, třeba i
džihádisty z al-Káidy nebo Daeše, a tím se ono číslo 1700 obětí. samo
od sebe zpochybňuje, za d) Rusové alespoň opravdu bojují proti
nejradikálnějšímu islámu, který Západ spíš pomáhal utvářet a dnes
proti němu nechce až tolik bojovat, protože co kdyby ho ještě někdy znovu
k něčemu potřeboval, a za e. ) například v Libyi Západ na základě
podobných „zdrojů“ svou agresi ospravedlňoval tím, že Kaddáfího
armáda prý v rámci potlačení „arabského jara“ povraždila na 50 tisíc
civilistů, ale následující expertní týmy našly hromadné hroby „jen“
s asi třemi tisíci těly a značnou část z nich prokazatelně povraždili
„naši“ rebelové, tedy ostří džihádisté, které jsme tehdy na Západě
vydávali za „demokraty“…

Zkrátka, ano, civilní oběti mám při sledování vývoje sice na paměti,
ale nezdůrazňuji je, protože pro vývoj situace nejsou bohužel důležití.
A vsadím se, že většina u těch, kdo nyní tolik mluví o obětech ruského
bombardování, tak činí ne kvůli obětem samým, ale ze zcela jiných
důvodů. Přiznejme si, že lidská práva a podobné hodnoty používáme
nejčastěji jen jako klacek proti nepohodlným.

Jednoduše řečeno, co to Američané provádějí v Libyi a co si od toho
slibují? Konsolidaci roztříštěné země, či jen ovládnutí její větší
části?

Další otázka, na niž lze odpovědět jen „nevím“. Zkusme si ale
připomenout, že od druhé světové války – pro spoustu našich ideologů
je to asi trapné – mají USA za sebou „nevítězství“ v Koreji,
porážku ve Vietnamu, vítězství v maličké v Grenadě, v Afghánistánu se
už patnáctý rok přetlačují s osandálovanými vousáči z Tálibánu, a
kam vstoupily na Blízkém východě, tam po nich namísto triumfu zůstal jen
zmar a lidské tragédie. A následně i migrační vlna do Evropy, samozřejmě.
Takže, co mají v plánu v Libyi netuším, ale vsadím se, že žádná velká
změna myšlení nebo strategie nenastala, a zase, jako v roce 2011, půjde o
ropu – ovládnout ropné oblasti na východě Libye a zbytek země ať se
protrpí do pekla. S Daešem, který se už dávno, stejně jako kdysi po
Afghánistánu al-Káida, vymkl z ruky svým loutkovodičům, to ale bude
složité. Takže Libyjce podle všeho čeká jen další martyrium, protože
opakovaná dávka „demokratizace“ už je může úplně „pohřbít“.

Na Ukrajině vývoj dospěl do fáze, kdy si dle některých pozorovatelů
prezident Porošenko nepokrytě přeje demisi premiéra Jaceňuka, ale zároveň
se chce vyhnout předčasným volbám. Tak bruslí. Bruslí dobře? Co
zaznamenáníhodného se na Ukrajině za poslední týden stalo?

Ta země má samozřejmě problém geografický – leží prostě tam, kde ji
Rusko považuje za nárazník proti tlakům Západu, zatímco Západ ji má za
beranidlo proti Rusku. A dnes – Ukrajina je zhruba stejně jako my pětadvacet
let nezávislá – se ukazuje, že hlavním nepřítelem země jsou naprosto
bezuzdní oligarchové, kteří nejenže své občany o zahraniční pomoc a
půjčky okrádají, ale klidně přitom i mlaskají, protože vědí, že tam
doma, na té nekontrolovatelné Ukrajině, je hned tak nikdo neporazí. O jejich
sítě se tu opře Rusko, jindy Západ, ale pohled na vládnoucí elity
napovídá, že pro tamní kleptokracii není důležité, kdo je aktuálně tou
zahraniční oporou, protože oligarchické sítě jsou provázané „napříč“
vlivy z východu či západu.

Číst si ukrajinské noviny, které čím dál víc odhazují batoh Majdanu a
vracejí se k popisu reality, je čím dál nepříjemnější. Není tam na
pohled nikdo, kdo by byl s to vyvést tu zemi z propasti. Je vlastně děsivé,
že Západ během pětadvaceti let na Ukrajině uspořádal už dvě „demokratické
revoluce“, jen USA do nich „nalily“ přes pět miliard dolarů, a stejně
se ničeho nedosáhlo. Stejně se vše vrátilo vždy k té klasické
megakorupci. Není to dostatečně výmluvné? Otázka je pak zcela logická:
Fakt potřebujeme Ukrajinu my, Západ? Nebo bychom ji měli naopak nechat Rusku,
ať na ní „vykrvácí“ Moskva?

Vůbec se nedivím evropským politikům, kteří začínají mít vší té
taškařice o opakované ukrajinské „demokracii“ dost a volají po
zrušení sankcí proti Rusku, neboť tím jen přicházíme o peníze z obchodu,
který bojkotujeme kvůli… Ukrajině. Fakt Ukrajinu chceme do EU? Většina
zemí se tváří, že ano, ale všichni čekají na počátek dubna, kdy bude v
Holandsku referendum, které podle všeho Ukrajinu v Evropě odmítne. A
všichni se na to těší – budou se moci vyvinit a říci něco jako „Za to
můžou ti Holanďani, protože my vás přece milujeme!“ Mezitím EU pro
jistotu odložila bezvízový styk s Ukrajinou, a vůbec.

Když už byla řeč o obětech ruského bombardování, možná by měla
začít i diskuse o obětech západní „demokratizace“ Ukrajiny….

V Praze proběhl seminář o ruské propagandě. Nechme mluvit některé jeho
účastníky, a pak zkusme komentovat jejich tvrzení. Poslankyně Helena
Langšádlová (TOP 09): „V souvislosti s děním na Ukrajině, migrací a
válkami na Blízkém východě se začalo v našem prostoru šířit mnoho
informací, o kterých se dá říct, že jde o součást propagandy. Jde o
fámy, mýty či konspirační teorie. Propaganda míří na zpochybnění EU, o
kterou je opřena naše prosperita, ale i bezpečnost.“ Poslanec Ivan Gabal (KDU-ČSL):
„Důležité jsou aktivní justiční kroky proti ruské dezinformační
aktivitě. Když narušuje ústavní pořádek, je třeba to začít trestně
stíhat. Je nutné, aby se ruské propagandě zvyšovaly náklady všemi
prostředky – mazáním, blokováním a izolováním jejích webových
serverů, e-mailových komunikací, Facebooku, aktivních exponentů a agentů
až po policejní a justiční kroky. Proruské trolly mazat, vůbec žádnou
diskusi nevést. Jestliže s nimi budeme diskutovat, účel jejich kampaně
ještě znásobíme.“ Jakub Kalenský (expert EU na boj s ruskou propagandou):
,,...A pokud by to stále nebylo jasné, cituji slova ruského ministra obrany
Sergeje Šojgu: Nadešel čas, kdy si musíme uvědomit, že článek, fotka a
video, to všechno je jenom nový druh zbraně.“

Pro mnohé to měla být „událost týdne“, ale ve výsledku se proměnila v
surrealistický „ohňostroj marnosti“. Je svým způsobem neuvěřitelné,
že tady kdosi – a je fakt jedno, jestli EU, tedy i čeští daňoví
poplatníci, nebo Soros a další – financuje tak šílené divadlo, které
nám jen trochu starším připomene dospívání. Jinými slovy, že se část
našich „elit“ v době, kdy jim v důsledku jejich vlastní politiky teče
do bot, chová úplně stejně hloupě jako kdysi Biľak a spol.

Myslím, že každý soudný člověk si sám pro sebe dokáže odpovědět na
otázku, do jaké míry je současný stav ve světě, nebo třeba jen v Evropě,
důsledkem konkrétní západní politiky, a do jaké míry je dílem ruské
propagandy, tedy „článků, fotek, videí“. Zajímavější je, že
dnešní „kontrapropagandistický“ atak proti Rusku je veden záplavou slov
a souvětí, při jejichž čtení nebo poslouchání si rychle uvědomíte, že
jsou to ve skutečnosti jen prázdné plky. Vrstvení nejrůznějších adjektiv,
která mají navýšit dramatičnost situace a všeobecné napětí, tu
vyprázdněnost zachránit nemůže.

Po vzoru paní Langšádlové, která stranicky povinně vidí ruského agenta
pod každým kamenem, bych si proto dovolila upozornit, že tak hloupé ataky
proti Rusku mohou u myslících lidí jen vyvolat zájem o to, co že to kde
Putin ve skutečnosti dělá. Jinými slovy, naši bojovníci proti Putinovi
jsou tak hloupí, že mu ve finále spíš nahrávají.

V USA to vypadá na finální volební duel ve složení Hillary Clinton –
Donald Trump. Co si myslíte o obou z nich? Koho z nich byste hypoteticky volila?

V lednových tištěných Literárkách jsem si zaprorokovala, že do hlavního
souboje půjdou právě tihle dva. V zásadě si o nich nic moc dobrého
nemyslím, ale čistě z hlediska zájmů „zbytku světa“ bych
upřednostnila Trumpa, protože to vypadá, že je izolacionista a nebude mít
potřebu vraždit v zahraničí tolik lidí – a my jsme mimochodem taky ono
„zahraničí“. Už jen energie, s níž se do něj pouštějí největší
neokonzervativní jestřábi, naznačuje, že vojenskoprůmyslovému komplexu je
z Trumpa nevolno. Proto se vsadím, že finální souboj vyhraje kandidátka
vojenskoprůmyslového komplexu, tedy paní Hillary, a svět bude muset být
připravený na další války. Přitom se ale na druhou stranu mění
rozložení sil ve světě, takže už ani ona nebude mít úplně volné pole k
řádění, jako třeba ještě v Libyi před pěti lety.

Koho bych preferovala já? Pro Rusko nebo Čínu by byla asi přijatelnější
Hillary, protože už vědí, co je to za člověka, a jsou na ni připraveni.
Pro mě by byl „profesně zábavnější“ asi nevypočitatelný Trump.

A na závěr tradiční otázka: Co bychom měli v nejbližší době rozhodně
sledovat?

Na Slovensku budou o víkendu volby, stále více zemí EU se staví proti
pokračování sankcí vůči Rusku, Brusel nezvládá migrační krizi, a když
už něco vymyslí, tak Turci nechtějí válečná plavidla NATO ve svých
výsostných vodách… Zajímavých situací je hodně.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
„USA neuspějí, pokud se budou snažit rozdělit Evropu,“ tvrdí Německo

Pokud se americký prezident Donald Trump pokusí poštvat evropské země proti
sobě kvůli mezinárodnímu obchodu tak neuspěje, prohlásil německý ministr
hospodářství Peter Altmaier před svou návštěvou Washingtonu.

Altmaier poukázal, že EU je celní unie, a proto jedná kolektivně. „Rozdělení
Evropy nemůže být v zájmu americké vlády a ani v tom neuspěje," řekl
Altmaier německému deníku Handelsblatt.

Ve Washingtonu bude německý ministr jednat o 25 % clu na olovo a 10 % clu na
hliník, které plánuje uvalit americká administrativa. Trump toto rozhodnutí
obhajuje „neférovými" obchodními praktikami některých zemí, ale EU již
pohrozila odvetou, která může zahrnovat cla na dovoz whisky či motocyklů.

Altmaier varoval, že pokud mezi EU a USA vypukne obchodní válka, tak za ni
zaplatí evropské a americké společnosti, zatímco státy jako Čína, kterou
obviňují z toho, že zaplavily světový trh levnou ocelí, „se budou smát
stranou".

Německý ministr připustil, že světový volný obchod možná není
perfektní, ale pokud se Washingtonu něco nelíbí, tak „bychom o tom měli
jednat spolu místo toho, abychom jednali jednostranně".

V této souvislosti v sobotu německá kancléřka Angela Merkelová mluvila s
čínským prezidentem Si Ťin-Pchingem. Oba státníci se dohodli, že budou
pokračovat ve vyjednávání v rámci skupiny G20 o snížení nadvýroby ocele.
Tato jednání však prozatím k zásadním změnám nepřivedla.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Miroslav Kalousek: Nikdy jsem nebyl přítel „kmotrů“, proto o mně
šířili pomluvy. Pak promluvil o Babišově řezání karabáčem, Zemanově
cigaretě a umořeném oslovi

ROZHOVOR Andrej Babiš se může všem kmotrům vysmívat, protože jim ukázal,
jak lze vykrádat veřejné rozpočty efektivně, říká o vicepremiérovi a
ministru financí předseda TOP 09 Miroslav Kalousek. „Objemově se krade sice
asi tak desetkrát víc, než se kradlo předtím, ale je to zcela legální a
pod veřejnou kontrolou. A když si k tomu ještě koupíte média, ani nemáte
někoho, kdo by vám to vytkl,“ prohlásil Miroslav Kalousek v rozhovoru pro
ParlamentníListy.cz.

Vaše strana vyvěsila vlajky na podporu Tibetu. Udělali jste to ve svém
sídle, nebo i v Poslanecké sněmovně?

Naše sídlo nemá okna nikam, kde je vidět. Takže tam vzpomínáme na zhruba
osmdesát tisíc obětí protičínského povstání v roce 1959 v myšlenkách.
Vlajku vyvěsili naši zastupitelé z oken magistrátu i poslanecký klub TOP 09
ze svých oken na Malostranské náměstí. Letos výjimečně jsme vedle té
tibetské vyvěsili vlajku Tchaj-wanu jako protest proti hanebnému textu
smlouvy, kterou domluvila primátorka Krnáčová s pekingskou stranou ve
smlouvě Praha – Peking. Zdůrazňuji, že nemáme nic proti partnerské
smlouvě Praha – Peking, ale není jediný důvod kromě servility a
podlézavosti, aby v té smlouvě dvou municipalit byla mezinárodněpolitická
prohlášení.

Měli jste nějakou negativní odezvu na magistrátu nebo v Poslanecké
sněmovně, protože z oken sněmovny se nesmí nic vyvěšovat, jak vím z
minulosti, když z oken sněmovny vyvěšovali tibetskou vlajku poslanci Strany
zelených?

Nejsme zatím terčem žádné kritiky. Ale kdyby chtěl někdo přijít vlajky
odstranit, podotýkám, že mám 192 centimetrů a 98 kilogramů.

Už jste někdy v předchozích letech vyvěsili tibetskou vlajku, nebo je to
letos poprvé?

V Poslanecké sněmovně poprvé. Jinak vlajku Tibetu pravidelně vyvěšují
naši starostové a my si památku obětí připomínáme na sociálních
sítích i ve svých prohlášeních.

Proč tedy právě letos poprvé ve sněmovně?

Je to proto, že pražská primátorka a její partneři z ODS, KSČM a ČSSD se
letos dopustili mimořádné hanebnosti, když souhlasili se servilním
článkem textu smlouvy s Pekingem, který zavazuje hlavní město Prahu
uznávat Tchajwan jako nedílnou součást čínského území. Myslím, že
každý slušný člověk se stydí za to, na co přistoupili. Dobře vím, že
když naši starostové na Praze 1 i na Praze 5 uzavírali smlouvu s městskými
částmi Šanghaje, jejich partneři tam tuhle stejnou formulaci chtěli mít.
Ale protože to naši starostové odmítli, je to čistě smlouva na úrovni
municipalit, která neobsahuje žádná mezinárodněpolitická prohlášení.
Ten závazek, který díky své primátorce uzavřela Praha, bude věčnou
hanbou pro Pražany. A to je jeden z hlavních důvodů, proč dnes vyvěšujeme
vlajky i tam, kde je běžně nevěšíme.

Ale nejsou podobné manýry, které by v nedávné minulosti nebyly myslitelné,
čím dál častější? Připomenu přejmenování svátku 17. listopadu ze Dne
boje za svobodu a demokracii na Mezinárodní den studentstva a den boje za
svobodu a demokracii, nebo fakt, že komunisté vetovali váš návrh, aby
poslanci svým usnesením podpořili otevřený dopis polských a ukrajinských
intelektuálů evropským lídrům „Free Savchenko“.

Vidíme to den po dni a vidíme to rozhodnutí po rozhodnutí. Současná vláda
každým dnem, ať už v legislativní nebo exekutivní oblasti, sebere
kousíček naší svobody. Ať už zákonem, který prosadí, třeba o
centrálních registrech, takže se bude vědět, jestli jste sportovec nebo
jste potratila, či exekutivními rozhodnutími, a vždycky každý ten krůček
má velmi ušlechtilé zdůvodnění, že je to pro vaši bezpečnost nebo pro
levnější provoz nebo pro cokoli. Ale každý ten krůček vám ubírá kousek
svobody. Někdo si může říci, o co jde, vždyť je to detail. Pokud bychom
se na to zaměřili opravdu jen jako na detail, mohli bychom se shodnout, že
jde o marginálii. Ale tady platí rčení, že stokrát nic umořilo osla.
Pokud jsou to stovky detailů každý den a všechny jdou v sevřené frontě
proti vaší svobodě, tak o tu svobodu přijdete.

V případě ukrajinské pilotky Savčenkové jste poukázal na absurditu, že
komunisté vetovali možnost přijmout usnesení na její podporu, a současně,
protože to bylo 8. března, popřáli všem ženám všechno nejlepší k MDŽ.
Vy jste nakonec předali petici na ruskou ambasádu, kterou podepsala téměř
stovka poslanců.

My nejsme signatáři petice, my jsme se cítili být jejími adresáty petice,
proto jsme cítili povinnost na tuto petici nějak reagovat. Tisíce polských a
ukrajinských intelektuálů podporovaných českými intelektuály se na nás
obrátily, abychom něco dělali. Obrátily se na evropské lídry a já si
příliš vážím své země na to, abych si nemyslel, že se tím obrátily i
na nás, protože podle mě Poslanecká sněmovna České republiky patří mezi
evropské lídry. Takže jsme cítili povinnost na petici zareagovat co
nejrychleji, což jsme učinili tím, když jsme požádali Poslaneckou
sněmovnu, ať přijme usnesení. Putinova pátá kolona nezklamala, zabránila
přijetí tohoto usnesení, takže jsme to řešili formou individuálních
podpisů jednotlivých poslanců. A tady musím férově říci, že i když to
byla naše iniciativa, podání podpisů nebylo akcí TOP 09, na to jsem si
dával velký pozor. Bylo to devadesát jedna poslanců České republiky,
kteří svůj názor předali prostřednictvím předsedy zahraničního výboru,
nikoli prostřednictvím člena TOP 09.

Nevyzvete i českého prezidenta Miloše Zemana, aby podpořil propuštění
Savčenkové, jak to například hodlá učinit vicepremiér a předseda
KDU-ČSL Pavel Bělobrádek, který se hodlá obrátit osobním dopisem přímo
na ruského prezidenta Vladimira Putina?

To by mělo asi takový smysl, jako kdybychom prezidentovi radili, aby si nedal
po ránu cigaretu. Říkat to můžete, výsledek všichni známe. To je škoda
energie.

Nečasova vláda se snažila bojovat proti korupci, až se to obrátilo proti
ní, když padla kvůli nezdaněným kabelkám jedné státní úřednice,
která byla milenkou premiéra. Teď se objevují závažné informace, že
vicepremiér, ministr financí a šéf hnutí ANO Andrej Babiš například
podváděl při získávání evropských dotací na Čapí hnízdo a navíc se
snaží to bagatelizovat výroky, že tato farma nepatří jemu, ale firmě,
jíž je vlastníkem.

Já jsem nikdy nebyl kamarád tzv. kmotrů a domnívám se, že za devadesát
pět procent své špatné pověsti vděčím jim, protože nelitovali peněz,
aby o mně šířili pomluvy. Opravdu tedy nemám žádný důvod cítit k nim
sympatie. Ale myslím si, že teď si musejí rvát vlasy, jak to dělali
špatně. Oni obcházeli zákony, oni porušovali zákony, oni podpláceli
výběrové komise, oni manipulovali losovačky, a teď vidí, jak se to dá
dělat efektivně. Efektivně se to dělá tak, že změním zákony, aby
veřejnost neměla šanci vidět do více než poloviny zakázek, a
přesvědčím koaliční partnery, aby změnili legislativu, tak aby to
vyhovovalo mému podnikání. A je to všechno legální a pod veřejnou
kontrolou. Objemově se krade sice asi tak desetkrát víc, než se kradlo
předtím, ale je to zcela naprosto legální a pod veřejnou kontrolou. A když
si k tomu ještě koupíte média, ani nemáte někoho, kdo by vám to vytkl.
Nutno říci, že z hlediska technologie vykrádání veřejných rozpočtů se
Andrej Babiš všem kmotrům může vysmívat, protože jim ukázal, jak se to
má dělat efektivně.

Jak dlouho mu to může procházet, než veřejnost pochopí, o co a o koho ve
skutečnosti Andreji Babišovi jde?

Záleží na každém z nás, to nikdo nezařídí. Prostě demokracie stojí a
padá s tím, jestli se společnost sestává z hrdých, aktivních a
sebevědomých občanů. Pokud se chcete nechat vést jakýmkoli vůdcem i za tu
cenu, že vás mlátí karabáčem, ale slibuje vám, že budete mít svá tři
jídla denně, a budete v tom vidět větší sociální jistotu než svobodný
prostor ke své realizaci, jsou Babišové ideální. Pro obě strany. Ti,
kteří se chtějí nechat vést i za tu cenu, že jsou týráni a okrádáni,
mají, co chtěli, ti vůdci také. Nebo budeme společností svobodných
občanů, potom Babišové nemají šanci. O tom ale nerozhodne ani Kalousek ani
Babiš, o tom rozhodne každý občan tak, jak si chce uspořádat svůj
vlastní život.

Jak vidíte budoucnost vaší TOP 09? Myslíte si, že ten mírný propad
volebních preferencí vaší strany, který zřejmě souvisel s odchodem Karla
Schwarzenberga z čela TOP 09, se zastaví?

Kdybych byl politik amatér, dělal bych závěry z každého průzkumu. Jsem
bohužel příliš dlouho v politice a vím, že si můžete koupit
sociologické agentury, které dělají průzkumy, vím, že si můžete koupit
politické komentátory, kteří pak ty průzkumy komentují volným způsobem,
ale nemůžete si koupit voliče. My dobře víme, že máme své voliče,
kteří nám věří, kteří se cítí být námi zastupováni, těm za to
děkuji a současně se omlouvám všem ostatním, protože nemůžeme
zastupovat všechny, vždycky můžete zastupovat jen určitou část
společnosti, nemůžete zastupovat všeholid. Proto je také naše demokracie
založena na soutěži politických stran, protože každá strana zastupuje
určitý segment společenských zájmů. Z průzkumů si opravdu nelámu hlavu.
Jsem si jist, že TOP 09 je pevně zakotvenou silou na české politické
scéně, má koho zastupovat a ti, kteří se jí cítí být zastupováni, to
dobře vědí.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Slavná televizní radní: V ČT jsou schopni provokace vůči první dámě.
Wollner to odmítá, ale co dělal on s kolegy v době televizní krize.
Fekálie na autě, propagandistické klipy...

ROZHOVOR Ztrátu vlivu protagonistů kulturně-mediální fronty hledá radní
ČT z období televizní krize Jana Dědečková za událostmi posledních
týdnů. Zároveň ale upozorňuje, že prezident Miloš Zeman je bojovník a
křik umělců, politiků a médií ho naopak posiluje. Všímá si toho, jak z
pořadu Show Jana Krause vystřihl moderátorův tým Báru Štěpánovou s
kritikou Andreje Babiše. Připomíná i špinavosti, jakých se dopouštěli
lidé z České televize.

Dá se odhadnout, co je hybatelem dění v posledních týdnech plných vzruchu,
a to počínaje návštěvou dalajlámy v Praze, přes prohlášení ústavních
činitelů k Číně, nevyznamenání příbuzného ministra kultury, až k
alternativní oslavě 28. října na Staroměstském náměstí, co českou
společnost momentálně tak trápí?

Neptejme se co, ale položme si otázku, kdo je hybatelem této vzrušené doby.
A když nepatříme k lidem, kteří trpí ztrátou paměti, vzpomeneme si na
různé akce, které měly stejného jmenovatele a s různými drobnými
obměnami i stejné protagonisty. Tím jmenovatelem byla nespokojenost s
volebním uspořádáním, těmi protagonisty byla kulturně-mediální fronta,
doplněná neúspěšnými politiky. Impuls 99, Děkujeme, odejděte, krize v
České televizi, neustálé dehonestace, sice lidem zvolených, ale Frontě
znelíbených politiků prostřednictvím televizní obrazovky ČT, nátlak na
změnu volby prezidenta a tak dále.

Obávám se, že lid obecně netrápí nic natolik závažného. Frontu však
ano. Jak zpívá Jarek Nohavica ve své nejnovější písni: „Pánbůh
ztratil vliv, nic není jako dřív …“ Pánbůh se s tím jistě vyrovná,
Fronta však nikoliv. Její vliv byl za dob Václava Havla velký, nebo se
alespoň domnívali, že velký je. Pozvánky na Hrad jim dodávaly pocit
důležitosti. Dnes jsou pouze k smíchu. Se svým patosem, výzvami a peticemi
jsou ve stejné pozici jako komunističtí papaláši před pádem režimu.

Z reakcí na většinu zmíněných akcí bylo patrné, jak jistá část
společnosti až nenávidí prezidenta Miloše Zemana, jehož někteří
demonstranti přinesli na Hradčanské náměstí znázorněného jako exkrement.
Dá se čekat, že v příštích týdnech přerostou protesty proti němu až v
násilnosti? A co když se proberou i Zemanovi příznivci a pojmou obranu
prezidenta poněkud ostřeji? Pokud ano, jak zabránit takovému scénáři?

Miloš Zeman není jen prezident, ale především je člověk, jehož lidská
důstojnost byla mnohokrát pošlapána, a často mnohem více, než výše
zmíněným zobrazením. Václav Havel měl také své chyby, ale zatímco on je
zbožšťován, Miloš Zeman je neustále zesměšňován. Nemůžeme po něm
chtít, aby se držel přikázání „ty po mně kamenem, já po tobě chlebem“.
A čím více je Miloš Zeman upřímný k novinářům, tím větší nenávist
vzbuzuje, protože jeho chyby jsou zdůrazněné až do olbřímích rozměrů.
Chtějme po médiích, aby se nepoužíval dvojí metr.

Jistě bychom mohli hovořit o hraně únosnosti, kterou pan prezident
překročil, ale to bychom museli věřit „hlídacím psům“ demokracie, že
se vše událo tak, jak nám interpretují. Ti psi nahlas blafají, ale jejich
štěkot má dnes nulový kredit důvěry.

A protože Fronta je již notoricky známa a její akce spíše normální lidi
odpuzují, nepředpokládám, že by Zemanovi příznivci přešli do nějakého
přímého útoku, který by dokonce mohl přerůst ve fyzické násilí.
Nechají komedianty se vydovádět a v roce 2018 jim zase zvolí Miloše Zemana
prezidentem. Vůbec bych se nedivila, kdyby to bylo hned v prvním kole.

Co si myslet o svévoli ministra kultury Daniela Hermana, který se sešel
oficiálně s dalajlámou, což nečiní ani politici žádné ze západních
zemí? Ale nebylo pak přehnané to prohlášení čtyř nejvyšších
ústavních činitelů?

Samozřejmě, že se měl ve své funkci řídit územ, který vláda přijala,
a setkání s dalajlámou měl pojmout jako soukromé. Mimo jiné musím
poukázat na skutečnost, že ministra kultury nemůže dělat člověk, který
svého příbuzného zcela nelidsky a nekulturně vodil jako cvičenou opici po
všech akcích, aby se mohl politicky zviditelnit. Takovému ponížení bych
beze studu nevystavila ani svého nepřítele.

Prohlášení ústavních činitelů budou lidé chápat různě, a pokud to
budou cítit jako přehnané, jistě se to projeví v parlamentních volbách.
Hranice mezi státností a servilitou se v tomto případě velmi těžce
jednoznačně určuje. Zemědělci, kteří se připravovali na odbyt svých
produktů do Číny, budou pravděpodobně tvrdit, že vládní činitelé mohli
udělat více, než vydávat prohlášení, Fronta, která nevyrábí a žije
především z veřejných peněz, bude tvrdit, že je to projev malosti a
servility.

Europoslanec Jan Zahradil rozvinul úvahu, že se pod ministrem Hermanem kývala
židle, lidovci se ho chtěli zbavit, tak rozpoutal případ s dalajlámou. Při
něm ho podpořil i Andrej Babiš a spousta lidí 28. října na Staroměstském
náměstí, a tak se stal de facto neodvolatelný. Může v důsledku těchto
kroků a vyjádření najít sociální demokracie cestu k prezidentovi, s
nímž má v otázce Číny absolutní shodu?

Pan Zahradil má pravdu v tom, že Herman bude nyní de facto neodvolatelný.
Fronta v něm našla svého převtěleného Havla a Herman se bude nějakou dobu
hřát na výsluní. Jak znám politiky, nikdo nebude mít odvahu svatému
Hermanovi sundat z bezectné hlavy jeho svatozář. Je docela možné, že se
pod Hermanem houpala židle, neboť vedle Dana Ťoka ho považuji za
kompetentně nejhoršího ministra této vlády. Čehož si musel všimnout i
bezesporu chytrý člověk Luděk Sekyra, který lidovce drží na zlaté uzdě.

Předpoklad, že by sociální demokracie v nastalé situaci mohla najít cestu
k prezidentovi, to bych opravdu nesdílela. Obávám se, že Sobotka toho nebude
schopen a sociální demokracii hrozí podobný osud jako ODS. To nahrává
Andreji Babišovi.

Do dění se pokusili zasáhnout i umělci. Vojtěch Dyk a Jiří Bartoška
varují před ohrožením našich svobod a před posunem na Východ, a proto
přišli s výzvou k občanskému neklidu. Česká divadla „se chtějí
otevřít svobodnému dialogu“ a také varují před tím samým. Jan Kraus
sezval do svého pořadu na Primě protizemanovské umělce, aby to „natřeli“
Zemanovi. Mají umělci reálnou sílu, nebo jen zneužívají mediální
prostor?

Pochybuji, že Vojtěch Dyk dokáže určit východ a západ. Omlouvá ho
naivita mládí. To Jiří Bartoška už není žádný Havranpírko. Moc dobře
ví, jak se pohybovat a mezi politiky vždy velmi zdatně kličkoval. Emocemi se
nechal strhnout pouze v televizní krizi, když si myslel, že ohroženy jsou
jeho zájmy. ČT tehdy nesla téměř všechny náklady na filmový festival a
Bartoška po tom, co ho Rada ČT odmítla přijmout, lítal s připnutou
trikolorou, jako kdyby měl u zadku vrtuli. Když později viděl, že jeho
finanční zájmy nejsou ohrožené, tak obíhal politiky a srdceryvně se jim
omlouval. Dnes ho možná vydírá pan ministr Herman, jehož ministerstvo
přispívá částkou 30 milionů.

Jan Kraus rozhodně není Bartoška. Nenaplněné umělecké ambice nahrazuje
Jan Kraus politickým aktivismem. Prima měla plné právo nevysílat Krausem
dodaný pořad, ale nakonec rozhodla, že pořad odvysílá v hlavním
vysílacím čase příští den. Požádala však Krause, aby zkrátil úvod. A
o koho ho Kraus krátil? Z pořadu vystřihl Báru Štěpánovou s kritikou
Andreje Babiše. Asi jí předem dostatečně důrazně nevysvětlil, že plivat
se bude na Zemana, ne na Babiše, který je jeho kamarád.

V posledních dnech začaly zářit některé politické hvězdy i s pomocí ČT,
která vysílala záznam celé akce 28. října na Staroměstském náměstí.
Petr Gazdík ji svolal, Michal Horáček moderoval, Daniel Herman sklízí
rostoucí ovace liberálně-pravicových kruhů. Čeká tyto pány zářná
budoucnost?

Nečeká. Petr Gazdík, opojený úspěchem v krajských volbách, spláče nad
výdělkem ve volbách parlamentních. Jeho spojení s protizemanovskou
aktivitou si budou lidé pamatovat.

Stejně tak Horáček. Už prohrál. Může si nasadit červený nos a zazpívat
si svou, mimochodem skvělou, písničku „Co po mně chceš, pravdu, či lež,
zkus ty dvě rozeznat a pak se směj, barevný svět, láme mi hřbet, přesto
chci být šašek počmáranej“.

A Herman? Z toho je vlastní karikatura už nyní.

Neočekáváte tedy, že nechuť vůči Zemanovi katapultuje KDU-ČSL a Starosty
mezi „velké“ politické strany? A co jejich předpokládané spojenectví
může provést s Miroslavem Kalouskem, jehož TOP 09 může mít problémy
dostat se do sněmovny?

Nekatapultuje. Lidovci mají svůj strop a STAN v parlamentních volbách lidé
volit nebudou. Už vůbec ne po tom, co se Petr Gazdík ukázal v jednom šiku s
Frontou. Navíc je to jiný typ voleb než krajské, kde lidé z přirozených
důvodů volili starosty do správy kraje. Pamatujete na Havlův polibek smrti v
každých parlamentních volbách? Tak Gazdík, ten ho dostal nyní.

Kalousek? No, ten se rozhodně někde objeví. Na to vsadím svou hlavu. Ten
politický mnohoživelník možná nyní bude burcovat za sjednocení pravice.

V posledních dnech se nedalo přehlédnout, že Andrej Babiš Zemana už tak
urputně nehájí, odpůrci obou jásali, že byl mezi ně vražen klín.
Přeskupila kauza Brady i v tomhle ohledu to české „kdo, s kým, proti komu,
za kolik“?

Nepřeskupila, a pokud ano, tak pouze dočasně. Už zítra může být všechno
jinak. Babiš začne Zemana hájit ve chvíli, kdy se mu to bude hodit.
Zapomíná, že Miloš Zeman má sloní paměť.

Z pravice jsou slyšet hlasy, že křikem na Zemana se jen odvádí pozornost od
Babiše a jeho plánů na EET a další čerpání dotací. Z levice zase, že
se odvádí pozornost od tíživé situace chudých zaměstnanců a sociálně
potřebných. Ekonomové varují před další krizí, zástupci průmyslu
kritizují politiky za politikaření. Věnovala se v minulých týdnech opravdu
pozornost tomu, co si ji nejvíc zasloužilo?

Pravice křičí, ale obávám se, že jí nikdo nenaslouchá. Babiš je
výsledkem jejich špatné politiky, podnikatelé a živnostníci jim nevěří
a zaměstnanci se radují, že „zloděje“ konečně někdo umravní.
Tématům, která si zaslouží pozornost, nevěnovala pozornost ani vláda, ani
média.

Co se může stát 17. listopadu, na který se nyní čeká? Další akce proti
Zemanovi? Může dojít k tomu, že ho křik umělců, politiků a médií
opotřebuje tak, že v březnu oznámí, že nebude kandidovat? Nebo že
kandidovat bude, ale prohraje?

Domnívám se, že nic dramatického, ačkoliv agrese Zemanových odpůrců se
stupňují, jak jsme mohli zjistit z vyjádření moravskoslezského
dosluhujícího hejtmana o provokaci proti první dámě v divadle v Ostravě.
Marek Wollner to odmítá a dělá si z toho legraci, ale měl by mu někdo
připomenout, čeho byl schopen se svými kolegy v době televizní krize.
Fekálie ze suchých záchodků na autě Věry Valterové, sestřihané
vyjádření odpůrců, propagandistické videoklipy. Já jsem musela dokonce
stáhnout na nějaký čas ze střední školy svou patnáctiletou dceru,
protože ji štáb ČT naháněl a sháněl kompromitující informace. Jen ať
si vzpomenou, kterak mi do kanceláře rady v noci vpadli ožralí odboráři
Dub s Dekojem, vyhrožovali a žádali odpovědi na stupidní otázky, aby to
vše zdokumentoval „kameraman Vávra“. Ano, jsou schopni připravit
provokaci na první dámu, dokonce se domnívám, že jsou schopni daleko
horších věcí.

Proto občanům dávám jednu dobrou radu. Nikdy neposkytujte rozhovor České
televizi, pokud a) nepatříte k hochům, co spolu mluví b) nejste v živém
vysílání a pořad bude probíhat střižnou

Ani při splnění těchto podmínek vám však nemohu zaručit bezpečnost.
Mohou z vás udělat cokoli od medvídka Pů až po dalajlámu.

Ale domnívám se, že Miloše Zemana v prezidentské funkci může eliminovat
pouze jeho zdravotní stav. Miloš Zeman je bojovník a křik umělců,
politiků a médií ho naopak posiluje.

Část veřejnosti je přesvědčena, že tlak na prezidenta Zemana je cíleně
vyvíjen neziskovými organizacemi, třeba i řízenými ze zahraničí. Té
také vadí, jak o hlavě státu referují některá média, především
veřejnoprávní. Selhávají v posledních týdnech média, třeba i Česká
televize?

Česká televize neselhává jen v posledních týdnech. ČT je nedůvěryhodná
nejméně dvacet let. A není třeba spekulovat o organizacích ze zahraničí.
Žijeme v globálním světě a ten tlak může být vyvíjen odkudkoliv. Těch,
kteří hájí vlastní zájmy prostřednictvím nadité peněženky, je stále
více, stejně jako lidí ochotných nechat se koupit.

Měli by u příležitosti blížícího se 17. listopadu lidé slyšet něco
víc než jen bilancování toho, co se za sedmadvacet let u nás odehrálo?

Lidé, bděte, nenechte sebou manipulovat a nenechte se znechutit. Žádná
revoluce, kromě té technické, s sebou ještě nepřinesla pokrok. Naše
demokracie je příliš mladá a musíme si odstonat všechny dětské nemoci.
Jsem optimista, že všechno dobře dopadne.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Přes trní ke hvězdám

Putin si zaručil rekordní za svého prezidentství politickou podporu voličů,
hlasovalo za něj 54,4 milionu občanů, což je o 5,1 milionu víc než v roce
2004.

Hlasovalo za něj také víc než za všechny ostatní uchazeče dohromady a
než ty, kteří nepřišli volit.

Hlava státu blahopřál svým stoupencům k vítězství ve volbách a dodal,
že jeho tým dokázal předvést důstojný výsledek.

Dříve dva pozorovatelé prezidentských voleb v Rusku prohlásili, že není
žádných pochyb o tom, že volby se odehrávají v demokratické a legitimní
atmosféře. To prohlásili Stasa Kosarac a Pedro Mourino v rozhovoru pro
Sputnik. Volby popsali jako „ideální" a „radostné".

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Slavný spisovatel: Kotlebu volili slušní lidé. Postavil se vykořeňování
národní kultury a jazyka a vymývání mozků

Nejpřekládanější slovenský spisovatel, bývalý politik a diplomat Jozef
Banáš se pro server ParlamentnéListy.sk vyjádřil k výsledkům slovenských
parlamentních voleb. Podle něj Ľudovou stranu Naše Slovensko a jejího
lídra Mariána Kotlebu volili slušní, ale zoufalí lidé.

Kotleba je podle Banáše jen důsledek neschopnosti, ingorance, sobectví a
pýchy etablovaných politiků. „Je úplně jedno, zda jsou levicoví, nebo
pravicoví,“ uvedl.

„Slovenské volby není možné vnímat izolovaně, jejich výsledek
pochopíme jen v evropském, pokud dokonce ne světovém kontextu. Kdo leze v
této chvíli nejvíc Bruselu a paní Merkelové na nervy? Visegrádská
čtyřka svou antimigrační rétorikou,“ poznamenal úvodem Banáš. „Polsko
a Maďarsko jsou v tuto chvíli neprůchodné, je tu šance začít ji oslabovat
Slovenskem. A přišly volby a strategickým cílem je – odpálit Fica.
Začaly podivně načasované stávky učitelů a zdravotních sester. Jejich
organizátory přijímá dokonce prezident. A Fico dělá fatální chybu –
dává se do nesmyslného souboje s Matovičem. Přichází volby a Fico z nich
vyjde citelně oslaben. Jako jasný vítěz z nich vychází Kotleba. Jako
jasný poražený favorizovaná strana Sieť. Slabý výsledek KDH
předpověděly průzkumy. Mizivý výsledek Procházky a skvělý výsledek
Kotleby nepředpovídal ani jeden průzkum. Ani jeden!“ rozhorlil se Banáš.
A dodal, že vzhledem k tomu, že se nelze opakovaně mýlit, agentury v otázce
průzkumů záměrně klamaly.

Původní text ZDE

„Prezident přijal po volbách téměř všechny lídry parlamentních
politických stran. Kotlebu prezident nepřijal. Nejenže tím dokázal, že na
Slovensku sice máme demokracii, jen nám chybí demokrati, ale urazil tím 209
779 občanů Slovenské republiky. A co je horší, začal Kotlebovi
předvolební kampaň. Protože z toho, co je k dispozici, se normální a
zejména stabilní vláda fungující na základě vzájemné hodnotové
důvěry postavit nedá,“ zkonstatoval. Šlo by to dle jeho názoru jen za
předpokladu, že by na Slovensku byli skuteční státníci a předseda SaS
Richard Sulík by se dokázal dohnout s předsedou vítězné strany Smer-SD
Robertem Ficem v zájmu Slovenska.

„Mohla by vzniknout skvělá velká koalice tak, jak nám to dlouhé roky
ukazují Němci nebo Rakušané. Ukázali bychom světu, že jsme skutečně
vyspělá země. Toto je však v této chvíli úvaha za hranicemi fantazie,
ačkoli bych se rád mýlil,“ dodal.

Výsledek předčasných voleb by měl dle názoru Banáše jasného vítěze,
Kotlebu. „Vsadím se o co chcete, že v předčasných volbách by Kotleba
svůj zisk zdvojnásobil,“ řekl s tím, že předsedovi strany SNS Andreji
Dankovi a Most-Híd Bélu Bugárovi zvoní politický umíráček.

„Ti, kteří volili Kotlebu, nejsou žádní fašisti. S mnohými jsem na
východním Slovensku mluvil osobně a jsou to slušní, ale zoufalí lidé,“
podotkl s tím, že po letech marného volání doslova o pomoc k takzvaným
systémovým stranám se zklamaní lidé obrátili na stranu nesystémovou. „Tedy
na takovou, která tu, zatím, pokud vím, nic neukradla, nezprivatizovala,
nezkorumpovala. Je idealistické domnívat se, že i kdyby byl Kotleba
součástí vládní koalice, vyřeší zmíněné problémy. Dal však lidem v
jejich složité situaci aspoň naději. Postavil se proti globalizaci. Postavil
se proti vykořeňování národní kultury, rodného jazyka, vymývání mozků
zahraničními médií,“ zkonstatoval také.

Nejriskantnějším řešením by bylo podle Banáše zakázat Kotlebovu stranu.
„Takovéto řešení by zavánělo účelovostí, neboť do voleb Kotlebův
‚fašismus‘ nikomu nepřekážel. Nevím, jaký soud, na nějž by se
Kotleba nepochybně obrátil, by to uznal. Ale počkejme, jak budou ‚systémové“
strany řešit Pegidu a AfD v Německu nebo Národní frontu ve Francii. Mám
jednoduché a vcelku účinné doporučení, jak zbavit Slovensko Kotleby: Páni
‚systémoví politici‘, přestaňte hájit zájmy svoje a svých sponzorů a
začněte hájit zájmy občanů. A moje doporučení voličům: Nenalhávejte
si, že je zájmem politiků pravých, levých, středových, horních, dolních,
červených či modrých pomoct vám. Volte ty, kteří nejméně slibují.
Aspoň budete méně zklamaní,“ uzavřel.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist