Question:
Že Zeman holduje alkoholu? Havel chlastal Pohár mistrů a nikomu to nevadilo.
Senátor se vysmál Topolánkově kandidatuře, debilitě sluníčkářů a
vytáhl na církevní restituenty Masaryka

PŮLNOČNÍ ROZHOVOR „Mirek Topolánek je pozér. Pokud jde o aféry, Babiš
je proti němu jenom trpaslík. V jeho kandidatuře vidím především snahu o
zviditelnění se. A nemyslím si, že by Miloše Zemana mohl ohrozit,“
říká v rozhovoru pro ParlamentníListy.cz senátor Jaroslav Doubrava (S.cz).
A protože si opět připomínáme výročí listopadových událostí z roku
1989, Doubrava neopomněl dloubnutí do „sametové“ ikony Václava Havla:
„Pokud někdo kritizoval prezidenta Zemana, že prý holduje alkoholu, tak
Zeman si užíval v běžné hospodské lize a Havel chlastal Pohár mistrů. To
ale nikomu nevadilo!“

S jakými pocit sledujete diskuse mezi politickými stranami o možnosti
zdanění církevních restitucí? Jako podmínku to má ve svém portfoliu pro
toleranci kabinetu Andreje Babiše KSČM... Jenže již teď „úředníci“
tvrdí, že je to nesmysl a že to prý nejde, jelikož mají už sazebníky
dopředu nastavené...

Jde všechno, chce-li se, co lidé chtějí, aby to šlo. Restituce církevního
majetku je od začátku zcela nespravedlivá, je to loupež století. Šel bych
dokonce tak daleko, že bych těm nenažrancům vše zase odebral. Vzpomeňte na
kardinála Tomáška, když, tuším v roce 1971, prohlásil pohledávky církve
vůči státu za vyrovnané a nemají vůči němu žádné další nároky.
Naskýtá se tedy otázka, kdo a komu řádně namastil kapsy, že se tato
lumpárna znova nastolila a byla schválena.

Majetek církvím nikdy nepatřil, není to totéž jako majetek bývalých OV
KSČ, KV KSČ, SSM apod. V restituci to byly majetky, které byly propůjčeny
církvi k ovládání místního obyvatelstva. Byl to majetek naloupený za doby
inkvizice, majetek uloupený popraveným českým pánům po Bílé hoře atd.
Církev je politický faktor, ne náboženský, protože v historii bylo zcela
jasně prokázáno, že když pán byl protestant, tak i jeho poddaní museli
být protestanty, když byl katolík, pak museli očima koulet v kostele jako
katolíci. Jeden anglický královský psychopat proměnit katolickou církev v
anglikánskou a šmytec. Tento majetek neměl být vůbec vrácen, nebo jenom
minimální část ke zlepšení infrastruktury církve. Ostatně už prezident
Masaryk, pokud vím, církvím propůjčený majetek rapidně omezil. Když už
jim někdo chtěl něco poskytnout, proč ne v hodnotách daných Masarykem?

Připomínáme si výročí 17. listopadu. V jakém stavu je naše demokracie a
do jaké míry jsme se za poslední dobu přiblížili či nepřiblížili k
tomu, o čem jsme snili po roce 1990? Někteří vidí ohrožení demokracie v
Andreji Babišovi a v Miloši Zemanovi. Sám Andrej Babiš ale tvrdí, že
právě on chce realizovat to, o čem jsme tenkrát snili, tedy aby fungovala
ekonomika, úspěšné rodinné firmy, infrastruktura a státní správa.
Věříte mu?

Kdo vidí ohrožení demokracie v Andreji Babišovi a v Miloši Zemanovi, je
magor. Nelze to popsat ve třech větách. Věnoval jsem tomu nemalou část
knihy Evropa (opět) spěje ke katastrofě. V knize jsem mimo jiné uvedl, že
celou dobu své senátorské funkce jsem se snažil odvrátit nebo zbrzdit
alespoň některé hlouposti vydávané za pokrok. V praxi jsem zjistil, že
nebylo velkého rozdílu mezi hloupostí politiků z ODS a z ČSSD.
Nejkřiklavějším případem byla hysterie kolem stavby plotu v ústecké
Matiční ulici, ale tento příběh je nad rámec otázky.

Zkrátka Babiš není takový debil jako byli či jsou dosavadní vládní
přestavitelé z ODS, KDU-ČSL a ČSSD. Myslím, že mu věřím alespoň proto,
že mu věřit chci. Podívejte se na Kalouskovo běsnění a krví podlité
oči, když slyší Babišovo jméno! To jen proto, že se Babišovi podařilo
to, o čem onen člověk libující si v alkoholu víc než je zdrávo jen snad
snil. Dostat státní rozpočet z červených čísel a neskutečného propadu
financí do čísel černých. Rád bych věděl, proč sdělovací prostředky
vyzdvihují Kalouska a plivou na Babiše? Ochlasta Havel Zemanovi nesahá ani po
kotník jeho bolavé nohy. Klaus označil Zemana za rovnocenného protivníka,
kterého si vždy vážil. Stačí?

Zmínil jste Václava Havla. Andrej Babiš zmiňuje v souvislosti se sny a
realitou po roce 1989 Havla jen velmi okrajově. Akcentuje spíše praktické,
hmotně zaměřené záležitosti. Je to tak, že český národ se již
nezabývá myšlenkami Václava Havla, jeho představami o lepším světě, o
šíření globálního dobra, a jde mu nyní o praktické zajištění
fungování státu?

Havel byl ožralý pozér. Pokud někdo kritizoval prezidenta Zemana, že prý
holduje alkoholu, tak Zeman si užíval v běžné hospodské lize a Havel
chlastal Pohár mistrů. To ale nikomu nevadilo.

Ještě k Havlovi, proč jím pohrdám, protože si hrál na svatého obránce
lidských práv. Odcituji z článku, který vyšel již v roce 2014 v
internetovém deníku s dostatečně sluníčkářskou pověstí. „... Co se
týče zdejšího stavu lidských práv, tak v roce předcházejícím
návštěvě Václava Havla vydala Amnesty International tři dokumenty, které
popisují omezování lidských práv žen, jejich věznění, mučení vězňů
za účelem získat od nich doznání mimo jiné například k čarodějnictví,
za které jim hrozil trest smrti... Saudská Arábie patřila mezi
nejaktivnější státy na světě. Od roku 2000 se tamní situace o mnoho
nezlepšila, letos v Saudské Arábii došlo k vykonání již šedesáti poprav
a další jsou v plánu. Když se dnes naše média velmi podrobně věnují
návštěvám českých představitelů v Číně, popisují také tamní
porušování lidských práv. Naproti tomu o návštěvě Václava Havla v
Saudské Arábii lze v současné době dohledat tři články na internetových
stránkách Českého rozhlasu, iDnes a také iHned, ale ani v jednom z nich
není možné nalézt žádnou zmínku o lidských právech. Naopak tamní
diskriminaci žen popisují, jako by to byl nějaký exotický zvyk a téměř
výhradně se soustředí na otázky obchodu a na popis podnikatelské delegace
v čele se zástupci kopřivnické Tatry, která tehdy Václava Havla
doprovázela. Všechny tři články také citují Havlova slova o tom, že
Saudská Arábie je jednou ze zemí, které jsou středem islámské civilizace,
a také o důležitosti vzájemného dialogu založeném na principu respektu a
rovnosti…“

Jeho „humanitární“ bombardování Jugoslávie snad nemusím připomínat.
Co ale připomenout musím, je jedna skutečnost. Podívejte se, jak naše
sdělovací prostředky zneužívají zpráv o zdravotním stavu Miloše Zemana.
Pamatujete si, že by tak nechutně informovaly o zdravotním stavu Havla a
zejména o jeho chlastání? Vždyť jeho zdravotní stav vyžadoval dlouhodobé
pobyty v nemocnicích, přičemž našimi zdravotnickými zařízeními
většinou pohrdal a léčili ho v zahraničí. Udělat to Zeman, sluníčkáři
zešílí! Že by ukázali fotografie slovutého Havla zpitého do němoty?
Neukázali. Byly totiž nepublikovatelné. Vzpomeňte na jeho projev „Komunisté
vás budou strašit nezaměstnaností...“ atd. Tak čeho si na Havlovi vážit?

Jak se podle vás změnilo podnikatelské prostředí v Česku od roku 1989?
Někteří mají totiž za to, že strach, který se v pátek večer 17.
listopadu 1989 ze společnosti vypařil, je tady znovu, protože se nyní
starostové, vysocí úředníci a manažeři na všech stupních bojí
rozhodovat, aby se nezpronevěřili různým zákonům, předpisů, nařízením...
Je to opravdu tak zlé?

Ano. Je to přesně tak. A ještě horší! Je doslova příkaz dne, že musí
být vše prezentováno jako krásné a kritika je vydávána za proruskou,
xenofobní anebo rasistickou propagandu. Je zde zpět cenzura, která byla
kritizována, že byla prováděna za socialismu, tentokrát v západním
liberálně-fašistickém střihu. Podívejte se na strach mezi lidmi, něco, co
se nenosí říci. Strach o to, že přijdou o práci a ten je, myslím, horší,
než ten „předlistopadový“. Podívejte se na to ohromné množství
sebevražd lidí, kteří se dostali do situace, kdy volili tu nejhorší cestu.
Podívejte se na to množství stupidních nařízení EU, kterým se musíme
podřídit. Je to skutečně zlé a ještě horší. A ještě jedno –
podívejte se na nárůst oprávněných obav z imigrace a nejistoty, která se
rýsuje pro budoucno.

A podnikatelské prostředí? Stali jsme se skladištěm Evropy a montovnou aut.
Dovedete si představit, co bude s „našim“ průmyslem, až opadne o auta
zájem? Likvidujeme si cíleně zemědělskou půdu, před převratem v roce
1989 velmi přísně chráněnou. Proč asi? Myslíte si, že obrovské haly
vystavěné na nejkvalitnějších polích nás uživí? Já si to nemyslím.

Pravicoví politici ale tvrdí, že se nyní máme nejlépe v historii naší
země. Sice bych si tipla, že s nimi nesouhlasíte, ale otázka spíše stojí
tak, do jaké míry se některým skupinám opravdu dnes žije těžko?

Já bych pravicovým idiotům přál, aby museli vyžít měsíčně s
průměrným platem průměrné české rodiny na hony vzdáleným oficiální
průměrné mzdě vykazované státem. Ať se zeptají dělníků, vlastně za
to označení se dnes stydíme, tedy ať se zeptají výrobních operátorů,
jak jsou nadšeni z průměrné mzdy, kolik z nich jí má! Ať se zeptají
důchodců řešících dilema, jestli mají umřít, protože když budou mít
peníze na stravu, tak ne už na léky, nebo obráceně – mít léky, ale už
ne stravu. Ano, politici toto dilema řešit nemusí, proto mohou tvrdit takové
hlouposti.

Je Miloš Zeman v kondici vyhrát prezidentské volby? Nemůže ho ohrozit
kandidatura expremiéra a někdejšího předsedy ODS Mirka Topolánka? Ten se
prý o funkci hlavy státu rozhodl usilovat kvůli spojenectví prezidenta
Miloše Zemana a předsedy ANO Andreje Babiše...

Mirek Topolánek je pozér. Pokud jde o aféry, Babiš je proti němu jenom
trpaslík. Už jsem řekl, že v jeho kandidatuře vidím především snahu o
zviditelnění se. A nemyslím si, že by Miloše Zemana mohl ohrozit, u něhož
si sama otázkou odpovídáte – je totiž v dobré kondici. Nohy sice zlobí,
ale důležitější je hlava a ta mu opravdu slouží, a to je to
nejdůležitější! Jestli dopředu řekl, že sestavením vlády pověří
vítěze voleb, udělal to. A to nesvědčí o nějakém „obr spojenectví“.

Prezident jede do Ruska a s ním chce jet i rekordně velká delegace
podnikatelů. Dá se ale již nyní předpovídat, že Miloš Zeman bude kvůli
této cestě znovu tepán, ve smyslu orientace naší země „na Východ“?
Jen podotýkám, že i odpůrci Putina přiznávají, že Rusku se ekonomicky
daří, navzdory sankcím.

Je to automatické klišé. Při debilitě sluníčkářů to je téměř jisté.
Pro ně Zeman jedoucí na Východ rovná se Zeman svině. Že se může
Merkelová přetrhnout, a také Francouzi, nejen Němci teď nadbíhají Íránu,
aby se dostaly jejich firmy ke korytu. A američtí hysterici z toho mají
psotník. Hledat kontrakty na Východě je nutnost, protože jsme ekonomicky
jako Evropa již téměř nuly. Viz dokument o globalizaci (COM 2017 240 final z
10. 5. 2017): „Podíl EU na celosvětovém vývozu zboží se drží nad 15 %
a od přelomu tisíciletí a nástupu Číny coby člena Světové obchodní
organizace a exportní mocnosti jen nepatrně klesl.“

To, jaké úspěchy pro naše hospodářství Zeman už jednou přivezl nejen z
Ruska, žel sluníčkáři nechtějí vidět. Dokonce mu je zazlívají a
spílají mu za ně. To, že tím dávají najevo, že prospěch republiky je
až na konci jejich zájmů, jim asi nevadí. Zajímavé je, že když se
prezident Trump objímal se svým čínským protějškem, neprotestovali,
nehulákali o právech v Tibetu apod. Stejně tak to bylo v Ruské federaci.

Šéf SPD Tomio Okamura nedávno vyzval ke změně statusu veřejnoprávní
České televize a veřejnoprávního Českého rozhlasu, ale mnozí mu kvůli
tomu spílají, jde prý o ohrožení naši demokracie. Jenže lidé vnímají,
jak ČT již delší dobu straní některým politikům a naopak špiní jiné.
V této souvislosti je často kritizován výběr hostů do pořadu Václava
Moravce. Jak tuto otázku vnímáte vy?

Demokracie podle nich znamená, že ten, kdo právě drží otěže, tak ten je
demokrat. Že tomu je často jinak, už je tolik nezajímá. V politické
oblasti je ČT primitivně eurohujerská. Noc dlouhých nožů by ve
veřejnoprávní televizi byla náramně zapotřebí. A nejen to. Jsem jeden z
těch, kteří jsou silně naštvaní na to, že té ČT za chválu některých
a hanění jiných musíme ještě platit poplatky. Už jsem také napsal, že
náš klub v Senátu chtěl, abychom měli možnost poplatky dát tomu, kdo se
tak podle této šablony nechová. Žel jsme ale s návrhem nepochodili, což je
škoda. Třeba by se pak ČT začala chovat tak, jak se veřejnoprávní
televize chovat má. Ale stále doufám, že tam ke změnám někdy dojde.

Tajemník SPD a blízký spolupracovník Tomia Okamury Jaroslav Staník měl ve
sněmovním klubu posílat gaye, Romy a Židy do plynu. Tuto situaci popsala pro
Aktuálně.cz ministryně práce a sociálních věcí Michaela Marksová.
Staník, stejně tak jako Okamura, ale obvinění odmítají. Toto ovšem není
ojedinělá záležitost zavánějící rasismem. V Praze byl zmlácen a
ponížen černoch a děti v Teplicích čelily nenávistným výlevům za to,
že na jejich školním fotu byly arabské a romské tváře. Jde o projevy „nemocné
společnosti“?

Prostě někomu občas ujede huba a řekne to slovy jako v hospodě. Velmi
trefně o tom hovořil ústecký psycholog a soudní znalec Josef Kovářík v
Deniku a v Prvních zprávách: „Napětí způsobuje očekávání, že může
být hůře, kdyby k nám začalo přicházet více cizinců a vymezovali se
vůči místnímu obyvatelstvu. Vyloženě rasisticky se chová v lidské
společnosti jenom několik málo procent lidí. Podobné to je i s kriminalitou
cizinců. Například problémoví cizinci jsou identifikováni v Ústeckém
kraji každoročně v rozmezí od dvou do čtyř procent z počtu odhalených
pachatelů. V obou případech jde o nízká čísla... Nikdo u nás
neprotestuje proti početné menšině Vietnamců nebo Ukrajinců. Integrovali
se do české společnosti. Čili problém není v rasové nesnášenlivosti,
ale ve směsi obav a pocitu bezmocnosti.“

Podívejte se na oblíbené vyřváváni cikánů, jak jsou diskriminováni.
Přitom si z dávek žijí podstatně lépe, než celá řada pracujících a
pracovat je nikdo nedonutí, co hůř nutit nikdo ani nechce. Je to rasismus?
Myslím, že ne. Je to jen odpor pracujících lidí k tomu, že tito lidé
parazitují na jejich práci a žijí si lépe než oni. Je to odpor k tomu, že
tito lidé zdevastují byty a vlastně celé domy a nikoho nenapadne pohnat je k
zodpovědnosti. Stát likvidaci takto zdevastovaných domů raději zaplatí! A
víte dobře, že tak bych mohl dlouho ještě pokračovat. Mohl bych hovořit o
obrácené diskriminaci. Mnohokrát byli cikány napadeni, velmi zmláceni a
okradeni „gádžové“, jak nás nazývají, ale média o tom mlčí. Proč
je to utajované? Aby bylo jasno: Několikrát jsem řekl, že neházím
všechny do jednoho pytle, protože jsou mezi nimi slušní a pracovití. A
těch si nesmírně vážím. Kritika je k těm, o kterých hovořím výše.
Jenže tady nejde o rasismus, je to kritika pohodlného života těch, kteří
práci považují za nejstrašnější způsob obživy. Ale o tom jsem již
mnohokrát psal.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Papaláši, takhle skončíte. I kdyby všechno hořelo. Martin Konvička dští
nechuť a dodává: Rusko není žádná spása

CIVILIZACE A MY Bláznivý projekt evropských papalášů. Eurohujeři to
prostě zvorali. Šéf BPI Martin Konvička opět nešetřil ostrými slovy: „I
kdyby Evropa hořela, hospodářství zkolabovalo, v okrajových čtvrtích
Bruselu kamenovali nezahalené ženy a obyvatelstvo Británie zmíralo hlady,
bude se Evropská komise zabývat zákazem kouření nebo kvótami na počty
žen.“ V rozhovoru pro ParlamentníListy.cz také doporučuje: „Je
důležité, abychom se politicky přiklonili k ostatním zemím rozšířené V4,
a nikoli k západoevropským etnomasochistům.“

Hradní zahraničněpolitický expert Hynek Kmoníček tvrdí, že v migrační
krizi jde Evropě o existenci. A není sám: I Donald Tusk hovořil o možnosti
rozpadu EU coby pravděpodobnějším než kdy jindy. Tak tedy: schengenský
prostor, euro a EU jako taková. Čemu z toho hrozí rozpad, rozklad, významné
okleštění?

Na otázky tohoto typu vždy odpovídám tak, že záleží, čemu říkáte „rozklad“.
Ten totiž už nastal – co jiného je stále nezávislejší politika
soudnějších zemí typu Maďarska, Polska či Finska, neschopnost nebo
neochota chránit společné hranice v případě Itálie a Řecka nebo –
odvrácená strana téže mince – naprosté ignorování unijních procedur,
jaké vidíme u německé kancléřky, která bez jakéhokoli „unijního“
mandátu vyjednává ve stylu „o nás bez nás“ s Tureckem? Slyšeli jste v
posledních měsících o tom, že EU má jakousi komisařku pro zahraniční
věci, která snad má jako jediná mandát za EU taková jednání vést? (Ne
že bych si to přál, výměna kancléřky Merkelové za komisařku
Mogheriniovou by byl skok z bláta do louže).

Jiná věc je, jak bude rozpad probíhat. Schengen přestal de facto fungovat ve
chvíli, kdy první stát prohlásil, že si vnitřní hranice EU začne hlídat
sám. Ohledně EU je to složitější. Z doby rozkladu starého Říma, což
byla doba analogická té naší, se dochoval velmi zajímavý dokument,
zkráceně zvaný Notitia Dignitatum, česky „Seznam úřadů“. Vznikl okolo
roku 420 – v době, kdy značnou část Západořímské říše dávno
ovládali barbaři, samotné hlavní město bylo vypleněno a vláda s císařem
prchli do chráněnější Ravenny. Přesto dokument přesně stanovuje tituly,
uniformy, počet podřízených a služné pro úředníky v provinciích, v
nichž vláda dávno ztratila jakoukoli kontrolu, nebo vyjmenovává legie,
které dávno neexistovaly. Podobně, obávám se, skončí i bláznivý projekt
bruselských papalášů. I kdyby Evropa hořela, hospodářství zkolabovalo, v
okrajových čtvrtích Bruselu kamenovali nezahalené ženy a obyvatelstvo
Británie zmíralo hlady, bude se Evropská komise zabývat zákazem kouření
nebo kvótami na počty žen a transgenderů v úřadech a korporacích.
Eurohujeři prostě zvorali, co mohli, a nepřiznají si to, dokud nedojde proud
v zásuvkách a toner v tiskárnách jejich úřadoven.

Pro některé by rozpad EU byl katastrofou, pro jiné požehnáním. Dovedete si
představit lepší Evropu bez EU? Jak by naše země dokázala hospodářsky
obstát bez EU? Stala by se „kořistí Ruska“, jak slyšíme v podstatě
pokaždé, když se o rozpadu EU mluví?

Existence EU, zejména postlisabonské EU, s sebou nese tři hlavní problémy.
Prvním je nedemokratičnost rozhodovacích mechanismů (chybí rovnováha moci
zákonodárné, výkonné a soudní, složitost procedur dává disproporční
sílu byrokratům). Druhým je korupční charakter celé té instituce –
všechny ty slavné dotace a platby nejsou nic jiného než přerozdělování
cizích peněz podle politických cílů Bruselu a momentálního rozpoložení
lobbistů všeho druhu, to vše křiví trh, podvazuje hospodářskou aktivitu a
vytváří privilegovanou a zavázanou kastu „čerpačů“, jejíž zájmy
nemají nic společného se zájmy jejich zemí a spoluobčanů. Třetím,
nejzávažnějším, je islámská expanze a radikalizace ve „starých zemích“.
Ten třetí problém je nejzávažnější, protože i kdyby se EU podařilo
demokratizovat a kdyby se podařilo omezit dotačně-korupční toky, vždy zde
budou desítky milionů západoevropských mohamedánů – s evropskými pasy a
volným pohybem po Unii – jakož i západoevropské společenské prostředí,
které prostě odmítá nazývat věci pravými jmény, strká hlavy do písku a
nutí k tomu i intelektuály a politiky tzv. nových zemí.

To bezpečnostní riziko nelze podceňovat: Tak jako většinu islámských
směnáren a kebabáren u nás neotevírají občané co já vím Turecka, ale
Německa a Rakouska, tak je vysoce pravděpodobné, že se až v Praze, Brně
nebo Bratislavě stane první islámský atentát, povedou stopy do Mnichova či
Vídně, nikoli do Mosulu či Rijádu.

Ve světle toho, co nás nejspíš čeká, jsou obavy o „hospodářské
obstání“ legrační. Trochu zapomínáme, že jedním z hospodářsky
nejúspěšnějších období v dějinách této země byla 90. léta 20.
století, kdy jsme v žádné EU nebyli a EU se nás tak trochu „štítila“.
A nešlo jen o hospodářství, v tu dobu se raketově rozvíjely i kultura,
školství, věda nebo třeba ochrana přírody. Jistě, se státy EU jsme
obchodovali, a to ve velmi otevřeném režimu – ale nikdo z euroskeptiků
přece nechce zrušit vzájemný obchod. Představy o „kořisti Ruska“ jsou
vyloženě komické. Rusko má dost svých starostí, například
bezprecedentní populační propad nebo vylidňování rozsáhlých krajů. V
jejich situaci je třeba energii obrátit „dovnitř“, nikoli k expanzi.

Francie, Británie, Dánsko, Nizozemí, Maďarsko, Polsko... Ve všech těchto
zemích existují výrazné politické síly, které se odklánějí od
hlavního proudu evropského myšlení. Chtějí výstup svých zemí z EU,
případně navázání větší spolupráce s Ruskem. Měl by se Brusel
některých z nich obávat? Kterých nejvíce?

Brusel by se samozřejmě měl nejvíce obávat koalice Úsvitu s BPI, protože
ta bude spolurozhodovat o budoucím směřování Česka, a již německý
kancléř Bismarck věděl, že kdo je pánem Čech, je pánem Evropy. Řečeno
vážněji: Obávám se, že ve „starých zemích“ již byl překročen
pomyslný bod návratu. „Skeptické“ či patriotické strany sice mnohde
patří k nejsilnějším, ale volební taktika „všichni proti rozumu“,
jakou jsme viděli v případě nedávných voleb ve Francii, jim efektivně
brání dostat se k vládní odpovědnosti. Takže ve výsledku bude dál sílit
islámská přítomnost v těch zemích – a slábnout tlaky na integraci. Až
pak počty „Novoevropanů“ dosáhnou nějaké kritické hranice, jejíž
výši si netroufám odhadnout, tak ti, kteří se dnes tak vehementně spojují
proti patriotickým stranám, dílem konvertují a dílem budou odhlaveni.

Předtím ale předpokládám masovou migraci těch Západoevropanů, kteří si
smysl pro sebezáchovu, právě do nezasažených středo- a východoevropských
zemí. A protože Česká republika má vůči Západu hájitelné hranice a
tvoří kompaktní geopolitický celek s Polskem, Maďarskem a Slovenskem, je
důležité, abychom se politicky přiklonili k ostatním zemím rozšířené V4,
a nikoli k západoevropským etnomasochistům.

Uprchlická krize už trvá skoro rok. K nám zatím uprchlíci nechtějí,
někteří analytici ovšem straší, že série uzavírání hranic by to mohla
změnit. Slýcháme o nelidském přístupu Čechů, kteří uprchlíky masivně
nechtějí. Jak to celé pro náš národ dopadne? Jak obstojíme?

Rád bych zopakoval, že v drtivé většině případů nejde o žádné „uprchlíky“,
ale o hidžru – masivní přesídlení islámských bojovníků či
kočovníků, jak chcete, s cílem ovládnout nový životní prostor zevnitř,
infiltrací a ponížením „nevěřících“. Do Česka zatím nešli,
protože tady je nečekají ty luxusní podmínky, které je čekají třeba v
Anglii či Německu. Zdaleka nejde jen o dávky, mnohem důležitější budou
státní dotace náboženským skupinám, možnost dát děti do náboženských
škol a podobně. Zde nám pomáhá, že se díky petiční akci IvČRN v roce
2014 podařilo zabránit tzv. vyšší registraci islámského náboženství
– kdyby se to nepodařilo, měli by mohamedáni v naší zemi stejně
výhodné podmínky jako ve státech na západ od našich hranic. Možná
ještě víc je třeba poděkovat státním úřadům – a teď nemyslím
vládu, ale celou mašinerii obyčejných policistů, pracovníků azylových
zařízení, sociálních pracovnic, učitelů a podobně. Ti všichni totiž,
navzdory sebevražedným postojům Sobotkovy vlády, vedou s islámskou expanzí
cosi jako ideovou partyzánskou válku. To jim všem vděčíme za to, že zde
připrchlíkům zatím pšenka nekvete – a tak nás obcházejí obloukem.
Situace se však může změnit v okamžiku, kdy Německo či Rakousko zavřou
své hranice.

V Sýrii bylo dojednáno příměří, kterému nikdo příliš nevěří.
Západ obviňuje Rusko z brutálního postupu majícího za cíl udržet za
každou cenu u moci Bašára Asada. Rusko zase obviňuje Turecko z podpory
Islámského státu a naznačuje, že by Západ, Turecko a Saúdská Arábie v
rámci ,,plánu B" mohly obsadit části Sýrie. Kde je pravda? A hlavně kde je
budoucnost válkou ničené Sýrie?

Kdybych věděl, jak dopadne konflikt v Sýrii, neučil bych na Jihočeské
univerzitě, ale zastával bych vysoký post v čínské, ruské, izraelské
nebo indické vládě. Mohu jen parafrázovat americko-židovskou antiislamistku
Pamelu Gellerovou, že v konfliktu různých stupňů barbarství je třeba
stranit tomu méně barbarskému. No a kdokoli je spojencem Saúdské Arábie
– coby největšího vývozce globálního džihádu, země porušující
všechna představitelná lidská práva – ten je prostě nepřítel. A je
úplně jedno, zda má kancelář v Bílém domě, Ankaře nebo Černínském
paláci.

„Náš muž v NATO“, generál Petr Pavel, označil Rusko za větší
bezpečnostní hrozbu než Islámský stát. NATO přisouvá vojska k ruskému
území, z Pobaltí, z Polska i odjinud slýcháme, že Rusko je i nadále
hrozbou pro Evropu. Je tomu tak? Berete vážně odhady tvrdící, že při
obsazení Pobaltí by NATO nestihlo reagovat? Či spíše hrozbu „hybridní“
války proti EU spočívající v podpoře stran a politických názorů obecně
usilujících o rozpad EU a příklon jejích členských zemí k Rusku?

Jestliže nějaký „muž z NATO“ pokládá Rusko, pravdaže autoritářské,
občas netolerantní a militantní, ale pořád vcelku čitelné a civilizované,
za větší hrozbu než Islámský stát, tedy entitu dopouštějící se
genocidy, obchodu s otroky a záměrného ničení historických památek, pak
je ten „muž z NATO“ vinen schvalováním válečných zločinů ze strany
Islámského státu. A patří před polní soud.

Co se týče toho ostatního – celé to hraní na vojáčky proti Rusku je
normální reakce zvířete zahnaného do kouta, které – z neschopnosti
bránit se skutečné hrozbě – vrčí a poštěkává na falešný cíl. NATO
by zajisté nebylo schopné reagovat ani na obsazení Pobaltí Ruskem, ani na
výsadek ruských mariňáků na řece Potomac ve Washingtonu D.C. Ono se totiž
ví, že prohnilé a nefunkční instituce nejsou schopné reagovat vůbec na
nic. Ale znovu opakuji: Proč by to Rus dělal? Proč by riskoval svou pověst,
vnitřní stabilitu a životy svých lidí kvůli „boji“ s něčím, za co
hovoří popletové typu generála Pavla?

Rus proti EU vůbec nemusí vést „hybridní válku“, ani nemusí nikoho
podporovat. Evropané, zoufalí ze šílených postojů svých vlád a elit, se
k Rusku přiklánějí bez toho všeho. Ne že bych z toho byl nadšen, Rusko
totiž neznamená žádnou spásu. Spasit se musíme sami.

Situace Ruska jako takového může působit zneklidňujícím způsobem díky
problémům s cenou ropy, která podráží ruské hospodářství. Lidé sice
Putinovi věří, nicméně... Ani Rus nemusí vydržet všechno. Máme se bát
rozpadu Ruska? Vnitřních konfliktů? Příchodu někoho ještě více
vyhraněného vůči Západu? Obnovení konfliktu na Ukrajině nebo začátku
jiné války za účelem vybuzení vlastenectví a zakrytí vnitřních
problémů? Jaké faktory v „ruské“ problematice jsou běžně opomíjeny?

Rus možná nevydrží všechno, ale historie i dnešní zkušenost nás učí,
že vydrží mnohem více, než si kdokoli z nás dokáže představit. To
platí zejména tehdy, když je hrdý na svoji zemi – a to on dnes, tváří v
tvář šílenství „západních vůdců“, hrdý je.

Pokud jsou vůči Rusku opomíjeny nějaké „faktory“, je to především
absence vzdělání západních „rusobijců“. Když sleduji všechny ty
naše Gabaly, Štětiny nebo Langšládlové, nemohu se ubránit dojmu, že
kdyby věnovali pár večerů četbě Tolstého Vojny a míru nebo celkem
kterýchkoli pamětí německých vojáků prošlých východní frontou,
neplácali by ty nesmysly, které plácají. Zvlášť mě to překvapuje u
Štětiny. Ten Ruskem podobně jako já cestoval. Ví, co je to za zemi. Musí
vědět, že v těch rozlohách se spolehlivě ztratí jakákoli armáda, i to,
že ruská mentalita funguje jako pružina – můžete na ni tlačit, můžete
po ní dupat, ale čím více to činíte, tím spolehlivěji vám to vrátí.

Pak je tu ještě jeden faktor – ruský islám, vysoká porodnost ruského
islámského obyvatelstva, nepominutelný vliv islamisty Kadyrova na prezidenta
Putina. To vše jsou hodně vážné otázky, které mohou civilizačním
směřováním Ruska ještě hodně zamíchat. I proto však je záhodno, aby se
krachující Západ do ruských věcí nepletl – je totiž skoro jisté, že
by napáchal více škod než užitku.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Slovenské předsednictví EU v ohrožení?

„Slovenská společnost se přiklonila k populistické pravici a euroskepsi,“
říká v pokračování rozhovoru pro Sputnik poslanec slovenského parlamentu
za stranu SMER-SD Ľuboš Blaha.

Neohrozí výsledek slovenských voleb předsednictví Bratislavy v EU?

Všichni zodpovědní politici na Slovensku si uvědomují, že stranické
zájmy musí jít teď stranou, abychom během předsednictví nedělali ostudu
naší vlasti. Příprava na předsednictví byla obrovská a úředníci to
určitě zvládnou. Na Slovensku ale musí být během tohoto období alespoň
elementární politická stabilita. Proto také nepřichází v úvahu
předčasné volby. Možná bude třeba najít nějaké sui generis řešení.
Pokud se ale standardní zodpovědné strany nedokážou postavit pravicovým
populistům, potom není šance na řešení situace a bude následovat chaos.

Přímo chaos?

Mám z toho velké obavy, protože pravicová média stále považují za
největšího nepřítele Roberta Fica, a tím znemožňují racionální
jednání o spolupráci proevropských subjektů.

Na pravém spektru máte lídra Richarda Sulíka, který v minulosti svrhl
vládu Ivety Radičové na evropské tématice, čímž ukázal, že neumí být
ve vztahu k Evropě zodpovědný a vypočitatelný politik. Tedy, zatím to
vypadá na velký problém. Uvidíme.

Předsedající země je vždy v pozici tzv. honest broker, tedy spíš
usmiřuje rozhádané strany a hledá kompromisy. Nikdy to není o prosazování
vlastních pozic. Nemyslím si, že nějaká vláda bude mít takovou sílu a
takovou stabilitu, aby tento zvyk změnila a nějak hlasitě prosazovala
radikálnější řešení čehokoli.Pokud v čele vlády bude nadále Robert
Fico, bude se hovořit o stanoviskách vůči migraci, které ostatně
potvrzují v Evropě — žádné kvóty a silná ochrana hranic.

Pokud by se k moci dostal Richard Sulík s koalicí 8 stran, zřejmě půjde o
slabou a nestabilní vládu. Tato vláda buď ustoupí evropským tlakům a
kvóty přijme, nebo vyžene Slovensko ven z Evropy. Na diplomatické,
racionální vyjednávání nemá Sulík mentální kapacitu, důvěryhodnost
ani vnitřní stabilitu koalice. Pro Slovensko by to tedy byl problém.

V této fázi je ale jednoznačně potvrzeno, že slovenská společnost se
přiklonila k populistické pravici a euroskepsi, což je sice trend typický
pro celou střední Evropy, ale my máme před sebou předsednictví a jde tedy
o mnohem vážnější problém.Musíme zastavit fašizaci evropské
společnosti, ale ne ignorováním obav lidí, ale že konečně zatočíme s
neoliberály, oligarchy a válečnými štváči. Jinak pouze nahráváme na
smeč fašistům, které lidi volí jako formu protestu.

Jednoho dne může tento protestní hlas fašistům umožnit, aby přímo
pojmenovali své řešení, a zase se budou stavět koncentráky a plynové
komory. Musíme je zastavit, dokud je čas.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Znechucený exdiplomat Kolář: Zeman se podbízí tak, že ho ani ti Rusové
neberou vážně, jen využívají. Je na hraně kolaborace

Někdejší diplomat v Rusku a v USA Petr Kolář se ve Dvaceti minutách
Radiožurnálu vyjádřil k návštěvě Miloše Zemana v Rusku. Z toho, co
prezident v Rusku dělá, Kolář nemá příliš radost. V jednu chvíli
bývalý diplomat dokonce prohlásil, že se Miloš Zeman pohybuje na hraně
kolaborace s Ruskem.

V prvé řadě se vyjádřil k tomu, že prezident se ohradil proti článku
ruského televizního kanálu ministerstva obrany Zvezda o roce 1968, v němž
bylo uvedeno, že by Češi a Slováci měli Sovětskému svazu poděkovat za
invazi ze srpna onoho roku.

„Prezident Miloš Zeman udělal to jediné, co mohl. Ohrazení bylo důrazné,
takže ano, je to v pořádků,“ pravil Kolář. Rusko by ale opouštět
nemusel. „Já nejsem příznivcem podobných pateticko-teatrálních výstupů,“
doplnil.

Odmítl spekulovat o tom, zda vydání článku o invazi z roku 1968 bylo
provokací, případně v čí prospěch k ní mělo dojít.

„Nemám informace o tom, že by to byla připravená provokace, jakkoli se
nabízí úvaha, že to bylo připravené na smeč, aby mohl ukázat, že není
jen ruským patolízalem. Já takové informace nemám a odmítám o tom
spekulovat,“ uvedl dále Kolář. Jedním dechem však dodal, že ruský
prezident Vladimir Putin býval agentem sovětské KGB a i dnešní ruské
tajné služby jsou vycvičeny v tom, aby uměly takto reagovat. Přesto je
třeba říci, že na to nejsou důkazy a proto to Kolář podle svých
vlastních slov nechtěl dále rozvádět.

V dobách prezidenta Václava Klause jezdil na zahraniční cesty s prezidentem
také zástupce vlády, např. náměstek ministerstva zahraničí, který v
zahraničí korigoval výroky tehdejšího prezidenta Klause, pokud nemluvil
zcela v souladu s názorem vlády. Českou politiku určuje vláda a každý
prezident, Zemana nevyjímaje, by to měl ctít. Miloš Zeman se však chová
jinak. Obsazení ukrajinského Krymu Ruskem Zeman označuje za hotovou, věc,
kritizuje západní sankce uvalené na Rusko a tak podobně.

Navíc za to nedostává žádné výhody, více obchodů či jiné bonusy. „Já
žádné nevidím. Já nevidím žádné přínosy, jen nás to poškozuje u
všech našich spojenců. Myslím si, že ani Rusové nemohou brát vážně
někoho, kdo se jim takto podbízí. To, že se jim hodí a že ho využívají,
to je bezesporu pravda, ale do jaké míry si ho váží, to nevím,“
upozornil Kolář.

Host posléze odmítl ustavení česko–ruského fóra. Zdá se mu nadbytečné,
protože na žádost České republiky už existuje fórum Evropské unie a
Ruska. Podle Koláře tedy nemá smysl otevírat fórum další. Rusko tuto
platformu může zneužít ke slovním útokům na EU a na způsobení rozkolu v
evropském společenství. Sluší se však také dodat, že české
ministerstvo zahraničí tuto interpretaci odmítá a připomíná, že i řada
jiných zemí má s Ruskem bilaterální fórum.

„Ale v situaci, kdy se dialog může zvrhnout v kolaboraci, kdy tam může
být řečeno, podívejte se, my máme tady partnera, který nám mnohem lépe
rozumí, to už je na hraně kolaborace,“ varoval Kolář.

Bude proto záležet na příští české vládě, zda toto fórum zachová,
nebo ho zruší.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Snaží se mě dostat z politiky! Babiš kontruje proti ODS a TOP 09

Ministr financí Andrej Babiš sepsal další ze série svých dlouhých
vyjádření na téma farma Čapí hnízdo. Tentokrát se oháněl i logikou.
Dotace nezneužil proto, že Čapí hnízdo tehdy nevlastnil. A opět zopakoval
vše, co tvrdil již dříve. Všechno se kontrolovalo, všechno bylo podle
regulí.

„Opoziční strany ODS a TOP 09 chtějí svolat mimořádnou schůzi Sněmovny
k Čapímu hnízdu,“ podivil se Babiš. „Já se při té příležistosti
ptám, proč opozici zajímá 8 let stará dotace až teď?“ dodal a
připomněl, že tehdy Čapí hnízdo nepatřilo ani jemu, ani Agrofertu. „Z
toho logicky vyplývá, že jsem já ani skupina Agrofert nemohli zneužít
dotaci z Evropské unie.“

Následně se jal odvyprávět příběh sporné dotace, u které argumentuje
tím, že byla „kontrolována celkem 3x za hejtmana Ratha v letech 2010, 2011
a 2012.“ Zmiňuje i mimořádný audit za působení Miroslava Kalouska na
ministerstvu financí. „Nikdy nebyla těmito kontrolami zpochybněna
oprávněnost čerpání dotace. Tak co chce opozice řešit?“ ptal se a
naznačil, že jde kauza tak trochu kolem něj.

Stále si však trvá na svém, že se jedná o vykonstruovanou kauzu, kterou
má na svědomí jeho politická opozice. „Jejich snahu já osobně teď beru
jen jako důkaz jejich vlastní vyprázdněnosti,“ napsal a dodal „Jejich
programem je Antibabiš.“

Opozice podle něj nezvládá nic jiného než si dokola vymýšlet kauzy a
vinit ministra financí tu z podpory biopaliv, tu ze spolupráce s StB, tu zase
ze střetu zájmů. Čapí hnízdo je jen další z mnoha snah, jak jej dostat z
politiky.

Celý Babišův příspěvek:

Opoziční strany ODS a TOP 09 chtějí svolat mimořádnou schůzi Sněmovny k
Čapímu hnízdu. Já se při té příležitosti ptám, proč opozici zajímá
8 let stará dotace až teď? Znovu opakuji, že já osobně ani žádná firma
ze skupiny Agrofert jsem nevlastnili při podání žádosti o dotaci v roce
2008 firmu Farma Čapí hnízdo. Z toho logicky vyplývá, že jsem já ani
skupina Agrofert nemohli zneužít dotaci z Evropské unie.

Dotace byla přidělená v roce 2008 za hejtmana Bendla z ODS, kontrolovaná
celkem 3 x za hejtmana Ratha v letech 2010, 2011 a 2012. Dále byla
kontrolovaná mimořádným auditem Ministerstva financí v dubnu 2013 za
ministra financí Kalouska. Nikdy nebyla těmito kontrolami zpochybněna
oprávněnost čerpání dotace. Tak co chce opozice řešit? Chtějí snad
kontrolovat sami sebe? O jednotlivých pochybeních se dozvídám díky
novinářce, která celou kauzu rozpoutala a živí ji.

Tuto kauzu dnes na základě anonymních udání šetří 3 orgány najednou:
OLAF, auditní orgán Evropské komise a Policie ČR. A k tomu i řada českých
novinářů. Věřím, že celý případ bude řádně prošetřen a prokáže
se, že celá kampaň je uměle vykonstruovaná mými odpůrci, kteří mě
chtějí odstranit z politiky.

Jejich snahu já osobně teď beru jen jako důkaz jejich vlastní
vyprázdněnosti. Ukazuje se, že ODS a TOP 09 nemají jiný program než jsou
útoky a kritika mé osoby. Jejich programem je Antibabiš. Jsou neschopni
nabídnout voličům jakýkoli program, takže kritizují alespoň mě. A tak po
kampaních proti mně jakými byly údajná spolupráce StB (38 let stará kauza,
kterou vyvrátil soud), biopaliva, neustále vyčítaný střet zájmů a
vlastnictví Agrofertu dnes opozice rozjíždí další vykonstruovanou kauzu:
Čapí hnízdo.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Focus: Britové poslali Rusku vyhrožující signál zpod ledů Arktidy

Poprvé za více než deset let se atomová ponorka vojensko-námořních sil
Velké Británie vynořila na povrch ve vodách Arktidy. Informuje o tom Focus.

Podle názorů pozorovatelů Britové účastí v amerických cvičeních
takovým způsobem elementárně posílají Rusku a nedávno zvolenému
prezidentu Vladimiru Putinovi vyhrožující signál. Uvádí se na portálu
německého vydání.

Poprvé za více než deset let se atomová ponorka vojensko-námořních sil
Velké Británie vyplavila na povrch v ledech Arktidy. V případě lodě
Jejího Veličenstva HMS Trenchant jde o atomovou protilodní ponorku. I když
to označuje, že je vybavena atomovým reaktorem, na její palubě však nejsou
atomové bojové hlavice.

Vojensko-námořní síly Velké Británie se účastní cvičení ICEX, která
se konají jednou za dva roky a trvají hned několik týdnů. Společnost lodi
Jejího Veličenstva Trenchant dělají dvě protilodní ponorky
vojensko-námořních sil USA. Přitom loď vojensko-námořních sil USA
Hartford vyplula na povrch v Arktidě již před několika dny. Na povrchu byli
námořníci uvítáni členy útvarů, které jim poskytují podporu.

Vyplutí v arktických ledech není lehký úkol. Při přesné navigaci je
zapotřebí brát v úvahu změněnou pod ledem akustiku.

Letos se cvičení provádějí v Beaufortově moři, tedy poblíž ruských
územních vod. Moře je součástí Severního ledového oceánu a omývá
břehy Aljašky.

Ze své strany se pozorovatelé domnívají, že Britové účastí ve cvičení
posílají Rusku vyhrožující signál. Zrovna v těchto dnech byl k velké
nespokojenosti západních stratégů Vladimir Putin opět zvolen prezidentem
Ruské federace.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Povýšený exhibicionista Halík vyhrožuje svým odpůrcům. Současný vpád
muslimů do Evropy je smrtelnou hrozbou. Promlouvá předák křesťanů proti
imigraci

ROZHOVOR Předseda Akce D.O.S.T., historik a zakladatel petice Křesťané na
obranu před ilegální migrací Petr Bahník říká, že současný muslimský
vpád do Evropy je smrtelnou hrozbou. Křesťan má dle něho pomáhat
potřebným, ale racionálně a na základě svých možností. Nemá právo
ohrožovat svou rodinu a svůj domov. Označovat odpůrce masové migrace za
špatné křesťany je dle něj morální vydírání. Tomáš Halík své
ideové odpůrce prý předem dehonestuje, nálepkuje a vyhrožuje jim.

Proč jste zahájili iniciativu akci Křesťané na obranu před ilegální
migrací?

Dovolím si odpovědět zmínkami z textu našeho Otevřeného dopisu. Rozhodli
jsme se obrátit na českou veřejnost, politické představitele a duchovní
autority mimo jiné i proto, že se nezodpovědné výzvy k otevřenosti vůči
imigraci občas dovolávají i křesťanských hodnot lásky k bližnímu. Jde
podle nás o drsnou formu morálního vydírání, vytvářející navíc dojem,
že kdo si myslí o masové imigraci něco negativního, je patrně zlý
člověk a špatný křesťan. Považovali jsme tudíž za nutné veřejně
reagovat, distancovat se od tohoto nátlaku a obviňování a připomenout, že
k zásadám naší Víry nikdy nepatřila rezignace na zdravý rozum a ochota
ohrozit domovy své a svých spoluobčanů. Pro vyjádření našeho postoje
používáme slov, jež kdysi v jiné souvislosti řekl někdejší pražský
arcibiskup, kardinál Tomášek: „Stojíme na straně národa!“ V dobrém i
zlém. Nikoli na straně těch, kteří nezodpovědnou, a snad dokonce úmyslně
chybnou, politikou evropské národy ohrožují!

Jaké máte ohlasy?

Vesměs pozitivní. Věřící, včetně řady duchovních, nám píší, že
jsme to vyslovili za ně a připojují k Otevřenému listu své podpisy. Je
jich již několik set. Kromě toho jsme obdrželi také tři negativní reakce.
Jednu od přesvědčeného multikulturalisty a trockisty, druhé dvě od
aktivních „vítačů“.

Co říkáte těm komentářům a komentátorům či zahraničím politikům,
kteří Čechy kvůli jejich odmítavému postoji k masové imigraci označují
za xenofoby, čecháčky, nehumánní...

Tady bych rozlišil dvě linky, které se bohužel prolínají a vzájemně
doplňují. Jednak je to takový protinárodní folklor, jenž si část našich
intelektuálů pěstuje jako součást svého pocitu povýšenosti nad ten „hloupý
lid“ řezníků a automechaniků. Je to legrační zvláště v kombinaci s
tím, že titíž kavárenští elitáři se považují za demokraty (často
takzvaně se srdcem vlevo). Myslím, že to zvláštní odcizení se vlastnímu
národu má co dělat s určitými mindráky těch lidí. Nevím. V dětství je
někdo ve škole nevzal do party či co. Je to skoro diagnóza. Ti lidé
nesnáší prakticky všechno, co je české. Knedlíky a vánočním kaprem
počínaje a Babičkou konče.

Druhá linie vámi zmíněných komentářů je závažnější, pochází
totiž od mediálně známých postav, které jsou zjevně lépe informované,
než běžná veřejnost a plní jakési zadání. Připomeňme si například
vystoupení Tomáše Halíka, Jana Švejnara a Jana Hartla v pořadu ČT Otázky
Václava Moravce ze 14. prosince 2014, kde, dávno před vypuknutím loňské
imigrační krize, jaksi připravovali imigraci půdu. Z toho pořadu pochází
například onen neblaze proslulý výrok Jana Hartla, že česká společnost
je „nepřirozeně etnicky homogenní“, Tomáš Halík tamtéž označil
otevřenost vůči imigraci za naši „morální povinnost“ a její odpůrce
za extrémisty, Jan Švejnar doporučoval imigraci jako cestu k omlazení Evropy
a podobně. Zkrátka věděli už, co se na nás chystá a pomáhali tomu.

Hovoří se o dělení imigrantů na „uprchlíky“ a „ekonomické migranty“.
Pokud ale uprchlík cestuje z první bezpečné země „za lepším“, za
lepším komfortem a sociálními dávkami, nestává se z něj ekonomický
imigrant? Neměl by zůstat v první zemi, kde mu nehrozí nebezpečí?

To dělení je samozřejmě důležité. Má své morální a právní
konsekvence. Je-li civilní osoba, tím spíše rodina s malými dětmi, na
útěku před násilím a pronásledováním, je na místě poskytnout jí v
rámci možností pomoc a pohostinství. K tomu ostatně naši republiku
zavazují také mezinárodní dohody. Naopak k otevřenosti vůči ekonomické
migraci nemůže být nikdo zavazován, a to nejen proto, že neexistuje
žádný morální imperativ, ani zásady lidskosti, ani křesťanská láska k
bližnímu, který by něco takového velel, ale jednoduše také proto, že je
to v praxi neproveditelné. Počet uprchlíků je, jak lze z právní definice
uprchlictví vyčíst, vždy limitovaný. Naopak počet potenciálních
ekonomických migrantů nemá míru ani dno.

Jakýsi anglický novinář kdysi v rozhovoru s Gándhím řekl: „Pane
Gándhí, Vám jde asi o to, aby životní úroveň v Indii byla stejná jako v
Británii, viďte?“ Gándhí nesouhlasil: „Ne. Nejsem blázen. K tomu by
Indie potřebovala ještě jednu celou zeměkouli.“ Mám pocit, že přední
evropští politikové a různí ti nekritičtí „vítači“ asi nějak
duševně nemocní jsou. Evropa prostě nemá ekonomický potenciál, a vlastně
ani dostatek místa, aby mohla uspokojit touhu takzvaného třetího světa po
vyšším životním standardu. Masovou ekonomickou imigraci je proto nezbytné
odmítnout. Jenže, jak jste naznačil, mnozí z těch ekonomických mají
přirozeně tendenci přiživit se na otevřenosti vůči uprchlíkům. Tím
spíše je třeba přísně rozlišovat, trvat na tom, aby uprchlíci
zůstávali v první bezpečné zemi, a vracet je, pokud se posunou dále,
neboť oni sami fakticky již v takové chvíli uprchlíky nejsou.

Syrský chargé d’affaires v Praze Bašár Akbik řekl, že prostředky,
které poskytují evropské státy na jednoho uprchlíka, pokryjí potřeby
minimálně šesti až sedmi uprchlíků v jejich vlasti – Sýrii. Kdyby jim
adresně státy pomohly, mohli by zůstat ve své kultuře, ve své vlasti a
nemuseli by do Evropy. Co si o tom myslíte? Není tedy lepší pomáhat jim u
nich doma?

Rozhodně by to bylo lepší. Ostatně i mnozí představitelé syrských
křesťanů nabádají své těžce zkoušené věřící, aby ze země
neodcházeli, protože to je přesně to, co si tamní džihádisté přejí.
Masový odchod syrských křesťanů může znamenat definitivní zkázu jejich
komunity, jedné z nejstarších křesťanských kultur na světě. Proto
například syrský arcibiskup Jaques Behnan Hindo nedávno poněkud kriticky
komentoval i vstřícná slova papeže Františka vůči syrským uprchlíkům,
aby totiž nebyla chápána jako pobídky a pozvánky. Komu leží osud těch
lidí a jejich starobylé kultury skutečně na srdci, nemůže mít z jejich
vystěhovalectví radost. Pokud pak jde o uprchlíky muslimské víry, byla by
pomoc v jejich vlasti nepochybně nejlepší prevencí možného průniku
skrytých teroristů na Západ.

Hovoří se o tom, že muslimové budou mít většinu v zemích jako Francie
či Británie do 40 let. Při nynějším masovém přílivu možná ještě
dříve. Považujete to za hrozbu?

Víte, je tragické, že teprve tváří v tvář imigrační krizi vstupují do
veřejné diskuse otázky, které měly západní země řešit již dávno.
Ptáte se, je-li předpoklad masového nárůstu muslimské populace v Evropě
hrozbou. Hrozbou čemu?

Jak to myslíte?

Chceme-li zůstat sami sebou, tedy uchovat si své jazyky, kulturní návyky, do
středověku sahající tradice, estetické hodnoty a tak dále, pak ten
současný muslimský vpád skutečně hrozbou je, a to hrozbou smrtelnou.
Kdybychom však chtěli být lhostejnou, impotentní společností navzájem
izolovaných jednotlivců rezignujících nejen na hodnoty a logiku, ale už i
na přirozené instinkty záchovy rodu, vnucovala by se otázka, co by vlastně
bylo ohroženo. Ale, rozumějme si správně, podle mého názoru to s námi
ještě není tak špatné, jak by si možná nepřátelé naší civilizace
přáli. Myslím, že evropské národy jsou schopny regenerace, jen je třeba
si uvědomit co opravdu chceme a kým jsme.

Ohledně imigrantů se píše o rizicích týkajících se kriminality, nemocí,
zatížení sociálního systému, asociálního chování...

Ano. A právem. Má-li jít o tak velké počty příchozích, a pocházejí-li
z tak kulturně a zeměpisně vzdálených zemí, jsou tato rizika zřejmá.
Tváří v tvář davům migrantů lze ovšem tyto problémy již řešit
těžko. Dobře to myslím ukázala ta kolínská silvestrovská „ochutnávka“.
A může být mnohem hůř.

Na území České republiky zatím, alespoň oficiálně, větší množství
imigrantů nepřišlo…

To nás ovšem nesmí ukolébat. V důsledku politiky EU, respektive Německa, k
nám nepochybně jisté množství těchto lidí pronikne. Právě nyní, když
tu ještě nejsou, by proto měla probíhat jednak co nejotevřenější
veřejná debata vlády s veřejností, jak masovou imigraci omezit (a nikoli
utajená korespondence pana premiéra a jeho poradce o tom, jak českou
veřejnost převychovat a imigranty k nám dostat) a také intenzivní a kvůli
uklidnění obyvatelstva i dobře viditelná preventivní opatření proti
očekávatelným problémům. O tom však ze strany vládních představitelů
nebo komentátorů z veřejnoprávních médií nepadne ani slovo.

Je podle vás povinností křesťana přijímat uprchlíky, když tím ohrožuje
bezpečnost (znásilňování, kriminalita, vraždy, krádeže) a spásu svých
bližních (islamizace a případný zákaz šíření křesťanství v
islamizované Evropě a nadvláda falešného náboženství – islámu)?

Není morální povinností nikoho, tedy ani křesťana, dělat více, než je
možné. Není například morálně ospravedlnitelné, aby otec nechal
živořit vlastní rodinu a odcházel kamsi mimo ni „konat dobro“. Hodnoty
jako láska k bližnímu či milosrdenství jsou příliš vážné na to, aby
se staly hračkami přestárlých hippíků. Nejsou to synonyma pro
nezodpovědnost či naivitu. Tedy pomoc ano, ale uvážená. Jde o to, jaké
jsou naše možnosti, a zejména, komu se pomáhá. Kdo lže, útočí a páchá
teroristické činy, není žádný uprchlík. Takový status si prostě z
podstaty věci nezasluhuje.

Jak se stavíte k postoji církevních představitelů k uprchlické krizi?
Dominik Duka řekl, že je třeba „přijmout a ošetřit bezradné uprchlíky,
ale připravit je k urychlenému návratu do jejich zemí, aby je budovali,
obdělávali, a mohli tam žít ve svých domovech a svým navyklým způsobem.
Rovněž tak je třeba vyzvat mladé utečence, muže, aby bránili své domovy
a země. Jedině tak se stanou platnými spolupracovníky na obnově a
budoucnosti světa. Příkladem jim mohou být naši mladí muži, kteří
opouštěli země okupované nacisty, aby se připojili k zahraničním
armádám a osvobodili naši vlast“. Co o tom soudíte?

Ano, s takovým postojem k uprchlíkům plně souhlasím. Zdůrazňuji k
uprchlíkům, tedy k procentuálně menší skupině v rámci současných
imigrantů. K ekonomickým imigrantům je myslím třeba být přísnější a v
rámci možností zabránit jejich dalšímu přílivu do Evropy a zejména do
ČR. Naše země se nesmí stát noclehárnou pro ekonomické imigranty
čerpající německé sociální dávky. Ale to už je jiný problém. Se slovy
pana kardinála Duky ohledně uprchlíků se ztotožňuji.

Profesor Piťha řekl ve své promluvě: „ Co je Evropa? Evropa není
geografický pojem, ale pojem civilizační a kulturní. Je definována jako
oblast, kde je uctíván křesťanský Bůh. Evropané si to uvědomili, když
byli konfrontováni s jinou civilizací, která vyznává jiného boha. Je to
zásadním způsobem jiná civilizace, protože mezi milosrdným, nesmírně
lidským a odpouštějícím Bohem, ochráncem a zachráncem a Alláhem,
nelítostně tvrdým bohem muslimů, je veliký rozdíl. Křesťanství je
náboženství, které už od Starého Zákona, který Kristus naplnil, dovršil,
ale nezrušil, považuje člověka za svobodného. Dává mu právo se
rozhodovat a žádá jeho odpovědnost. Alláh, vyžadující naprostou
poslušnost člověka, činí z něho otroka. Křesťanství hlásající pokoj,
je zjevně náboženstvím života, islám vyhlašující džihád je naopak
náboženstvím smrti. Řekl jsem, že Evropa je územím. Území se musí
hájit. Od první chvíle byl vztah mezi křesťanstvím a islámem
charakterizován válkou o hranice dvou náboženství. Od počátku jde o
džihád, boj na život a na smrt. Zapomněli jsme na to a najednou si nevíme
rady.“ Co si o tom myslíte?

Ve světle historie je třeba dát působivým slovům pana profesora plně za
pravdu. V dějinách jistě byla i období mírové koexistence obou
náboženství, vždy je ovšem ukončil nástup militantních forem islámu.
Tak tomu bylo když v jedenáctém století vpadly do Palestiny kmeny
Seldžuckých Turků a tak je tomu i dnes s nástupem ISIS v Sýrii. „Vítači“
všeho druhu, včetně ultraliberálních duchovních, na to rádi zapomínají.
Je přitom zábavné, že radikální islamisté by se právě s těmito svými
„trojskými koňmi“ v domě Západu příliš nemazlili.

A nevidíte nebezpečí v islámu? Neodděluje moc církevní od moci státní,
za odpadlictví smrt, za homosexualitu je smrt, ženu může dle islámu muž
bít, Korán musí být aplikován doslovně... Dalším pramenem víry a práva
šáría je Sunna. Ta též schvaluje násilné jednání proroka Mohameda...

Ano. Případná islamistická totalita by nezasáhla jen křesťany, ale
právě i všelijaké ty multikulturalisty, genderisty, homosexualisty a
podobně, zkrátka ty, kteří dnes otevírají brány masové imigraci. Jejich
vůdci se totiž mylně domnívají, že takovou etnicky a kulturně
heterogenní společnost dokážou kočírovat a s nebezpečím terorismu si
poradí. Myslím ale, že Evropa si nemůže dovolit čekat, až se ukáže, jak
moc se tito multikulturní vizionáři mýlili. To už by totiž bylo pozdě.
Pro nás všechny.

Jak hodnotíte postoje vámi již zmíněného Tomáše Halíka k islámu?

Veskrze negativně. A nejen vůči islámu. Už v té předchozí odpovědi jsem
naznačil způsob myšlení, který profesor Halík reprezentuje v patrně
nejkrystaličtější podobě. On se cítí budovatelem Nového krásného
světa. Vyslancem dějinné nutnosti, které musí jít vše z cesty, nebo to
bude smeteno. Své ideové odpůrce předem dehonestuje, nálepkuje a vyhrožuje
jim. V nedávném rozhovoru, kde sdělil veřejnosti, že již rezignuje na své
pokusy o prezidentskou kandidaturu, uvádí jako důvod to, že čeští voliči
nejsou dostatečně moudří, aby pochopili jeho kvality.

Bylo by to vlastně až k smíchu, celá ta povýšenost a elitářský
exhibicionismus, kdyby to ve skutečnosti nebylo k pláči. Profesor Halík
není pohádkový kouzelník druhé kategorie Rumburak, je to vysvěcený kněz,
a jako takový pro mnoho lidí stále představuje autoritu. Kam ale vede ty,
kteří naslouchají jeho krysařské flétně?

Kam tedy?

Halíkovou vizí je jakési splynutí či souznění všech náboženství. Na
muslimské straně ovšem jen těžko nalezne vstřícnost. Naslouchat mu budou
jen vlažní muslimové z evropských univerzit, jejichž vliv na islámský
svět je mizivý, a patrně též stoupenci směrů na okraji islámu, či z
islámu vzešlých, jako je víra baha´í. To ale nemá s většinovým
islámským prostředím nic společného. V praxi tak lidé jako profesor
Halík nemohou žádnému mírotvornému ´dialogu´ s islámem pomoci. Mohou
pomoci jedinému, rozbití zbytků naší identity a otevření bran
dobyvatelům.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Pravdoláskaři torpédují společnost. Jsou arogantní, myslí si, že jim to
lidi budou žrát. Zkušený znalec médií rozebral, jak se v nich dnes „diskutuje“

ROZHOVOR „Torpédují společnost pravdoláskařskými názory a pohledy,“
uvedl k fungování veřejnoprávních médií mediální analytik a bývalý
ředitel Slovenské televize Radim Hreha. A Savčenková? Hreha k této kauze
pokládá otázku: Byla zatčena s naváděcím zařízením pro raketové
útoky, nebo ne? V rozhovoru pro ParlamentníListy.cz se také vyjádřil k
situaci státu v souvislosti s plánovaným sbližováním s Čínou: „Naivní
kecy o tom, že Američané by za nás přehnaně řečeno položili život…
Každý na nás kašle a chce jen ekonomicky něco získat. A že by chtěla
Čína u nás v budoucnu zavádět neokomunismus? Nenapadá mě obava, se kterou
bych přistupoval k čínským investicím.“

Začneme případem Savčenková. Celou kauzu pokrývají česká média ve
značné míře. Většinově je prezentován jeden pohled neprávem unesené a
do Ruska zavlečené ukrajinské poslankyně, kterou chce Putinův režim
zničit a odsoudit za něco, čeho se nedopustila. Jak na celou kauzu a její
mediální prezentaci u nás nahlížet?

Důkazem toho, že jde o standardní propagandistickou akci, jak je v
souvislosti s Ukrajinou zvykem, je i to, že veřejnoprávní média nedokážou
celou věc korektně zanalyzovat, myslím profesionálně novinářsky. I když
si nedělám iluze o ruských soudech, sleduji, že je jejich rozhodování
neustále zpochybňováno. Už jen to, že není možné získat jasně
informaci, zda byla Savčenková skutečně zatčena spolu s naváděcím
zařízením pro raketové útoky nebo nebyla. Média se vyhýbají tomu, aby
přinesla fakta, což ve mně automaticky vyvolává podezření, že jde zase
pouze o klasickou propagandu, aby Savčenková byla zbavena viny. Kolem celé
kauzy se také záměrně vytváří vlna emocí.

V kauze Savčenkové se začíná angažovat česká vláda. Téma na evropské
úrovni iniciativně otevřel premiér Sobotka a ministr Zaorálek prohlásil,
že ČR je ochotna podpořit nové protiruské sankce vůči těm Rusům,
kteří se podílejí na perzekuci Savčenkové. Podle Zaorálka jde o odporný
vyprefabrikovaný případ. A naopak třeba poslanec ČSSD Foldyna vystoupil
proti Savčenkové. Co premiéra a ministra zahraničí podle vás vede k
takové iniciativě?

V ČSSD zřejmě probíhá jakási přetahovaná, boj mezi Pokorného
neomarxisty, kteří na něj navazují, a z mého pohledu reálně uvažujícím
křídlem, jež reprezentuje Foldyna. Zřejmě už jim otrnulo po
zveřejněných e-mailech. Potřebují se dát dohromady a jde o jakýsi bojový
pokřik. Vytáhli zase nějaké téma, které mohou levicoví extremisté
použít. Je to určitá forma boje ČSSD a nejen v této straně.

Podle některých analytiků začíná na sociálních sítích slábnout téma
uprchlíků a migrační krize. Pokud ano, čemu to připsat? Jistě během
jejího průběhu nastaly určité posuny v tom, co a jakým způsobem se psalo
a co ne. Lze to rozdělit na několik fází?

Všimněte si, jak se příznivci uprchlíků stavěli arogantně,
podrážděně a agresivně vůči zbytku společnosti, která není často pro
přijímání uprchlíků. Právě tito lidé zjistili, že mají
veřejnoprávní média na své straně. Je vidět, že mají pocit, že
novinářskou obec zvládli a že jejich prostřednictvím budou působit na
zbytek společnosti. Pochopili, že nemusejí sami nic rozmazávat a že stačí,
když budou mít veřejnoprávní média na své straně.

Zaznamenal jsem posuny v Českém rozhlase plus a České televizi. Vidím to
hlavně v oblasti publicistiky. Porušují jak své kodexy a snad i zákon o
České televizi a rozhlase. Většina publicistických pořadů má
starostlivě vybrané hosty. Úplnou špičkou je Renata Kalenská v pořadu Pro
a proti. Jsou tam zváni lidé stejných názorů, všichni jsou laureáti
Peroutkovy ceny. Tato parta si vzájemně dává prostor, mají pocit, že je to
v pohodě, a neustále torpédují společnost pravdoláskařskými názory a
pohledy. Nezvou si už žádné oponenty. Věří, že jim vše část
společnosti, vulgárně řečeno, sežere. No, uvidíme.

Prezidentu Miloši Zemanovi v posledních měsících značně stoupla
popularita, jeden z průzkumů dokonce uváděl hodnotu přes 70 procent. Co
všechno je důvodem? Změnil se přístup některých médií k prezidentovi?

Nezaregistroval jsem změnu přístupu, naopak. Myslím si, že každý elév,
který má pocit, že je novinářem, si své svědomí nastaví až poté,
když něco o prezidentovi napíše. V této oblasti jsem nezaznamenal posun.
Myslím si, že už to dnes ani nikdo nečeká. Společnost už je vyrovnaná s
tím, že média na prezidentovi nenajdou nic pozitivního. Média už
nedokážou působit na sféru popularity pana prezidenta v rámci společnosti.

Senátor a šéf SPO Jan Veleba dostal počátkem roku anticenu Zlatý citron za
neustálou kritiku České televize. Na téma zpravodajství ČT se vedou čím
dál více ostřejší debaty. Jak obecně na tuto oblast nahlížet a co by se
o kvalitě a míře objektivity veřejnoprávní televize dalo říci?

Je to jednoznačné. Každý den se dá zanalyzovat přístup k tématu a to,
že jsou tendenčně zpracovány názory, které jsou v souladu s propagandisty,
kteří řídí informační kampaň v podstatě k čemukoliv. Pravdoláskaři
jednoznačně ovládají veřejnoprávní média a teď je to vidět nejvíce.
Za normálních okolností si vedli celkem sofistikovaně a trend poznali jen
znalci. Běžný pozorovatel a konzument si nic neuvědomil. Teď už si myslím,
že si většina občanů v plné nahotě uvědomuje, že, řečeno s trochou
nadsázky, se oproti předlistopadovým praktikám nic nezměnilo. Samozřejmě
mám na mysli propagandistický přístup, ne technickou kvalitu. Když si
poslechnete na českém rozhlasu Renatu Kalenskou, která je rovněž
laureátkou ceny Ferdinanda Peroutky, tak emoce z reproduktoru kapou a lze
cítit až fandění tomu správnému názoru.

Zrovna dnes ráno byl hostem komunistický poslanec. Když něco řekl, reakce
byla: „To jsou ale silná slova.“ Moderátorka musela hned divákům
naznačit, aby slova správně chápali… Klasická propaganda jako za starých
časů. A další příklad. Patočka kritizuje, že zvou do diskusních relací
odpůrce uprchlíků a dodá, že s takovými lidmi se přece nediskutuje. Když
jsem tohle uslyšel, uvědomil jsem si, že takové názory byly slyšet před
listopadem od komunistů. Ti také nechtěli s nikým diskutovat. Málokdy
pozvou skutečné odpůrce. A ve finále paní Saša Úhlová sdělí, že je
spokojená s fungováním televize a rozhlasu. To jen dokumentuje, že ve
veřejnoprávních médiích si lidé dělají, co chtějí, a vrcholoví
manažeři jsou jen loutky na to, aby si udržovali dobré vztahy s radou.
Jinými slovy, je jasné, že příští nová reprezentace musí zredukovat
celý systém a změnit ho tak, aby skutečně nesla odpovědnost za to, že
média budou zprostředkovávat realitu a nic jiného. To je ale budoucnost a
věřme tomu, že se jí dožijeme.

Na půdě sněmovny se nedávno konal seminář o tom, jak bojovat proti
kremelské propagandě. Zněla doporučení, jak pečlivě sledovat média „podezřelá“
ze šíření ruské propagandy nebo návrhy jak weby i mazat a nevést diskusi
s trolly nebo agenty. Jsme v Česku skutečně tak „prolezlí“ Kremlem? A
kdo by měl ten „dohled“, je-li vůbec třeba, vykonávat?

Principiálně nepochybuji o tom, že u nás působí agenti jak Kremlu, tak
jiných mocností. Nedělám si ale iluze, že jsme tak důležitá ekonomika,
aby si u nás podávali dveře. Je to výkřik do tmy ze strany opozičních
stran, které se chtějí zviditelnit, ale myslím si, že šláply na tenký
led. Bylo vytipováno asi 40 serverů a já se divím šéfredaktorům, že
nepodávají žaloby. Jedna věc je dát nálepku a druhá prokázat něco u
soudu. Snad se budou někteří dožadovat omluvy a satisfakce.

Prahu za týden čeká historicky první návštěva čínského prezidenta,
dojde k podpisu dalších miliardových investic. Přesto se objevují pochyby
nebo kritika a varování před přílišným nadšením z čínské expanze do
ČR. Třeba sinoložka Lomová varovala před šanghajskou firmou CEFC, která
tu již investovala. Šéf česko-čínské komory Tvrdík ji ovšem viní z
protičínského zaměření, protože ji prý platí jistá tchajwanská nadace.
Je sbližování s Čínou rizikem?

Je naivní si myslet, že nás má někdo rád. Naivní kecy o tom, že
Američané by za nás, přehnaně řečeno, položili život… Každý na nás
kašle a chce jen ekonomicky něco získat, odplavit od nás zisk v rámci
různých nadnárodních korporací a firem. Mít nějaké obavy z čínských
investic? Že bude mít spolupráce negativní dopady? Nebo že by chtěla
Čína u nás v budoucnu zavádět neokomunismus? Nenapadá mě obava, se kterou
bych přistupoval k čínským investicím. Je to standardní obchodní vztah.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Přídavky na čtyři děti a dost! Foldyna přišel s radikálním návrhem a
toto následovalo

ANKETA Sociálně demokratický poslanec Jaroslav Foldyna přišel s návrhem,
který odmítli nejen jeho spolustraníci, ale i pravicoví politici. Navrhuje
totiž, aby bylo možné čerpat přídavky maximálně na čtyři potomky. „Podle
mne je tento nápad strašně hloupý a to zvláště v dnešní době, kdy
Evropa vymírá,“ reagoval na nápad Foldyny pro ParlamentníListy.cz senátor
Jiří Čunek. „Návrh Foldyny je mimořádné polovičatý,“ přispěl
názorem i poslanec Tomio Okamura, kterého navíc pohoršilo jedno včerejší
„ano“ od vlády.

Jak zajistit, aby se státu vyplácení různých sociálních dávek
neprodražovalo? Poslanec ČSSD Jaroslav Foldyna má na to prý recept. Přišel
totiž s návrhem, aby přídavky mohly rodiny čerpat maximálně na své
čtyři potomky. Prostě na další děti by už rodiče peníze nedostávali.
Měsíční přídavek na dítě je přitom v současnosti 500 až 700 korun.

Poslance to prý napadlo proto, že často vidí v Děčíně u herny, kde
bydlí, jak se tam scházejí nejen nezaměstnaní lidé, ale i děti, které
nechodí do školy. „Vzal jsem si slovenský zákon o sociální potřebnosti,
kde Slováci aplikovali to, že dávky na děti jsou omezeny počtem čtyři
děti. A k tomu se musí dostat i Česká republika,“ argumentoval Foldyna.

S jeho návrhem ale řada jeho spolustraníků, ale i opozičních poslanců
nesouhlasí. Třeba podle místopředsedy ČSSD Jana Hamáčka tento návrh
nijak zneužívání dávek nevyřeší. Ministryně práce a sociálních
věcí Michaela Marksová se dokonce návrhu Foldyny lekla a řekla prý, že
ani nevěří, co slyší.

„Foldynův návrh nejenže porušuje mezinárodní závazky v oblasti práv
dětí, ale je i protiústavní,“ zmínil pro média tento týden poslanec TOP
09 Martin Plíšek.

Návrh se naopak zamlouvá šéfovi ústavně-právního výboru Jeronýmu
Tejcovi (ČSSD), který prý dokonce slíbil, že nápad sepíše do zákona.

Nad tím vším ovšem kroutí hlavou senátor Jiří Čunek (KDU-ČSL)

„Podle mne je tento nápad strašně hloupý a to zvláště v dnešní době,
kdy Evropa vymírá a vymírá i Česká republika, jelikož nemáme dost dětí
a proto tak nemá rodiny kdo podporovat. Já znám docela dost rodin, kde je
pět nebo dokonce šest dětí a dokonce je tady i rodina, která má jedenáct
dětí - ty děti s mými dětmi chodily dokonce na gymnázium - a to jsou děti,
které budou jednou panu poslanci Foldynovi a senátorovi Čunkovi, až budeme
oba dva staří, utírat zadek,“ zareagoval pro ParlamentníListy.cz rázně
Čunek.

Podle něj totiž náš stát potřebuje děti k tomu, aby se měl kdo do
budoucna o staré lidi postarat. Tento návrh ale podle jeho soudu nezabere ani
v případě jakési regulace u Romů, kteří mají více dětí.

„Nejen Romy, ale celkově nepřizpůsobivé občany musíme řešit úplně
jiným způsobem. Ti, kteří pobírají dávky, by totiž měli také pracovat,
což se týká hlavně dlouhodobě nezaměstnaných. Lékem tedy není vzít
přídavky plošně všem a poškodit tím potom i ty normální rodiny,“
vysvětlil Čunek.

Prý pevně věří tomu, že pokud už nápad někdo sepíše do zákona, tak
že nakonec ve Sněmovně nenajde oporu u většiny poslanců. „Je to totiž
laciné řešení, které by dokonce ani nevyřešilo problém s islámem v
Evropě. Ten se přece děje proto, že Evropa nemá vlastní děti. No a to je
způsobeno tím, že mnoho lidí nemá buď žádné děti, anebo jen jedno, či
maximálně dvě. To ovšem nestačí, protože my na reprodukci národa
potřebujeme asi 2,2 dítěte průměrně na rodinu. Proto si myslím, že
regulace tímto směrem je nesmyslná a hlavně neúčinná. Ten problém s
nepřizpůsobivými a Romy je někde jinde, ovšem rozhodně ne v přídavcích
na děti,“ zdůraznil Čunek s tím, že je ale jedno, zda něco podobného
mají již ve svých normách ukotveny jiné státy, třeba ono zmiňované
Slovensko.

„Vy byste mi na to mohla namítnout, že v Číně je politika jednoho
dítěte, tak to tady zaveďme také...,“ ironizoval senátor podobný směr
uvažování.

Návrh poslance ČSSD je prý nesmyslný už z toho důvodu, že jde proti tomu,
co Evropa vlastně potřebuje.

„My potřebujeme, aby se rodiny nebály mít děti a když někdo má děti
čtyři - jako já - anebo pět, tak je to přece úplně jedno. Vždyť je k
něčemu vychovává! A náklady na výchovu pak jsou také čtyřnásobně
vyšší oproti těm, kteří nemají žádné dítě. Vlastně mé děti budou
na ty bezdětné nebo jednodětné rodiny vydělávat, aby vůbec jednou mohli
mít důchod. Takže jakýkoliv nápad omezující rodinu je hloupý, protože
jde proti smyslu toho, co Evropa a náš stát potřebuje. A to, že si někdo
neumí poradit a že náš stát stále nechce přistoupit k tomu, aby řešil
kořen věci, tedy, že donutí lidi, kteří pracovat nechtějí, aby pracovali,
tak to není o přídavcích na děti. A to vědí všichni. I když Ústavní
soud řekl, že nelze za sociální dávky žádat práci, přesto si já dál
myslím, že za některé sociální dávky musíme práci požadovat,“ dodal
Jiří Čunek.

Zcela jiného názoru je ale poslanec Tomio Okamura (SPD).

Okamura: Nechceme polovičatá a kosmetická nefunkční řešení

„Co se týče našeho hnutí Svoboda a přímá demokracie (SPD), tak my
neprosazujeme polovičatá a kosmetická nefunkční řešení na základě
stávajícího nefunkčního systému, ale prosazujeme změnu od kořene. Proto
chceme, aby se razantně zvýšily odečitatelné položky na děti, a naopak
aby se razantně omezily přídavky na děti, které jsou zneužívány
notoricky nepracujícími rodinami, tedy nepřizpůsobivými skupinami obyvatel.
My chceme jít tedy tou cestou, že podpoříme zcela jasně a pregnantně
pracující mladé rodiny s dětmi, což znamená, že je potřeba jim razantně
zvýšit odečitatelné položky a i klidně na páté a i na šesté dítě.
Děti z řádných a slušných rodin totiž potřebujeme jako sůl, protože
nám chybí peníze na financování průběžného důchodového systému. Tím
pak odpadnou debaty o tom, zda podporovat ty, kteří notoricky nepracují,“
zdůvodnil Tomio Okamura jinou změnu v sociální síti.

Změna ve vyplácení různých dávek by se podle něj měla dotýkat i
porodného. „V současné době mají nárok na porodné jakékoliv rodiny do
dvou dětí, ale my navrhujeme, aby od třetího dítěte výše měli nárok i
ostatní. K tomu jsme dokonce předloni ve Sněmovně navrhli zákon, kde jsme
stanovili i podmínky: minimálně pětiletá pracovní minulost alespoň
jednoho z rodičů, do něhož by se započítávalo i vyšší studium, a
zároveň by ještě museli příjemci splnit čistý trestní rejstřík a to u
obou rodičů. Slušní a řádní lidé by na porodné tak dosáhli, ovšem ti,
kteří nežijí řádným životem, tak ti by na to nedosáhli... V tomto
odmítáme politickou korektnost, myslím, že ji tady bylo za 25 let už dost,“
uvedl pro ParlamentníListy.cz Okamura a dodal, že návrh poslance Foldyny je
mimořádné polovičatý.

„Já osobně již léta navrhuji bezúročné novomanželské půjčky. Vláda,
která to ale odmítala po celou dobu, tak včera překvapivě schválila návrh
ministryně pro místní rozvoj na novomanželské půjčky. Ovšem s nízkým
úrokem - a to v uvozovkách-, neboť se ukazuje, že až tak nízký není,“
připomněl Okamura fakt, že právě včera vláda schválila poskytování
půjček na bydlení pro lidi do 36 let pečující o dítě do šesti let, kdy
půjčky od 50 tisíc do 600 tisíc korun budou poskytnuty z pokladny Státního
fondu rozvoje bydlení. Program bude přitom vyhlášen nařízením vlády, to
znamená, že nebude podléhat schvalování zákonodárců.

„Náš návrh na bezúročné půjčky je ale přece jen lepší, neboť
mnohé rodiny se u nás bojí mít více dětí. Na základě analýzy Akademie
věd se totiž říká, že musíme mít na matku 2,14 dítěte, jinak
vymíráme. Navíc by se státu ony úroky za bezúročné půjčky
mnohonásobně vrátily, protože ty děti by pak čtyřicet let pracovaly,“
rozhovořil se na toto téma Okamura. Připomněl nakonec i někdejší koncepci
tzv. husákových dětí, díky níž se podařilo komunistické vládě
zařídit, že jsme dnes jakž takž schopni utáhnout státní rozpočet.

„Kdyby toho nebylo, tak by dnes náš stát měl mnohem větší problémy,
protože by bylo mnohem méně lidí v produktivním věku,“ dodal k tématu
Tomio Okamura.

Jako Husákovy děti se někdy zjednodušeně označují lidé narození v
Československu v silné populační vlně, která začala počátkem 70. let 20.
století, v době tzv. normalizace. V té době byl totiž generálním
tajemníkem KSČ - a od roku 1975 i prezidentem - Gustáv Husák. Nejvíce
dětí od roku 1948 se narodilo v roce 1974, což bylo podle mmohých způsobeno
propopulační státní politikou, kdy stát dával rodičům k dispozici levné
novomanželské půjčky a rodinám s dětmi bylo poskytováno i nové bydlení.
Vysoká porodnost - blížící se 200 000 novorozenců ročně - bývá často
považována právě za výsledek této politiky.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Teroristé se prý pokusí o jaderný útok, tvrdí odborníci

Podle serveru Aktuálně.cz se teroristé do pěti let pokusí o jaderný útok.
Stačí jim plutonium o velikosti grapefruitu. Tvrdí to prý odborníci na
terorismus.

Ti prý varují, že džihádisté mohou už za několik let k útoku využít
takzvanou „špinavou bombu“ vyrobenou z nukleárního materiálu jaderných
elektráren. A právě i z tohoto důvodu jsou masivně hlídány například
belgické elektrárny. V Belgii totiž teroristé zaútočili naposledy a také
se rozvinuly spekulace, že jeden z teroristů pravděpodobně sledoval šéfa
Belgického centra pro jaderný výzkum.

Již 15. března byla navíc sedmi zaměstnancům belgické jaderné elektrárny
Tihange odebrána bezpečnostní prověrka, čtyři další zaměstnanci byli
propuštěni po úterních útocích. Úřady se zřejmě obávají, aby mezi
zaměstnanci nebyli komplicové teroristů.

Původní text ZDE.

I přestože provozovatel elektrárny společnost Electrabel se spekulace o tom,
že jaderná elektrárna byla jedním ze zamýšlených cílů teroristů,
snaží vyvrátit, i šéf Mezinárodní agentury pro atomovou energii Jukija
Amano varuje, že je třeba zvýšit ochranu jaderných elektráren i jaderného
materiálu.

Amano totiž uvedl, že pro vyrobení primitivní nukleární bomby stačí
množství plutonia o velikosti grapefruitu. Podle něj se navíc terorismus
rozšiřuje a není možné vyloučit, že teroristé použijí jaderný
materiál.

Podle evropského protiteroristického koordinátora Gilla de Kerchova je nutné
varovat také před kyberútokem. „Nebyl bych překvapen, kdybychom do pěti
let nějaké pokusy o útoky prostřednictvím internetu zažili. Například na
centrály jaderných elektráren, kontrolní věže letového provozu nebo
přehrady,“ uvedl de Kerchove s tím, že v řadách Islámského státu jsou
mladí, technicky nadaní rekruti.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
„Soudruzi, tentokrát vám to neprojde“, „Dlužíme to Havlovi“, „Televizi
nedáme“, „Vypadni, Zemane!“ Tisíce lidí na Václaváku a protest nejen
proti Ondráčkovi

„Nesu vám zprávu neblahou, ovar se spojil s koblihou! Babiš na hrad Mírov.
Soudruzi, tentokrát vám to neprojde!“ To jsou jen některá z hesel, která
nesli na transparentech účastníci demonstrace proti premiérovi v demisi
Andreji Babišovi (ANO) a Zdeňku Ondráčkovi. Ozývalo se cinkání klíčí
jako v roce 1989 a sborové „Dlužíme to Havlovi, dlužíme to Havlovi“.
Demonstranti se zkrátka dostávali do varu. Došlo i na Rusko a vraždy
novinářů. Server ParlamentníListy.cz byl u toho.

V sedm večer na Václavském náměstí v Praze, ale i dalších českých a
moravských městech odstartovala protestní akce proti komunistovi Zdeňku
Ondráčkovi. Demonstranti chtěli dát najevo, že se jim nelíbí, že v čele
sněmovní komise pro kontrolu GIBS sedí člověk, který v lednu 1989 stál s
obuškem v ruce proti lidem toužícím po svobodě a ve jménu komunistického
režimu neváhal rozdávat rány. Účastníci akce s názvem „NE Ondráčkovi
do čela komise pro GIBS“ měli a mají za to, že takový člověk by v čele
komise stát neměl.

Ačkoli měl samotný protest začít až v sedm večer, už o dvě hodiny
dříve bylo možné na místě podepsat petici namířenou právě proti
předsednictví Ondráčka ve sněmovní komisi. V šest hodin večer ve spodní
části Václavského náměstí postávalo několik set účastníků
demonstrace a čekalo na další příchozí.

Dopředu avizovali, že dorazí tisíce účastníků. Měli s sebou vlajky
Evropské unie, české vlajky a několik transparentů, na nichž se skvěly
výzvy k odstoupení premiéra v demisi Andreje Babiše. Nechyběla ani
přirovnání Zdeňka Ondráčka k mlátičce. „Soudruzi, tentokrát vám to
neprojde,“ hlásal další z transparentů. „Nesu vám zprávu neblahou,
ovar se spojil s koblihou. Když svini narostou rohy, stane se z ní největší
hovado. Ne návratu StBáků a SNBáků k moci. Valaši komunisty nechcú.
Babiš na hrad Mírov,“ dokreslovala atmosféru protestu další hesla.

Někteří rodiče vzali s sebou na protestní akci i své děti. Jedna z
maminek se rozhodla svého synka zasvětit do komplikované mezinárodní
situace. „Když někdo píše v Rusku proti Putinovi, tak ti novináři
skončí mrtví,“ oznámila mu prostě a krátce v pasáži Paláce Koruna.

„Komouši jsou tady“

Na akci se objevila také postarší dvojice cizinců, kteří vysvětlovali
kolemjdoucím anglicky, že jde o prozápadní demonstraci, v originále „a
pro western rally". „Ty turisti z toho vůbec nemůžou,“ oznámila úkosem
mladá demonstrantka. „Mlátička!“ vykřikoval do toho senior, který měl
nepochybně na mysli Zdeňka Ondráčka, zatímco spěchal na dolní část
Václavského náměstí, kam byl protest svolán. „Demokratické strany
mlátičku nevolily“, hlásal nad roztaženým davem manifestujících poutač.

Na demonstraci nechyběli ani členové Strany soukromníků ČR, kteří si s
sebou také přinesli transparenty. Soukromníci patří mezi nejhlasitější
Babišovy kritiky, zejména v oblasti ochrany malých podnikatelů a
živnostníků.

S tím, jak se blížila sedmá hodina večerní a s ní i avizované
vyvrcholení celé akce, aktivita demonstrantů rostla. Rovněž se i výrazně
zvětšily jejich počty. Ve spodní části Václavského náměstí nakonec
nebylo k hnutí. Projít se takřka nedalo ani po obou stranách náměstí. „Bureše
do koše,“ provolával dav a ozýval se hlasitý pískot. Nechybělo ani
pověstné cinkání klíčí známé z roku 1989. „Babiše nechceme, komouše
nechceme. Není nám to jedno, hanba," zněla hesla skandována davem
demonstrujících. „Komouši jsou tady, nechceme komouše," ozývalo se.

Pozornost reportéra ParlamentníchListů.cz upoutal muž s cigaretou, který se
pohyboval v davu. Byl oblečen v šedivém županu. „Má to cenu, má to cenu,
má to cenu,“ začal dav skandovat krátce po sedmé hodině. „Nežerem
koblihy, nežerem koblihy, nežerem koblihy,“ znělo také na Václavském
náměstí. V jednu chvíli začali lidé zpívat národní hymnu. „Dlužíme
to Havlovi, dlužíme to Havlovi, dlužíme to Havlovi,“ začali lidé volat,
když česká hymna dozněla.

Lidé se vzájemně ujišťovali, že dnešní večer je jen začátek a že
jistě dojde i na další protestní akce, kde občané této země dají najevo,
co si myslí o „estébákovi Babišovi“ a „mlátičce Ondráčkovi“. „Nesmíš
mlátit holky, nesmíš mlátit holky,“ připomínali účastníci demonstrace
Ondráčkovi obratem. A mávali přitom papírovými obušky.

„Televizi nedáme" a slovní facka pro Zemana

Ujišťovali také Babiše, Ondráčka a další politiky, že budou bránit
Českou televizi a média obecně. „Televizi nedáme, televizi nedáme,
novináře nedáme, novináře nedáme,“ volali lidé. O chvíli později
dostal slovní ránu i prezident Zeman. „Vypadni, Zemane, vypadni, Zemane,
vypadni, Zemane,“ rezonovalo spodní částí Václavského náměstí.

Lidé Babišovi, ale i dalším politikům vyčítali, že zradili národ a že
by udělali nejlíp, kdyby „zakázali komouše“. „Komouši jsou vrazi,
komouši jsou vrazi, komouši jsou vrazi,“ skandoval před půl osmou večer v
tu chvíli už několikatisícový dav, který byl přesvědčen, že si Babiš
„dělá z lidí prdel“.

Na demonstraci se objevil také někdejší premiér za ODS a neúspěšný
prezidentský kandidát Mirek Topolánek, který rozdával úsměvy a pár
selfie k tomu. Pro ParlamentníListy.cz se však odmítl vyjádřit k aktuální
politické situaci. „Já myslím, že ne,“ sdělil reportérovi serveru
ParlamentníListy.cz ležérně oblečený Topolánek s cigaretou v ruce, když
byl požádán o pár slov. Následně zmizel v ulici Na Příkopech.

Demonstranti se shodli na tom, že Andrej Babiš musí co nejrychleji zmizet z
vlády. To je ovšem pro hnutí ANO naprosto nepředstavitelná varianta.
Poslance za Babišovo hnutí ke změně názoru pravděpodobně nepřesvědčí
ani lidé skandující na Václavském náměstí, že Babiš je lhář. Mohla
by je přesvědčit hymna? Kdo ví. Ale jak se stále víc blížila osmá
hodina, lidé si ji zazpívali znovu. Kdyby byl na akci přítomen některý ze
zákonodárců hnutí ANO, dostalo by se mu ujištění, že „Bureš si nás
nekoupí“ a že je „Bureš parazit“. Na Václavském náměstí znělo
podobných hesel mnoho.

„Jdeme na Hrad, jdeme na Hrad“

Lidé mimo jiné ujišťovali Babiše, že jejich protest není žádná kampaň
a že ho opravdu mají plné zuby. Měl by se prý stydět za vládu, kterou
vede. Občané České republiky prý v žádném případě nejsou firemní
zaměstnanci premiéra v demisi. „ANO ne, ANO ne, ANO ne, ANO ne,“
skandovali lidé několikrát během večera na adresu Babišova hnutí. Lidé
na Václavském náměstí ujišťovali své spoluobčany, že si nenechají
ukrást svobodu, a bude-li třeba, příště přijde protestovat třeba milion
lidí, protože se nechtějí stydět za svou vládu. Turisté krmící se u
pověstných stánků rychlého občerstvení uzeninami však jejich nadšení
nesdíleli. Věnovali se dál kratochvíli, jakoby se nic nedělo. Byly to
párky od Babiše, kdo ví?

Akce vyvrcholila máváním papírovými obušky, coby aluzí a odkazem na
Ondráčkovu minulost a cinkáním klíčů. Před půl devátou večer pak
začal dav skandovat „jdeme na Hrad, jdeme na Hrad, jdeme na Hrad“. A
někteří z nich se opravdu na Hrad vydali. „Miloši, končíme, Miloši
končíme, Miloši končíme,“ zdravili prezidenta už na dálku.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Richard Sulík, lídr slovenské pravice: Už žádní uprchlíci. Uzavřít
hranice

Podle nového lídra slovenské pravice, europoslance Richarda Sulíka (SaS), by
reakcí na teroristické útoky v Bruselu mělo být v první řadě uzavření
evropských hranic. Uvedl to v rozhovoru pro dnešní MF Dnes.

„Šlo o velmi zákeřné, podlé útoky, proti nimž se nemůžete bránit,“
uvedl mimo jiné Sulík. Podle něj je moment hodný zamyšlení to, že
slovenské ministerstvo zahraničí vydalo v úterý varování před cestami do
Bruselu. „Ta se běžně vydávají v souvislosti se zeměmi třetího světa,“
dodal.

Evropa se dle jeho názoru musí probudit a uvědomit si, že je v reálné
válce. „Ne ve standardní válce, ale přesto ve válečném stavu. To, co se
stalo nyní v Bruselu, se může stát kdykoli a kdekoliv. A nemusí to být
každý druhý den, stačí jednou za tři měsíce, aby lidé trvale žili ve
strachu. Evropa musí pochopit, že je třeba se chránit,“ dodal.

Sulík je dlouhodobě známý kritikou azylové politiky německé kancléřky
Angely Merkelové. I přesto má přátele mezi muslimy.

„Kvóta je pro mě nula. Hotovo. Pomozme těm lidem na místě. Pošleme
lékaře, jídlo, dejme peníze na utečenecké tábory. Udělejme všechno pro
to, aby válka v Sýrii skončila. Ale nemusíme si kvůli tomu uprchlíky brát
k sobě domů,“ řekl také s tím, že dobrovolná výpomoc a dočasné
umístění stovek lidí je dle něj v pořádku.

Předseda strany Svoboda a Solidarita se následně také vyjádřil k
výsledkům slovenských voleb. To, že se stal lídrem pravice, pro něj byl
obrovský šok. „Říkal jsem si, že sedm procent by byl úspěch, osm, to by
byl obrovský úspěch, a když jsme dostali dvanáct procent hlasů, tak jsem
tomu nevěřil. Myslel jsem si nejdříve, že se stala nějaká chyba,“ řekl.

Jak následně doplnil, vládní koalici dali dohromady oligarchové, kteří
jsou v pozadí stran nového kabinetu. „Do určité míry. Nerozhodovali sice
o všem, ale k tomu, kdo bude ministrem dopravy nebo kdo bude rozdělovat
zemědělské dotace, si své řekli. O tom jsem přesvědčen,“ dodal.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Tomský o USA: Volby jsou jen začátek. Bude občanská válka

Politolog Alexandr Tomský v MF Dnes a komentátor Jan Macháček v Lidových
novinách se zamysleli nad nadcházejícími americkými volbami. Podle
Tomského, ať už volby v USA dopadnou jakkoliv, rozbitou společnost
nesjednotí. „Jsou jen předehrou: vítěz nebude moci vládnout a Ameriku
čeká zuřivá, naštěstí jen verbální občanská válka,“ myslí si.

Tomský se následně zamýšlí nad tím, co se stalo, že se tak nečekaně v
prezidentském duelu prosadil, podle jeho slov, vejtaha, demagog, hulvát a
nevím co ještě, který už porušil snad veškeré normy slušného chování?
„Jaký paradox, že neoblíbenou, studenou a manipulativní ženu, která už
jednou primárky prohrála a znamená pokračování Obamovy vlády, by hravě
porazil kdokoli z těch, kdo v souboji proti Trumpovi neuspěli. Volba menšího
zla je někdy nutná, ale ještě nikdy nevolilo v Americe tolik lidí jen z
odporu ke kandidátovi druhé strany. Oba tábory nenávisti jsou téměř
vyrovnané,“ podotýká Tomský.

„Kam se podělo nedávno tak typicky americké, puritánské zaujetí pro
kultivovaného, morálně bezúhonného kandidáta na nejvyšší post? Kolik
jen energie bylo vždy vynaloženo na prošetření manželské věrnosti a
daňových odvodů? Co posedlo třináct milionů voličů republikánů, aby
prosadili třikrát ženatého děvkaře, hulváta a narcise? Ale ani straně
protivné nevadily pochybnosti o selhání jejich dámy v ministerské funkci,
což by kdysi bohatě stačilo na diskvalifikaci,“ zmínil Tomský. Podle jeho
slov si liberální média i mnozí konzervativci vysvětlují Trumpův úspěch
mobilizací dělnické a nižší střední vrstvy.

Macháček se pro změnu zamýšlí nad tím, zda v Americe může být
fašismus. „Sledovat v posledních dnech komentáře a analýzy v amerických
médiích je dosti ožehavé. I obvykle střízliví analytici hází vše za
hlavu a přichází na řadu naléhavost, apel a patos. Při vědomí toho, že
se USA nacházejí na dějinné křižovatce, se leckomu jeví jako povinnost
pokusit se ještě přesvědčit nějaké voliče. Nadhled je ten tam, patriot
musí jít ‚do boje‘, i když zatím jen slovně,“ konstatuje Macháček.

Následně si všímá komentáře známého politologa Fareeda Zakarii, který
v CNN vystoupil s apelativním komentářem, kde nazval Trumpa nebezpečným
autoritářem a „rakovinou americké demokracie“.

„Zakaria – vynálezce termínu ‚neliberální demokracie‘ – pak
ukázal divákům, kde jsou na mapě Polsko, Maďarsko a Turecko, a zdůraznil,
že v těchto zemích byla také donedávna liberální demokracie. USA se podle
Zakarii nemohou utěšovat tím, že v nich nemůže vzniknout něco podobného
jako v Polsku, či dokonce Turecku jen proto, že jsou nejstarší a
nejspolehlivější liberální demokracií na světě,“ zmínil Macháček.

Otázka, zda v USA může s volbou Trumpa skončit konstituční liberalismus,
napadla podle komentátora i britský deník The Financial Times a jejich
amerického komentátora Edwarda Luce. „Otázkou, zda se může Amerika
zvrhnout ve fašistický stát, se ale dnes zabývají i tak renomovaní
myslitelé, jako je například Mark Mazower, historik z University of Columbia.
Když si to podle něj srovnáme s Mussoliniho Itálií či hitlerovským
Německem, například nikdo nevolá po vládě jedné strany,“ dodává
Macháček s tím, že Trumpa však již leckdo jako fašistu zařadil. "Gideon
Rachman z FT se ve svém blogu pokusil o jistou summary. Neokonzervativec Andrew
Sullivan říká, že Trump už znásilnil všechny základní normy liberální
demokracie: chce prý poslat oponenty do vězení, odmítá nezávislost justice,
nechce uznat výsledky voleb, je advokátem mučení, věří bizarním teoriím
apod. Novinář Robert Kagan zase tvrdí, že základní charakteristikou
fašismu je kult silného lídra a ten Trump splňuje. Italský fašismus,
nacismus a francoismus představovaly podle Kagana ideologicky nekoherentní
guláš. Ale společného měly právě toho silného lídra," uzavírá
Macháček.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
FOTO Babiš poslal Topolánka do kanálu a řekl, jak ,,čuměl“. Mezi
klobásami znělo: Dělníci pro Babiše. Volím Miloša. Rozprodaná republika

REPORTÁŽ „Žralok byznysu“ pozval lidi na svařák. „On bude vyhrávat!
My to budeme podporovat: dělníci i důchodci. On je pan Babiš pro dělníky!“
Na povolebním setkání s šéfem hnutí ANO praskal připravený stan ve
švech. Místní se vůbec netajili svým nadšením z Andreje Babiše, a když
přišel, tak to prostě nalinkoval. Problémy v dopravě? „Tak jsem vytočil
Ťoka.“ Menšinová vláda? „Nebudeme si hrát na koalici, nebudeme se
hádat a mluvit na sebe přes média. Budeme tahat za jeden provaz,“ uvedl
také Andrej Babiš. Mezi jeho příznivci byli i kluci, kteří šli letos k
volbám poprvé: „Na podpis si počkám, jdu do práce až v pět třicet.“
A co řekli místní k prezidentským kandidátům? „Miloša volím okamžitě!“

„Každý člověk by měl mít vizi, že jednou bude líp. Třeba se nám to
nesplní, ale máme naději. Já jsem věčný optimista. Věřím, že když
všechno pan Babiš zvládne, že bude líp.“ Pan Josef Sukaný se rozhodně
netají tím, že patří k obdivovatelům Andreje Babiše. I proto netrpělivě
čekal, až šéf hnutí ANO na avizované setkání k obchodnímu centru,
kterému místní říkají Železňák nebo Hlubiňák, přijde. Jak sám řekl,
„má ho na Facebooku“, přečetl jeho knihu a drží mu palce. Za minulého
režimu strávil Josef Sukaný dva roky ve vězení a pak dostal práci akorát
v uranových dolech. „Bratr říkával: přijeď, dáme si schůzku v Itálii.
Tak mě chytli ve vlaku, když jsem jel na hranici. V kapse jsem měl mapu, kudy
přejdu. Zavřeli mě po osmašedesátém na dva roky, dali mě mezi nepřátele
státu. To nemůžu nikomu vyprávět, co jsem prožil, to byla hrůza. Zažil
jsem bití a vyhrožování. Na druhou stranu jsem tam trochu procitnul,
protože byli se mnou zavření inteligentní lidi, faráři, učitelé, takoví
ti nepohodlní,“ zavzpomínal s tím, že po propuštění ho ale minulost
doháněla. „Lidi nezajímalo, za co jsem byl zavřený… Musel jsem jít
dělat do uranových dolů. Zažil jsem si dost, ale všechno zlé je k něčemu
dobré. Kdybych to nezažil, třeba bych byl komunista,“ doplnil se smíchem.
Že se vedou debaty v souvislosti s minulostí Andreje Babiše, mu ale nevadí.
Po revoluci pan Sukaný věřil, že půjde vše správným směrem, fandil
Občanskému fóru. „Samozřejmě, že pak přišlo pro všechny zklamání.
Ale jak jsem vám říkal na začátku, člověk musí něčemu věřit,
něčeho se držet,“ dodal pro ParlamentníListy.cz. Sám pochází z
Valašska, v Ostravě teď bydlí se svou sestrou. Na „svařák s Andrejem“
ho doprovodila, i když na politiku mají s paní Jindřiškou Juhasovou názory
dost rozdílné. „Já jsem trochu opatrnější. Myslím si, že jeden nebo
pár lidí to nezmění, že je druhé strany převálcují. Zažila jsem dobré
chvilky u komunistů. Pracovala jsem ve školství, neměla jsem problémy s
financemi, měla jsem dobré zaměstnání, nikdy jsem nepřišla o práci.
Životní jistoty byly jiné,“ vysvětlila.

Rudná? „Tak jsem vytočil Ťoka.“ Brabec dodá papír…

U Železňáku v úterý večer „rozbil Andrej Babiš stan“ a pozval lidi na
svařák. Nezůstalo jen u vína, zájemci si dávali párky i klobásky.

Na setkání s Andrejem Babišem si lidé dávali párky a klobásy. Foto:
Daniela Černá

Uvnitř stanu nebylo k hnutí. Většina lidí se těšila, že si odnese
podepsanou knížku.

Zaplněný stan při návštěvě Andreje Babiše. Foto: Daniela Černá

Andrej Babiš do mikrofonu poděkoval voličům a pár slov řekl o
vyjednávání ve vládě a obsazování postů. Mimo jiné popsal i svůj
úterní program: „My určitě chceme chodit mezi lidi a ptát se, co vás
zajímá. Nejdřív jsem byl ve škole, pak v televizi Polar a tak se ptám
moderátorky, co tady v Ostravě? A ona říká: „Rudná.“ Tak jsem vytočil
Ťoka, a ten říká: „Čekám na papír od Brabce.“ A Brabec, když dodá
papír, tak snad začneme ten obchvat dělat. A to může být velké plus
menšinové vlády, protože pokud to bude jeden tým, nebudeme si hrát na
koalici, nebudeme se hádat a mluvit na sebe přes média. Budeme tahat za jeden
provaz a to si myslím, že by mohla být velká výhoda.“ Někteří lidé si
sedli na připravené lavičky, většina se ale tlačila u stánku, kde měl
začít po úvodní řeči Babiš rozdávat knihy a podpisy, další už
ukusovali připravené párky a klobásy. Andrej Babiš vysvětloval, že v
případě menšinové vlády by se ušetřilo a ministři by se spolu
nedohadovali. Měl i konkrétní příklad: „Například tady ostravské
laguny. Já jsem psal dvacet dopisů tomu Mládkovi kvůli Diamu, čuměl jsem
do té díry, kde jsou ty dvě miliardy, co tam nastrkali. A neviděl jsem. V
podstatě jsme mu psali, proč to nedělá ministerstvo financí. Kdyby byla
vláda expertů, jeden tým, tak se nebudeme dohadovat a najdeme to nejlepší
řešení. To by bylo určitě plus, minus by bylo, že bychom museli chodit do
Sněmovny a žádat o podporu na každý zákon,“ uvažoval před lidmi Babiš.

Babiš: „Kdybych měl za sebou to, co on, tak chodím kanálama.“

Popisoval i to, že doufá, že 20. listopadu bude zvolen předseda Sněmovny.
„Samozřejmě vzniká atmosféra, že je nějaký mocenský pakt Zeman–Babiš,
a zase se vytvářejí konflikty… No, teď máme nového kandidáta na
prezidenta. Já kdybych měl za sebou to, co on, tak chodím kanálama,“
zhodnotil Babiš a přerušil ho potlesk. „Lidi nejsou hloupí a pamatují si,
co bylo. A taky dnes ODS přišla… Úplně neuvěřitelné… Místo toho, aby
s námi jednali, tak chtějí omezení vlády menšinové,“ uvedl Babiš s
tím, že ho současný stav mrzí. Upozornil také na jednání s SPD. „Určitě
souhlasíme s referendem, určitě souhlasíme s odvolatelností politiků, ale
chtěli bychom vědět jak. Co se týká migrace, budeme bojovat za zastavení
migrace,“ zhodnotil. Jen „musíme říct Evropě, jak to řešit“.
Připomněl také svůj rozhovor pro CNN. Pak zkonstatoval: „My jsme přišli
poděkovat, jsme rádi, že jste přišli. Je zajímavé, že chodí více lidí
na mítinky než před volbami. Nevím, jestli je lepší propagace nebo byla
taková atmosféra… permanentní kampaň na síti. Lidí se báli říct, že
volili ANO, protože je hysterie… To je největší problém této
společnosti.“ A také zmínil: „Máme fanoušky, ale také plno lidí,
kteří nás nesnáší. Pokud bych byl premiér, určitě se budu snažit tyhle
lidi přesvědčit, že se mýlí. Určitě bych nechtěl provokovat a
vytvářet ještě horší atmosféru. Je důležité, abychom se vrátili ke
svornosti a bránili své zájmy,“ konstatoval Babiš a odkázal na svou knihu.
Ujistil, že patříme na špičku Evropy, protože jsou u nás šikovní a
schopní lidi.

Na podpis počkám, do práce jdu až v pět třicet

Babiš sklidil bouřlivý potlesk, a jak skončil, jeho příznivci se nahrnuli
ke stánku s knihami. Kdo chtěl mít podpis, musel vystát dost dlouhou frontu.
Mezi nimi si stoupnul odhodlaně do řady i Tomáš Příz z Ostravy: „Volil
jsem poprvé, byl to zážitek i tím, že volíme Babiše celá rodina,“
popsal pro ParlamentníListy.cz. „Věřím, že dokáže zastavit migraci, že
je k nám nepustí a všechno bude daleko lepší. Hlavně jsem ho volil kvůli
imigraci. Já se bojím krádeží a loupeží. Já budu pracovat a oni si
žijí z ničeho a jen sedí doma? Na podpis si počkám, jdu do práce až v 5:30,“
podotkl prakticky. Nadšeně odcházel s plnou náručí knih Ivan Angurias: „Nebudu
to rozdávat, to je jen pro nejlepší kámoše,“ ujistil nad knížkami. Na
svařák s Andrejem přišel i se synem. Osmnáctiletý mladík měl naprosto
jasno: „Já už jsem to četl v internetové verzi, ještě než knížku pan
Babiš tiskl. Já to sleduji. Obdivuji pana Babiše. Mě zaujal tím, jaký je
schopný manažer a jaké firmy vybudoval. Samozřejmě politická scéna mě
taky zajímá, proto jsem ho volil, ale hlavně se mi líbí jako schopný
manažer, a je žralok v byznysu,“ uvedl. O politiku se zajímá: „Volil
jsem pana Babiše a byl jsem i v komisi. Znám programy všech stran. Ale už
jen proto, že je pan Babiš schopný manažer, vím, že bude vést stát
dobře. Už teď dosazuje do ministerstev schopné lidi, tak je to jasné,“
podotkl Ivo Angurias z Ostravy-Hrabůvky, který studuje na místní střední
škole ekonomiku a podnikání.

Ivo Angurias si přišel pro knížky Andreje Babiše. Foto: Daniela Černá

S přehledem zhodnotil pro ParlamentníListy.cz i aktuální vývoj na
politické scéně: „Piráti říkají, že nechtějí jít do koalice, ale
proč podporují pana Vondráčka? Nechápu to. Pan Babiš má dva pokusy
sestavit vládu a třetí dostane předseda Sněmovny. A když bude zvolen pan
Vondráček, dávají třetí pokus panu Babišovi. Já si myslím, že nakonec
dostane podporu, na druhý nebo na třetí pokus.“ A že je právě Andrej
Babiš společně s prezidentem Milošem Zemanem prý ohrožením demokracie?
„Když se podíváme na jejich názory, tak jsou lidové, lidské. Nevidím
žádný důvod, proč by to mělo být ohrožení demokracie. Pan Zeman mluví
tak jako běžní lidé, naplno, pan Babiš také. Nevidím v tom žádnou novou
totalitu. Vidím jen dobrou vizi do roku 2035,“ uvedl osmnáctiletý Ivo.

Kromě podepisování knížek také nechybělo společné fotografování s
fanoušky předsedy hnutí ANO.

Příprava na společnou fotku s Andrejem Babišem. Foto: Daniela Černá

Samozřejmě Miloša. On je férový chlap

„To je stoprocentní. Všichni lidi by volili Babiše.“ Takový scénář
předpokládá v případě předčasných voleb pan Ludovít Beke. Také on s
velkým potěšením sledoval návštěvu Andreje Babiše v Ostravě. „On bude
vyhrávat! My to budeme podporovat, dělníci i důchodci. On je pan Babiš pro
dělníky! On chce zvedat peníze, a ne to, aby lidi brali podporu, jako to
chtěla ODS nebo ČSSD. Když nastoupil pan Babiš, peníze jsou a peníze budou.
ODS všechno prodala,“ zhodnotil. Jeho kamarád souhlasně pokýval od
svařáku: „Je rozprodaná republika.“ Pak už pan Beke pokračoval: „Pan
Babiš ještě ušetří peníze a on to dodrží,“ prohlásil s železnou
jistotou. A co si myslí o prezidentských kandidátech? „Samozřejmě, že
Miloša volím okamžitě! Zemana! Se mi to líbí, že všude jezdí. On je
férový chlap. Anglicky umí, německy, rusky perfektně. Já taky umím rusky,
mám 76 let a my jsme se ještě učili rusky,“ vysvětloval. Jenže, proč si
zahrávat s Ruskem a ještě tam jezdit, když jsme, a není to tak dávno, tak
špatně dopadli? Řeči o případné hrozbě z orientace na Východ pana Beka
příliš nevzrušují. „Tam je robota,“ shrnul. Nakonec přidal i úvahu o
počtu stran, které se dostaly do parlamentu: „Devět? Stačily by tři.“

Lidé dostali párky a klobásy. Foto: Daniela Černá

Přišel také nově zvolený poslanec za hnutí ANO Aleš Juchelka. Foto:
Daniela Černá

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
To nejodpornější z pražské kavárny zveřejním, oznámil Jiří Ovčáček

Hradní mluvčí Jiří Ovčáček se na serveru Lidovky.cz rozepsal. Byl totiž
hostem on-line rozhovoru, při kterém mu byly položeny více než dvě stovky
otázek od čtenářů. Tématem byla nejen pražská kavárna, ale i (ne)vyznamenání
Jiřího Bradyho či setkání ministra kultury Daniela Hermana (KDU-ČSL) s
dalajlámou.

„Pan ministr Herman se neustále ohání morálními kategoriemi. Pokud
nesouhlasí s politikou vlády k Čínské lidové republice, nechť tento
kabinet opustí. S dalajlámou se nesetkal neoficiálně, ale oficiálně, za
přítomnosti novinářů na půdě ministerstva,“ uvedl ke krokům Hermana
Ovčáček.

Vyjádřil se také ke kauze Brady. „V případě pana Bradyho si položte
otázku, proč ho na státní vyznamenání nenavrhli jak Václav Havel, tak
Václav Klaus. O tom, komu je státní vyznamenání uděleno, rozhoduje
prezident republiky, nikoliv Poslanecká sněmovna nebo Senát.

„Není vám někdy stydno za to, jak se vyjadřujete na svém Twitteru?
Urážíte kdekoho. Neumíte přiznat chybu. Mně z vás stydno je,“ napsala
jedna čtenářka. „Na Twitteru vskutku nikoho neurážím. To je doménou
pražské kavárny, která mi na Twitteru tu vyhrožuje násilím, tu mne
častuje vulgárním výrazivem. V příštím roce ty nejodpornější reakce
pražské kavárny na mém Twitteru zvažuji zveřejnit. Bude to jakýsi výbor
z díla, možná i sebrané spisy,“ zmínil Ovčáček. Pražská kavárna
podle něj velmi ráda nálepkuje své názorové oponenty a je velmi citlivá
na jakoukoliv kritiku na svou adresu.

Ovčáček také odpověděl na otázku, co by dělal, kdyby jej teď prezident
Zeman propustil z funkce mluvčího. „Nechal bych se překvapit životem, s
čím by přišel,“ uvedl. A nebránil se ani odpovědím ke svému
zevnějšku. „Pravidelně chodím k holiči. Jiná zařízení určená ku
zušlechtění zevnějšku nenavštěvuji. Tvář jsem si nechal zarůst ještě
v době, kdy jsem nebyl mluvčím pana prezidenta,“ řekl.

Nechyběla ani otázka na nové představení zlínského divadla Ovčáček
čtveráček, které mluvčího paroduje. „Jsem nadšen. V naší zemi už
satira umírala na úbytě a je dobře, že se zlínští divadelníci rozhodli
ji vzkřísit. Držím jim palce. Dodnes vzpomínám na svobodomyslná 90. léta
a Českou sodu. Třeba se jim podaří tuto tradici na divadelních prknech
obnovit,“ pochválil divadelníky Ovčáček.

Své řekl také k Twitteru, jehož zevrubnou analýzu v minulých dnech
provedly Lidovky.cz. „Na Twitteru prezentuji stanoviska pana prezidenta,
hájím stanoviska pana prezidenta a hájím pana prezidenta. Vždy se ovšem
nesmírně bavím tím, když na Twitter umístím článek o panu prezidentovi
a uvedu titulek, který pak nechápaví novináři berou za vyjádření. Tito
nechápaví novináři by se měli naučit chápat psaný text a jeho smysl,“
sdělil.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist