Question:
Aktivista: Zemanovi nelze věřit ani nos mezi očima. Největší zlo je Babiš.
Ovčáček? Nechci se bavit o opravdu hloupých lidech

Prezidentovi Miloši Zemanovi nelze prý věřit nos mezi očima a média
dělají opravdu velkou chybu, že Zemanovi na jeho „bonmoty“ naskakují,
říká v rozhovoru ParlamentníchListů.cz politický aktivista Petr Suda z
Občanského liberálního hnutí. Podle něj měli senátoři výroky a
konání Zemana řešit již dávno. A vicepremiér, ministr financí a šéf
hnutí ANO Andrej Babiš? Tak ten prý Zemana hravě dohání, neboť i on je v
současnosti největší hrozbou pro další zdravý rozvoj České republiky.

Za tři roky, co je prezident Miloš Zeman ve funkci, už došlo k mnoha
situacím, kdy rozvířil veřejné mínění. Co byste řekl s odstupem času
na různá Zemanova vyjádření, ať již jde o známá slova „kunda sem,
kunda tam“ či že vláda „zkurvila“ služební zákon, vrávorání nad
klenoty, kauzu Peroutka a zcela nedávno „kalašnikov“?

Vždy odpovídám stejně: Zeman mistrně odvádí pozornost od podstatně
důležitějších otázek rozhodnutí vlády a jednání parlamentu, kde pak
bez povšimnutí médií a tím i veřejnosti procházejí zákony nebo novely
zákonů, které postupně zhoršují život občanů České republiky. Média
dělají opravdu velkou chybu, že Zemanovi na jeho „bonmoty“ naskakují.

Pojďme se bavit o tom, co by bylo pro občany této země přínosem a vedlo ke
zlepšování jejich životní úrovně. Bavme se o tom, jak se bránit vlivu
velkých koncernů, nadnárodních společností, protože každá monopolizace
trhu je pro koncového klienta nevýhodná. Jak zabránit, aby další stovky
miliard nebyly každoročně doslova vytunelovávány ze státního rozpočtu. O
tom, jak z České republiky udělat suverénní samostatný stát, který by
opět – po 78 letech – nepodléhal tlaku nějaké mocnost, ať Německa,
Ruska, Ameriky, či Číny, anebo třeba i EU. O tom, jak pomoci malým a
drobným podnikatelům, jakožto tahounům ekonomiky každé země. O tom, jak
se pokusit začít nastavovat atributy politického systému občanského státu,
který mají například Švýcaři. Jak decentralizovat moc a posílit nižší
územní celky a především města a obce, aby mohli občané lépe rozhodovat,
na co se vynaloží od nich vybrané daně. Jak výrazně snížit armádu
úředníků, přebujelou byrokracii, zjednodušit neuvěřitelně složitou
změť zákonů atd. atd. To vše je jediná cesta, jak by se dalo zefektivnit
hospodaření státu, aby se mohly zaměstnancům i zaměstnavatelům snížit
daně a všem tak zůstávalo v peněženkách více peněz.

Miloši Zemanovi i přes časté útoky médií paradoxně stoupá obliba u
lidí. Stále roste počet jeho příznivců a podporovatelů. Čím je to podle
vás způsobeno?

Za prvé je to způsobeno slabostí a neschopností politických stran, které
nepatří do skupiny spojené pupeční šňůrou ze Zemanem. Za druhé je to
tím, že lidé mají politiky a politiků plné zuby, nesledují politiku a
nemají tak dost informací, aby dokázali rozpoznat opravdu zlé a sobecké
lidi, kteří svou pravou tvář skrývají za populistická prohlášení a
demagogii. Přitom by stačilo podívat se na výroky a změnu postojů Miloše
Zemana za posledních 26 let a všem by bylo hned jasné, že mu nelze věřit
nos mezi očima. A to jej v posledních letech strká do kapsy Andrej Babiš,
který je v současnosti největší hrozbou pro další zdravý rozvoj České
republiky.

Senát zcela nedávno vyzval prezidenta, aby byl ve svých výrocích
zdrženlivější. Část usnesení konkrétně zní: „Prezident republiky by
měl být ve svých vyjádřeních natolik zdrženlivý, aby nemohla vzniknout
žádná pochybnost ohledně ohrožení spojeneckých závazků České
republiky a její ústavně deklarované hodnotové orientace.“ Pak usnesení
také říká, že by prezident neměl rozdělovat společnost. Měl by být
podle vás prezident republiky opatrnější ve svých výrocích? A jak
vnímáte vůbec fakt, že se Zemanovými výroky zabývala horní komora
Parlamentu?

Senátoři měli výroky a konání Zemana řešit již dávno. A nejde jen o
prezidenta, ale jde i o výroky dalších politiků a senátoři by přece měli
stát v čele obrany svobody, demokracie a práv občanů! Ukazuje se ale,
bohužel, že v Parlamentu nesedí takové osobnosti, které by dokázaly jednat
včas a důrazně. Pak se nesmí senátoři divit, že občané považují
horní komoru za nadbytečnou a nepotřebnou. Ona důležitá je, ale lidé ji
musí ve volbách naplnit opravdovými osobnostmi a ne jen loutkami politických
stran, vysloužilými politiky, nebo ustrašenými bačkorami.

Mluvčí Pražského hradu Jiří Ovčáček ale k usnesení senátorů na
twitteru reagoval slovy, že prezident si nenechá přece nasadit náhubek a že
byl zvolen v přímé volbě občany ČR, a ne senátory. Zeman pak to stejné
řekl i v nedělní Partii. Co o tom soudíte?

Zeman, Klaus, Babiš – to jsou typy lidí, kteří vždy útočí na ty,
kteří je ohrožují, mohou ohrozit, nebo s nimi nesouhlasí. Je tragédií,
když se dostanou k moci lidé, pro které jsou zákony i Ústava cárem papíru.

Některým senátorům vadí, že prezident prý dehonestuje premiéra Bohuslava
Sobotku. Jaký pocit vy osobně máte z výroků hlavy státu na adresu
premiéra? A připravuje Občanské liberální hnutí (OLH) proti Zemanovi
nějaké čestvé aktivity?

Premiér Sobotka je slaboch a je evidentní, že se dokáže vzepřít Zemanovi
nebo Babišovi jen mediálně. Ve vládě nebo Parlamentu pak vždy zkrotne –
možná, že je to pod vlivem významné části ČSSD – a udělá to, co si
oni přejí. Bělobrádek a celá KDU-ČSL jsou přes kopírák to samé.

Proti Zemanovi momentálně OLH nevymýšlí nic. Připravili jsme projekt „Chraňme
Hrad“ (www.chranmehrad.cz), kterým bychom chtěli napomoci ochránit
důstojnost a kredit funkce prezidenta a Pražského hradu jako reprezentantů a
symbolů české státnosti. Po Klausovi a Zemanovi by bylo fajn, kdybychom
měli na Hradě osobnost, která by si dokázala získat obdiv i jiných zemí
či politiků, než jen Ruska a Číny. Vždyť je zde více osobností, které
migrační problém vnímají jako vážný, a přitom to jsou normální a
rozumní lidé. Není důvod, abychom v čele státu měli někoho, kdo se jen
snaží pomocí demagogie a populismu zalíbit se jakkoli voličům, mluvit jak
dlaždič a mít i problém se životosprávou.

Není to tak dávno, co byla na stole otázka prezidentských pravomocí. Dá se
předpokládat, že se objeví znovu. Jak to vidíte vy? Měl by mít přímo
zvolený prezident více, či méně svobody? Jaký by měl být podle vás
budoucí prezident?

Jsem zastáncem občanské společnosti a opravdu se mi líbí model, který si
za dlouhou dobu vytvořili Švýcaři. Prezident je zde volen na jeden rok, jde
vysloveně o reprezentativní funkci a tuto funkci „prvního mezi rovnými“
zastává zvolený člen Spolkové rady (federální vlády). Víte, nejvyšší
entitou země musí být občan. Nikdo jiný! Lidé se musí naučit vládnout
si sami a ne se spoléhat na nějakého vůdce. Začít musíme v každé obci,
městě. Musíme si sami hlídat hospodaření radnice, konání svých
zastupitelů, radních, starostů. No a prezident přece není nikdo jiný než
občan České republiky, kterému byla na pět let propůjčena funkce
prezidenta. Nechápu dotaz na to, že by měl mít méně nebo více svobody.
Musí především ctít Ústavu ČR a měl by to být člověk, který je
slušný, nelže, neuráží ostatní, není to buran a sprosťák, dbá o sebe
z pohledu zdravotní i duševní stránky, umí být empatický, není to
psychopat a dokáže být dobrým reprezentantem své země.

Co mají společného Donald Trump a Miloš Zeman? Podle některých
komentátorů si jsou prý podobní v mluvě, která není právě politicky
korektní. K tomu mi v nedávném rozhovoru pro ParlamentníListy.cz bývalý
europoslanec a bývalý generální ředitel TV NOVA Vladimír Železný řekl,
že je leckdy velmi úlevné Trumpa poslouchat a to právě proto, že není
politicky korektní. Prostě hovoří lidovou mluvou.

Lidé jsou čím dál více z médií a různými pochybnými postavičkami
přesvědčováni, že sprostota a primitivismus patří do veřejného
vyjadřování vrcholných politiků či prezidenta. Podle mne to není pravda.
Asi jde o jakousi celkovou krizi politických stran, kde je nejspíše
nedostatek silných a rozumných osobností.

Zdá se, že Miloše Zemana podporuje vicepremiér Andrej Babiš a možná ho
bude podporovat i v další prezidentské volbě. Spojení těch dvou – je to
podle vás dobře, anebo špatně? Lze si vůbec představit kandidáta, který
by Zemana porazil?

Na svůj profil na Facebooku jsem po výroku Václava Klause, kde podpořil
Zemana v kandidatuře na prezidenta stylem, že ani nemá smysl jít v
prezidentských volbách proti němu, napsal: Klaus opět ukazuje, že je se
Zemanem jedno tělo a jedna duše. Komunisté kdysi podpořili Klause při
prezidentské volbě. Zeman zase podporuje Babiše, Babiš Zemana. Kdo je kdo a
kdo spolu táhne za jeden provaz, je evidentní. Kdo si kdy myslel, nebo dodnes
myslí, že je Klaus pravičák a ODS pod ním byla pravicovou stranou, ten už
snad konečně chápe, jak šeredně se mýlil. Populisté a demagogové typu
Klause, nebo Zemana ze sebe dokáží udělat cokoli a říkat cokoli. Jen když
to s sebou nese v daném okamžiku voliče.

Neustále se snažíme přesvědčovat všechny demokratické strany, iniciativy,
organizace, osobnosti kulturního nebo uměleckého světa, aby se pokusily
vybrat kvalitní rozumnou osobnost a shodnout se na její kandidatuře. Naše
země si po Klausovi a Zemanovi prostě zaslouží, aby měla dobrého a
váženého prezidenta. Snad jsem tím dostatečně odpověděl.

Jak se díváte na postoj Miloše Zemana vůči imigrantům? Dá se mu v této
věci přisoudit status dobrého prognostika, anebo se tady přece jen do jisté
míry mýlil?

Imigrace je velký problém a státy Evropy na něj nebyly připraveny.
Spekulovat můžeme, zda to, jak k imigraci přistupují špičky zemí EU, je
jen odtržení se od reality, hloupost, nebo něčí záměr. Okolnosti nakonec
ale dotlačí občany především západních zemí prohlédnout a donutí je i
politiky jednat. A jak už jsem odpovídal, Zeman není jediný, kdo problém
imigrace vnímá.

Miloše Zemana obklopuje mnoho lidí, kteří jsou rovněž – stejně jako on
– často mediálně ostřelováni. Jaký máte třeba názor na jeho
tiskového mluvčího Jiřího Ovčáčka? Jeho osobu dost často zesměšňují
třeba imitátoři....

Nechci se bavit o opravdu hloupých lidech. Promiňte. Jsou desítky
důležitějších témat, která by měla občany zajímat, a o kterých by
měla média psát. Jsou schvalovány zákony a vyhlášky, o nichž se
mediálně nepíše, nebo píše velmi málo. Lidé, tedy i novináři, budou
postupně zjišťovat – ale to bohužel bude již pozdě – jak jim
znepříjemní život a zasáhnou nejen do jejich svobody žití, ale i do
peněženek. Pokud ale chytří a rozumní lidé nespojí své síly a nepůjdou
do politiky, bude jen a jen hůře.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Přes 4 miliony za krátkou reklamu na inkluzi? „Jsem naprosto zděšen,“
říká expert na reklamu. Museli jsme, přišlo z EU, hájí se ministerstvo

Propagace inkluze, kterou odstartovala bývalá ministryně školství Kateřina
Valachová (ČSSD), v televizi vyšla v období mezi listopadem 2016 a
červencem 2017 ministerstvo školství na více než 4 miliony korun (4,2
milionu). Z toho 1,7 milionu stála výroba půlminutového klipu, 2,4 milionu
pak zajištění vysílacího prostoru pro spot v tuzemských televizích.

Jenomže zhruba čtyřmilionová částka na propagaci inkluze není ani
náhodou vše, co rezort školství pod vedením sociálních demokratů v
letošním a minulém roce za reklamní spoty avizující benefity Operačního
programu pro výzkum, vývoj a vzdělávání utratil.

Mezi klipy, jejichž produkci a následně i vysílání si ministerstvo
objednalo, lze nalézt i spoty zaměřené na propagaci učitelské profese či
upozorňující na nutnost vyzdvihovat talent ve výuce. Výroba, námět a
kreativní řešení včetně kompletní produkce šestice spotů ministerstvo
vyšla celkem na 10 666 800 korun. Za televizní část mediální kampaně,
která pokrývá propagaci operačního programu, pak ministerstvo do roku 2018
plánuje utratit 36 milionů korun, o čemž informovaly ParlamentníListy.cz
například zde.

„MŠMT televizní kampaní s názvem ‚Pomáháme pomáhat, učit a bádat‘
naplňuje povinnost řídícího orgánu a povinnosti členského státu
přijímajícího evropskou podporu,“ sdělil ParlamentnímListům.cz ředitel
odboru podpory operačních programů ministerstva školství Michal Macháček.
„Prostředky určené na publicitu operačního programu jsou předem vymezeny
v alokaci operačního programu. Tyto prostředky jsou účelově vázány, a
nebylo je tak možné využít je jiným způsobem například pro dotace škol,“
upřesnil Macháček. „Povinnost řídících orgánů operačních programů
financovaných z evropských peněz informovat veřejnost o existenci, cílech a
výsledcích těchto operačních programů vychází z nařízení Evropského
parlamentu a Rady EU,“ doplnil.

Nejvíce dostala Česká televize

A na kolik peněz si za své služby jednotlivé televizní kanály v České
republice ze zdrojů ministerstva přijdou? I to ParlamentníListy.cz od rezortu
školství zjistily. Za vysílání spotů o Operačním programu výzkum,
vývoj, vzdělávání za loňský rok by MŠMT mělo české veřejnoprávní
televizi uhradit více než 8 milionů korun. Na své si ale přijdou i televize
soukromé. Například TV Nova dostane za odvysílání totožných spotů 7,7
milionu korun. Primě za odvysílání reklam ministerstvo vyplatí 4,7 milionu
korun.

V souvislosti s vyrobenými videospoty redakce ParlamentníchListů.cz oslovila
dvojici marketingových expertů. Jejich reakce ohledně dané problematiky se
diametrálně liší. „Jsem naprosto zděšen. Nenašel jsem jediný
smysluplný důvod, aby se tahle akce za veřejné peníze uskutečnila, a
hovořím jako marketér i jako občan,“ uvedl pro ParlamentníListy.cz člen
prezidia Asociace českých reklamních agentur a marketingové komunikace (AČRA
MK) a šéf reklamní agentury Guideline Martin Potůček.

Expert: Zadavatel byl neschopný

Podle Potůčka je podtext vytvořených spotů „demagogický a zavádějící“.
„Co je ale zdaleka nejhorší a doslova neuvěřitelné, je výrobní cena
spotů. Téměř 1,8 milionu za jeden spot, celkem téměř 11 milionů. Je to
cena, která zcela jednoznačně ukazuje na naprostou neznalost a neschopnost
zadavatele,“ dodává Potůček. Podle Potůčka by se za cenu jednoho spotu
daly pořídit všechny.

„Mimochodem, vysílání stálo doteď 2,5 milionu korun. V plánu je
dalších 12,5 milionu korun, celkem tedy 15 milionů. To je jednak nesmyslný
nepoměr cen výroby a vysílání,“ dodal Potůček s tím, že podle něj
vyletěly „desítky milionů oknem“, a to na „úplnou pitomost, respektive
na obhájení něčeho, co bylo stejně silou prosazeno a uvedeno do práce“.

Druhý pohled: Jedná se o standardní řešení

Zcela odlišně věc nahlíží druhý odborník na reklamu, kterého
ParlamentníListy.cz oslovily, prezident AČRA MK Pavel Brabec. Podle Brabce jde
„z reklamního a tvůrčího pohledu o standardní řešení“. „Herci (neherci)
se pohybují v autentickém prostředí a poselství spotu je umocněno právě
touto syrovostí a autenticitou. Natáčelo se v reálu, což je realizačně
složitější a dražší než ve studiu. Je nutné přemístit celý štáb,
ubytovat, technicky zajistit natáčení,“ sdělil pro ParlamentníListy.cz
Brabec. „Téma inkluze je velmi silné společenské i politické téma a
nedovedu si představit, že by se dalo řešit zásadně jinak než
vysíláním televizního spotu,“ doplnil.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Donalde, přeju ti to! vzkazuje Ivana Trump. Na Vánoce do USA létá i její
máma, která žije v ČR. Syn vzpomíná na dědu Miloše

Česká stopa v americkém vítězství prezidenta Donalda Trumpa. Jeho
exmanželkou je totiž rodačka z Československa, dnes 67letá Ivana Trump. A
tak asi není překvapením, že jeden z jeho synů, Donald junior, mluví
česky.

„Donaldovi jsem k vítězství blahopřála a přeju mu to! Amerika ho
potřebuje a pevně věřím, že odvede kus práce. Je to chytrý a pracovitý
člověk. Mnoho lidí ho kritizuje za to, že je otevřený a říká věci na
rovinu,“ uvedla pro deník Blesk Ivana. Dodala také, že Donald není poltik,
ale podnikatel. I přestože se rozvedli poměrně bouřlivě, od té chvíle,
co si rozdělili majetek, zůstávají v přátelském kontaktu. Vídají se
například přes Vánoce, kdy do Ameriky létá i Ivanina matka Marie
Zelníčková, konstatuje Blesk

Nejstarší syn Donald junior tak ovládá i rodný jazyk své matky. Od roku
1980 totiž jezdil na prázdniny za dědečkem do komunistického
Československa. „Každé léto jsem tam trávil šest týdnů,“ prozradil
před časem v rozhovoru. Donald junior s bratrem Erikem a sestrou Ivankou vede
tátovo realitní a hotelové impérium.

Donald junior vzpomíná často i na dědečka Miloše, s nímž chodil na lov
nebo chytal ryby. V lesní chatě s ním prý získal vztah přírodě. „Můj
otec hodně pracoval, takže hodně rodičovské pozornosti, kterou syn chce a
potřebuje, jsem získal od svého dědečka,“ upozornil pro magazín NYMag.
Nyní si jeho slov všimla právě MF Dnes Zlínského kraje.

Jak Donald mladší také uvedl, díky babičce v Československu se naučil
nevyhazovat jídlo. „Když vidím talíř, který je snědený ze tří
čtvrtin, tak si pomyslím, že by na mě křičela,“ uvedl.

I když první dáma, současná manželka Donalda Trumpa Melanie, není
Češkou, z komunistické země pochází. Jak uvádí MF Dnes, vyrůstala ve
Slovinsku za časů Titovy Jugoslávie. S Melanií se Trump oženil v roce 2005,
o rok později se jim narodil syn Barron.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Primátor Liberce se rozčílil na veřejnosti: Jak je možné, že 28 let po
revoluci čtu v novinách, že místopředsedou Sněmovny bude možná komunista?!

Desítky lidí si dnes v Liberci navzdory deštivému počasí připomněly ty,
kdo položili své životy v boji za svobodu a demokracii. Dopoledne se jako
tradičně sešli lidé v parku v Jablonecké ulici u Památníku obětem
komunismu, aby položili květiny a zapálili svíčky. Odtud se většina
účastníků přesunula i k liberecké radnici, kde jsou na symbolickém
tankovém pásu vyryta jména devíti lidí usmrcených v Liberci při invazi
vojsk Varšavské smlouvy v roce 1968. I tam pokládali květiny a zapalovali
svíčky.

„Přemýšlejte, v jaké zemi chcete žít a jakou zemi předáme našim
dětem. Jestli to bude země svobodná a hrdá, nebo země uzavřená,
ustrašená a nesvobodná,“ vyzval při té příležitosti Zdeněk Leszkoven
z iniciativy Liberecká kavárna. V listopadu 1989 mu bylo 12 a byl ještě
dítě. „Dnes jsem ale dospělý muž a vzhledem k tomu, že se člověk
zajímá o historii a moc dobře ví, že tahle země není svobodná tak dlouho
a dost často byla vlastně nesvobodná, takže je nutné si připomínat tyto
svátky. Svoboda a demokracie prostě zadarmo nejsou. Byli bychom rádi, kdyby
se společnost probudila a tento svátek slavila, protože je co slavit,“
dodal.

Nad malou účastí na dnešním shromáždění si posteskl Tibor Batthyány (dříve
ANO), primátor města Liberce, které spolu s univerzitou akci pořádalo. „Vypadá
to, že lidé stále více zapomínají, což ostatně naznačily i nedávné
volby,“ poznamenal ve svém projevu primátor. A dodal: „Naše společnost
už není tak jednotná jako po sametové revoluci. Na život v demokracii jsme
si už zvykli. Brát demokracii jako něco samozřejmého a myslet si, že tady
je a bude, by ale byla velká chyba a první krok k tomu, abychom o ni jednoho
dne přišli. Vážně máme tak krátkou paměť? Jak je možné, že 28 let po
sametové revoluci čtu v novinách, že příštím místopředsedou Sněmovny
bude pravděpodobně komunista?“

Pro rektora liberecké univerzity Zdeňka Kůse je 17. listopad především
dnem, kdy vysoké školy jednou vše ztratily a podruhé mnoho získaly. „Získaly
svobodu. Pro mě je 17. listopad symbolem dne, kdy se na naše vysoké školy
vrátila možnost studovat, cestovat a vůbec chovat se jako v demokratické
zemi,“ řekl ČTK rektor. Sám byl v listopadu 1989 právě na liberecké
univerzitě. „Byl to den jako každý jiný, 17. listopadu tady nedemonstroval
nikdo, to jen v Praze na Národní třídě. Až později byla řada
demonstrací i tady,“ zavzpomínal Kůs.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
První místopředseda TOP 09 Ženíšek hrozí lidem peklem

Čestný předseda TOP 09 Karel Schwarzenberg a prozatím stále úřadující
první místopředseda téže strany Marek Ženíšek svorně bijí na poplach.
Varují před tím, co se chystají provést prezident Miloš Zeman a
pravděpodobný příští český premiér Andrej Babiš. Marek Ženíšek
dokonce hrozí všem lidem, kteří jen pasivně přihlížejí tomu, co se
děje.

Karel Schwarzenberg konstatoval, že prezident Miloš Zeman si ohýbá ústavu,
jak je mu libo. Na sociální síti Facebook kníže připomněl, že po vládě
Bohuslava Sobotky (ČSSD) prezident Zeman vyžadoval 101 podpisů poslanců.
Chtěl tedy jasně vidět, že bude mít vláda většinu. Totéž platilo i o
vládě Miroslavy Němcové. Dáma sice Zemanovi 101 podpisů dodala, ale
prezident ignoroval vůli tehdejší sněmovny a instaloval vlastní vládu v
čele s Jiřím Rusnokem.

Po Andreji Bsbišovi však žádné podobné záruky pan prezident nepožaduje a
to navzdory tomu, že Babiš zcela zjevně 101 podpisů poslanců nemá. „Jsme
v mimořádné situaci. Máme prezidenta, který nectí ústavní zvyklosti. Je
nepřípustné, aby prezident ohýbal své pravomoci podle toho, co se mu zrovna
hodí.“

Karel Schwarzenberg doslova napsal:

Prezident Zeman svého času po premiéru Sobotkovi požadoval garanci 101
poslanců a totéž vyžadoval i po Miroslavě Němcové. Sestavením vlády ji
ale nepověřil, přestože tuto garanci zajistila. Očividně se tady jedná o
prezidentskou zvůli.

Jsme v mimořádné situaci. Máme prezidenta, který nectí ústavní zvyklosti.
Je nepřípustné, aby prezident ohýbal své pravomoce podle toho, co se mu
zrovna hodí.

Dosavadní první místopředseda TOP 09 Marek Ženíšek zašel ve své kritice
ještě dál. Důrazně varoval před tím, aby se k moci dostala vláda Andreje
Babiše, která by třeba nezískala důvěru, ale i bez důvěry by si s
českým státem mohla dělat leccos. Mohla by např. měnit šéfy tajných
služeb, mohla by nepřípustným způsobem tlačit na policii či na státní
zástupce a tak podobně.

Kometátoři, politologové a většina politiků sice dnes říkají, že
Babiš vyhrál volby, je třeba to respektovat a že s menšinovou vládou
stejně šéf ANO nedokáže změnit podstatné demokratické náležitosti
ústavy, ale podle Ženíška to samo o sobě nestačí. Babiš sice skutečně
nedokáže změnit ústavu, ale jako premiér vlády bez důvěry bude mít až
příliš mnoho vlivu na chod českého státu.

Ti, kteří dnes Babiše hájí, to velmi dobře vědí a jen to alibisticky
zamlčují, první místopředseda ale všechny varoval, aby se jim toto
mlčení jednou nevymstilo. Vypůjčil si k tomu citát italského titána Dante
Alighieriho, básníka a politického myslitele.

„Ta nejtemnější místa v pekle jsou vyhrazena těm lidem, kteří v dobách
morální krize zachovávají neutralitu,“ dovolával se slov autora Božské
komedie Ženíšek.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Žirinovskij v případě zvolení prezidentem slíbil „nejtvrdší diktaturu“

Ze slov kandidáta na prezidenta Ruska Vladimira Žirinovského vyplývá, že
pokud se stane prezidentem, změní situaci v zemi metodou síly.

„Potrestám všechny oligarchy i všechny, kdo krade, vrátím všechny
penízy ze zahraničí," oznámil a dodal, že za demokratických podmínek to
není možné realizovat.

„Zavedu nejtvrdší diktaturu. A až se všichni uklidní, budeme nejbohatší
zemí," dodal Žirinovskij v rámci předvolebních debat.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Kdo tohle platí? Proč se lže? Majitel výzkumné agentury se zlobí

Majitel výzkumné agentury SANEP Jan Fulín se na serveru Ucho24.cz rozhorlil
nad úrovní redaktora MF Dnes Vojtěcha Srnky. „Za čí peníze lže Srnka
jako když tiskne?“ ptá se. Předmětem Fulínovy nespokojenosti je Srnkův
článek, který se zabýval letošními krajskými volbami a činností agentur,
které vypracovávají průzkumy veřejného mínění.

„Nedávno mě oslovil redaktor z MF Dnes pan Srnka a obeznámil mě s obsahem
článku, který se zabýval letošními krajskými volbami a činností agentur,
které vypracovávají průzkumy veřejného mínění. Neměl jsem námitek.
Pan Srnka však naznačil, že v této podobě nejspíš článek nevyjde.
Údajně ho oslovili lidé, kterých se článek také týká, a nabídli mu
značný finanční obnos, když článek přepíše a bude mít jasný cíl:
pošpinit jejich konkurenta, tedy společnost SANEP, což je společnost,
jejíž jsem akcionářem. Když prý zaplatím dvojnásobek, ponechá článek
v původní podobě,“ popsal Fulín s tím, že šlo o půl milionu korun.
Odmítl.

Původní článek měl být dle Fulína o tom, že majitelé agentury s
nepřesnými výsledky vysávají ze státní kasy desítky milionů. „MF Dnes
se pokusila udělat průřez několika voleb a sestavit srovnání, jak si
agentury vedly. Jak ukazují následující tabulky, dlouhodobě
nejpřesnější odhady prezentuje společnost SANEP, která vykazuje nejmenší
průměrnou odchylku předvolebních průzkumů oproti reálným výsledkům,“
mělo být prý v původním článku.

Zároveň tam mělo zaznít to, že agentura SANEP se snaží o transparentnost
při zpracování předvolebních průzkumů i to, že agentura čerpá ze
státních peněz zanedbatelný podíl. „Za takřka deset let své existence
vysoutěžila zakázky v celkovém objemu několika milionů korun. Oproti tomu
např. agentury kolem podnikatele Jana Hartla STEM/MARK či STEM čerpaly jen od
jedné státní instituce CzechTourismu takřka 60 milionů,“ poznamenal
Fulín. Závěrem se pak prý také článek zabýval skutečností, zda
oblíbenost exhejtmana Michala Haška (ČSSD) nemohla souviset s tím, že
společnost SANEP získala v roce 2014 od Jihomoravského kraje ve výběrovém
řízení zakázku v řádu několika set tisíc korun. „Při pátrání po
faktech jsme však zjistili, že měření oblíbenosti hejtmanů provádí
SANEP už do roku 2010, a pan Hašek byl takřka po celou dobu kontinuálně v
čele žebříčku popularity. Bylo by tudíž nelogické, aby se Hašek snažil
naklonit přízeň této agentury v roce 2014 a zajistit si prvenství v
žebříčku, když mu panoval již čtyři roky předtím,“ podotýká Fulín.
Původní text ZDE Následně zveřejňuje článek, v jaké podobě jej
skutečně MF Dnes uveřejnila. „Přízviskem nejoblíbenější hejtman se
třeba dlouhodobě pyšnil muž donedávna stojící v čele Jihomoravského
kraje Michal Hašek. A pak výrazně prohrál volby. MF DNES zjistila, že
třeba agentura SANEP, z jejichž průzkumů Hašek přízvisko
nejoblíbenější hejtman dlouhodobě čerpal, získala v posledních letech od
Jihomoravského kraje statisícové dotace a také různé zakázky,“ cituje
Fulín z textu. Ten se poté oněm dotacím věnuje, je tam jmenován právě i
Fulín jako majitel agentury SANEP. Exhejtman Michal Hašek zároveň odmítl,
že by dotace či zakázky měly cokoliv společného s jeho dlouhodobým
prvenstvím v průzkumech agentury. „Vzhledem k faktům a souvislostem
považuji Vaši spekulaci za účelově vykonstruovanou a že jednoznačně
předznamenává cíl i závěr Vámi připravovaného článku,“ zní také
reakce ředitele agentury SANEP Oldřicha Zajíce. „Kdo zaplatil, kolik a
zdali vůbec, lze jen spekulovat. Nebo lze také spekulovat o tom, zdali je pan
Srnka pouze povrchní a arogantní redaktor, nebo zdali je vychytralý a
zkorumpovaný redaktor píšící na čísi objednávku. Kladl jsem si otázku,
proč pan Srnka účelově píše v souvislosti s letošními krajskými volbami
jen o společnosti SANEP (která navíc odhady letošních voleb po uzavření
registrací stran a hnutí neprováděla) a pouští se do srovnání něčeho,
co podle všech renomovaných sociologů porovnávat nelze. Proč záměrně
vynechává daleko závažnější opakované pochybení ostatních agentur,
proč nezmiňuje desítky miliónů z peněz daňových poplatníků plynoucích
do těchto podnikatelských subjektů? Kdo měl zájem nezveřejnit fakta, ale
účelovou spekulaci?“ uzavřel otázkami svůj text Fulín.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Revoluce byla trochu ušmudlaná, vzpomíná zakládající člen Občanského
fóra v Mostě. Do politiky nemají chodit Marťané

ROZHOVOR V revolučním roce 1989 spoluzakládal Občanské fórum v Mostě,
časem se stal významným politikem ODS. Tomáš Ratiborský je spojen mimo
jiné s Radou Českého rozhlasu, k níž má řadu připomínek, a také s
jedním z prvních polistopadových soukromých rádií. V rozhovoru pro
ParlamentníListy.cz vzpomíná na to, v čem byla „sametová revoluce“ tak
trochu ušmudlaná, komentuje mediální „kamikaze“ Tomia Okamury a
vysvětluje, v jakém smyslu je Babišova politika pouze virtuální. V
prezidentské kampani se těší hlavně na Topolánka a má vzkaz i pro nové
poslance.

V letech 2008–2014 jste byl členem – i předsedou – Rady Českého
rozhlasu. Co si myslíte o návrhu zestátnění České televize a Českého
rozhlasu, jak před pár dny nadhodil Tomio Okamura?

Tato otázka není úplně nová. Koneckonců si to český národ už
vyzkoušel v praxi, kdy média zestátnila předlistopadová moc, která zde
vládla, tedy Komunistická strana Československa. Víme, jaké to mělo dopady:
Z médií se stala hlásná trouba totalitního režimu. Proto je onen návrh
nesmysl – veřejnoprávní média mají nezastupitelné místo v mediálním
prostoru. Pokud někdo říká pravý opak, buď neví, o čem hovoří, nebo
má jiné úmysly jako například mediální kamikaze Tomio Okamura.

Těžko říci, z čeho jeho motivace pramení – on kritizuje, že nedostává
třeba konkrétně v České televizi férový prostor...

Nevím, jak to funguje v České televizi, ale domnívám se, že naprosto
zrcadlově jako v Českém rozhlase. Dělají se zpětné analýzy a Rada
České televize kontroluje vyváženost vysílání, má možnost požádat
generálního ředitele, aby doložil vyváženost vysílání, statistiky
existují. Nemyslím si, že si veřejnoprávní médium dovolí někoho
diskriminovat, byť je to strana „jiného druhu“, třeba i některými
označovaná za stranu totalitního nebo nesystémového typu. Všechny subjekty,
které jsou na „politickém trhu“ relevantní, určitě dostávají obdobný
prostor, jsem o tom přesvědčen.

Občas se vrací také návrh na zrušení koncesionářských poplatků za
rozhlas a televizi. Senátor Veleba kupříkladu před časem žádal úpravu
poplatků a osvobození těm, o nichž veřejnoprávní média v minulosti
informovala nepravdivě. Dále prosazoval možnost občana rozhodnout se, zda
místo na televizi pošle poplatek třeba ve prospěch muzeí a podobně. K tomu
máte rovněž odmítavý postoj?

Zase záleží na tom, od koho nápad pramení a jakou politickou skupinu ti
lidé představují... Opravdu netuším, zda lidé jako pánové Okamura a
Veleba říkají takové věci z neznalosti, nebo jim jde o pouhé
zviditelnění.

Třeba mají oba „jen“ špatnou zkušenost...

To nevím, ale je potřeba říci, že koncesionářské poplatky byly zavedeny
od vzniku Českého rozhlasu, posléze České televize, která začala vysílat
až po druhé světové válce. Asi kolem roku 1937 měl rozhlas jeden milion
koncesionářů. Samozřejmě na provoz to tehdy nestačilo, objevovaly se nové
technologie a provoz se stával nákladnějším. Provoz České televize a
Českého rozhlasu je hrazen z reklamy a koncesionářských poplatků, a pokud
se nic nezměnilo, příjmy z těchto zdrojů zcela pokryjí náklady na provoz
a nové investice. Neuvědomuji si zpětně, že by někdy byl přetřásán
zásadní problém ekonomické nestability těchto médií. Byla vždy stabilní,
vyhovující a po dobu, co já jsem byl v Radě ČRo, byl výběr
koncesionářských poplatků na vzestupu. Nevím, že by býval problém.
Nechápu, proč když něco funguje, má vždy někdo potřebu do věci začít
šťourat. Modely fungování v rámci Evropy jsou různé – někde existuje
kombinace poplatků, reklamy a podpory státu nebo obdobně. U nás současný
způsob vyhovuje, je zde takto zakotven, lidé jsou zvyklí a 45 korun
měsíčního poplatku podle mě nikoho nezabije. Když jsem slyšel Tomia
Okamuru, že se musí ulevit občanům od těchto poplatků, tak to nepovažuji
za zásadní úlevu. Rezervy jsou jinde.

Některým lidem možná ani tak nejde o to, že by nezvládli zmíněnou
částku zaplatit, ale o to, že musejí povinně tuto částku hradit, i když
se jim třeba program nelíbí...

Je to platba ze zákona. Samozřejmě existuje v České republice určitý
objem obyvatel, kteří neplatí koncesionářské poplatky z mnoha důvodů.

... někteří jsou přímo ze zákona osvobozeni.

Samozřejmě, a ti, kteří nevlastní žádný rozhlasový či televizní
přijímač, mohou poslat čestné prohlášení na příslušném formuláři
veřejnoprávnímu médiu a také budou osvobozeni od placení. Takové
případy z praxe znám. Je to podobné jako autorské poplatky v provozovnách,
kde kontroloři OSA a dalších autorských svazů toto kontrolují a v
případě porušení ovšem dávají podnikatelům poměrně velké pokuty.
Nicméně pokud se prokáže, že nemáte rozhlasový přijímač, pak
samozřejmě ani autorské poplatky platit nemusíte.

Podle mě celkově pokusy o změnu financování nebo zestátnění
veřejnoprávních médií jsou vždy pokusem nějak tato média ovládnout. Pod
pláštíkem toho, že oni dotyční jsou těmi diskriminovanými. Myslím, že
zákon o Českém rozhlasu a České televizi garantuje svobodu a nezávislost
veřejnoprávních médií jak na politicích, tak na státním rozpočtu,
protože je pochopitelné, že pokud vám někdo dává peníze, tak vás
vždycky ovládá. Dnes nejsou financovány státem, jde o peníze
koncesionářů, takhle je to správně a navíc to funguje.

Vy byste na fungování Českého rozhlasu, na způsobu, jak jsou voleni
členové Rady ČRo, nic neměnil? Je kontrola opravdu dostatečná, aby
občané nemuseli mít oprávněné obavy o svobodu projevu a program bez
cenzury?

Samozřejmě předmětný zákon, který je z roku 1991, by zcela jistě
potřeboval novelu. Kontrola je podle současného zákona dostatečná.
Nicméně čvrt století od listopadu by měl zákon respektovat nové podmínky
mediálního trhu. Když jsme byli ve Velké Británii v BBC, tak se mi líbilo,
že jejich kontrolní orgán – BBC Trust – je nezávislým subjektem, a to
nezávislým i na tom samotném médiu. Zatímco Rada Českého rozhlasu nemá
právní subjektivitu a je placena z rozpočtu Českého rozhlasu. To druhé by
nebyl až takový problém, ovšem právní subjektivita problém pro radu je,
protože pokud chce vyhlásit nějaké výběrové řízení nezávislé
analýzy vysílání Českého rozhlasu, musí to konzultovat s vedením
rozhlasu, které záležitost zahrne do svého portfolia výběrových řízení,
aby vše odpovídalo legislativě. V tomto směru je rada nesvobodná a postup
je kostrbatý, zdlouhavý. Od nějakého problému, který vy jako kontrolní
orgán zaregistrujete, uplyne mnoho času. To se mi moc nelíbí. Rada by měla
mít větší nezávislost na Českém rozhlase, a tím pádem i větší
zodpovědnost.

Od koho očekáváte, že by měl přijít podnět k podobným změnám, když
vy sám už politicky činný nejste?

Poslanci anebo Rada ČRo, ale novela současného zákona by určitě na
přetřes měla přijít. Samozřejmě nominace a volba kandidátů je rovněž
spíše jakási pseudo svoboda. Kandidáty navrhují svazy, občanská
sdružení, regionální uskupení a podobně, ale stejně jednotlivá jména
volí parlament. A ten je politickým orgánem, vrcholnou institucí politiky
kromě senátu a Hradu, proč tedy tímto způsobem nominací zastírat?

Ve zmíněné Velké Británii do BBC Trust jmenuje předsedu královna a členy
pro změnu ministr kultury, je to taková kompilace.

Takže když u nás parlament kontroluje, tak by klidně mohl nominovat.
Připadá mi to proto jako hraní si na demokracii. Když se budou věci říkat
otevřeně, vůbec ničemu to neuškodí. Ale shrnu-li, tak rada by měla mít
právní subjektivitu a být více nezávislá na médiu veřejné služby.
Parlament má páky na to ji kontrolovat.

Můžete to přiblížit?

Rada předkládá jednou ročně do parlamentu zprávu o hospodaření Českého
rozhlasu a zprávu o činnosti rady. Nejprve vše projedná volební výbor. Pak
je následně schvaluje plénum Poslanecké sněmovny. Když neschválí zprávu
dvakrát po sobě, rada je odvolána. Lze odvolat i jednotlivé radní.

To jste zažil?

Já ne, ale přede mnou se to přihodilo Štěpánu Kotrbovi, který poté
raději odstoupil, když mu odvolání hrozilo. Měl prý snahu ovlivňovat
vysílání Českého rozhlasu, úkolovat redaktory.

Ještě bych ale rád vypíchl jednu absurditu, která se přímo mě týkala a
je zakotvena v zákoně o Českém rozhlase. Označil bych to skoro za
diskriminační paragraf, který nemá aktuálně v českém právu obdoby:
Když člen Rady Českého rozhlasu skončí výkon mandátu, nemůže být dva
roky poté zaměstnán v Českém rozhlase, a dokonce ani jeho příbuzní.
Podobný paragraf o zákazu konkurence (§ 5 odst. 3 zákona 484/1991 Sb.) jinde
není. A dokonce to není ani v zákoně týkajícím se České televize –
tam byl zákon v tomto směru změněn, v případě rozhlasu však nikoli,
přestože jsme na to již poukazovali. Politici to nepovažují za zásadní
záležitost.

Například ministr financí skončí s výkonem mandátu a může klidně
odejít do vedení banky, kde může veškeré poznatky uplatnit, a to není
konflikt zájmů?

Mimochodem, rozhlas je stále trochu podceňovaným médiem oproti televizi,
přitom obecně má ve způsobu sdělení mnohem větší sílu než televize.
Postačí vám jeden smysl – sluch. A můžete jej mít v autě, v obchodě,
všude. Dopad rozhlasu je nedoceněn.

Střet zájmů tu už máme dost výrazný v tom, že řada médií se dostává
do vlastnictví konkrétních politiků a ti je, někteří, dokonce
používají jako politický nástroj proti svým „protivníkům“. Jak
hledíte na tohle – nedošla ta „svoboda vlastnit“ zase až příliš
daleko? Znáte něco takového čtvrt století zpátky, kdy vy sám jste mimo
jiné byl v roce 1991 u zrodu kdysi dosti významného soukromého Radia Most?

Tohle je novum. My jsme tehdy zakládali rádio na základě zákona, který
vznikl v roce 1991 a umožnil vznik médií jak veřejnoprávních, tak
soukromých. Licenci jsme získali, ale regionální Radio Most bylo hudebním
rádiem, takže prostor pro ovlivňování politiky ve slova smyslu pravidelné
masáže formou komentářů či diskusí nepřipadal v úvahu, protože bychom
přicházeli o posluchače, kteří od hudebního rádia očekávají majoritní
podíl hudby. Zpravodajství rádií tohoto typu je velmi omezené, krátké,
přebírají se agenturní zprávy.

Ale co se týče vaší otázky – je to velký problém.

Dá se s ním něco dělat?

Vlastníkovi médií, byť proklamuje, že nic neovlivňuje, nemůže nikdo
něco takového uvěřit. Ale jak to regulovat, to opravdu netuším. Proti
sobě tu jde právo vlastnit a právo na vyváženost obsahu. U pana Babiše jde
nejen o printová média, ale na audiovizuálním trhu tedy Rádio Impuls.

Je evidentní, že mnoho lidí, kteří v těch redakcích nejdřív s
nadšením pracovali, odchází jinam, do svobodnějších médií nebo nová
zakládají. Mohu se domnívat, že je to tím, že na ně byly vyvíjeny tlaky
na ovlivňování čehokoliv.

Zářným příkladem je Martin Komárek. Před jeho nástupem do politiky jsem
jeho komentáře rád četl, pak už se to nedalo. Je ovlivněn výrazně a je
to zjevné. Samozřejmě že každý má nějaký politický názor a je pro
novináře složité jej potlačit, aby zůstal vyvážený.

To by nemělo být složité, to je základ zpravodajské profese.

Holt někdy je to více, jindy méně znatelnější... V některých médiích
je to nyní prostě znatelnější o dost více.

Nedovedu si ovšem představit, jakou regulaci by současný stav potřeboval.
Můžeme sledovat příklady ze zahraničí, například z Itálie –
Berlusconi, který s přehledem ovládal rozhlas, televizi i print. Masáž
potenciálních voličů byla masivní a dodneška mu to v podstatě prochází.

Když se vrátím k Radě Českého rozhlasu, pravideným bodem na jednáních
jsou stížnosti posluchačů. Někdo si stěžuje na hudbu, někdo na
moderátory, jiný na nevyváženost ve vysílání. Generální ředitel je pak
vyzván, aby dodal radě podklady a analýzu – pochopitelně jsme narazili i
na případy, kdy posluchač měl pravdu. Za šest let, co jsem v radě působil,
jsme nezaznamenali zásadnější pochybení. Někdy se třeba některý
komentátor neudržel na uzdě, ale na zásadní politické prohřešky si
nevzpomínám.

Jakýmsi dalším kontrolním orgánem je podle některých nedávno zřízené
Centrum hybridních hrozeb, které mimo jiné prý sleduje dezinformace v
médiích. Jak ho vnímáte?

Z toho, co slyším o vzniku centra, tak má kontrolovat zejména protizákonné
záležitosti týkající se teroristických hrozeb nebo nesystémových skupin
občanů s nekalými úmysly. V době teroristických útoků ve světě je
zřejmě kontrola toků informací, které si mezi sebou posílají, důležitá.

Neslouží ale k tomuto účelu již BIS a vojenské zpravodajství?

Jistě, ale v dnešní době toto vše nemohou rozvědky ani stíhat.

Neobáváte se nějakých perzekucí směrem k soukromým médiím za
publikované názory a informace? Nesměřuje to k cenzuře?

Asi je potřeba se tím vším více zabývat s ohledem na zmíněné hrozby
terorismu zvenčí. Nic jiného ve smyslu této instituce ale nespatřuji.
Kdybychom ve všem viděli hned ohrožení osobních svobod, to už by nešlo
asi nic... To, co nastiňujete, jistě nemá se vznikem centra nic společného.
Nemyslím si, že monitoring informací probíhá kvůli tomu, aby se zabránilo
tomu, že jsou. Nic jiného bych v tom v dobré víře opravdu nespatřoval.
Vezměte si, že instituce pro boj s organizovaným zločinem část informací
získávají i z veřejných zdrojů.

Nyní jsme si připomínali 17. listopad 1989. Vy jste se tehdy začal aktivně
pohybovat v politice. Jak se vám žilo předtím a potom? (Bylo by založení a
vedení rádia dnes snazší, nebo složitější?)

V každé době je potřeba, aby se člověk postaral o to, o co se má postarat
v první řadě – o rodinu. Vždy jsem se snažil, aby fungovala a aspoň
relativně prosperovala v daných možnostech. O to se snažím i teď, takže
je to vždy na daném jednotlivci. Tehdy komunistický režim ovlivňoval
každého, svoboda jedince byla výrazně potlačena, ale stejně bylo potřeba
nějak fungovat.

Detailně jsem se o politiku před rokem 1989 nezajímal, protože moje postoje
byly jasně dané poměry, ze kterých jsem vyšel. Vždy jsem se na totalitní
režim díval spatra, protože mé rodině vždy ubližoval. Víc to asi nelze
hodnotit.

Revoluce pro vás ale nastartovala celkem bohatou politickou kariéru, nejen v
čele ODS v Mostě, ale jeden čas jste patřil dokonce k vedení ODS. Dnes, kdy
jste se již z politiky stáhl, to přece jen s tím čtvrt stoletím nadhledu
je možné docela dobře hodnotit, ne?

Moje motivace, proč se začít angažovat, byla zřejmá, byla osobní –
rodinné důvody. Můj otec si před rokem 1989 užil hodně problémů s
režimem a moje motivace tkvěla v tom režimu to nějak „oplatit“.

Byl to velký zlom a ohromně mě to bavilo. Navíc jsme založili zmíněné
rádio, to nás velmi bavilo. Šlo o dobu, kdy se dělo spousta nového. My jsme
sice s kolegy měli kvůli rádiu úvěry, a to tehdy byly úroky kolem 17
procent, takže co se vydělalo, to se recyklovalo zpátky. Ale vše jsme
zvládali, v Mostě byly akce radia vyhlášené široko daleko, šlo o
prestižní záležitosti.

Ve volbách 1990 jsem byl na kandidátní listině někde zhruba na patnáctém
nebo šestnáctém, prostě ne příliš zajímavém místě. Jé, to byly tehdy
dohady, pro některé umělce nebyla tato místa dost seriózní. A já i z
této pozice jsem se dostal do České národní rady, protože Občanské
fórum získalo přes padesát procent, takže půlka to brala. Působil jsem
tam dva roky, byla to ohromná euforie. Vše se předělávalo, schvalovaly se
nové zákony, seděli jsme v ČNR i dlouho do noci. Takhle nadšenecká už pak
politika nebyla. Já skončil v 92. roce, byť jsem měl šance pokračovat
minimálně do zlomu, kdy se dělil stát. Nabídky byly, ale zůstal jsem v
Mostě, věnovat se rádiu byla adekvátní „náhrada“. Se svou
retrospektivou jsem spokojen.

V pozdějším věku jste si ke vzdělání ve veterinární oblasti dodělal
vysokou školu, obor „politologie a zahraniční vztahy“. Co vás k tomu
vedlo a k čemu vám to dnes je, když jste se navíc z politiky stáhl?

Já studoval nejdříve střední zemědělskou školu. Původně jsem chtěl na
veterinární školu do Hradce Králové, tam by ale velký převis poptávky
– spádovou oblastí byla v podstatě celá republika – a neuspěl jsem u
přijímacích zkoušek. Odmaturoval jsem pak v Kadani, vztah ke zvířatům ale
ve mně byl, tak jsem zašel do Mostu na okresní veterinární zařízení, kde
mě přijali s podmínkou dodělat si vzdělání. Všechny potřebné kurzy
jsem absolvoval a stal se ze mě veterinární technik. Po čtyřech letech jsem
pak šel na Státní statek do Mostu a tam jsem vydržel až do revoluce, kdy se
to zlomilo, já šel do České národní rady a na statek se už nevrátil. V
podstatě došlo i k mnoha reorganizačním změnám – restituce,
rozdělování, štěpení... A statek zanikl.

K původní profesi jsem se už nevrátil, následovala éra rádia a politiky.

A studium politologie, jak jsem se k tomu dostal? Byl jsem na kongresu ODS, kde
měla stánek vysoká škola Cevro. Ti nás lanařili do otevíraných oborů,
ale já tomu pozornost nevěnoval. Asi za dva dny jsem mluvil s bývalým
oblastním manažerem ODS Jiřím Radilem a on prý, že se přihlásil a ať se
připojím. Tak jsem se přihlásil.

Jaké téma jste si jako zkušený politolog vybral pro bakalářskou práci?
Souviselo to s vašimi polistopadovými zkušenostmi?

Na bakalářské práci jsem se vyšťavil. Napsal jsem dvojnásobek stran, a to
jsem se v podstatě musel naučit psát na počítači všemi prsty.
Zpracovával jsem téma, o kterém něco vím – Vznik a vývoj Občanské
demokratické strany po roce 1989.

V práci jsem částečně i popsal vznik Občanského fóra v Mostě a lidi
kolem – i ty, kteří se celou věc pokusili ještě do poslední chvíle
zvrátit. Bylo pro mne osobním zklamáním, že se to týkalo lidí, kterým
jsem důvěřoval – mluvčí OF Rudolf Felzmann nebo pozdější náměstek
ministra hospodářství Vlasta Krausov.

Most určitě nebyl výjimkou, že i zde byli infiltrovaní ti, kteří neměli
zájem na poražení režimu. Sice v té době aktivně vystupovali, ale museli
cítit, že se to na ně časem provalí, že byli značně poplatní bývalému
režimu.

Když se v Mostě otevřelo divadlo, tuším 25. 11. 1989, a mluvilo se o
založení Občanského fóra, já tam také byl. Herci vyzývali, aby
přítomní někoho navrhli. Seděl jsem tam s jednou známou a požádal jsem
ji: Navrhni mě. Tak mě navrhla, šel jsem na pódium, ptali se mě, co jsem
zač. Tak jsem jim pověděl, kde pracuju a oni: „Tak tu máme někoho za
zemědělce.“

Když jsem pak v parlamentu byl členem lustrační komise, zpětně jsem
narážel na jména, která znám, a ve mně by se krve nedořezal. Člověka, s
kterým jsem po revoluci chodil na pivo, jsme si pak předvolávali na komisi.
To byl divný pocit. Nebyla to úplně čistá revoluce, byla trochu ušmudlaná,
ale přesto naše.

Máme po sněmovních volbách. Co říkáte na to, že větší část lidí je
dnes podle průzkumu z těchto dní spíše nespokojena než spokojena s
výsledkem voleb?

Tak měli jít k volbám! Slyšel jsem po volbách statistiku v České televizi,
že nevoliči jsou výrazně nespokojeni. Co to je? Když nevolím, tak musím
být spokojený. Jinak je to přece nesmysl. Ať jdou volit, a uvidíme. Já
bych šel do nových voleb, nebál bych se toho. Třeba to pan Babiš vyhraje
znovu – ať si to zkusí úplně sám. Ať je úplně sám zodpovědný za to,
jak to bude. Ono se to vše hezky říká, když má partnery, ze kterých za
čtyři roky udělal totální nuly a oni si to nechají líbit. Úspěch je
jeho zásluha a to, co se nepovedlo, je problém těch ostatních... Přitom on
přece nevedl ministerstvo práce a sociálních věcí, ale slyšíte, že „Babiš
nám přidal na důchodu“. Důchody ale řešila ČSSD, jejich ministryně
Marksová Tominová.

Lidé díky té nenápadné čtyřleté mediální masáži uvěřili úplně
jiným věcem. O.k., Babiš vyhraje, příště třeba prohraje. Voliči prostě
uvěřili něčemu, co je pouze „virtuální politika“. Bude to čím dál
více těžší.

Když si uvědomím, že dříve stačily pouhé domněnky o údajné vile
Václava Klause ve Švýcarsku k nastartování vládní krize, tak je to
neuvěřitelné. Dnes se přes půl roku přetřásá ve všech médiích, že
někdo získal neoprávněně 50 milionů ... jsou vznesena konkrétní
obvinění a ono se nic neděje.

Čím to podle vás je?

Je to tou dělostřeleckou přípravou mediálních dezinformací. Masírkou
národa, kterou si mnozí neuvědomují. Jsou to i jednořádkové informace,
ale když jsou pravidelné, tak je to jako podprahová reklama v televizi,
kterou nevidíte, ale pak si jdete koupit prací prášek a divíte se proč.

Když někde zmizí milion, je to strašné, ale krást po miliardách? Pro lidi
je to nepředstavitelné číslo.

Co byste vzkázal novým poslancům, kteří zasednou v pondělí k prvnímu
povolebnímu jednání sněmovny?

Jak říkal Václav Klaus, člověk by měl jít do politiky, když je Nemarťan.
Když je ještě normální člověk. Noví poslanci by co nejdéle měli
vydržet být Nemarťany. Jak se stane Marťanem, už o obyčejném životě nic
neví.

Co jste říkal na prezidentskou kandidaturu Miroslava Topolánka?

Těším se na debaty prezidentských kandidátů, hlavně kvůli Mirku
Topolánkovi. Těším se na něj proto, že konečně televizní debaty budou
mít šmrnc. Vnese do toho politická témata. Když jsem slyšel ostatní
kandidáty, kteří na konkrétní politickou otázku odpovídají pět minut a
stejně se nic nedozvíte, to je nesmyslné. Topolánek bude ten, kdo je k těm
politickým odpovědím bude nutit, protože on sám tak stoprocentně
odpovídat bude. Donutí protikandidáty se konečně vyjadřovat ke
konkrétním věcem srozumitelně.

Nevím, jestli je to „ten správný kandidát proti Zemanovi“, jak se někde
uvádí. Topolánek je podobný typ jako Václav Klaus, buďto ano, nebo ne.
Václav Klaus měl také buď skalní přívržence, nebo nekompromisní
odpůrce. To bylo jasně dané. Každopádně bude oživením kampaně. A já mu
držím palce.

Tomáš Ratiborský (*1953) žije nyní na Podbořansku, ale většinu života
strávil v Mostě, kde se také od roku 1989 pohyboval v politice (byl u zrodu
Občanského fóra) a v ODS působil hned od jejího vzniku. Byl účastníkem
mnoha událostí, které měly vliv na polistopadové dění. Za OF kandidoval v
prvních svobodných volbách do ČNR (1990–1992), kde se podílel na
založení Meziparlamentního klubu demokratické pravice a Občanské
demokratické strany.

Pracoval nejdříve pro Okresní veterinární zařízení v Mostě jako
veterinární technik, následně pro Státní statek v Mostě jako zootechnik.
V roce 1991 začal podnikat, spoluzakládal soukromé Rádio Most (působil zde
do roku 2007). V letech 1992 až 1997 se aktivně podílel na chodu ODS – byl
předsedou Místního sdružení v Mostě, místopředsedou ODS severočeského
kraje a od roku 1995 členem Výkonné rady. Po parlamentních volbách v roce
1996 byl volebním manažerem pro historicky první senátní volby, v lednu
1997 jmenován hlavním manažerem ODS. V letech 2008–2014 byl členem (i
předsedou) Rady Českého rozhlasu.

Je ženatý, má dvě dcery a syna. V roce 2009 ukončil bakalářská studia na
vysoké škole – obor politologie a zahraniční vztahy.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Lavrov: RF bude tvrdě reagovat na jakékoli nepřátelské akce USA

Rusko bude spolupracovat s USA tam, kde to odpovídá jeho zájmům, bude ale
tvrdě reagovat na jakékoli nepřátelské akce, prohlásil ruský ministr
zahraničních věcí Sergej Lavrov v interview pro televizní stanici REN-TV.

„Na Washingtonu nezávisí zdaleka všechno. Tenhle jeho přístup ke všemu,
který byl vlastní kavaleristům a kovbojům, se samozřejmě bude stávat
minulostí. Je to bolestivé a nějaký čas to potrvá. Budeme k tomu ale
přistupovat s porozuměním, budeme čekat, až se tahle nová realita
uhnízdí v hlavách washingtonských politiků, a zatím budeme spolupracovat
tam, kde to odpovídá našim zájmům, a budeme samozřejmě současně tvrdě
reagovat na jakékoli nepřátelské akce vůči nám", zdůraznil ruský
diplomat.

„…Američané teď na sobě pocítili, že nemohou samostatně vyřešit
seriózní problémy, teď dokonce nemohou ovlivnit ani takové země, které
jsou jejich dlouholetými spojenci, jako třeba Turecko…Američané v Sýrii s
Kurdy spolupracují, zatímco Ankara označila Stranu demokratické unie za
teroristickou organizaci a ze svého území ji ostřeluje. Několikrát jsme
upozorňovali Američany na to, že je to porušení všech našich dohod a
rezolucí, oni ale jaksi rozpačitě odvracejí zrak a říkají, že s námi
sice souhlasí, potřebují ale nějaký čas k tomu, aby někoho nějak
uklidnili", dodal Lavrov.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Petr Žantovský se vrací k anticeně Velebovi za „politicky motivované
vyhrožování ČT“ a upozorňuje, kdo je pod ní také podepsán: Měl by
žádat satisfakci

TÝDEN V MÉDIÍCH Zdánlivou i opravdovou událostí končícího týdne se ve
svém pravidelném ohlédnutí za mediálními zajímavostmi zabývá Petr
Žantovský. Jeho pozornosti neunikla ani nejbizarnější příhoda našeho
mediálního podsvětí uplynulých dnů, v níž šlo o opakované, politicky
motivované vyhrožování České televizi. Za výrok týdne pak považuje
úlet předsedy Senátu Milana Štěcha, který se mu povedl v pořadu Události,
komentáře.

Nikoli opravdovou, ale zdánlivou událostí týdne začíná mediální
analytik Petr Žantovský své pravidelné ohlédnutí za tím
nejzajímavějším, co se dalo v posledních dnech zaznamenat ve sdělovacích
prostředcích. „Tou je mediálně-politický tanec kolem Babišova ´čapího
hnízda´. Ta věc je tak průhledná, banální a bagatelní, že by nestála
ani za tuto glosu. Jenomže tady nejde až tak o bezprostřední politické
pozadí: Spojené síly pánů Kalouska a Sobotky – míněn premiér, ne
senátor – z nějakých jim zřejmých důvodů souběžně zaútočily na
ministra financí,“ uvádí pro ParlamentníListy.cz Petr Žantovský.

Poukazuje na to, že Miroslav Kalousek provozuje tance kolem Andreje Babiše
dlouhodobě a setrvale, teď aktuálně proto, že se v Senátu projednával
zákon o elektronické evidenci tržeb, z něhož si předseda TOP 09 udělal
politické beranidlo. „Jinak si umím velmi snadno představit, že kdyby byl
na Babišově místě, klidně by prosazoval úplně stejný zákon, stejně
jako v pozici ministra financí zvyšoval daně, i když se tváří býti
pravičákem. Ve snaze vyždímat z občana maximum si s panem Babišem
rozhodně nezadal. A pan Sobotka se leká preferenčních průzkumů, kde se
jeho strana ocitá až o deset procent za Babišovou. Takže spojenectví s
opoziční TOP 09 dává zhruba tento smysl,“ domnívá se mediální
odborník.

Kopnout si do Babiše se stává národním sportem

Zdůvodnění má i pro poutavost tohoto tématu pro sdělovací prostředky.
„Proč je kolem té prkotiny – v poměru ke stovkám miliard, jež odtekly a
odtékají z veřejných rozpočtů rovněž soustavně a dlouhodobě, a
víceméně bez ohledu na právě panující politické souručenství – tolik
mediálního třeštění, je též zřejmé. Jednak to nabízí příležitost
kopnout si do Babiše, a to, jak se zdá, se stává národním sportem. Budiž,
pan Babiš to jistě unese, z jiných svých činností musí mít už hroší
kůži slušně vyvinutou. Ale proč tím novináři otravují veřejnost, když
kolem nás je tolik objektivních hrůz a hrozeb, to nelze omluvit,“ tvrdí
Petr Žantovský.

Omluvitelné to sice není, pochopitelné však ano. „Je snadnější kopat do
bohatého potentáta, než se pokusit rozuzlovat podivuhodný vývoj geopolitiky
kolem Sýrie, kroky Ruska a USA, skutečnou roli Turecka a Saúdské Arábie a
tak dále. To je pracné, a to náš novinář nerad. Navíc by musel přiznat,
že třeba teď se mu trochu rozhoupaly naučené fráze: Rusko se totiž
stahuje ze syrského bojiště, aby usnadnilo mírová jednání. To se pak
těžko pointuje větou ´Putin je zloduch´, což je věta ze všech
mediálních vět u nás asi nejčastější. Zkrátka Babiš je chutný vrabec
v hrsti, a to českému novináři stačí. Pak se ale nesmí divit, když mu
nikdo neaplauduje, když mu ze střechy tryskem odlétají všichni holubi,“
poznamenává mediální analytik.

Místo věcných hodnocení vedou novináři třídní boj proti Ficovi

Za tu skutečnou událost týdne, alespoň z našeho nejbližšího okolí,
považuje vývoj povolební situace na Slovensku. „Navzdory tomu, že čeští
médiusové unisono pokřikují, jak byl Fico poražen a jak si to bude žádat
předčasné volby, Robert Fico všem ukázal, jak se dělá politika. Dostat do
jedné koalice maďarskou stranu Most-Híd, slovenské národovce ze SNS a Sieť
Radoslava Procházky, který ještě před týdnem neměl pro Fica jediné
smířlivé slovo, to je výkon hodný profesionála,“ konstatuje pro
ParlamentníListy.cz Petr Žantovský.

Vždyť Robert Fico uhájil post premiéra a pro svůj Směr dostal klíčová
ministerstva – zahraničí, vnitro, finance, hospodářství, zdravotnictví,
sociální věci, a navíc vicepremiéra pro investice. „Čili kromě obrany
všechny rezorty, kde teče nejvíc peněz. Všiml si toho byť jediný český
komentátor? Už se mi ani moc nechce jmenovitě vypočítávat všechny
hlouposti a přešlapy učiněné v té souvislosti našimi novináři. Ve
svých prognózách se netrefil ani jediný. Za tím však nestojí jen
neschopnost politicky myslet a předvídat, za tím stojí urputný třídní
boj vedený našimi novináři proti Ficovi, který si je znepřátelil pevným
postojem vůči migraci,“ poukazuje mediální odborník.

Na Slovensku není ani vidu, ani slechu po proevropských stranách

Vždyť menší než předpokládané vítězství Ficova Směru – přesto
jeho 28 procent je zhruba dvaapůlkrát víc než jedenáct procent Richarda
Sulíka, druhého v cíli – nelze vysvětlit odporem Slováků k Ficově
protimigrační politice. „Právě naopak. Sulík také vede protievropskou,
či spíše protimerkelovskou notu, o SNS ani nemluvě. Slovenští Maďaři
budou mít patrně na věc podobný názor jako premiér Viktor Orbán – a
Kotlebovy příznivce snad v té souvislosti ani není třeba zmiňovat. Kde
jsou tedy ty ´proevropské strany´, po nichž tak zapáleně volají naši
eurohujeři a migranto-vítači?“ ptá se Petr Žantovský.

„Nejbizarnější příhodou našeho mediálního podsvětí uplynulých dnů
je udělení ceny Zlatý citrón, kterou dostal senátor Jan Veleba. Je to sice
událost lehce staršího data, onen diplom se ke mně dostal teprve tento
týden, ale stojí za připomenutí. Cena, mající zřejmě připomínat
úsloví ´kyselá p…l´, byla jakousi obveselující atrakcí jinak
seriózní akce pořádané FITESem, zvané Trilobit. Podle informací na
webové stránce Trilobitu jde o cenu udělovanou ´nejlepším uměleckým
počinům za uplynulé roční období ve filmu a v televizi´,“ upozorňuje
mediální analytik.

Zástupce pořádajícího města dodal pitomosti vyšší úroveň

Cena Trilobit má svou tradici již v šedesátých letech, skutečné zlaté
éře československého filmu. „Dnes je tato branže většinou spíše
nechtěnou parodií na filmové umění. Spolu s cenou Trilobit se udílí také
Cena Vladislava Vančury, ´udělovaná za celoživotní přínos rozvoji
české audiovizuální kultury´, Cena Václava Havla ´za přínos díla
občanské společnosti´, Cena Josefa Škvoreckého za adaptaci literárního
díla a také cena dětské poroty – Berounský Medvídek. Čili souhrnně
vesměs velmi seriózní ocenění, směřující k seriózním dílům,“
říká pro ParlamentníListy.cz Petr Žantovský.

Jak se do této řady připojil onen „Zlatý citrón“, se lze totiž
dohadovat dle jmen podepsaných na diplomu Jana Veleby. „Je tam předseda
poroty Vladimír Just, předseda FITESu Martin Vadas a – žel – též
místostarosta Berouna Ivan Kůs. Ono ´žel´ má svůj smysl. Podpis zástupce
pořádajícího města dává věci jinak interpretovatelné jako sice pitomá,
ale v zásadě neškodná recese, vyšší level. Pokud by takovou anticenu
udělovali samotní filmaři, dobrá, mají na to právo a asi i své důvody.
Ale účast zvoleného zástupce samosprávy poskytuje věci nemístnou
oficialitu, protože ta pak také dává větší význam slovnímu
zdůvodnění, které čteme na diplomu,“ vysvětluje mediální odborník.

Parádní zdůvodnění: opakované, politicky motivované vyhrožování ČT

Senátor Jan Veleba je totiž podle toho textu obdařen Zlatým citrónem za „opakované,
politicky motivované vyhrožování České televizi“. „Rozeberme si těch
pár slov. Předně slovo ´vyhrožování´ zavání trestním právem a na
Velebově místě bych žádal, ne od Justa a Vadase, ale od místostarosty
Kůse, náležité vysvětlení, omluvu případně jinou satisfakci. Také
výraz ´politicky motivované´ si zasluhuje přesnou definici. Kdo je
místostarosta Kůs, o Justovi a Vadasovi nemluvě, že vidí Velebovi do hlavy
či žaludku, či kde se mu – při pohledu na Českou televizi rodí jeho –
možná i politické – motivace,“ pozastavuje se Petr Žantovský.

Za otázku stojí také lišta sponzorů akce, na níž vedle privátních firem
jako RWE a vedle města Beroun najdeme rovněž samotnou Českou televizi. „Znamená
to, že Česká televize si takto představuje naplňování zákona o České
televizi z roku 1991, který jí. výslovně ukládá mimo jiné ´vytváření
a šíření programů a poskytování vyvážené nabídky pořadů pro
všechny skupiny obyvatel se zřetelem na svobodu jejich náboženské víry a
přesvědčení, kulturu, etnický nebo národnostní původ, národní
totožnost, sociální původ, věk nebo pohlaví tak, aby tyto programy a
pořady odrážely rozmanitost názorů a politických, náboženských,
filozofických a uměleckých směrů, a to s cílem posílit vzájemné
porozumění a toleranci a podporovat soudržnost pluralitní společnosti?“
diví se mediální analytik.

Nevšímavost generálního ředitele a výrok týdne předsedy Senátu

Lze prý pochopit, že se části zaměstnanců veřejnoprávní televize
senátor Jan Veleba z různých důvodů nelíbí. „Kdo je ale opravňuje k
tomu, aby mrhali veřejnými prostředky na jeho nactiutrhání? To pochopit
nelze. Generální ředitel České televize Petr Dvořák by měl takové věci
poněkud pozorněji monitorovat, aby si o něm, jako doposud, ostatní nemysleli,
že nechává vnitřní záležitosti ČT plout jejich vlastním směrem a
nezasahuje ani tehdy, když jde o vyslovené porušování zákona,“ vyzývá
Petr Žantovský zvoleného šéfa veřejnoprávní televize k tomu, aby činil,
jak to tato vysoká manažerská funkce vyžaduje.

Na závěr si pak nechal výrok týdne, za nějž považuje vyjádření
předsedy Senátu Milana Štěcha. „V úterních Událostech, komentářích v
České televizi prohlásil pan Štěch, takto druhý nejvyšší ústavní
činitel, že za druhé světové války západní spojenci ´vzali do hry
Stalina´. Zřejmě pan Štěch navštěvoval základní školu v jiné zemi,
než ve které je tím činitelem. Jiné vysvětlení mě nenapadá,“
uzavírá mediální odborník své pravidelné ohlédnutí šokujícím
výrokem šéfa horní komory Parlamentu.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Roman Joch zúčtoval s levicovými liberály: Jste jímaví jako přejeté
koťátko!

Ředitel Občanského institutu Roman Joch vystoupil v internetové televizi
DVTV v pořadu Apel. Konzervativní myslitel ve svém vystoupení zúčtoval s
liberály. Opravdu tvrdě.

„Jsou liberálové pokrytečtí? Sorry jako. Ano, jsou,“ začal
nekompromisně Joch. „Je jímavé jako přejeté koťátko, když se naši
levicoví liberálové dojímají nad osudem liberální demokracie v Polsku a v
Maďarsku,“ pokračoval snad ještě ostřeji.

Proč volil tak tvrdá slova? Znamená to snad, že Joch souhlasí s tím, co se
v těchto zeních děje? Takovýto zjednodušený pohled není podle publicisty
namístě. Rozhodně nesouhlasí zdaleka se vším, co se v Polsku a v Maďarsku
děje? Nikoliv. Nemyslí si však, že by byl Západ svatý.

Joch dal pro dokreslení situace příklad. V roce 2014 byl zatčen ve Velké
Británii občan, který na veřejnosti nahlas četl z knihy Winstona Churchilla
z roku 1899 o válce v Súdánu. Britské impérium terhdy válčilo s
radikálními muslimy, kteří na konci 19. století vedli svatou válku proti
nevěřícím a proti tzv. špatným muslimům. Muž předčítající z této
knihy byl zadržen pro šíření nenávistných myšlenek vůči islámu. Pokud
se dnes ve Velké Británii považuje za špatné předčítat nahlas z díla
britského válečného premiéra, je se Západem něco špatně.

Celé vyjádření naleznete zde

„Politické korektnosti však nestačí zakazovat nám, co si myslíme, ale
nutí nás i říkat, co si nemyslíme. Nutit např. ortodoxního žida,
křesťana nebo muslima tvrdit, že existuje homosexuální manželství je jako
nutit vegetariána požírat buřty nebo pacifistu střílet ze samopalu.
Nadávají-li naši liberálové Orbánovi a Kaczynskému, budou
věrohodnější, když nejdřív vyjmou snítku z očí svých, než břevna z
očí druhých,“ doplnil Joch. Citoval slova Ježíšova obsažená v Bibli.

Podle řady dnešních liberálů by Ježíš Kristus zřejmě byl jen homofobem,
xenofobem, rasistou a sexistou, uzavřel svou kanonádu publicista.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Pitomci si zvolili na Hrad dementního starce, láme funkcionář TOP 09 hůl
nad Čechy. A volá po českém Kiskovi

ROZHOVOR „Většina národa jsou úplní pitomci, kteří si zvolili
dementního starce,“ servítky si rozhodně nebral v rozhovoru pro
ParlamentníListy.cz předseda regionálního výboru TOP 09 z Pardubic Jan
Němec. Vyjádřil se také k hlasování v Senátu, který vyzval prezidenta
republiky k větší zdrženlivosti: „Počet zbabělců je dostatečně velký.“
Němec pochybuje o inteligenci a demokratickém smýšlení českého národa.

Senát vyzval prezidenta, aby byl ve svých výrocích zdrženlivější. Část
usnesení konkrétně zní: „Prezident republiky by měl být ve svých
vyjádřeních natolik zdrženlivý, aby nemohla vzniknout žádná pochybnost
ohledně ohrožení spojeneckých závazků České republiky a její ústavně
deklarované hodnotové orientace.“ Pak usnesení říká také, že by
prezident neměl rozdělovat společnost. Měl by být podle vás prezident
republiky opatrnější ve svých výrocích? A jak vnímáte vůbec skutečnost,
že se tímto zabývá horní komora parlamentu?

Senát vnímám jako poslední pojistku demokracie. Je dobře, že zafungoval.
Když se ale podíváte, kolik senátorů se vůbec hlasování zúčastnilo,
tak počet zbabělců je dostatečně velký. Alespoň je pozitivní, že
usnesení bylo přijato.

Lze přikládat hlasování v Senátu nějakou váhu, když výzva prošla o
jeden hlas a účastnilo se 35 senátorů?

Váhu to má, Senát zafungoval, což je dobře. Očekával bych ale minimálně
nadpoloviční účast.

Mluvčí Hradu reagoval na Twitteru, že prezident si nenechá nasadit náhubek
a že byl zvolen v přímé volbě občany ČR, a ne senátory. Co říct na
tento názor?

Především je špatně, že máme takového prezidenta. Je to důkaz bohužel
špatné úrovně vzdělanosti a inteligence národa, protože si zvolili
někoho, koho by si demokratický národ určitě nezvolil, i když ve
Spojených státech je čeká možná něco podobného. Vůbec jim to nepřeji.
Vyplývá to z Gaussovy křivky, bohužel většina národa jsou úplní pitomci,
kteří si zvolili dementního starce.

Některým senátorům vadí, že prezident prý dehonestuje premiéra Sobotku.
Také se vám nelíbí výroky hlavy státu na adresu premiéra?

Určitě ne, mně se nelíbí žádné jeho výroky. Těžko byste našel
nějaký jeho výrok, se kterým bych souhlasil. Je to zapšklý člověk,
který si realizuje své ego, jež si nemohl realizovat během minulých let, a
teď se to snaží dohnat. Bohužel je na funkci prezidenta, a trpíme tím
všichni.

Za tři roky, co je prezident ve funkci, už došlo k mnoha situacím, kdy Zeman
rozvířil veřejné mínění. Co byste řekl s odstupem času na různá
Zemanova vyjádření, ať již jde o známá slova „kunda sem, kunda tam“
či že vláda „zkurvila“ služební zákon, vrávorání nad klenoty, kauza
Peroutka a „kalašnikov“. Je možné, že právě díky tomu získá
politické body? Prezidentova popularita je největší ze všech ústavních
institucí…

Vysvětluji si to tím, že většina národa jsou úplní blbci, takže on si
může nahánět popularitu právě těmito výroky. Cílí na většinu lidí,
kteří intelektuálně nejsou na dostatečné výši.

Není to tak dávno, co byla na stole otázka prezidentských pravomocí. Dá se
předpokládat, že se objeví znovu. Jak to vidíte vy? Měl by mít přímo
zvolený prezident více či méně svobody?

Neměli bychom měnit pravomoci prezidenta podle toho, kdo tam zrovna sedí. Je
to důstojný úřad a instituce a bohužel jsme měli smůlu, že teď máme
takového prezidenta.

Už jste před chvílí zmiňoval situaci ve Spojených státech. Advokátka
Jana Zwyrtek Hamplová se zamýšlela na svém blogu nad tím, co mají
společného Donald Trump a Miloš Zeman. „Maličkost – říkají do
mikrofonu to, čím se jiní politici baví až po jeho vypnutí.“ Mají podle
vás tito politici vůbec něco společného?

Myslím si, že je to jinak. Zeman patří k těm největším populistům.
Říká přesně to, co chce většina národa slyšet, aby udržel křivku
popularity. Společné mají to, že jsou oba populisté.

Z celé situace vychází předpoklad, že Zeman se vzdaluje od ČSSD a
přibližuje se k Babišovi. Do jaké míry a za jakých podmínek je možné,
že by se vzájemně do budoucna podpořili? Tedy že v podstatě Zeman „přihraje“
Babišovi voliče v parlamentních volbách a naopak vicepremiér Zemana opět
nominuje nebo silně podpoří v prezidentských volbách?

Oba jsou politici, kteří udělají všechno pro to, aby zůstali ve svých
funkcích. To znamená, že navzájem hledají nějakou možnou spolupráci a
vzájemnou výhodnost jeden pro druhého. Oba nemají žádné morální
zábrany a jsou schopní čehokoli.

Už několik komentátorů napsalo, že Zemana už může porazit ve volbách
jedině on sám sebe. Ztotožňujete se s tím? Za předpokladu, že se Zeman a
jeho příznivci spojí s tábory babišovců, lze vůbec postavit kandidáta,
který by Zemana porazil?

To bude velký problém. Zatím to vypadá, že opozice je nejednotná a silný
kandidát bude zázrak, pokud se ho podaří najít.

Jaký by měl být podle vás budoucí prezident?

Asi takový jako prezident Kiska. Člověk, který je morální, inteligentní a
reprezentuje to nejlepší, co může náš národ reprezentovat, a ne to
nejhorší. Když vezmete dobré vlastnosti a převtělíte je do jednoho
člověka, takový by měl být náš prezident. Naopak když vezmete nejhorší
vlastnosti národa, tak je převtělíte do Zemana.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
"Ruský špion", který kul pikle s europoslancem Štětinou a prezidentem
Zemanem. Nyní promluvil pro PL

PŘÍBĚH Cizí špion, donašeč Kremlu. Tím se pro většinu českých
médií stal známý ruský novinář Vladimir Sněgirev poté, co mu před
více než rokem ministerstvo zahraničí neprodloužilo akreditaci pro práci u
nás, a to bez udání důvodu. ParlamentníListy.cz s ním na to konto tehdy
zveřejnily obsáhlý rozhovor. Nedávno představil v Praze vlastní knihu „Jak
se líže karta – od pólu chladu do teplých krajin“, která začíná
právě obviněním ze špionáže v srdci Evropy.

„Nejdřív jsem byl udivený, protože šlo o hloupé obvinění bez důkazů.
Pak jsem byl zahořklý, protože se ode mě dost lidí odvrátilo. A nakonec se
to stalo úvodem mé knihy,“ říká Vladimir Sněgirev poté, co v hostinci v
centru Prahy odprezentoval autobiografii Jak se líže karta – od pólu chladu
do teplých krajin. Na prezentaci přišli kromě Rusů také novináři Ondřej
Soukup a Petra Procházková. Na prvních stránkách knihy vydané v ruštině
je třeba reprodukční fotografie titulku z českého tisku – „Presskarta
jako krytí pro spící špiony“. Tak se o něm totiž psalo.

Před více než rokem Sněgirevovi a jeho kolegovi ministerstvo zahraničí
neprodloužilo akreditaci pro práci v Česku. Důvod? Z ministerstva přišla
zpráva: "Bez komentáře!" ParlamentníListy.cz s ním následně zveřejnily
obsáhlý rozhovor s titulkem: "Zařídil první rozhovor Havla v sovětských
médiích, pomáhal Štětinovi a teď má nálepku 'ruský špion'. Elitní
novinář Sněgirev chce ale svou čest bránit." Ostatně právě Soukup z
Hospodářských novin následně nedostal ruské vízum a v novinách se
spekulovalo o tom, jestli nejde o odvetu. Ruské ministerstvo zahraničí
takové vysvětlení odmítlo.

Novináře Sněgireva na nedávné prezentaci knihy označil zástupce ředitele
Ruského střediska vědy a kultury v Praze Oleg Soloduchin za legendu ruské
novinařiny, která má spousty následovníků. "Měl jsem dvě možnosti.
Odjet domů, ale to bych přiznal svou vinu. A druhou variantou bylo bojovat,
bránit se u českého či evropského soudu. Později jsem se uklidnil a
normálně pracoval dál. Prezident Zeman mi totiž při rozhovoru řekl: 'počkejte,
počkejte, do ničeho se nehrňte, vše bude v pořádku'. Tak jsem se podle
toho zařídil," dodává.

Stále v Česku, přestože nemá akreditaci, pracuje. Píše pro Rossijskuju
gazetu, úřední list ruské vlády, který vychází od roku 1990, a jehož
redakce sídlí v Moskvě. "Sice mi zamini akreditaci neprodloužilo, ale denně
mi odtamtud posílají pozvánky na různé tiskovky, konference a tak dále,"
doplňuje. Nyní třeba plánuje rozhovor s exprezidentem Václavem Klausem
anebo píše obsáhlý článek o budoucnosti Evropské unie, o němž říká:
"Jak se bude rozvíjet Evropská unie, toť otázka. EU je po Brexitu,
Španělsko řeší problémy s Katalánií, o řeckém dluhu se sice nemluví,
ale ten stále existuje. Podle mě je však EU, i přes její problémy, jedním
z nosníků stability ve světě. Její rozpad by znamenal obrovské problémy
pro všechny, Rusko nevyjímaje."

O Praze se stále informuje jako o hlavní základně ruských špionů v
Evropě, až to vypadá, že Pražáci žijí v jednom nekonečném filmu o
Jamesi Bondovi. "Podobné politické hry a špionománie nejsou pro vztahy
našich zemí dobré. Nevím, proč ze mě udělali agenta. Když jsem přijel
jako dopisovatel do Čech, nikoho jsem tu neznal, česky neumím. Naše
velvyslanectví mě pozvalo na oslavy vítězství ve druhé světové válce.
Seznámil jsem se tam s mnoha starými českými komunisty, celkem známými
lidmi, kteří umí rusky. Hodně jsem se pak s nimi potkával. Nejspíš jsou v
hledáčku BIS a z toho to vzniklo," vysvětluje dnes.

Jako novinář pracuje Vladimir Sněgirev už více než padesát let.
Reportáže psal například z konfliktů v Afghánistánu, Iráku, Sýrii,
Libyi, Egyptě a Palestině. Má za sebou také řadu knih a to i o činnosti
tajných služeb, válce rozvědčíků, zrádcích a dvojitých agentech.
Třeba knihu Generál neviditelného frontu o Borisi Solomatinovi, který byl
klíčovou postavou studené války. Také kdysi pomáhal dnešnímu
europoslanci za TOP 09 Jaromíru Štětinovi s organizací cestování po
sibiřských řekách. Navíc zařídil první rozhovor s Václavem Havlem v
sovětském tisku, to se psal ještě rok 1988. Měl kvůli tomu tehdy dost
nepříjemností. Nicméně s obviněním, že by byl sám agentem, se prý
ještě nesetkal. Po tom českém se od něj Štětina odvrátil.

Když mu reportér ParlamentníchListů.cz namítne, že byl při vlastní
cestě Ruskem neustále označován, ať už vážně anebo ve srandě, za
špiona a v Syzrani ho dokonce vyslýchala ruská kontrarozvědka FSB, což
nedávno vyšlo v knize Špionem Běločechů v Rusku, zalistuje v první
kapitole své knihy Jak se líže karta. Kapitola se ostatně jmenuje Agent
neviditelného frontu. Když při listování Sněgirev dojde na konec kapitoly,
ukáže na poslední větu: "Takoví jsme my, rukojmí blbců a darebáků." A
pak dodá: "Pitomci jsou všude. V Česku, v Rusku, v Americe, prostě všude."

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Poblil se Banga? Co jinde zcenzurovali: Přečtěte si smazaný blog o rozruchu
kolem kapely Ortel

Lucie Provazníková se na svém blogu na serveru iDNES zastala hudební skupiny
Ortel a jejího frontmana Tomáše Ortela, které frontman skupiny Gipsy.cz
Radek Banga a další obviňují z šíření nacismu, xenofobie a rasismu.
Její blog byl ale zrušen – údajně po stížnosti bratra Radka Bangy,
Patrika. ParlamentníListy.cz přinášejí text v plném znění.

Provazníková po poslechu čtyřiceti písní Ortelu došla k závěru, že
hudebně sice nejsou písničky žádná sláva, na textech však nic
závadného neshledala. Na rozdíl od textů Radka Bangy. Problémem dle ní
přitom není „údajný“ rasismus českého národa, problémem prý
spočívá v pozitivní diskriminaci menšin, do které se lije neuvěřitelné
množství peněz, a přesto to nikam nevede. „A Ortel to jenom říká
narovinu. Smiřte se s tím, neomarxističtí flusanci. Za rok mu posílám hlas
taky,“ zdůraznila Provazníková.

Z facebookového profilu Lucie Provazníková:

Plné znění textu Lucie Provazníkové:

Tak sem si dala tu „práci“ a poslechla asi 40 písniček pána Ortela.
Abych byla v malbě, když si ho teď každý přežvykuje v hubě a Bangovi se
kvůli němu zapaluje koudel u zadku tak, že vystřelí ze sálu jak cikán ze
sámošky.

Jako úplný hudební laik musim říct, že hudebně nic moc. Ve svých
pivařských rockerských letech – tak před 12 lety – jsem ujížděla na
lepších kouscích. Doteď jsem si říkala, že to ten ortel ve fóglovi
válí prostě proto, že lidi sou nasraný, a to tak, že hodně. Nechat (téměř)
vyhrát v uhlazené komediantské šaškarádě někoho, koho se
neomarxističtí komedianti s IQ brambory snaží mediálně zničit, je prostě
forma protestu. Protestu proti všemu tomu omezování a regulacím. Ale
především proti všem fakticky nevzdělaným kašparům, kteří jen díky
technologiím dnešní doby neživoří na hradních nádvořích, ale čumí na
nás i v obýváku z čumbedny a z titulních stránek blitkovin. Většina z
nich hraje ve státem dotovaných divadlech, kterých je jak nas…, kvalita
nikde. A tyhle výpečky pak kážou lidem, jak jsme xenofobní národ a máme
přijímat uprchlíky.

Ale pak jsem vstřebala ty Ortelovy texty.

Vo čem zpívá Ortel

Pobavila mě píseň Absurdistán: „..pozvu všechny do Prahy, ať to všechno
vidí…jak válej se tam tataři…jak ňáký ženě na hlaváku teče z hlavy
hnis. …co tam dělaj politici, to se nikdo nedoví, asi píšou lobbistům
domácí úkoly. … psychopati na silnici, magoři a vrazi, dnes a denně
potkávám je, naši páni drazí. Páni, co si ve vázankách ruce sobě mejete
a na slušný lidi tak vokatě serete!“

Co je na tom nenávistného? No, přiznejme si, agresivita a nenávist tam je.
Ten pán je trošičku naštvanej. Jenže, málo platné: ten text je pravdivý.
Jestli tím Ortel někoho uráží, je to jen a jen jeho problém. Tak dál.

Píseň Gayparáda. Hned na začátku zpívá o tom, že jemu jako heterákovi
žádná neziskovka prachy na proháňku Prahou nedá. „Pro mě za mě ať si
zadky servou, ať už lesby nebo bukvice. Nepochopim, proč s takovou vervou,
maj potřebu transparentně brázdit ulice.“ Podepsala bych se pod to.
Potřeba veřejně tramtarárovat svoji sexuální orientaci je na
psychiatrické vyšetření. Jestli tím Ortel někoho uráží, je to jen a jen
jeho problém. Pokud vim, nikomu uřezáním pindíka nevyhrožuje.

Písně Mešita a Zůstaň mým domovem jsou jasně namířené proti islámu.
Jak už vzdělaní, moudří lidé ví, každý správný muslim je vrah –
zkrátka proto, že vrahem byl zvrhlík Mohamed a jeho život je pro každého
muslima následováníhodným příkladem. Není problémem Ortela, že
neomarxističtí polomozci nejsou schopni si přečíst základní texty islámu,
Ústavu ČR a Listinu základních práv a svobod a historii muslimské
výbojnosti. Páč pak by ti hysterici zjistili, že Ortel se v těchto dvou
písních prostě jen staví za svoji vlast, a to z dost opodstatněných
důvodů. Vždyť on i v jedné písničce zpívá o tom, že chce ve své
vlasti klid a mír!!!

Určitě jsem neslyšela všechny jeho výplody, možná, že chce někde
někoho našrotovat do špekáčku, ale to, co jsem slyšela, nemá s nacizmem
nic společného.

Nacistické symboly vs. svoboda slova a vyjádření

Prý že lebka s hnátama je nacistický symbol. Tyjo. Je to symbol používaný
v asitak miliardě různých hudebních skupin, hnutí, sekt, ideologií a já
nevím čeho, nebo prostě jako vizuální umění napříč historií od
pravěku až dodnes. To samé platí pro pravotočivý i levotočivý hákový
kříž, který byl pravděpodobně užit již v neolitu, ve všech kulturách
od hinduismu, buddhismu, zoroastriánství, až po moderní Evropu 20. století
značil štěstí – a byl znakem hned několika evropských letectev či
vojenských složek jak před, tak i po 2. sv. válce. Jen kvůli Hitlerovi se
všichni podělali a kvůli omezení svobody slova se bojí tento starověký
symbol štěstí/talisman používat. (Věděli jste, že v Německu nesmíte na
auto chtít značku s písmeny AH, i pokud to jsou vaše iniciály? A celou
řadu „nacistických“ číselných kombinací obsahujících 88. Ano, to je
„svobodná“ Evropa.)

Ale dost Ortela, nechme se kulturně pozvednout Gipsy CZ.

Nachystejte si blicího pytlika a pojďme hodit voko na tvorbu uraženého Radka
Bangy a la Gipsy cz. Jeho tvorbu jsem taky trochu sjela. Nejdřív parafrázuji,
co pronesl v rozhovoru na expres.cz: Ortel je nácek…umělec by měl šířit
pozitivní energii, přinášet radost, poselství, povznášet k něčemu
dobrému…

Naprosto s Bangou souhlasím – to samé tvrdím o vizuálním umění, v
němž se vyznám podstatně víc a vystavené posrané hajzlíky uprostřed
galerií považuji za úpadek společnosti (o tom jindy). Při procházení jeho
textů jsem se málem poblila - doslova. Pro ilustraci jen jeden text – z
písně „Černej kluk“.

Jeden černej kluk hledal takle šuk jakou píču vošuká to mu bylo fuk dal do
kapsy love a už si to klove přímo ven z domu do centra metropole tam r´n´b
klub spousta divnejch tlup kundy ale supr tak zaplatil vstup sotva došel. k
baru pička jako sviň stačilo pár keců a už jdou na drink ožral jí jak
nic po třech panacích hrne si jí co však prijde ani jeden z nich netuší
ještě ani ráno a řekla mu ano šuk už byl jistej už je zaděláno a tak si
tak jdou. už se vocucujou a na dlouhou noc se připravujou sotva dveře zavřou
už mu hulí péro do postele vlezou a jedou jak to bylo dál to už je jedno
protože to podstatný je že tenhle černej kluk teď chcípá na céčko
omámen za jedinou mrdačku je s timhle klukem amen

A tento pán káže o morálce, o tom, že umění má pozvedávat.. No, on tedy
pozvedává zajímavě nechutným způsobem.

Kde je problém?

Menšiny jsou státem chráněné, ba dokonce privilegované do takové míry,
že to většinovou populaci štve. Problém není Ortel. Problém je státní
aparát, síť parazitujících neziskovek, které se svou činností stále
více vzdalují od zájmů většinové společnosti, zatímco podporují
menšiny, které se mnohdy o stát žádným způsobem nezasloužily. Problémem
jsou již výše zmínění komedianti s IQ brambory a hloupí lidé, kteří
chtějí za každou cenu rozvracet stabilní, staletími ověřený
společenský řád, to vše křikem, urážkami prezidenta a zpochybňováním
demokratické volby, urážkami většiny českých občanů a nadáváním
prázdnými, neopodstatněnými slovy bez argumentů: xenofobové, nácci,
islamofobové.

Lidem se asi zkrátka česká kotlina líbí a nechtějí, aby to byla kotlina
černá a zaodpadkovaná. A rozumný lidi se nechtějí vracet do středověku a
pouštět sem ideologii, která ponižuje ženy. Především ale hodně
neziskovek a všech trotlů hajících „práva menšin“ zapomíná, že
demokracie je především o hlasu většiny. A ta většina – sorry, teď to
bude asi rasistické (?)- je v Česku prostě bílá, heterosexuální,
nemuslimská a ateistická.

Většina lidí nejsou rasisté a nechtějí utlačovat menšiny. Zeptejte se
pár lidí, co říkají na Vietnamce. Vsadím se, že prostě ať si
prodávají ty svý fejkový hadry dál, když nikoho neprudí, učí se česky
a posílají děti do školy. Pak se zeptejte na cikány. Na muslimy.

Problém není údajný rasismus českého národa, problémem je pozitivní
diskriminace menšin, do které se lije neuvěřitelné množství peněz, a
přesto to nikam nevede. Ale je to takové hrnečku vař: a hrneček nám pomalu
přetéká.

A Ortel to jenom říká narovinu. Smiřte se s tím, neomarxističtí flusanci.
Za rok mu posílám hlas taky.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
No to je sranda: Za jeden smazaný blog o Ortelu vyskočila hromada nových.
Pane Bango, nečtěte. Nad jedním se čtenář umlátí smíchy

Cenzura. Zrušený blog na iDNES.cz, poté co jeho autorka dala čtenářům
nahlédnout do autorské kuchyně zpěváka Radka Bangy, prezentovaného po
protestu proti ocenění zpěváka Tomáše Ortela jako ctihodná morální
autorita, vyvolal značný rozruch. Zejména po zjištění, že
administrátorem blogů, který jej zrušil, je bratr potupeného zpěváka.

Blogerka Lucie Provazníková, celkem známá svým rázným vyjadřováním a
odmítáním vítací politiky, napsala blog, ve kterém se v reakci na spor
kolem ocenění zpěváka Ortela v anketě Český slavík zaměřila na tvorbu
Ortela a Radka Bangy, který proti jeho ocenění protestoval přímo na
předávání Slavíků a později před novináři rozvíjel teorie, že po
Ortelovi přijde Hitler, a poukazoval na nacistickou symboliku na Ortelově
košili při přebírání ceny.

Ze srovnání básnické tvorby Banga moc dobře nevyšel. Blogerka mu
připomněla jeho hodně šťavnaté texty, pojednávající o znásilňování
nebo užívání drog. Než se však nadála, byl její text z blogu stažen a
pro jistotu jí administrátor blogů na iDNES.cz rovnou zrušil její účet,
aby si nikdo nemohl přečíst ani její dřívější texty. Celkem rychle se
internetem začal šířit příběh zrušení jejího blogu, o to
pikantnější, že administrátorem blogů je v iDNES.cz Patrik Banga (novinář
známý především ze svého předchozího působiště v České televizi),
bratr potupeného zpěváka. A tento zásah skutečně rozlítil mnohé. Kromě
sociálních sítí se začali prezentovat i na samotném blogu iDNES.cz,
někteří s pomstychtivým dotazem směrem k administrátoru Bangovi, jestli je
smaže taky.

Redakce ParlamentníchListů.cz vyzývá autory, jimž jsou na blogovací
platformě serveru iDNES.cz jejich články mazány, aby je zasílali na adresu
redakce@parlamentnilisty.cz.

BLOG LUCIE PROVAZNÍKOVÉ, KTERÝ TO VŠECHNO SPUSTIL

Bloger Tomáš Holek připomněl, že zpěvák Radek Banga skončil v soutěži
o Českého slavíka na pěkném 46. místě. To prý svědčí o tom, že lidé
jeho písně, pojednávající nezaměnitelným způsobem o znásilňování,
fetování a prznění nezletilých, příliš neberou.

Teď tedy místo vyznání kalibru „nastříkám ti to na kozy, nic jinýho si
ani nezasloužíš“, vyjádřil Banga představu, že umělecká svoboda
neplatí pro každého. Bloger Holek se tomuto jeho selektivnímu přístupu ke
svobodě ani příliš nediví. „Patrik Banga, bratr Radka Bangy, pracuje v
cenzurním oddělení redakce iDNES, kde cenzuruje a maže diskusní
příspěvky prezentující tzv. ‚nevhodné‘ názory,“ připomíná. A
ještě pikantnější prý je, když tento cenzurní zásah obhajuje
přítomností vulgarismů, kolikrát stejných, na kterých si jeho bratr
postavil svou uměleckou živnost.

CELÝ BLOG TOMÁŠE HOLKA ZDE

Bloger rovněž připomněl, že Bangu, autora mnoha nepříliš
reprezentativních textů, vyslala dokonce jakási komise reprezentovat Českou
republiku na známou mezinárodní soutěž Eurovize. Tam před diváky z
evropských zemí zcela propadl.

Fakt, že se po tom všem ještě Banga sám prezentuje jako mravokárce, je
podle blogera Holka už jen smutným vyvrcholením celého příběhu.

Tribunál pod předsednictvím Šabatové...

Blogera Michala Zákouckého napadla hypotetická situace, že by někdy
vyhrála Českého slavíka právě skupina Gipsy.cz, ve které zpívá Radek
Banga. Zkusil si představit, co by nastalo, kdyby se situace otočila a
stejným způsobem jako Banga zareagoval v publiku Tomáš Ortel. „Tomáš
Ortel nejdříve zapíská, poté se zvedá ze sedadla a cestou ze sálu za
sebou hlasitě práská dveřmi,“ popisuje bloger.

V tu chvíli by podle něj vypukl celorepublikový poplach. „Na policii
začínají vyzvánět telefony s hlášením o nejhnusnějším rasistickém
útoku v dějinách ČR,“ představuje si Zákoucký. Dále v jeho představě
policisté přestávají kontrolovat lékárničky v povinné výbavě vozidel a
napínají všechny své síly proti rasistovi. „Po hodině a půl
nebezpečné jízdy je 83 metrů od divadla zatčen speciálním komandem police
ČR,“ líčí.

Radek Banga dostal prostor i u Daniely Drtinové:

Při následných domovních prohlídkách se podle něj ještě v noci ze
soboty na neděli zjistí například to, že Ortel má doma 18 párů bot (číslo
18 je považováno za skrytý nacistický symbol, v abecedě se totiž pod
těmito číslovkami skrývají písmena AH, iniciály Adolfa Hitlera), a ve
spíži u něj bylo nalezeno 88 kostek cukru (stejný kód, jenže tentokrát je
to dešifrováno jako Heil Hitler). Ve skříni je pak nalezeno tričko od Hugo
Bosse, který navrhoval uniformy SS, a je jasno.

CELÝ FIKTIVNÍ PŘÍBĚH SI PŘEČTĚTE ZDE

Sugestivní líčení pokračuje svoláním mimořádné schůze Poslanecké
sněmovny, která schválí zvláštní tribunál pod předsednictvím
ombudsmanky Anny Šabatové. Do toho vycházejí pondělní noviny s
poplašnými komentáři Luboše Palaty či Jiřího Pehe, zpravodajství
vládne reportáž z nedělní mše u Salvátora, kde se Tomáš Halík modlí
za spravedlivý trest pro Ortela. Líčení končí rituální popravou,
přenášenou Českou televizí do 130 zemí světa.

Že tento fiktivní příběh nemusí být ztřeštěnou fantazií, podle něj
dokazuje právě příběh blogerky Lucie Provazníkové.

Další začali se smazanou Lucií Provazníkovou solidarizovat a testovat
bdělost Patrika Bangy a jeho blogového oddělení iDNES.cz tím, že rovněž
začali zveřejňovat výplody textařského ducha jeho bratra. „A teď
schválně – skončím na titulu, nebo v koši?“ rýpal do cenzorů bloger
Petr Klouček po náloži nerýmovaných veršů.

Bloger Karel Axamit pak sepsal text „Radek Banga si stoupl pod okap, a teď se
diví, že je mokrej“, ve kterém ale kritizoval zejména jeho bratra
administrátora. „Pokud je Patrik Banga šéfadmin blogu, myslím, že by to
chtělo více nadhledu při propagování blogů týkajících se jeho bratra na
titulní straně zejména v okamžiku, pokud jde vesměs o blogy jednoho
názorového proudu. Tentýž nadhled by to chtělo při mazání diskusí či
rušení blogerů. Současným přístupem je dávána do ruky jen hůl těm, co
poukazují na tendenčnost a cenzuru blogu,“ varuje. Připomíná, že Banga
nechal smazat například příspěvek dokládající, že lebka, kterou měl
Ortel při přebírání Slavíka na košili, opravdu není nacistický znak,
jak jeho bratr zpěvák suverénně vykládal novinářům.

Celý blog ZDE

„Pokud nějaké médium nastaví pravidla, měla by být dodržována. Pokud
dojde k situaci, kdy je u jednoho názorového proudu dodržování těchto
pravidel striktně vyžadováno a jejich nedodržení postihováno, a druhému
názorovému proudu je soustavné porušování těchto pravidel tolerováno,
pak není něco v pořádku a pak se nelze divit kritice, že jde o cenzuru,“
dodává Axamit. A shrnuje, že současnou hysterii zpěvák Banga svými
nesmyslnými obviněními velmi vydatně přiživil, proto by se neměl
skutečně divit tomu, že pod okapem namokl.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Šetřit netřeba? Správa silnic na Pardubicku si pořídila knihy za 96 tisíc.
Nevadí ani to, že jsou osm let staré

„Cílem knihy je zachytit historii, uchovat paměť pro příští generace o
více než tisíciletém vývoji správy a výstavby pozemních komunikací v
našem kraji. Záměrem autorů je seznámit čtenáře s vývojem techniky,"
stojí v publikaci z roku 2009, jejíž dotisk si pořídila Správa a údržba
silnic Pardubického kraje v čele s ředitelem Miroslavem Němcem.

ParlamentníListy.cz byly opakovaně upozorňovány na praktiky marketingových
aktivit, které bez sebemenšího zájmu hejtmana Pardubického kraje Martina
Netolického či jeho koaličních partnerů vynakládá Správa a údržba
silnic Pardubického kraje. Naše redakce získala řadu smluv, které tato
organizace utrácí za vlastní či jinou propagaci.

Jedním z posledních případů je i nákup tří stovek kusů titulu "Silnice
v Pardubickém kraji, historie a současnost". Ty si Správa a údržba silnic
pořídila za 96 tisíc letos v srpnu.

Za titulem podle všeho stojí Máša agency. Firma, u které takzvaná SÚSka
utrácí pravidelně. Vzájemné náklonnosti nevadilo ani to, že kniha je
původně z roku 2009 a nová várka titulů je dotiskem. „Prodávající
touto smlouvou prodává a kupující touto smlouvou kupuje předmět koupě a
tento přijímá do svého vlastnictví za níže sjednanou kupní cenu," stojí
také ve smlouvě, pod kterou je podepsán Miroslav Němec a David Kantor.

Zajímavé je, že původní cena knihy byla 720 korun, současná prodejní
cena však jen mírně překročila tři stovky. Koupit ji přitom můžete
přímo na stránkách suspk.cz, tedy na webu Správy údržby silnic.

Pardubická Máša agency byla založena v roce 2000 a poskytuje "svým
klientům full-servis v oblasti promo, event akcí, public relations, modelingu
a marketingu." Mezi referencemi této firmy jsou například České dráhy, PRE,
Pardubický kraj nebo Eurovia.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist