Instruction: Selecciona'm unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
El Tribunal Constitucional (TC) ja ha posat a mans dels lletrats i els seus serveis jurídics els preparatius del debat d'aquest dijous on decidirà si admet a tràmit o no els tres recursos que C's, PSC i PPC han presentat contra l'acord de la Mesa del Parlament sobre la declaració de ruptura, i també si adopta les mesures cautelars i cautelaríssimes (sense escoltar les parts) que li reclamen C's i PPC perquè suspengui els acords i, per tant, impedeixi que la declaració es pugui debatre el ple del Parlament de la setmana que ve.
Fonts del TC han explicat que la jurisprudència es decanta per permetre la celebració de debats parlamentaris .
D'aquesta manera malgrat que el TC podria admetre a tràmit els recursos –partint de la seva adequació formal- també es podria decantar per no acceptar les mesures cautelars.
Després que els presidents dels grups parlamentaris de C's, PSC i PPC hagin registrat davant les càmeres els seus recursos contra la decisió de la Mesa del Parlament de permetre el debat en ple, els magistrats han trigat poc menys de dues hores a fer pública una nota on anunciaven la seva determinació de debatre la qüestió aquest mateix dijous.
Una celeritat poc habitual –però no inaudita perquè s'ha donat en casos de custòdia de menors- que el TC justifica per la necessitat d'esvair abans de dilluns –data prevista per a la celebració del ple al Parlament- si adopta o no les mesures cautelaríssimes que demanen C's i PPC.
El ple comença a les 10 i els magistrats hauran de decidir si admeten els recursos a tràmit, cosa que habitualment es produeix si no hi ha defectes de forma.
També si apliquen o no la suspensió cautelar dels acords de la Mesa, tal com demanen C's i PPC.
Siguin quines siguin aquestes decisions les justificaran en una providència on exposaran els arguments jurídics que els porten a concloure que cal estudiar el cas i suspendre, o no, el debat de la declaració independentista al ple.
Les mesures cautelaríssimes que demana, per exemple, el PP, implicarien que els magistrats adoptessin la decisió de suspendre els acords de la Mesa i el debat en ple sense escoltar les partís, i tampoc la Fiscalia.
En tot cas, si es decantessin per aquesta solució sí que obririen un termini breu de temps perquè totes les parts presentessin les seves al·legacions, malgrat que la decisió ja estaria presa.
En tot cas, fonts del TC assenyalen que els precedents són favorables a que es permeti el debat de qüestions polítiques als parlaments.
Com a referència, la declaració de sobirania del Parlament del 2013, que es va poder debatre a la cambra catalana i que posteriorment va ser suspesa per unanimitat pel mateix Tribunal Constitucional.
En aquella sentència, malgrat que considerava que la declaració era inconstitucional, també afirmava que existia una "interpretació constitucional" del dret a decidir entès com una "aspiració política a la que s'arribi mitjançant un procés ajustat a la legalitat".
El TC encara tindria oberta una altra possibilitat per resoldre la qüestió abans de dilluns, que és la data en que es preveu que tingui lloc el ple del Parlament.
Consisteix en la convocatòria d'un ple extraordinari per abordar únicament aquesta qüestió.
Tindria lloc, si es produís, entre divendres i dissabte, però ara per ara no es confirma aquesta possibilitat.
Per últim, en el cas que el ple se celebri i s'hi aprovi la declaració de sobirania els magistrats tindran sobre la taula l'endemà de la seva aprovació un recurs del govern espanyol, tal com ha reiterat aquest dimecres Mariano Rajoy.
Aquest recurs portaria incorporada la petició de suspensió cautelar que recull l'article 161.2 de la Constitució, de manera que la declaració independentista quedaria automàticament suspesa per un termini de cinc mesos ampliable a criteri del TC.
Els magistrats volen evitar que el debat sobre la declaració independentista transmeti de nou una imatge de divisió al sí de la seva institució, tal com va passar durant els debats de l'Estatut, i això implica no elevar decisions sobre qüestions on existeixen diferències de fons, com podrien ser les mesures cautelars que demanen PPC i C's.
Per contra, el PSC no ha introduït al seu escrit de 34 pàgines cap petició en aquest sentit, i només reclama que el tribunal declari nul·la –quan pertoqui- l'acord de la Mesa del Parlament.

Response: Aquest dijous, els magistrats del Tribunal Constitucional decidiran si admeten a tràmit els recursos de C’s, PSC i PPC contra l'acord de la Mesa del Parlament sobre la declaració de ruptura. C’s i PPC demanen la suspensió cautelar dels acords de la Mesa, tot i que segons fonts del tribunal, la jurisprudència és favorable a permetre la discussió política.


Instruction: Selecciona'm unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
L'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, ha quedat sotmesa des d'aquest divendres a una qüestió de confiança per aprovar els pressupostos del 2017 davant la seva incapacitat per acordar-los amb l'oposició.
Colau ha retret a ERC i la CUP que arribin a pactes "amb la dreta catalana" a la Generalitat –en referència al PDECat- tot i que "no estan d'acord amb la fiscalitat", i no puguin acordar els pressupostos a Barcelona amb el govern de BComú i el PSC.
"Amb aquell govern es poden posar d'acord amb un pressupost i aquí no.
Sincerament, no s'entén", ha ressaltat.
L'oposició en bloc ha rebutjat els comptes en tres votacions
L'oposició en bloc ha tornat a votar en contra dels pressupostos.
A més, es tracta del tercer revés per a Colau en la recta final d'aquest any, després que també s'hagi quedat sol en les ordenances fiscals del 2017 –impostos i taxes-, de manera que s'hauran de prorrogar les vigents, i tampoc ha pogut aprovar el Pla d'Actuació Municipal (PAM) del mandat, el guió de les polítiques que pretén aprovar el govern.
Un cop el ple ha rebutjat els comptes aquest divendres, l'oposició disposa d'un mes per presentar una moció de censura amb un candidat a alcalde i uns pressupostos alternatius.
No hi ha cap element que faci pensar que l'oposició pugui presentar-la per la seva manca de consens, de manera que transcorreguts els 30 dies Colau quedarà ratificada com a alcaldessa i els comptes, aprovats.
Així mateix va ocórrer amb Trias a punt d'acabar-se el 2013.
Com quan va fer una última crida al diàleg després del primer revés pressupostari, Colau ha reiterat que hagués convocat eleccions si no fos perquè la llei no li ho permet, i creu que el veto de l'oposició va més enllà de la proposta i es deu a les "importantíssimes discrepàncies" entre els grups municipals sobre el model de ciutat.
Colau ha insistit en el fet que veu motius polítics i no programàtics en el "no" d'ERC.
El soci de govern de l'alcaldessa, el socialista Jaume Collboni, ha afegit que "no s'entén" el rebuig de l'esquerra i veu al líder republicà a Barcelona, Alfred Bosch, "supeditat" als designis del líder del partit, Oriol Junqueras.
ERC i la CUP: Colau perd "el nord" i arriba "al seu sostre"
Bosch ha reiterat la seva posició per l'incompliment del govern dels acords sobre el transport públic i el trasllat de la Model, però també perquè els "comuns" "van perdre el nord" en rebutjar "als pressupostos més socials de Catalunya", i l'esquerra quan van pactar el govern amb qui van arribar a titllar de "màfia", el PSC.
La seva homòloga de la CUP, María José Lecha, ha dit que els "cupaires" encara no han decidit donar suport als pressupostos del Govern, i ha avisat a BComú que ha arribat al seu "sostre polític".
Segons ella, el revés dels comptes és "la constatació del fracàs absolut de la retòrica del canvi que pregonaven".
Des de la resta de l'oposició, el principal grup, CiU, ha avisat que no renuncien a explorar una majoria de govern alternativa, voluntat que va anunciar el seu portaveu, Joaquim Forn, en el ple de l'octubre.
Forn ha advertit aquest divendres a Colau que amb altres temes de ciutat "no podrà fer el mateix" que amb els pressupostos, i imposar el pla d'allotjaments turístics (PEUAT) o el tramvia per la Diagonal.
Carina Mejías (C's) ha criticat el tarannà "profundament antidemocràtic" del govern municipal per recórrer a una qüestió de confiança i Alberto Fernández (PP), que són "els pressupostos de la imposició".
Els dos han subratllat que això contradiu el canvi que va prometre Colau en entrar a l'Ajuntament.
El precedent de la qüestió de confiança de Trias
La qüestió de confiança és un mecanisme previst per l'article 197 bis de la Llei Orgànica 5/1985, de 19 de juny, de Règim Electoral General, i no és el primer cop que s'hi recorre a l'Ajuntament.
S'hi va sotmetre a finals del 2013 el predecessor de Colau, Xavier Trias (CiU), per aprovar els pressupostos del 2014.
En el ple on es va vincular l'aprovació dels comptes a una qüestió de confiança, els pressupostos van obtenir el suport de 15 dels 41 regidors: 14 de Trias i un dels dos del grup d'Unitat per Barcelona (UpB), el qual integrava ERC.
En aquell ple es va produir una anècdota, i és que Trias s'havia assegurat el suport dels dos regidors d'UpB però només votar a favor un d'ells, Joan Laporta (Democràcia Catalana).
L'altre, el llavors líder d'ERC, Jordi Portabella, era fora del ple quan tocava votar perquè estava atenent necessitats fisiològiques, segons va relatar ell mateix als mitjans de comunicació, i va afegir que havia oblidat que la votació era nominal.

Response: Colau ha sotmès els pressupostos a una qüestió de confiança, per la seva incapacitat per arribar a acords amb l'oposició, que ha rebutjat els comptes en fins a tres votacions. Si no s'aproven els pressupostos, l'oposició disposa d'un mes per presentar una moció de censura, amb un candidat a alcalde i uns pressupostos alternatius.


Instruction: Selecciona'm unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
La líder dels comuns, Jéssica Albiach, s'ha mostrat partidària que es pugui portar l'amnistia a la taula de diàleg.
"Hem de poder parlar de tot", ha defensat Albiach en una entrevista amb l'ACN.
La líder dels comuns ha dit que en aquest espai "de negociació" s'ha d'aconseguir la resolució del conflicte polític i la llibertat dels presos i que s'ha d'arribar a un acord sobre quina és la millor manera de fer-ho.
Amb tot, Albiach situa com a prioritària la reforma del delicte de sedició del Codi Penal com a via per alliberar els presos, per davant d'altres opcions, com l'amnistia o l'indult.
Després de la suspensió del tercer grau d'alguns dels presos independentistes, Albiach ha exigit al president del govern espanyol, Pedro Sánchez, que faci una proposta amb data i hora per a reprendre la taula de diàleg, i que JxCat deixi de "bloquejar-la".
La dirigent dels comuns reivindica que des de les seves files s'ha "arrossegat" els socialistes a negociar, i que és el president del Govern, Quim Torra, qui posa pals a les rodes per posposar la trobada.
Albiach inclou en el bloc "d'excuses" per "impedir" aquesta reunió la demanda d'incloure-hi un mediador -que ha resorgit de nou des de JxCat i per boca de la portaveu Budó aquesta setmana després de la suspensió del tercer grau.
"Tindria sentit quan tens una contrapart no disposada a negociar, i no és el cas", ha conclòs.
La suspensió del tercer grau després d'un recurs de la fiscalia "només fa encallar el conflicte", per a Albiach, que ha carregat contra la cúpula judicial, "profundament conservadora i que no ha fet net des del franquisme" i que té "les seves pròpies dinàmiques".
De fet, des de les seves files reclamen una reforma del sistema judicial, que inclouria escollir el fiscal al Congrés, i que no sigui nomenat per l'executiu.
De totes maneres, assegura que la fiscalia no té res a veure amb el govern espanyol: "S'equivoca Torra quan fa acusacions de que els comuns som responsables d'aquesta decisió de la fiscalia.
Això és mala fe o no saber com funciona l'Estat", ha acusat Albiach.
Com a prova, ha fet referència a les declaracions de Sánchez en què deixava entreveure que la fiscalia depèn del govern -unes paraules que ha titllat de "fantasmada"-, i ha recordat que "al cap de dos dies va haver de rectificar".
Per això Albiach defensa que davant la decisió "injusta" de la fiscalia només cap "tirar endavant amb la via política", i que això passa per la taula del diàleg.
L'indult, l'amnistia i la reforma del delicte de sedició del Codi Penal són camins "complementaris", cadascun amb els seus 'tempos' i vinculats a la correlació de forces.
Precisament per aquest darrer factor, els comuns dediquen "tots els esforços" en la modificació del delicte de sedició, una tasca en què està centrat el líder dels comuns a Madrid, Jaume Asens.
També subratlla que si fossin el soci majoritari d'aquesta coalició, assumptes com aquests tindrien més velocitat.
Albiach diu que una reforma de l'Estatut no seria "suficientment engrescadora"
La presidenta de Catalunya en Comú Podem al Parlament vol que de la taula de diàleg -una proposta que recorda que portaven ells al programa electoral- en surti una reforma del sistema de finançament, un blindatge del català o avanços en l'autogovern.
I és que Albiach assenyala que en els darrers 10 anys Catalunya no ha crescut ni en recursos ni en autogovern, i que ara aquesta "oportunitat" hi és.
Però tot això no quedaria emmarcat en la reforma d'un nou Estatut, un concepte en què Albiach hi veu ja "massa negativitat".
Creu que això hauria tingut sentit fa deu anys però que, després de la "judicialització del conflicte" probablement no reuniria suficient consens ni seria "suficientment engrescador" en la situació actual.

Response: Albiach ha afirmat que és partidària que l'amnistia sigui discutida a la taula de diàleg i ha instat Sánchez a proposar una data per reprendre la trobada. Albiach considera que la reforma del delicte de sedició és una via més efectiva per alliberar els presos independentistes, però també creu que l'amnistia, l'indult i la reforma del Codi Penal són opcions complementàries.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
El cinquè Forum Edita, coorganitzat pel Gremi d'Editors de Catalunya i la UPF, se celebra aquest dijous a Barcelona, marcat per la crisi del coronavirus.
Sense públic presencial -retransmès en streaming per gairebé 500 inscrits- però amb els ponents a la sala, la jornada debat, precisament, el futur del llibre després de la pandèmia.
L'arrencada del Forum ha comptat amb les intervencions del Ministre de Cultura, José Manuel Rodríguez Uribes, la consellera de Cultura, Mariàngela Vilallonga i el primer tinent d'alcaldia de Cultura, Joan Subirats.
Uribes ha avançat que aviat es convocarà la Taula del Llibre d'àmbit estatal i Vilallonga li ha recordat que Catalunya te plenes competències en Cultura i que el que cal és finançament.
L'arrencada del cinquè Forum Edita ha estat protagonitzada per les intervencions dels representants de les administracions estatal, catalana i municipal de Barcelona.
En representació d'aquesta última, Joan Subirats, ha aprofitat el context per confirmar que tant l'Ajuntament com la família de Joan Marsé, mort recentment, preparen un homenatge a l'escriptor barceloní, tan aviat com ho permetin les circumstàncies de la pandèmia.
De la seva banda, el Ministre de Cultura ha dit que segueix treballant per dur a terme un "gran pacte per la cultura" que impulsi l'activitat cultural, que estaria "en sintonia" amb el Pla Nacional de Recuperació que dissenya el govern espanyol en el seu conjunt.
Apropant-se més al món de l'edició, ha fet l'"anunci" que properament es convocarà la promesa Taula del Llibre, amb representants de tota la indústria i la creació d'un pla estatal de lectura entre els seus objectius.
La consellera Vilallonga ha recelat dels diversos anuncis del Ministre, i hi ha contraposat que el Govern "treballa" per declarar la cultura com a bé essencial.
En aquest sentit, ha calculat que "en els propers dies" hi haurà notícies al respecte.
A més, ha recordat al titular espanyol de cultura que Catalunya té "competència plena" en cultura, i li ha suggerit que el que es necessita del seu Ministeri és finançament: "Que ens ajudi econòmicament, perquè estem necessitats, i nosaltres ja sabrem com els hem de repartir", li ha etzibat.
Patrici Tixis
El paper de les llibreries, les tendències en la distribució o les particularitats de l'edició literària seran objecte de reflexió durant la jornada d'avui.
Una trobada que ha obert Patrici Tixis, president del Gremi d'Editors de Catalunya i codirector del fòrum juntament amb el periodista Sergio Vila-Sanjuán i el catedràtic Javier Aparicio Maydeu (Director del Màster en Edició de la UPF).
Optimista, Tixis ha valorat que durant els mesos més durs de pandèmia, "quan semblava que tot s'ensorrava, els lectors seguien allà".
L'editor ha analitzat la fortalesa del sector malgrat l'adversitat, ha recordat com les vendes es van recuperar amb certa rapidesa des del moment que les llibreries van tornar a obrir, i ha informat que hores d'ara la caiguda global de facturació a l'Estat és del 12% (és a dir, que s'ha venut el 88% de l'any passat en aquest període).
"Sense perdre de vista que és una caiguda sense precedents i amb la mirada posada en l'últim trimestre de l'any", ha assumit, el món de l'edició i en aquest cas el Forum Edita "posarà la mirada en veure què cal aprendre de la pandèmia i quines conclusions cal treure'n", ha apuntat Tixis a manera de benvinguda.
Un Tixis que, d'altra banda, ha tornat a demanar a les administracions que declarin el llibre "bé essencial", sobretot davant l'evolució incerta de la pandèmia i els seus efectes en la mobilitat i el consum.
L'editor també ha reiterat la vella petició de dotar Barcelona d'una "gran estructura" que pugui albergar i representar el món de l'edició.
Els ponents del Forum Edita
Concentrat en una única jornada i sense públic a la sala, la cita ha convocat ponents com Jesús Badenes (del grup Planeta) i Núria Cabutí (de Random House), que posaran sobre la taula alguns dels reptes, però també de les oportunitats, als quals hauran de fer front els grans segells, així com les múltiples característiques de cada especialització.
També participarà Miguel Barrero (del grup Santillana i president de la Federación de Gremios de Editores de Espanya), per parlar de l'edició educativa.
Eva Congil (d'Anagrama) i Fernando Fagnani (de Riverside i Edhasa Argentina), oferiran una perspectiva americana de l'edició espanyola.
Montse Ayats (de l'Editorial Eumo i presidenta d'Editors.cat) compartirà els grans desafiaments que, a partir d'ara, afronta l'edició en català.
La sessió ha arrancat amb l'anàlisi dels consultors Rüdiger Wischenbart i Iñigo Palao, inclourà la intervenció dels llibreters Carme Ferrer i Paco Goyanes, i dels editors Piero Salabe i Sol Salama.
També comptarà amb una ponència sobre distribució de José Manuel Anta.
La trobada es tancarà amb una conferència sobre la propietat intel·lectual d'Hugo Setzer, el president de l' Associació Internacional d'Editors, i amb un diàleg entre els editors Richard Charkin i Jordi Nadal, que intentaran definir les "deu coses sobre edició que mai més seran el mateix".

Response: El cinquè Forum Edita se celebra a Barcelona, amb els ponents a la sala i sense públic presencial. Aquest esdeveniment debat sobre el futur del llibre després de la pandèmia. La jornada també abordarà el paper de les llibreries i les tendències en la distribució. Les administracions espanyoles i catalanes han expressat diferents punts de vista respecte a la cultura.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
El president de la Generalitat, Quim Torra, vol traslladar la taula de negociació a Europa si La Moncloa continua sense pactar l'autodeterminació.
Així ho ha explicat en una entrevista a l'ACN, després de "constatar" que el diàleg amb Madrid fins ara només s'ha traduït en "fotos".
"Prou d'enganyar-nos.
Estan disposats a negociar l'autodeterminació?
Si no, anirem a negociar a Brussel·les i no perdrem més el temps", ha afegit.
Per altra banda, el president demana a l'independentisme una "reflexió" més programàtica que de noms, i insta els partits a compartir punts als programes electorals per "clarificar" el 'Ho tornarem a fer'.
Torra també assegura que la justícia espanyola no limitarà "mai" la seva decisió sobre la data de les eleccions.
Torra ha tornat a exigir al govern espanyol un ordre del dia de la taula bilateral on consti "clarament" que es parlarà de les condicions per a un referèndum d'autodeterminació i de l'amnistia.
"Si no ho veiem en un paper no anirem a la taula de negociació, i l'anirem a buscar a Europa, si cal, com la justícia", ha advertit.
En aquesta línia, el cap del Govern ha instat La Moncloa a respondre si està "disposada" o no a negociar l'autodeterminació: "Si no, que ens ho diguin, i ja anirem a negociar a Brussel·les.
Almenys no perdrem més el temps".
"Oi que hem arribat a la conclusió que és impossible que un independentista sigui jutjat amb neutralitat a l'Estat?
I que estan a punt d'inhabilitar un president per posar una pancarta per la llibertat d'expressió?
Amb el diàleg ens passarà igual, i només trobarem negociació fora de l'Estat", ha asseverat.
Eleccions
El cap de l'executiu manté que té "molt pensada" la data de les eleccions -que manté en secret-, i ha insistit que la prioritat és ara la salut i la vida de la ciutadania.
Torra ha reiterat que no prendrà la decisió en funció de "cap interès personal ni partidista".
"No em limitarà mai en absolut cap data que fixi la justícia espanyola", ha subratllat.
Així, Catalunya anirà a les urnes quan Torra consideri que és "el millor moment" per al país, tenint en compte la situació "complicada" derivada del coronavirus.
De fet, Torra ha demanat que s'acabi el debat sobre la data electoral perquè creu que allunya l'atenció cap a l'epidèmia.
El president alerta que cal centrar-se en el retorn de les vacances i la tornada a la feina i, sobretot, en l'inici del curs escolar: "El país funcionarà si les escoles funcionen".
El president ha relatat que va demanar un informe a la comissió jurídica assessora que expliqués els drets essencials de la ciutadania en la situació d'epidèmia.
A Torra el té "molt preocupat" el dret a vot, i apunta que farà "tot el possible" per garantir-lo.
Unitat programàtica
Torra és optimista de cara a les properes eleccions.
Durant l'acte polític de la fundació de JxCat ja es va mostrar "confiat" que l'independentisme arribés al 50% dels vots -encara no l'ha assolit mai.
A l'entrevista a l'ACN, Torra ha afegit que superar aquesta xifra donaria "una legitimitat immensa" al moviment.
El president creu que l'independentisme ha de fer una "reflexió" més de programa i estratègia, que no pas de noms i lideratges.
I amb la fórmula de l'1-O com a pal de paller.
"El que espero dels partits és una clarificació en els seus programes electorals sobre com tirem endavant el salt col·lectiu que requereix la república catalana", ha explicat.
En aquesta línia, Torra ha recordat que el crit del 'Ho tornarem a fer' es va "alçar" per damunt de tothom com a resposta a la sentència de l'1-O.
I que ell mateix va tornar a proposar l'aposta del "referèndum o referèndum" al Parlament, per retrobar la "complicitat necessària" entre institucions, partits, entitats i ciutadania per fer el "salt col·lectiu".
"Aquest hauria de ser el gran debat en l'independentisme", ha reflexionat.
Al mateix temps, Torra també ha demanat a l'unionisme català que faci la seva pròpia autocrítica, amb propostes sobre com afrontar la situació actual: "Com pensen abordar el fet que a l'Estat l'importi molt poc o gens parlar dels fons comunitaris que corresponen a Catalunya?", ha preguntat.
Candidata Borràs?
Torra, que no es farà militant del nou partit de JxCat però que hi dona suport, considera que l'exconsellera del seu Govern i actual líder de l'espai a Madrid, Laura Borràs, seria una bona candidata "efectiva" de la llista electoral: "Suposo que hi ha altres noms però ella ha demostrat una gran solvència a tots els nivells".
Amb tot, Torra ha deixat clar que no té un nom preferent i que, en cas de ser preguntat per altres possibilitats, segurament podria parlar-ne igual de bé.
El president insisteix que seran les bases del partit les qui prendran la decisió en unes primàries.

Response: Torra vol traslladar la negociació per l'autodeterminació de Catalunya a Brussel·les, si Madrid continua sense pactar. Ha demanat a l'independentisme reflexionar més programàticament que per noms, i ha exigit un ordre del dia per la taula bilateral que inclogui el referèndum. Sobre les eleccions, no pren una decisió en funció de cap interès personal i manté la data en secret.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
El Departament de Justícia ha lliurat aquest dissabte la nul·litat de 45 judicis franquistes a Taradell (Osona).
La consellera Lourdes Ciuró i l'alcaldessa Mercè Cabanas han entregat els documents de reparació jurídica a familiars de 45 represaliats nascuts o residents a la població osonenca.
El document acredita la nul·litat de les sentències i les resolucions de les causes instruïdes i dels consells de guerra a què van ser sotmeses pel règim franquista.
Es tracta de víctimes que van ser jutjades pels tribunals franquistes i condemnades a duríssimes penes de presó o condemnades a mort i executades després d'un judici sumaríssim.
"Reivindiquem el dret a la veritat, a la justícia i al reconeixement de les víctimes", ha apuntat Ciuró.
"Aquests judicis van ser un instrument repressiu per atemorir i sotmetre la població al pensament únic", ha continuat la titular de Justícia, que també ha remarcat la importància de reparar històricament les víctimes.
"Encara avui hi ha qui defensa i blanqueja aquella dictadura i aquell cop d'Estat contra la legítima segona República, i no ho podem permetre", ha recordat Ciuró.
"Davant la persistència del feixisme, nosaltres reivindiquem i exercim el dret a la veritat, a la justícia, al reconeixement i a la reparació de les víctimes", ha insistit la consellera de Justícia, que ha animat totes les famílies que van patir aquestes causes a sol·licitar el document de nul·litat de judicis sumaríssims i de sentències franquistes.
"A dia d'avui ja hem rebut i tramitat 5.641 sol·licituds de nul·litat, però encara queden milers de persones que ho poden demanar", ha constatat Ciuró, que igualment ha destacat que l'acte de reparació es faci el dia en què "fa justament 46 anys que va morir l'ideòleg d'aquella ignomínia, el general colpista que durant 36 anys va instaurar i mantenir una dictadura amb un poder repressor implacable".
L'acte de lliurament dels documents de nul·litat ha comptat amb l'assistència de familiars dels 45 represaliats, a més del director general de Memòria Democràtica, Toni Font, i s'ha organitzat en el marc de les V Jornades de Memòria Democràtica d'Osona Repressió, Resistència i Clandestinitat, 1936-1975.
Les víctimes de Taradell: una desena de condemnats a mort
Entre les quaranta-cinc víctimes de Taradell, n'hi ha una desena que van ser condemnades a mort, vuit de les quals van morir afusellades al Camp de la Bota, a Barcelona.
Entre aquest grup hi havia l'exalcalde de la població, Ramon Blasi, que va morir executat l'any 1939, després de ser acusat d'adhesió a la rebel·lió militar amb responsabilitats polítiques i condemnat en un consell de guerra sumaríssim.
Pel que fa a la resta de víctimes, la majoria van ser condemnades a llargues penes de presó, que anaven des dels dotze, quinze o vint anys de reclusió temporal fins a la reclusió perpètua.
En una primera instància, els processats van ser conduïts a la presó de Vic, des d'on van ser traslladats més tard a la Model de Barcelona.
Alguns d'ells, després, van ser derivats a les presons de Santander o València.
És el cas del mestre de Taradell, Anastasi Aranda.
Va ser jutjat dos cops, va complir pena a València i, posteriorment, se li va treure el títol de mestre i va ser exclòs del servei educatiu.
També van complir penes de presó l'exalcalde Adolf Roca i l'agutzil de la localitat, Fulgenci Sánchez.
A Taradell hi va haver unes vuit víctimes més de judicis franquistes, les famílies de les quals encara no s'han pogut localitzar.
5.641 sol·licituds d'anul·lació, el 70% fetes per correu electrònic
A Catalunya, es van fer més de 69.000 processos judicials militars per causes polítiques durant la dictadura de Franco, segons dades de l'Arxiu Nacional de Catalunya.
D'ençà de l'aprovació de la Llei de reparació jurídica de les víctimes del franquisme, l'any 2017, 5.641 persones han sol·licitat l’anul·lació de judicis sumaríssims i sentències franquistes.
Aquest document el poden demanar les víctimes dels tribunals franquistes des de 1938 fins a 1978, els seus familiars i altres persones interessades, a través del web del Departament de Justícia o a través del telèfon 012.
El 70 % de les sol·licituds s'ha fet per correu electrònic i la resta, presencialment a les oficines d'atenció ciutadana de tot Catalunya.
La Direcció General de Memòria Democràtica fa difusió de la possibilitat d'obtenir l'acte d'anul·lació i dona suport als ajuntaments i les entitats que decideixen fer un acte públic de lliurament de documents de reparació a les famílies de les persones processades.
El document ‒on consta el nom i els cognoms de la persona processada pels tribunals militars il·legals de la dictadura‒ acredita la nul·litat del judici i restableix l'honor, la dignitat i la memòria de les víctimes dels tribunals franquistes.

Response: El Departament de Justícia ha lliurat la nul·litat de 45 judicis franquistes a Taradell. El document acredita la nul·litat de les sentències i resolucions de les causes instruïdes pel règim franquista. Les famílies que van patir aquestes causes poden sol·licitar el document de nul·litat de judicis sumaríssims i de sentències franquistes.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
"No pot ser que algú d'Osona Nord que agafi el tren per anar a treballar a Barcelona no pugui arribar abans de les 8 del matí".
Així de contundent es mostra el portaveu del col·lectiu Perquè no ens fotin el tren, Oriol Capdevila, satisfet de tota la feina que la plataforma ha realitzat durant aquests tres anys de vida, però també amb moltes ganes de seguir endavant amb les reivindicacions.
En aquest sentit, una de les principals fites que els resta per aconseguir és que s'estableixi una correcta racionalització dels horaris a tota la línia 3 de Rodalies, per fer que la mobilitat sigui més efectiva per als usuaris.
Manllevant les paraules del nou conseller de Territori i Sostenibilitat, Josep Rull, qui va dir que volia ser un "corcó" per a Renfe, Rodalies i Adif, la plataforma assegura que, "si realment fa el que diu", estaran al seu costat.
Un cop al mes, el col·lectiu Perquè no ens fotin el tren es reuneix amb cassoles i xiulets en diverses estacions de la línia R3 per fer sentir les seves reivindicacions.
El grup va néixer ara fa tres anys a Torelló amb motiu de l'anunci que es volia prescindir del personal de l'estació de la capital del Ges.
Capdevila ha explicat a l'ACN que gràcies a les concentracions mensuals que es van produir, finalment no es va tancar i l'estació segueix oberta amb personal que atén els usuaris.
Mirant enrere i fent balanç, Capdevila s'ha mostrat molt satisfet d'haver aconseguit també la tarifació integrada de les poblacions d'Osona Nord i el Ripollès a les zones 6 i 7, tot i que al Ripollès "ens hauria agradat que fos més".
El portaveu també ha assenyalat que l'autobús exprés que va posar en marxa la Generalitat aquest estiu, "nosaltres no ho buscàvem", però admet que ha estat un guany pels usuaris del transport públic en general.
El cavall de batalla del grup per als propers mesos serà seguir reclamant una racionalització dels horaris, "perquè tenim uns horaris a la línia eficaçment discutibles".
Capdevila troba "absurd" que una persona que viu a Torelló o a Ripoll i que vulgui anar a Barcelona a treballar no hi pugui arribar abans de les 8 del matí, però algú que visqui a Barcelona i vulgui anar a treballar a Ripoll sí que pugui fer-ho.
Una altra de les reivindicacions que el col·lectiu està decidit a aconseguir és que si es vol convertir Torelló en una estació de "referència" per a Osona Nord i la Garrotxa, caldria un pàrquing de cotxes degudament dimensionat a tal fi.
Capdevila ha explicat que en breu s'iniciaran els primers contactes amb l'Ajuntament.
L'accessibilitat a les estacions de tota la línia serà un dels punts forts en les futures reivindicacions.
En aquest sentit, Capdevila ha explicat que l'R3 té "greus problemes" que provoquen que persones amb mobilitat reduïda trobin impediments per pujar o baixar del tren.
Per exemple, hi ha estacions adaptades per a persones que van en cadira de rodes, però no s'avisa els usuaris per megafonia que està a punt de passar un tren adaptat.
O també es dóna el cas que hi ha andanes petites que, quan acullen un tren de llargues dimensions, els usuaris que volen baixar dels vagons que queden fora de l'andana ho han de fer salvant un important desnivell.
"Rull nosaltres també som uns corcons, volem solucions" serà el lema reivindicatiu de la concentració que aquest divendres a les 7 del vespre ha convocat la plataforma Perquè no ens fotin el tren a l'estació de Torelló.
La concentració, oberta a tothom, servirà per celebrar el tercer aniversari del grup amb un pastís, però sense deixar de banda les reivindicacions.
Com a cada trobada, els assistents faran sonar les cassoles i els xiulets al pas del tren.

Response: "Perquè no ens fotin el tren" és un col·lectiu que pretén millorar els serveis de Rodalies de la comarca d'Osona, ja que actualment no és possible arribar a Barcelona abans de les 8 del matí. El seu portaveu, Oriol Capdevila, manllevant les paraules del conseller Rull, ha dit que també seran un "corcó" fins a millorar el servei.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
El conseller d’Hisenda i Model Econòmic, Vicent Soler, ha avançat que la Generalitat Valenciana estudia denunciar davant de la Junta Electoral, l’anunci de l’arribada de 991,2 milions d’euros, procedents del Fons de Liquiditat Autonòmic (FLA), per part del ministre d’Hisenda en funcions, Cristóbal Montoro, perquè considera que el Govern ha utilitzat estos fons com “un argument electoral”.
A més, Soler ha criticat que, malgrat l’anunci del ministre, els diners no ha arribat a la Comunitat, tot i que espera que siga a partir de la setmana que ve quan es comencen a pagar les factures de proveïdors de la Generalitat.
Així ho ha indicat Soler als mitjans de comunicació abans de participar a la presentació del llibre ‘Per una nova via valenciana.
Bases i propostes econòmiques per al futur’, acompanyat pel conseller d’Economia Sostenible, Rafa Climent, i del president de la patronal Cierval, José Vicente González, en ser preguntat per la visita de Cristóbal Montoro a València.
Per a Soler, Montoro “senzillament volia fer del FLA un argument electoral” a tan sols quatre dies dels comicis d’este diumenge 26 de juny.
“Què volia vindre quatre dies abans de les eleccions per dir que arribaven 990 milions?, s’ha preguntat Soler per a recalcar que l’anunci del ministre és “patètic i un insult a la intel·ligència dels valencians” perquè “amb els diners de tots no es pot jugar de la manera tan increïble”.
Alhora, Soler ha criticat que atribuïra al Consell el retard de l’arribada dels diners per no presentar el pla d’ajust “en temps i forma” ja que ha subratllat que el seu departament va pujar les factures a la plataforma de pagaments del FLA el 10 de juny, quan Hisenda va establir de límit fins al dia 13.
“Fins i tot ens avancem”, ha remarcat Soler, qui ha incidit que el desembre també la Generalitat va complir amb el termini estipulat per Hisenda.
Per tant, creu que els arguments que va donar este dimecres Montoro a València per a justificar la demora de l’arribada de crèdit a la Comunitat són “esperpèntics” i “no tenen res a vore amb la realitat”.
“Són una raó sense raó”, ha sostingut Soler.
A més, ha considerat que les paraules del ministre en funcions són “un desmèrit” a la tasca que desenvolupen els funcionaris valencians que “són els mateixos que l’any passat i fan el mateix que l’any passat”, quan era conseller el popular Juan Carlos Moragues.
“HO FEM TOT”
Vicent Soler ha reprovat que Hisenda haja estat durant este temps fent exigències conforme la Generalitat anava “complint el que es demanava”.
Així, ha explicat que el Ministeri ha demanat negociar el pla d’ajust del Consell, que en un va principiar va establir en 1.300 milions, i que, després de “llargues negociacions”, va quedar en 78 milions de fons d’acord de no disponibilitat i 92 milions de retencions de crèdit.
“Això té un cost de temps, però així i tot el 3 de juny presentem el pla ajustat a esta negociacions que havíem fet”, ha defensat el conseller qui ha explicat que “simultàniament” se’ls va requerir l’adhesió a un contracte amb Farmaindustria, l’establiment de relacions informàtiques amb un programa i una nova versió del Pla Econòmic Financer (PEF) i tot es va complir i es va enviar en temps.
“Ho fem tot”, ha reivindicat Soler.
Per tant, segons la seua opinió és tot “un procés boirós” i “Montoro sol volia quedar-se a quatre dies de les eleccions i anunciar això”, ha reiterat per a agregar que l’any passat la Generalitat per estes dates havia rebut “gairebé 3.000 milions” de liquiditat, mentre que este 2016 “sol 500 milions”.
“Amb això està tot dit”, ha afirmat.
Ha recalcat que la liquiditat cal per a disposar de tresoreria per a pagar a famílies, empresaris i proveïdors i ha lamentat que si el Consell no tenen recursos econòmics és perquè “ell –Montoro– no dota de liquiditat a la Generalitat”.
“És d’una perversitat inimaginable”, ha tancat Soler.

Response: Vicent Soler, conseller d’Hisenda i Model Econòmic de la Generalitat Valenciana, planteja una possible denúncia davant de la Junta Electoral. La Generalitat considera que el ministre d'Hisenda en funcions, Cristóbal Montoro, ha anunciat l'arribada de 991,2 milions d'euros del Fons de Liquiditat Autonòmic per usar-lo com a "un argument electoral" només quatre dies abans dels comicis del 26 de juny.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
El delegat del govern espanyol a Catalunya, Enric Millo, s’ha reunit aquest diumenge a la tarda amb dos congressistes nord-americans.
Són el republicà de Califòrnia Dana Rohrabacher, president del Subcomitè d’Europa de la Cambra de Representants, i Brian Higgins, membre del Partit Demòcrata, i representant per Nova York a la mateixa institució.
Millo ha assegurat que la lluita contra el gihadisme ha centrat la trobada a la delegació del govern.
I ha apuntat que ‘cap al final’ de la reunió, Rohrabacher ha exposat el seu punt de vista sobre el dret a decidir i el referèndum a Catalunya.
Per Millo es tracta d’una ‘opinió personal, simpàtica, com la que té amb altres qüestions vinculades a altres temes molt peculiars i singulars’, ha afegit referint-se implícitament sobre unes declaracions sobre el canvi climàtic del republicà.
Millo ha assegurat que el congressista li ha dit que entén que el referèndum d’independència és ‘il·legal’ però que defensa que ‘estaria bé fer-lo perquè quedi clar que guanya el ‘no”.
Millo li ha reiterat la posició del govern espanyol ‘no té res a veure’ amb un resultat potencial sinó amb la ‘legalitat democràtica vigent’.
Pel delegat del govern espanyol, el congressista republicà defensa el referèndum perquè ‘potser seria millor fer-lo per acabar amb aquest debat’.
Sobretot i el ‘no’ ha de guanyar.
Millo ha assegurat que Rohrabacher li ho ha traslladat des del respecte a la legalitat i des d’una posició ‘de no ingerència’ en la política catalana i espanyola, i sense representar ni l’opinió del seu partit ni del govern dels Estats Units.
El congressista republicà va defensar el dret a decidir de Catalunya, després d’una compareixença a Washington del Secretari d’Afers Exteriors de la Generalitat, Roger Albinyana.
‘No veig cap raó per la qual la gent de Catalunya no pot decidir sobre si vol ser part d’Espanya, com qualsevol altre poble, té el dret a decidir’, va asseegurar Rohrabacher en declaracions a la premsa.
Millo ha afirmat que Rohrabacher també s’ha mostrat ‘sorprès’ quan la delegació espanyola li ha explicat les competències de Catalunya en ‘educació, cultura i fiscalitat’: ‘Ha reconegut que estem molt ben organitzats’, ha afirmat.
Segons Millo, el congressista Higgins no s’ha posicionat sobre la qüestió.
En atendre els mitjans després d’una hora i mitja de reunió, el delegat del govern espanyol ha assegurat també que la visita de la delegació nord-americana té ‘bàsicament finalitat de caràcter europeu’.
Així, han posat sobre la taula les ‘mesures i accions que emprèn el govern espanyol en la lluita contra aquest fenomen i sobre els elements de cooperació entre els diferents països que afavoreixen el resultat d’èxit en aquesta lluita’.
Millo ho ha exemplificat amb dades sobre detencions, mecanismes de control i la ‘satisfacció fins a dia d’avui per l’èxit assolit’ des del 2004.
El delegat del govern espanyol ha explicat també que els congressistes han exposat, al seu torn, la política del president dels EUA, Donald Trump, ‘en aquests moments’.
Les dues parts han valorat l”excel·lent relació de cooperació’ entre els serveis d’intel·ligència dels dos estats: ‘És un repte compartit, de caràcter global’.
Per tot plegat, Millo ha assegurat que la reunió ha estat ‘cordial, positiva i respectuosa’.
La trobada s’ha produït dues hores abans que els dos congressistes es reuneixen al Palau de la Generalitat amb el president català, Carles Puigdemont.
De fet, Rohrabacher es va reunir amb Puigdemont el passat 29 de març al Capitoli de Washington en el marc del viatge oficial del president de l’executiu català als EUA.
A la trobada a la delegació del govern espanyol també hi havia el general de divisió cap de la Guàrdia Civil a Catalunya, Ángel Gozalo; el cap regional d’operacions comissari principal de la Policia espanyola, José Jiménez Lacasta; i el subdelegat del govern espanyol a Barcelona, Emilio Ablanedo.

Response: La trobada d'Enric Millo, delegat del govern espanyol a Catalunya, amb dos congressistes nord-americans s'ha centrat en la lluita contra el gihadisme. Al final de la reunió, el congressista li ha dit que el referèndum és il·legal, però que estaria bé fer-lo perquè quedi clar que guanya el "no". Millo ha matisat que és una "opinió personal" del congressista.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
Les dues organitzacions han informat d’aquest procediment en un comunicat emès després que els Mossos desallotgessin ahir la nau en la qual se celebrava la festa des del 31 de desembre, acció en la qual van detenir dos dels organitzadors, van imputar-ne a cinc i van identificar 215 assistents de diverses nacionalitats.
Les patronals dels locals d’oci nocturn avancen en la nota que exerciran l’acusació popular per un delicte de desobediència, en el marc de les restriccions per la pandèmia del coronavirus, ja que, segons afirmen, “el Codi Penal no preveu com a delicte les conductes relacionades amb la propagació de malalties i epidèmies”.
La conselleria d’Interior va requerir ahir a la fiscalia que determini si els organitzadors de la festa van poder cometre també un delicte contra la salut pública, assumpte sobre el qual encara no s’ha pronunciat.
Les patronals avancen també que demanaran al govern espanyol que impulsi la modificació del Codi Penal per castigar aquelles conductes com a delicte, com passa en altres països, ja que, asseguren, les sancions econòmiques que s’imposen ara per fets similars “no es cobren mai”.
Amb l’actual legislació, raonen les entitats patronals, si de la festa es deriva alguna infecció greu o la mort d’una persona, no es podria acusar els organitzadors d’un delicte de lesions o d’homicidi, i subratllen que, en qualsevol cas, si es donessin aquestes eventuals, les circumstàncies de la festa farien “molt difícil demostrar la relació causa-efecte”.
Segons les dues organitzacions, amb l’actual legislació els organitzadors només s’hauran d’enfrontar a un any de presó per un presumpte delicte de desobediència i una multa de fins a 600.000 euros.
Els Mossos d’Esquadra i la Policia Local de Dosrius han desallotjat avui onze caravanes amb gent que venia de la ‘rave’ de Llinars del Vallès.
Després d’acabar la festa a Llinars, les caravanes es van instal·lar a la zona del Pou de Glaç de Canyamars, ha informat l’Ajuntament de Dosrius en un piulet que ha recollit Europa Press.
En conèixer el succés, el regidor de Seguretat Ciutadana, Lluís Farrerons, es va posar en contacte amb el director general dels Mossos, Pere Ferrer, per alertar del cas.
La policia local d’Arenys de Mar també ha desallotjat una vintena de vehicles que provenien de la ‘rave’ de Llinars i que s’havien instal·lat a la platja d’Arenys.
Segons fonts municipals, cap a les 11 del matí han rebut avisos de veïns del municipi que alertaven que hi havia diverses furgonetes i camions arribant a la zona.
Poc després el cos policíac ha identificat i denunciat els propietaris dels vehicles –onze en total– i els ha convidat a marxar.
Tot i això, han anat arribant escalonadament més assistents de la festa de Llinars i en una segona i tercera tongada s’han desplaçat a la zona cinc i quatre vehicles més, respectivament, que també han estat desallotjats.
A quarts de cinc de la tarda el dispositiu policial segueix actiu.
Segons fonts de l’Ajuntament, la majoria de persones que s’havien intentat instal·lar a la platja són estrangeres.
Segons fonts dels Mossos, després del desallotjament a Llinars els participants a la macrofesta s’han anat dispersant per altres zones del territori.
La policia ha assegurat que ja no els consta cap assentament.
Tot i això, sí que han detectat que alguns dels assistents a la ‘rave’ han ocupat un local privat a Tagamanent, però segons el protocol els Mossos no actuaran fins que no hi hagi denúncia del propietari.
Aquest dilluns és previst que passin a disposició del jutjat de guàrdia de Granollers els dos detinguts per haver organitzat la ‘rave’.
Es tracta d’una dona de 29 anys holandesa i amb veïnatge a Amsterdam, i un home de 22 anys, de nacionalitat espanyola i amb domicili a Tarragona.
En l’operatiu es va identificar 215 persones, que seran denunciades per vulnerar la normativa vinculada a les restriccions sanitàries amb multes de 3.000 euros, mentre que els organitzadors hauran d’afrontar sancions de fins a 600.000 euros.
Segons han informat fonts dels Mossos d’Esquadra a l’ACN, no es té constància d’antecedents en cap dels dos acusats, que van ser detinguts al mateix lloc on se celebrava la festa i van ser traslladats a la comissaria del cos a Granollers.

Response: La patronal d’oci nocturn exercirà l’acusació popular per un delicte de desobediència, en el marc de les restriccions per la pandèmia, contra els organitzadors de la festa rave que va aplegar a Llinars del Vallès uns 215 assistents de diverses nacionalitats. Després d'aquesta festa, s'han desallotjat 11 caravanes a Dosrius i una vintena de cotxes a la platja d'Arenys.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
Aquests darrers mesos desenes de places, carrers i passeigs a Catalunya han pres un altre nom: ara s’anomenen ‘del Primer d’Octubre’ o ‘del Referèndum’.
Aquest canvi ha estat sobretot impulsat per la societat civil, que considera que el referèndum és un fet prou rellevant per a atorgar-li un valor històric.
Serà, doncs, tot un homenatge que romandrà a la memòria col·lectiva.
Aquests indrets solen ser situats on aquell dia es va votar o hi va haver violència policíaca.
En alguns casos, a més, el canvi de nom ha servit, de passada, per a eliminar referències a la dictadura franquista, a la constitució o a la monarquia.
Un exemple és l’actual plaça del Referèndum de Girona, que fins al 21 d’abril era ‘la plaça de la Constitució’.
És davant el Col·legi Verd, un dels centres electorals assaltats per la policia espanyola.
El canvi va ser proposat per algunes iniciatives populars i va tirar endavant gràcies els vots favorables del PDECat, ERC i la CUP.
‘No hi ha noms neutrals, el fet de tenir-ne un o un altre és una presa de posició’, diu l’historiador Pep Cruanyes.
‘Darrere aquests canvis hi ha una intencionalitat política: la constitució, que havia de garantir els nostres drets, ha servit com a excusa per a exercir la violència i impedir una votació.
Substituir un nom per l’altre té una significació’, analitza.
Però aquesta plaça de Girona és només un exemple, i trobem casos semblants a Alcover, Vila-seca, les Planes d’Hostoles, les Preses, Sant Feliu de Pallerols, la Vall d’en Bas, Arbúcies, Fontcoberta, Cadaqués, Cornellà del Terri, Banyoles, Santa Cristina d’Aro, Pals, Jorba, Riudecanyes, Vilanova i la Geltrú, Sitges, Fonollosa, el Palau d’Anglesola, Tàrrega, Cervera, Balaguer, les Borges Blanques, Móra la Nova, Sant Carles de la Ràpita, Roquetes, Mollerussa o Ripoll.
Aquesta llista ha de créixer més, perquè és previst que les setmanes o mesos vinents siguin aprovats més canvis com aquests.
‘És normal de voler deixar constància del Primer d’Octubre, perquè la gent considera que és un fet destacat en la història del país’, diu l’historiador.
I afegeix: ‘Va ser un dia en què la ciutadania es va mobilitzar i en què hi va haver una repressió forta.
Si es posa el nom a una plaça, es fa evident aquesta reivindicació.’
L’espai públic no és neutral
El nom de l’espai públic no és mai neutral; pot respondre a motius populars o ser fruit d’una decisió política marcada pel poder o bé pels ciutadans, sovint per a commemorar un esdeveniment o un personatge històric.
Així i tot, també és possible que l’institucional no coincideixi amb el més estès entre la gent.
La disputa pels noms de l’espai públic és palesa si ens fixem en els canvis al llarg de la història.
Durant el franquisme, el fet d’anomenar un carrer o una plaça pel nom que no era l’oficial ja era tota una oposició, tota una protesta.
Un bon exemple de la manera com juga el poder a l’hora de provar de crear un relat mitjançant el nomenclàtor és la plaça entre la Diagonal i el Passeig de Gràcia de Barcelona.
Durant la Segona República espanyola es deia ‘Pi i Maragall’, durant el franquisme va convertir-se en la plaça ‘de la Victòria’; després del cop d’estat fallit del 1981, l’ajuntament va anomenar-la ‘Joan Carles I’.
Finalment, va rebre el nom de ‘el Circ d’Oros’, com popularment havia estat coneguda sempre.
‘Cap d’aquests canvis no és banal, és una manera de l’ajuntament de prendre partit’, opina Cruanyes.
De la mateixa manera, el nomenclàtor de l’Eixample va ser instaurats durant la Renaixença per a reivindicar la història de Catalunya.
‘Era una manera de dir: “tinguem memòria d’aquests fets que són importants per a la nostra història”‘, diu Cruanyes.
Per tant, no és neutral tampoc que encara hi hagi espais públics amb la nomenclatura franquista.

Response: La societat civil impulsa alguns canvis de nom de places, carrers i passeigs de Catalunya per donar valor històric al referèndum. Aquests canvis també han servit en alguns casos per suprimir al·lusions al franquisme, la Constitució o la monarquia. Un exemple és la plaça de la Constitució de Girona que des del 21 d'abril s'anomena plaça del Referèndum.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
La número dos de la CUP a les eleccions del dia 27, Anna Gabriel, ha alertat que després de les eleccions pot haver-hi possibles ‘sorpreses’ en els pactes postelectorals.
Creu que poden arribar a acords polítics amb Catalunya Sí que es Pot ‘si defensa una ruptura amb l’estat’.
Sobre aquesta formació ha dit: ‘Entendríem que, quan defensen obrir un procés constituent, bona part dels vots són partidaris de començar a exercir el dret de decidir en tots els àmbits, també el nacional’.
D’una altra banda, ha expressat dubtes sobre la voluntat independentista de Junts pel Sí i ha emplaçat aquesta candidatura a aclarir si continuaria treballant ‘pel peix al cove’ i ‘per no posar en joc els seus interessos’.
I encara ha anat més enllà quan ha dit: ‘Ens fa por que alguns sectors de Junts pel Sí treballin en la direcció d’esperar que passin les eleccions espanyoles, que es refredi l’agitació i oferir una proposta de nou pacte amb l’estat que inclogui més recursos i més competències.’
Gabriel ha dit que en el programa de Junts pel Sí no hi havia trobat res que qüestionés l’obediència a la legalitat espanyola.
‘Això –ha dit– ens preocupa perquè es plantegen una declaració simbòlica de sobirania per començar a preparar les estructures d’estat, però han perdut un temps preciós per a preparar-les.’
Segons ella, la declaració simbòlica ‘no té cap conseqüència pràctica’ i, per això, la CUP és partidària de la desobediència després del 27-S en aspectes com la llei Wert, la llei ‘mordassa’ o la de l’avortament.
Possibilitat de donar suport a un govern de concentració des de fora
La CUP donarà suport a un govern de concentració?
El cap de llista, Antoni Baños, ha dit: ‘Sí que hi podem donar suport: depèn de qui el formi i de què facin.’
Si aquest govern ha de ser ‘per la ruptura amb l’estat, per iniciar un procés constituent, per revertir les polítiques d’austeritat i per aplicar un pla de xoc des del minut zero ens hi trobaran’.
Això sí, ha volgut aclarir que no entrarien al govern.
Tot dos han remarcat que la CUP no avantposaria res que tingués a veure amb els interessos de partit.
‘Mai no demanarem res per a nosaltres perquè no ens interessen els càrrecs ni les carreres polítiques.
Hem vingut aquí a servir el clam majoritari del país i això exigirem a la resta de formacions’, han dit.
Anna Gabriel ho ha reblat així: ‘No facilitarem un nou règim del 78 i no som aquí per a pactar noves transicions ni per a tornar a defraudar tanta gent com sovint han fet les esquerres i les dretes.’
No al lideratge de Mas
Anna Gabriel també ha alertat d’allò que a parer seu és un risc: ‘Que ens oblidem de què han estat els governs de CiU aquests últims anys.’
I han afegit: ‘No entenem per què Mas només és vist com algú que defensa les llibertats del país i no com algú que ha estat responsable directe polític de privatitzacions, retallades i polítiques antisocials.’
I ha afegit: ‘No entendríem que s’engegués un procés independentista amb una persona que s’identifica amb això.’
I ha resumit la posició del partit així: ‘No ens tremolaran les cames per fer possible la independència, però, alhora, no som accessoris ni crossa.
Representem una voluntat popular molt legítima i la gent ens demana que siguem valents davant de la corrupció.’
Antipatriarcal, anticapitalista, Països Catalans i internacionalista
Baños ha fet també un resum dels eixos principals del seu programa, que ha sintetitzat en quatre: antipatriarcal, anticapitalista, de Països Catalans i internacionalista.
El Principat, ha dit, ‘no és el germà gran ni el centre dels Països Catalans.’
I ha dit rotundament que la CUP ‘creu en la nació sencera’.
Un altre dels punts destacats és un pla de xoc immediat per a lluitar contra la pobresa i aconseguir que ‘els catalans puguin menjar tres àpats el dia’.
En referència a la llengua, la CUP vol que el català i l’occità siguin ‘llengües comunes i preferents’, tot i que Baños ha especificat: ‘Defensem els drets particulars de totes les llengües i a expressar-se com cadascú vulgui.’

Response: Anna Gabriel, la número dos de la CUP, avisa que després de les eleccions del dia 27 hi poden haver sorpreses, ja que podrien pactar amb Catalunya Sí que es Pot sempre que aquests defensin una ruptura amb l'estat. També ha expressat dubtes, però, que Junts pel Sí treballi per la independència i ha demanat que s'aclareixin.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
Els telèfons mòbils s'han convertit en una eina imprescindible com a via de comunicació amb familiars, amics i companys de feina, però alhora són aparells que toquen molt sovint la cara i les mans dels usuaris i es converteixen en un focus de bacteris i virus, amb la qual cosa cal que es desinfectin correctament per evitar contagis.
La revista acadèmica Germs va publicar un estudi segons el qual s'han trobat més de 17.000 bactèries als telèfons mòbils, deu vegades més que en una tassa de vàter.
És per això que el Bullit Group, un fabricant de mòbils resistents, destaca la importància de la desinfecció dels aparells ara que la gent ja torna a la feina de forma presencial.
Però cada professió o entorn de treball té les seves pròpies particularitats: en algunes, l'exposició a brutícia, gèrmens o substàncies nocives és més elevada, i per això requereixen una desinfecció i neteja a fons més regular, i sempre fer-ho seguint les directrius dels fabricants per tal de no danyar el dispositiu.
El Bullitt Group, en associació amb el catedràtic de Microbiologia Cel·lular de la Universitat de Reading, el doctor Simon Clarke, han publicat un seguit de consells per desinfectar els dispositius segons el tipus de feina i l'ús que es fa del telèfon.
Feines a l'aire lliure
Aquesta mena de feines poden donar una falsa sensació de seguretat, però l'exposició constant a altres persones i a superfícies compartides és un factor de risc per la contaminació dels telèfons mòbils.
Per exemple, als repartidors se'ls aconsella deixar els seus mòbils a l'interior dels vehicles o de les butxaques sempre que sigui possible, i evitar posar-los de cara avall sobre qualsevol superfície durant el procés d'entrega.
A més, també cal rentar-se les mans amb gel hidroalcohòlic després de tocar els timbres o poms de les portes.
Aquestes recomanacions també serveixen per a treballadors dels sectors de la logística i la construcció.
Feines a casa d'altres persones
Hi ha una gran varietat de feines que es fan a casa d'altres persones, amb menor o major grau de contacte tant amb les persones com amb elements de la casa que puguin ser focus de contaminació - per exemple, els lampistes quan desbloquegen canonades.
En aquest cas, es recomana reduir l'ús del telèfon personal al mínim i assegurar-se de netejar-lo, igual que les mans, abans de fer-lo servir.
Feines a primera línia
En aquest grup s'inclouen, per exemple, els treballadors d'emergències i sanitaris, que han de mantenir una higiene molt correcta del seu mòbil per evitar que es converteixin en transmissors d'infeccions.
Un de la Universitat Ondokuz Mayis, a Turquia, publicat a la revista Annals of Clinical Microbiology and Antimicrobials assenyala que el 95% dels dispositius mòbils de metges i personal sanitari tenien bacteris que podien arribar a transmetre malalties greus, i que només un 10% d'aquests professionals netejaven i desinfectaven el mòbil assíduament.
En aquest cas, el Bullitt Group aconsella la implementació de protocols per evitar contaminar a través dels telèfons mòbils.
Feines d'oficina i amb telèfons d'ús compartit
Pel que fa als dispositius compartits, és important netejar-lo només arribar a l'oficina i al final de la jornada de treball, i buscar maneres de fer-lo servir el menys possible: per exemple, instal·lar aplicacions que es puguin fer servir també des de l'ordinador o comprovar-les només en determinats moments de la jornada.
Per altra banda, es recomana no fer servir els mòbils durant el dinar i no dur-los a àrees comunes on no siguin necessaris, com ara el menjador o els lavabos; i no col·locar-los sobre taules o escriptoris d'altres companys de feina ni permetre que algú aliè toquin o manipulin el telèfon.
Un cop hagi acabat la jornada laboral, i després de netejar profundament el dispositiu, es recomana guardar-lo en un lloc segur, higiènic i tancat durant la nit.
També es recomana evitar les fundes sempre que sigui possible, ja que són un element que serveix de refugi per a virus i bacteris i que, de vegades, són més difícils de netejar.
Altres notícies que et poden interessar
coronavirus
Oriol Mitjà explica per què un test d'antígens dona positiu dues setmanes després del contagi
La variant òmicron és un dels elements que provoquen aquest fenomen
coronavirus
Quins són els símptomes de l'òmicron sigil·losa
El subllinatge, sorgit a l'Índia, ja s'ha detectat a Dinamarca i al Regne Unit
coronavirus
Per què algunes persones no es contagien de Covid?
Els experts apunten a una immunitat natural derivada de la genètica
coronavirus
La UE canvia les normes per viatjar: dependrà de la vacunació
La incidència per països ja no condicionarà els requisits d'entrada
coronavirus
És hora de tractar la Covid com una grip?
La situació epidemiològica apunta a emprendre el camí cap a l'endèmia, però els experts demanen prudència i no confiar-se: "La incertesa és massa alta per fer aquest pas tan gran"

Response: Segons un estudi publicat a la revista Germs, s'han trobat 17.000 bacteris als telèfons mòbils, deu cops més que en una tassa de lavabo. Per això, el Bullit Group, un fabricant de mòbils, amb col·laboració amb el catedràtic de Microbiologia Cel·lular de la Universitat de Reading, Simon Clarke, han publicat diversos consells per desinfectar-los depenent del tipus de feina de l'usuari.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
Cobertura sanitària per als refugiats, caminar cap a la renda mínima de ciutadania o la protecció del dret a l'habitatge.
Aquestes són algunes de les propostes que el candidat a la presidència de la Generalitat, Carles Puigdemont, ha fet durant el seu discurs d'investidura que s'està fent aquest diumenge al Parlament.
Treballar per "un país més just", en definitiva.
El perfil social ha estat molt marcat en una intervenció que, tal com ell mateix ha admès, s'ha hagut de preparar a corre-cuita.
El candidat de Junts pel Sí ha fet una exposició que ha ratllat l'èpica.
No per les formes, ja que en el seu cas són contingudes, serenes.
Però sí pel missatge.
"Els prometo que m'hi deixaré la pell", ha assenyalat Puigdemont.
I és que, per tirar endavant el procés independentista i culminar-lo, en aquesta legislatura de caire constituent, el fins ara alcalde de Girona assegura que calen "lideratges irrepetibles".
Puigdemont ha estat molt transparent a l'hora de fer el seu discurs.
Ha admès, per exemple, que fins fa "poques hores" estava al capdavant de la capital gironina, una ciutat que, segons assegura, té "al cap", i no s'havia plantejat estar en la situació en què s'ha acabat trobant.
Això, sumat a la seva "autoexigència", l'han obligat a demanar comprensió a la resta de diputats perquè hauria volgut preparar-se amb més temps el discurs.
Coratge davant del repte
"No són èpoques per covards, per temorosos ni per fluixos de cames", ha proclamat Puigdemont, justificant, així, perquè afronta un repte que li ha caigut a sobre de forma imprevista.
A partir d'aquesta actitud, el que ha intentat aquest fill d'Amer és transformar els condicionants en virtuts.
Ha posat la feina a l'Ajuntament de Girona, un lloc on ha après "una sèrie de coses que són indispensables per dirigir un país", com l'aval a l'hora d'assumir un repte com és el d'estar al capdavant de la Generalitat.
Carles Puigdemont ha mostrat en tot moment orgull pels seus orígens al territori i, concretament, a les terres gironines.
En aquest sentit, ha recordat la figura de Berenguer de Cruïlles, el primer president de la Generalitat.
La connexió gironina amb el seu predecessor li ha servit de vincle per mostrar la història d'aquesta institució i que els fonaments de l'autogovern no provenen de la constitució espanyola sinó del caràcter nacional de Catalunya.
En clau històrica, Puigdemont també ha fet referència a la revolta dels remences, i ha destacat el reconeixement de la UNESCO al que considera la primera mostra d'aixecament per part de les classes populars contra els poders establerts.
"Al segle XV ja hi havia gent que es reunia en assemblea per lluitar una gent que els oprimia", ha sentenciat.
Pallach en la memòria
A qui també ha fet referència el fins ara alcalde gironí ha estat a Josep Pallach, el líder socialista més enyorat pels que tenien un projecte d'esquerres en clau nacional durant els anys seixanta i setanta.
La cita diu moltes coses, ja que Convergència Democràtica, el partit de Puigdemont, té una diversitat ideològica que ha anat oscil·lant d'un extrem a un altre i els propers mesos seran decisius per veure com aquests accents diferents s'articulen a l'hora de refundar el partit.
La cita de Pallach lliga amb l'accent social que ha tingut la major part de la intervenció de Carles Puigdemont.
Les línies mestres del programa de govern que ha dibuixat el candidat de Junts pel Sí.
Després d'agrair la generositat del seu predecessor, Artur Mas, i dels negociadors tant de la seva coalició com de la CUP que no s'han aixecat de la taula, ha combinat les mesures per atendre els "més desafavorits" amb l'atenció a les petites i mitjanes empreses, i també als autònoms.
Possiblement, un element que reflecteix el contrast de mesures que pretén impulsar el nou govern, i la manca de complexos que ha exhibit el candidat és quan ha assegurat que s'ha de tenir en compte "des dels que venen a gastar els seus diners amb el turisme fins als que hi busquen un refugi digne".
Sensibilitat social i consciència dels recursos econòmics que ha de tenir en compte el país per tirar endavant un repte tan majúscul com és el de la seva independència.
Aquestes semblen ser les credencials del futur president de la Generalitat.

Response: Carles Puigdemont ha presentat aquest diumenge el discurs d'investidura al Parlament. Ha estat un discurs de caràcter social en què ha esmentat algunes propostes com la renda mínima i el dret a l'habitatge. Ha afirmat que es deixarà la pell per aconseguir la independència i ha fet referència a Josep Pallach, el líder socialista dels anys seixanta i setanta.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
El PSC ha tancat la campanya allà on va començar: al cinturó roig de Barcelona.
Aquí és on es juga més en aquestes eleccions del 21-D, perquè és on es pot disputar més vots amb el seu competidor més directe, Ciutadans.
El míting final l'ha celebrat a l'auditori de Cornellà de Llobregat, on el candidat socialista, Miquel Iceta, ha fet una darrera apel·lació als indecisos.
S'ha presentat com la tercera via que supera la dinàmica dels blocs, i com l'únic que pot aconseguir la reconciliació sense defugir del conflicte social.
"Defensem un projecte alternatiu on hi ha una gran majoria de catalans que guanyen", ha ressaltat.
— NacióPolítica (@naciopolitica) December 19, 2017
Iceta ha optat per posar punt final a la campanya a la ciutat on va començar la seva carrera política com a regidor ja fa 30 anys, i on ha reunit prop de 700 persones.
El socialista ha indicat que el seu projecte és "sòlid i rigorós", i s'ha erigit com el vot útil per a tots els catalanistes que no són independentistes i la gent d'esquerres que "no vol riure'ls les gràcies".
Ha aprofitat per fer "un darrer crit" per sumar tots els vots i fer possible el canvi de rumb, ja que sosté que ni la dreta ni els independentistes el faran.
Malgrat el seu suport a l'article 155 de la Constitució, el candidat del PSC s'ha presentat com "l'alternativa del PP", a qui ha responsabilitzat d'estar "en l'origen de tot l'embolic" per haver pugnat contra l'Estatut.
També s'ha desmarcat de Cs.
"Quina és la diferència entre PSC i Ciutadans?
El PSC va votar 'no' a Rajoy i Ciutadans 'sí' a Rajoy", ha subratllat.
Segons ell, en algun moment "hi podia haver algun punt de connexió", perquè el partit taronja es definia com a socialdemòcrata, però ara ho ha deixat enrere.
"No ens hi assemblem gaire", ha sostingut.
Als "amics" de Catalunya en Comú-Podem els ha retret el trencament "unilateral" de l'acord de govern a l'Ajuntament de Barcelona, que pilota Ada Colau, malgrat que "era d'esquerres i es negava a entrar en la dinàmica d'enfrontaments entre blocs".
I als independentistes els ha criticat que no es facin càrrec de les conseqüències del procés català.
"Aquests dies han caigut tants mites, tantes coses que no eren certes", ha asseverat.
L'exministre Josep Borrell, que s'ha incorporat al tram final de la campanya d'Iceta, ha afirmat que el 21-D els catalans es constituiran en tribunal popular i hauran de jutjar "els que ens han portat a la situació on estem".
I s'ha mostrat convençut del fet que una majoria de catalans pensen que "no serveix de res donar cops de cap contra la paret", descartant que la independència pugui prosperar.
"Les coses que s'han demostrat que no poden ser, no poden ser", ha incidit.
Balmón crida "traïdors" contra Puigdemont i Junqueras
"D'independències de cap de setmana ja n'hem tingut prou", ha defensat, i ha argumentat que "seria quasi ridícul que algú en volgués tenir una altra", ja que "això no porta enlloc".
Ho ha exemplificat amb el fet que un enginyer estaria convençut que "tindria més oportunitats professionals si Catalunya seguís formant part d'Espanya".
L'alcalde de Cornellà, Antonio Balmón, amb qui Iceta ha acabat ballant al final del míting, ha titllat els independentistes de "traïdors", i ha retret a Mariano Rajoy, Carles Puigdemont i Oriol Junqueras no hagin demanat "perdó" pels seus "fracassos".
Els socialistes arriben al final de la campanya amb optimisme.
Totes les enquestes vaticinen que estan en remuntada, i Iceta assegura que fins i tot pot guanyar els comicis.
El cert és, però, que al partit estimen que poden treure vint i pocs escons (les enquestes els han arribat a donar algun més), però difícilment ascendiran fins al primer lloc.
Tot i això, serà el primer cop que augmenten suports des del 1999, cosa que els fa pensar que aquí arrenca la carrera per tornar a governar a l'Estat.
El partit es juga al cinturó roig amb Ciutadans
A l'àrea metropolitana és on el partit ha centrat més els seus esforços per recuperar part del terreny perdut a costa de Ciutadans.
A Barcelona ciutat considera que pot esgarrapar sobretot vots dels "comuns", i fins i tot preveu que podrà prendre'n alguns d'electors de l'antiga CiU que en el 2015 van optar per Junts pel Sí confiant en el fet que Artur Mas negociaria amb Mariano Rajoy.
L'aliança electoral del PSC amb Units per Avançar, el partit que han format exdirigents d'Unió, també hi pot ajudar.
Iceta s'ha presentat com l'única opció del catalanisme moderat, i que pot trobar una solució per sortir de "l'embolic" que ha generat el procés independentista.
Assegura que no farà president a un independentista (ni a Carles Puigdemont ni a Oriol Junqueras), ni tampoc a Inés Arrimadas (Cs) ni Xavier García Albiol (PP).
Sí que demana, en canvi, que Ciutadans, els populars i els "comuns" permetin que pugui ser investit president.
Totes aquestes condicions deixen un escenari posteior al 21-D molt complicat de gestionar.

Response: En el míting que finalitza la seva campanya, Iceta apel·la als catalanistes que no són independentistes i a la gent d'esquerra que "no vol riure'ls les gràcies" amb la intenció de recuperar vots al "cinturó roig" de Barcelona. Borrell descarta que la independència prosperi amb la frase: "Les coses que s'han demostrat que no poden ser, no poden ser".


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
La nova Clínica Girona obrirà l'estiu del 2019, triplicarà la superfície de l'actual i potenciarà la cirurgia ambulatòria.
Per això, el nou centre ampliarà considerablement l'hospital de dia i l'àrea quirúrgica (tindrà fins a vuit quiròfans, tres sales de part i tres més per a endoscòpies).
El seu gerent, Carles Espígol, explica que això és "conseqüència de l'evolució de la medicina" perquè ara, cada cop hi ha més operacions que no requereixen quedar-se a passar la nit.
A més, la nova Clínica Girona també serà l'únic centre de la demarcació on es farà una de les proves més efectives per detectar càncers (el PET-TAC).
La clínica, que se situarà a l'entrada sud de Girona, serà un edifici diàfan que tindrà fins a vuit plantes d'alçada.
Aixecar-la i equipar-la costarà 52 milions d'euros (MEUR).
La nova Clínica Girona, que s'aixecarà a l'entrada sud de la ciutat, va cremant etapes.
El projecte ja s'ha entregat aquest juny a l'Ajuntament i, un cop se'n rebi el permís d'obres, la intenció és començar els treballs abans no acabi el 2016.
La construcció durarà 26 mesos.
L'edifici es preveu tenir acabat a principis del 2019, amb l'objectiu de completar el trasllat l'estiu d'aquell any.
La clínica ocuparà la parcel·la situada als números 204-206 de la carretera Barcelona.
El projecte, obra del despatx d'arquitectes PMMT, costarà uns 52 MEUR, que es pagaran amb recursos propis i crèdits bancaris.
El centre tindrà un màxim d'onze plantes (tres de subterrànies i vuit sobre rasant).
A la part posterior, però, se'n rebaixaran dues.
La clínica triplicarà la superfície de l'actual, situada al carrer Joan Maragall, i ocuparà més de 36.000 metres quadrats.
Serà, com ha explicat el gerent, un edifici diàfan (les façanes aprofitaran la llum exterior i també hi haurà diversos patis interiors).
"Tindrà un disseny innovador i funcional; serà un edifici que cura i que renovarà i potenciarà aquesta entrada de la ciutat", ha subratllat el gerent.
La nova Clínica Girona no incrementarà massa els llits d'hospitalització (dels 100 actuals passarà als 116, repartits en 108 habitacions).
Allò que sí que es farà, però, serà "potenciar la cirurgia ambulatòria amb les darreres tecnologies", ha precisat el gerent.
Per això, el centre ampliarà considerablement l'àrea quirúrgica.
Actualment, als seus vuit quiròfans s'hi fan tant operacions com parts i endoscòpies.
Al nou centre, això se subdividirà i el número d'espais pràcticament es doblarà, passant a tenir-ne catorze.
Hi haurà vuit quiròfans (tres d'ells, amb revestiment de plom per a operacions amb raigs X), tres sales de parts i tres més d'endoscòpies.
20 boxes per a hospital de dia
En paral·lel, també s'impulsarà l'àrea d'hospital de dia, oncològic i de medicina del dolor.
Aquí hi haurà 20 boxes individuals i una sala de cirurgia menor ambulatòria.
"La medicina evoluciona i, ara, cada cop més, els pacients fan menys estades a les habitacions", ha precisat Espígol.
"És a dir, que ingressen al matí i tornen al vespre cap a casa; per això, potenciarem la cirurgia ambulatòria, aquelles operacions que es fan de manera més ràpida i àgil i que són menys agressives per als pacients", ha subratllat.
Dins aquest grup s'hi inclouen, per exemple, artroscòpies, hèrnies, traumatologia o cataractes.
Únic centre a la demarcació
El llistat de serveis que oferirà la nova Clínica Girona és extens.
Tindrà una UCI amb vuit boxes, una àrea d'urgències amb deu, una altra d'ambulatòria amb 46 consultoris, oftalmologia, fisioteràpia, una sala d'angiografies, catorze més de diagnòstic per la imatge (entre radiografies, TAC, ecografies, densitometries...), hemodiàlisis, anatomia patològica, una unitat de reproducció humana i diagnòstic genètic, laboratori, banc de sang i farmàcia.
El gerent ha destacat que la nova Clínica Girona continuarà essent l'únic centre a comarques gironines que tingui un servei de ressonància magnètica vertical (l'actual fa quatre anys que en disposa).
A més, l'equipament també disposarà d'un nou servei, el PET-TAC, que és una de les proves més efectives a l'hora de detectar tumors i metàstasis.
Actualment, els pacients als qui se li ha de fer cal que es desplacin a Barcelona.
A més de totes les àrees de diagnòstic, quirúrgiques i d'hospitalització, el centre disposarà d'altres serveis.
Tindrà 180 places d'aparcament als soterranis, sala d'actes (amb capacitat per a 100 persones), bar-cafeteria i despatxos per al personal, entre d'altres.
L'edifici vell, en venda
El trasllat suposarà que la Clínica Girona deixi el centre de la ciutat (al carrer Joan Maragall) on hi porta des de la seva fundació, al 1934.
Carles Espígol ha precisat que part de l'edifici se cedirà a l'Ajuntament per a l'ampliació del Col·legi Verd, i que la resta d'espais es vendran (es poden destinar a usos comercials o residencials).

Response: L'estiu del 2019 s'inaugurarà la nova Clínica Girona, actualment ubicada al carrer Joan Maragall. La nova clínica triplicarà la superfície actual per oferir millor cirurgia ambulatòria, ja que la majoria d'operacions no requereixen passar la nit a l'hospital. Serà l'únic centre de la província on es faran les proves més efectives per detectar càncers, el PET-TAC.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
El cronòmetre continua avançant, però encara no hi ha acord entre els dos principals partits independentistes sobre la presidència de la mesa del parlament, ni tampoc s’ha començat a parlar de la investidura ni de la configuració del govern.
Aquest és el resultat de la reunió que han tingut a Brussel·les el president de la Generalitat, Carles Puigdemont, i una delegació d’ERC, encapçalada pel secretari d’Economia, Pere Aragonès.
També en formaven part el diputat Roger Torrent i Jordi Bacardit, cap de gabinet de la secretària general d’ERC.
Marta Rovira no hi ha pogut assistir per motius de salut.
Per part de Junts per Catalunya, a més del president, hi ha assistit bona part del seu equip de col·laboradors més directes: Elsa Artadi, Jaume Clotet, Eduard Pujol, Albert Batet, Miquel Àngel Escobar i Damià Calvet.
Aquesta tarda tornaven cap a Barcelona amb la sensació que s’havia avançat poc, però amb la tranquil·litat que les reunions continuarien a la capital catalana aquesta setmana i la convicció que finalment hi hauria acord.
La presidència de la mesa és la qüestió més urgent, perquè el primer ple de la cambra serà el 17 de gener, data fixada per Rajoy per a fer avançar el cronòmetre.
Hi ha acord sobre el repartiment de les places: dues per a JxCat, dues per a ERC, dues per a Ciutadans i una per al PSC.
Per tant, en restarien fora Catalunya En Comú, la CUP i el PP.
Tot i que s’havia explorat d’incorporar-hi els comuns en canvi d’un vot favorable seu a la investidura del president de la cambra, s’ha descartat, de la mateixa manera que s’ha descartat que una de les quatre places que corresponen als partits independentistes s’adjudiqui a la CUP.
Tampoc no és clar si en serà presidenta Carme Forcadell, que ha demanat temps al seu partit per a decidir si continua o no, tot i que té el suport de JxCat.
Tothom té coll avall que no continuarà, per poder encarar sense entrebancs el procés judicial que l’espera.
ERC no ha posat cap nom alternatiu sobre la taula durant les negociacions a Brussel·les, tot i que segons algunes fonts el relleu serà Carles Mundó.
Els republicans esperen que Forcadell faci pública la seva decisió oficialment per moure fitxa.
La reunió de Brussel·les tampoc no ha servit per a decidir quins diputats electes han de dimitir per a conservar la majoria a la cambra, tot i que algunes fonts apunten que seran els consellers a l’exili: Clara Ponsatí i Lluís Puig, per part de JxCat, i Meritxell Serret i Toni Comín, d’ERC.
La suma de diputats de JxCat, ERC i la CUP va ser de setanta, però tres són ara com ara a la presó i cinc a l’exili.
Per tant, per garantir la majoria, haurien de dimitir quatre diputats, de manera que l’independentisme es quedaria amb 66 escons, un per sobre de la suma improbable però no impossible dels partits del 155 amb els comuns, que són 65 escons.
Amb una abstenció dels comuns no caldria que dimitís ningú, però les formacions independentistes ho veuen poc probable, sobretot després dels moviments que han començat els unionistes per a oferir la presidència del parlament a Catalunya en Comú.
Un oferiment que, ara per ara, ha estat refusat.
L’únic acord de la reunió de Brussel·les, que ha transcorregut sense tensió malgrat la manca d’acords, és de continuar negociant a Barcelona, amb la presència dels consellers Jordi Turull i Josep Rull, per part de JxCat, i de Marta Rovira, quan s’hagi recuperat.
Ni Turull ni Rull no poden viatjar a Brussel·les perquè els van retirar el passaport.
El guió de les negociacions serà aquest: primer la mesa, després la investidura i després la configuració del nou govern.
Durant la reunió a la capital belga, Puigdemont no ha donat cap pista sobre què pensa fer respecte de la investidura.
Per una altra banda, ERC confia que Junqueras surti demà de la presó, però ningú no vol posar la mà al foc sobre què decidirà el Tribunal Suprem espanyol.

Response: JxCat i ERC es reuneixen a Brussel·les per decidir la presidència de la mesa del Parlament, la investidura i la configuració del Govern. No hi ha hagut acord i les negociacions continuaran a Barcelona, tot i que segurament els consellers exiliats dimitiran per tal de conservar la majoria a la cambra.


Instruction: Donat el següent text, resumeix-me els punts principals.

Context:
El tercer tinent d'alcalde de l'Ajuntament de Barcelona, Jaume Asens, ha posat sobre la taula la possibilitat de fer una consulta sobre la candidatura dels Jocs Olímpics d'Hivern del 2026, en la Comissió no permanent d'estudi d'aquest projecte.
Jordi Clausell, de la Federació d'Associacions de Veïns de Barcelona (FAVB), ha demanat "tancar la carpeta" del projecte perquè hi ha altres "prioritats" i ha reptat a consultar els veïns per saber si volen o no els Jocs.
Els favorables a la candidatura la defensen com una "oportunitat" i, fins i tot, com l'"excusa per tirar endavant unes infraestructures reivindicades pel territori", en paraules del diputat d'Infraestructures Viàries i Mobilitat de la Diputació de Barcelona, Jordi Fàbrega.
Els Jocs tindrien un impacte total sobre l'economia catalana d'uns 7.686 MEUR de producció, 3.589 MEUR de valor afegit i crearien uns 70.000 llocs de treball en set anys, segons un estudi sobre la candidatura del 2022.
Asens no descarta una consulta sobre una candidatura dels Jocs.
El tercer tinent d'alcalde no ha tancat la porta que el debat entre partidaris i contraris a una cita olímpica hivernal es "converteixi finalment en una proposta d'una consulta".
"Potser anem cap a aquest escenari", ha apuntat en comissió aquest divendres.
Asens ha assenyalat que altres ciutats han renunciat a acollir els Jocs d'Hivern després de demanar l'opinió dels ciutadans.
El tercer tinent d'alcalde de Barcelona ha explicat en declaracions a l'ACN, acabada la comissió, que el govern municipal no ha detectat "una demanda ciutadana per acollir els Jocs".
"Si la resta de grups ho veu clar i la situació canvia, potser qui ho haurà de decidir són els veïns de Barcelona", ha afirmat en declaracions, per afegir: "Ara mateix no apuntem en aquesta direcció, però no tanquem la porta a estudiar-ho".
Durant la comissió, el representant de la FAVB també ha apuntat que "una fórmula" per decidir el futur de la candidatura podria ser una consulta, tot i que s'ha mostrat escèptic sobre el suport de la ciutat als Jocs: "Quan parlem d'aquest tema a les associacions de la FAVB el primer que diuen és que 'a Barcelona no neva i quan ho fa, es col·lapsa tot'".
Clausell, que ha començat la intervenció subratllant que la política dels grans esdeveniments havia tingut a la ciutat "el punt final amb el Fòrum de les Cultures", ha afirmat que per a la FAVB "és el moment de tancar la carpeta del tema, desestimar els Jocs i deixar de gastar-nos-hi diners".
Per contra, els favorables dels Jocs han defensat l'oportunitat que signifiquen a nivell econòmic, per al territori i per dinamitzar el patrimoni natural.
Òscar Grau, que va ser director de l'Oficina Tècnica dels Jocs 2022, ha instat polítics i administracions a ser "valents" i a consultar sobre la candidatura perquè per acollir uns Jocs es necessita, ha dit, una ciutadania "il·lusionada".
En l'anterior sessió de la comissió, l'alcalde de la Seu d'Urgell, Albert Batalla, ja va demanar una consulta.
Fàbrega ha posat com a exemple de les infraestructures que es podrien desenvolupar amb els Jocs el desdoblament de l'eix ferroviari entre Montcada i Reixac i Puigcerdà.
El diputat d'Infraestructures Viàries i Mobilitat ha demanat convertir la candidatura olímpica en una "oportunitat de país" i " social" i articular-la des de la "innovació.
""No volem que siguin els de Sochi, que van ser un espectacle mediàtic i putinià", ha reblat.
Ara bé, Asens i Clausell han coincidit a assenyalar que si l'oportunitat dels Jocs és per al territori, qui hauria de liderar la candidatura és la Generalitat, en lloc de l'Ajuntament de Barcelona.
Els defensors de la cita olímpica també han destacat, a part de l'oportunitat econòmica i per vertebrar el territori, altres efectes positius en termes de projecció internacional i promoció de l'esport.
La sessió d'aquest divendres de la comissió estava dedicada a debatre el potencial impacte econòmic d'uns eventuals Jocs Olímpics d'Hivern i ha comptat amb l'exposició d'experts i agents implicats en la promoció de la candidatura.
Segons un informe del 2013 sobre la candidatura del 2022, el volum total de despeses directament relacionades amb els Jocs seria de 2.229 MEUR d'euros.
L'estudi, que va ser elaborat pel Departament d'Estudis de l'Àrea Econòmica, Empresa i Ocupació i Gabinet Tècnic de Programació de l'Ajuntament de Barcelona, corresponen a l'impacte previst en la candidatura del 2022 i no es disposen de dades actuals que permetin avaluar la viabilitat d'una nova proposa per al 2026.

Response: Asens, tercer tinent d'alcalde de l'Ajuntament de Barcelona, proposa fer una consulta per presentar la candidatura de Barcelona als Jocs Olímpics d'hivern del 2026. Per altra banda, Clausell, de la Federació d'Associacions de Veïns de Barcelona, demana "tancar la carpeta" d'aquest projecte i donar pas a altres prioritats. Afegeix que si es fes la consulta, els veïns la rebutjarien.


Instruction: Donat el següent text, resumeix-me els punts principals.

Context:
La presidenta del Parlament, Carme Forcadell, i els quatre membres investigats de la Mesa s’empararan en el principi d’inviolabilitat parlamentària en les seves declaracions davant del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) per haver permès la votació del referèndum unilateral durant el debat de política general.
Així ho han explicat Forcadell, la secretària primera, Anna Simó, el vice-president primer, Lluís M. Corominas, la secretària quarta, Ramona Barrufet, i el secretari tercer, Joan Josep Nuet, en declaracions a Catalunya Ràdio.
Es tracta d’un argument que ja va utilitzar Forcadell en la seva declaració judicial per haver permès la votació de les conclusions de la comissió del procés constituent.
Es tracta d’un principi que està recollit al reglament del Parlament i a l’Estatut i protegeix els diputats perquè no se’ls pugui responsabilitzar per les opinions i els vots en l’exercici de la seva feina, segons ha explicat Corominas.
Forcadell ha qualificat de censura preventiva l’actuació del govern espanyol que, segons ha relatat, recorre judicialment el debat de les idees al Parlament.
‘En cap Parlament ha passat mai abans que es persegueixi penalment el debat de les idees.
La inviolabilitat ha d’estar protegida judicialment; per tant, hauria de ser al contrari, que els tribunals ens protegissin perquè poguéssim fer la nostra feina amb total llibertat’, ha argumentat.
Per la seva banda, Anna Simó ha destacat que ara es vol impedir el que el Parlament ja va fer el 2015, i ha afirmat que la legislació internacional els empara.
Forcadell també s’ha referit a la carta que diputats britànics han adreçat al govern espanyol perquè s’arxivi la causa contra ella i la mesa del Parlament.
Segons la presidenta, aquesta carta evidencia l’excepcionalitat de la situació.
‘A tots els diputats que venen d’altres països europeus els costa molt de creure la situació que s’està vivint al Parlament, perquè no poden entendre que et diguin, en un Parlament, què pots debatre i què no.
Això és insòlit en democràcia, i aquesta carta és una mostra d’aquesta situació tan extraordinària que estem vivint i que de cap manera hem de normalitzar, perquè al final potser semblarà que això és normal’, ha defensat la presidenta del Parlament, per després remarcar l’excepcionalitat dels fets.
Per la seva banda, Joan Josep Nuet s’ha queixat que la fiscalia el posés en el focus mediàtic quan va excloure’l de la causa i ho ha qualificat d’interpretació creativa de la legislació vigent.
Segons que ha dit, precisament aquesta interpretació va evidenciar que els motius de la querella eren polítics.
‘Aquí l’únic que ens uneix és que tots volem que aquest debat es produeixi, perquè és inconcebible, inimaginable, que al Parlament no es pugui parlar de la independència de Catalunya’, ha afirmat el diputat de CSQP.
Forcadell i Simó declaren al TSJC dilluns que ve, divendres serà el torn de Corominas i Barrufet i el 12 de juny hi anirà Nuet.
Acte conjunt
Els grups de Junts pel Sí, la CUP i Catalunya Sí que es Pot (CSQP) han demanat en bloc al Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) que arxivi la causa contra els cinc membres de la Mesa del Parlament investigats per haver permès que es votessin les conclusions sobre el referèndum en el debat de política general.
En un acte conjunt davant les portes del Parlament, el líder de JxSí al Parlament, Jordi Turull, ha acusat el tribunal de ser còmplice d’un atac a la democràcia, un atac que veu orquestrat en primera instància pel govern espanyol i pel Tribunal Constitucional.
El líder de CSQP al Parlament, Lluís Rabell, també ha demanat la nul·litat del procediment judicial per considerar que a Catalunya hi ha un conflicte que mereix una solució política i no judicial, mentre que el diputat Albert Botran ha assegurat que no hi ha procés judicial que freni el procés sobiranista: ‘Volem fer el referèndum i el farem’.

Response: Carme Forcadell, presidenta del Parlament, i quatre membres de la Mesa són acusats per haver permès el referèndum. Aquests diputats s'emparen en un prinicipi del Parlament que els protegeix de ser acusats per les seves opinions en l'exercici de la seva feina. Turull aprofita per acusar el tribunal de ser còmplice amb el govern espanyol i atacar la democràcia.


Instruction: Donat el següent text, resumeix-me els punts principals.

Context:
Els eurodiputats catalans Ramon Tremosa (CiU), Oriol Junqueras (ERC), Raül Romeva (ICV) i Maria Badia (PSC), en roda de premsa al Parlament Europeu.
Foto: ACN.
Els eurodiputats liberals i verds de la comissió d'Exteriors del Parlament Europeu votaran plegats, demà dijous, tres dies abans del 20-N, a favor de declarar oficial la llengua catalana a la Unió Europea aprofitant l'ingrés de Croàcia.
El convergent Ramon Tremosa, l'ecosocialista Raül Romeva i el republicà Oriol Junqueras demanen ara al socialista Raimon Obiols que faci el mateix i aconsegueixi també el suport dels seus companys de grup perquè l'esmena pugui tirar endavant.
Sense el suport d'almenys un dels dos grups majoritaris de l'Eurocambra, populars o socialistes, la comissió d'Exteriors rebutjarà l'esmena que demana aprofitar l'ingrés de Croàcia a la UE, el 2013, i la incorporació del croat a les 23 llengües oficials per afegir-hi també el català.
Els populars europeus tenen 27 dels 72 eurodiputats de la comissió, i els socialistes sumen 19 escons, mentre que els liberals i els verds només en tenen 8 i 6 , respectivament.
La suma de socialistes, liberals i verds, doncs, dóna un resultat de 33 escons, tres menys dels necessaris per assolir la majoria.
Però Tremosa, Junqueras i Romeva haurien aconseguit també el suport d'alguns eurodiputats d'altres grups -per exemple, de l'Esquerra Verda Nòrdica- que podrien possibilitar un resultat positiu.
Ja es descarta que Vidal-Quadras i el grup parlamentari popular puguin donar suport a una esmena que reclama que la llengua catalana tingui el mateix estatus que la castellana.
Vidal-Quadras, de fet, ha titllat públicament de "provincians" i de "fanàtics i incompetents" tots els intents de CiU, ERC i ICV.
I el PSC, amb el PSOE, ja va rebutjar el juny passat al Congrés la mateixa proposta.
Aquest cop, però, la votació se celebra només tres dies abans de les eleccions espanyoles.
A més d'Obiols, el PSOE té cinc eurodiputats més a la comissió, entre membres de ple dret i suplents, que podrien participar en el debat: la mallorquina Teresa Riera, l'asturiana María Muñiz, els andalusos Carmen Romero i Luis Yáñez-Barnuevo i el madrileny Emilio Menéndez del Valle.
El PP en té quatre, a més de Vidal-Quadras: Jaime Mayor Oreja, Francisco Millán Mon, Antonio López-Istúriz i José Ignacio Salafranca.
Tremosa podrà votar perquè el liberal britànic Graham Watson li ha cedit el lloc.
Aprofitar "el govern espanyol més feble de la democràcia"
El tripartit de Brussel·les, l'aliança que sovint formen els eurodiputats de CiU, ERC i ICV per defensar temes de país, torna a fer pinya per demanar a l'Eurocambra el que el govern espanyol rebutja: que s'aprofiti l'ingrés de Croàcia a la UE, el 2013, i la incorporació del croat a les llengües oficials per afegir-hi també el català.
"Posats a què la UE segueixi imposant bones pràctiques al centralisme espanyol, com ha passat també amb el corredor mediterrani (el qual pot ser interpretat també com el rescat europeu de les seculars polítiques radials espanyoles en infraestructures), demanem que la UE imposi també bones pràctiques en el terreny dels drets humans i de les llibertats fonamentals individuals, com és ara el dret a fer servir la pròpia llengua a les institucions europees", reivindiquen Tremosa, Romeva i Junqueras.
CiU, ICV i ERC recorden que "el proper govern espanyol, tot i la majoria absoluta, serà possiblement el govern més feble de la democràcia, atesa la possibilitat d'una intervenció exterior de l'Estat espanyol".
"Els catalans hauríem de fer pinya i hauríem de saber aprofitar aquesta situació de debilitat molt gran d'alts funcionaris de l'Estat espanyol, la gestió de la crisi dels quals els ha desacreditat molt considerablement a nivell internacional", defensen Tremosa, Romeva i Junqueras.
L'esmena presentada a un informe no vinculant recorda que l'ingrés de Croàcia del país "requerirà un canvi en el tractat per incloure la llengua croata com a llengua oficial de la UE".
La moció demana que aprofitant la modificació, "els Estats membres acceptin incloure com a llengua oficial de la UE el català, que és la tretzena llengua més parlada a nivell europeu, amb més de 10 milions de parlants".

Response: Els eurodiputats de CiU, ERC i ICV (Ramon Tremosa, Oriol Junqueras i Raül Romeva, respectivament), demanaran a l'Eurocambra que el català, la 13a llengua més parlada a Europa, amb més de 10 milions de parlants, sigui llengua oficial aprofitant la incorporació del croat. Caldrà, però, el suport dels socialistes de Raimon Obiols perquè l'Eurocambra ho aprovi.


Instruction: Donat el següent text, resumeix-me els punts principals.

Context:
Diversos col·lectius de drets humans i civils han recollit de moment un total de 122 casos de "violència policial" durant els aldarulls de la darrera setmana per la sentència del Suprem.
Per això, han demanat responsabilitat als cossos policials, revisió dels protocols, investigacions judicials i la prohibició tant de les pilotes de goma com els projectils de foam, així com la identificació clara i entenedora per davant i per darrere de tots els agents policials.
El dispositiu SomDefensores està format pel centre de drets humans Irídia, la cooperativa d'advocats Iacta, l'Institut Internacional per l'Acció Noviolenta-Novact, Stop Bales de Goma i la Fede, que agrupa entitats de justícia global.
D'aquests casos, 21 ja han estat atesos amb psicòleg i advocat.
La immensa majoria de casos són de la ciutat de Barcelona i l'aeroport del Prat i el 60% són per actuacions dels Mossos d'Esquadra.
Dels 21 casos ja atesos directament, 15 són per cops de porra al cap: set de Mossos, quatre de Policia Nacional i quatre d'origen desconegut.
També hi ha 20 casos de lesions per projectils de foam dels Mossos, dos d'ells al cap i un d'aquests amb ferides de consideració.
També han atès vuit casos per impactes de boles de goma de la Policia Nacional, quatre dels quals han perdut un ull, i dos tenen importants lesions craniofacials.
També han alertat de possibles maltractaments a la comissaria de la Verneda de la Policia Nacional.
Núria Monfort, de Iacta, ha explicat que durant aquests dies el dispositiu ha atès un centenar de trucades de persones afectades per retencions, identificacions, detencions o escorcolls.
Així, cada dia de la setmana passada anava augmentant la pressió policial i creu que això va passar amb una "intencionalitat política".
Finalment van arribar les primeres presons preventives, cosa que els va "sorprendre" molt perquè els atestats policials eren molt genèrics i es basaven més en el context social que en l'actuació individual dels empresonats.
Monfort ha recordat que una mesura cautelar com la presó preventiva no pot tenir una finalitat de prevenció general negativa, sinó que això només ho pot fer la pena de presó definitiva.
També s'ha queixat que algunes interlocutòries judicials asseguraven que les manifestacions volien impedir el compliment de la sentència del Tribunal Suprem, cosa que no està passant perquè ningú ha alliberat els polítics presos.
Igualment, algunes resolucions judicials criminalitzen, han dit els lletrats, els manifestants que porten la cara tapada o porten ulleres protectores, cosa que Monfort considera normal tenint en compte la retransmissió en directe de les manifestacions, les nombroses identificacions policials i el nombre de ferits per boles de goma.
Per tot això, considera que s'està "democratitzant la violència institucional", que fins ara, segons ella, només afectava col·lectius vulnerables com migrants o joves, però ara "s'amplia" a més gent.
"Els estan jutjant per qui són, no pel que fan", ha assegurat.
Andrés García Berrio, d'Irídia, ha explicat que en diverses ocasions s'han vist cops de porra al cap, prohibits legalment, cops seguits a persones que són a terra o marxen caminant, "no per dispersar, sinó per castigar, humiliar i atemorir", trets de foam en zones tranquil·les, o càrregues massives com la de dimarts passat al carrer Mallorca amb Passeig de Gràcia amb milers de persones dispersades quan no estaven fent res.
Carles Guillot, de Stop Bales de Goma, i amb un ull perdut per un projectil d'aquest tipus, ha recordat que el foam també ha afectat els ulls d'alguns 'armilles grogues' a França.
Sobre la possible responsabilitat de mossos, Guillot ha posat en dubte el conseller d'Interior, Miquel Buch, ja que, segons ell, mai hi ha hagut condemnes policials a agents per actuar de forma negligent.
Hi ha una "total impunitat", ha dit, i per això creu que cal crear un organisme autònom que sí que depuri responsabilitats, fora del "corporativisme sindical".
També ha demanat que els agents vagin clarament identificats per davant i per darrere, i amb números memoritzables.

Response: SomDefensores és un dispositiu format per diversos col·lectius de drets humans i civils. Han recollit 122 casos de "violència policial" durant els aldarulls de la darrera setmana per la sentència del Suprem. Demanen responsabilitat a Mossos d'Esquadra i a la Policia Nacional, revisió de protocols i la prohibició de les pilotes de goma i els projectils de foam.