Instruction: Llegeix el text i després resumeix-lo en poques frases.

Context:
La Fundació Reeixida recupera i fa una nova edició de l’icònic cartell “Aixafem el feixisme” amb el vist-i-plau de la família del creador, Pere Català i Pic (1889-1971).
La fundació ha comptat amb la col·laboració del fotògraf Jordi Borràs, que ha restaurat digitalment l’original.
Havia estat amagat durant anys en una maleta de doble fons de l’autor, que el va voler preservar de la persecució dels franquistes.
Va ser després de la mort de Català i Pic que el seu fill, Pere Català i Roca, el va trobar.
La Fundació Reeixida també es va encarregar de reeditar, el desembre passat, el mapa dels Països Catalans de Ballester i Canals.
La història del cartell es remunta a la creació, l’any 1936, del Comissariat de Propaganda, a càrrec de Jaume Miravitlles.
Aquesta oficina de la Generalitat, amb delegacions a Londres, Brussel·les, Estocolm i París, tenia l’objectiu d’enfortir la moral antifeixista al front i a la rereguarda.
L’actuació del comissariat es va destacar per una extraordinària creativitat, per la utilització de formats diversos, per una visió genuïnament catalana, per l’ús de moltes llengües i la voluntat d’arribar a un gran nombre de receptors, bo i ampliant la difusió arreu del món.
Va publicar obres tan emblemàtiques com els cartells de Carles Fontserè, l’estatueta El més petit de tots, de Miquel Paredes, els noticiaris de Laya Films, la revista Nova Ibèria.
També va col·laborar-hi el poeta britànic David Gascoyne i fotògrafs com ara Agustí Centelles, l’hongarès Robert Capa i la seva parella, l’alemanya Gerda Taro.
Tots es movien amb la intenció de difondre la imatge de la guerra des de Barcelona i Catalunya, per mostrar la lluita antifeixista d’ací a tot el món.
Podeu comprar el cartell “Aixafem el feixisme” a la Botiga de VilaWeb
Una nit de tardor Pere Català va decidir de comprar un tros de fang que havia de servir per a emmotllar l’esvàstica que apareix al centre de la imatge.
Situat a l’entrada de la Capitania General, va fer servir un parell de focus i mullà amb aigua les llambordes de l’entrada per aconseguir que brillessin.
La idea era fotografiar una espardenya en l’instant precís que aixafava l’esvàstica.
El resultat fou una fotografia sòbria que no necessitava lletres ni explicacions: la imatge ho explica tot.
La trajectòria de Pere Català i Pic va anar sempre vinculada amb Catalunya.
Quan tenia tan sols deu anys ja va fundar l’agrupació Pàtria.
Més tard, fou fundador i president de la secció de fotografia del Centre Autonomista de Dependents del Comerç i de la Indústria (CADCI), de tendència catalanista.
Com a retratista s’inicià a Valls, d’on és fill, i ben aviat comença a fotografiar monuments per a la Mancomunitat.
A Valls, funda l’agrupació d’Amics de les Belles Coses.
Militant d’Acció Catalana i crític amb la Lliga, torna a Barcelona just després de la proclamació de la República de Macià, l’any 1931.
Es fa soci de l’Ateneu, on coneix Jaume Miravitlles.
Viu un esfondrament personal total, amb una gran dificultat de recuperar-se en el context de la postguerra i les represàlies.
Arran de la seva militància republicana, no li és possible de reprendre el negoci fins l’any 1942, assistit pels seus fills: Maria-Àurea, que més tard es dedica a la pintura; Francesc, que esdevindrà un fotògraf de prestigi; i Pere, també fotògraf i escriptor.
Home de gran cultura, va dedicar els darrers anys a escriure contes, novel·les i obres teatrals.
Es va morir el 13 de juliol de 1971.
La presentació del cartell reeditat s’ha fet davant la Capitania General, a l’emplaçament exacte on es va fer la fotografia original.
Hi han participat descendents de Pere Català i Pic, la periodista especialista en el Comissariat de Propaganda Esther Boquera Diago i el president de la Fundació Reeixida, Oriol Falguera Ribas.
Reediten l’històric mapa dels Països Catalans fet per Ballester i Canals

Response: L'autor Pere Català i Pic va amagar en una maleta de doble fons el seu icònic cartell “Aixafem el feixisme” i el seu fill el va trobar després de la seva mort. Ara, la Fundació Reeixida, que mesos abans havia reeditat el mapa dels Països Catalans de Ballester i Canals, ha recuperat i reeditat el cartell de Català i Pic.


Instruction: Llegeix el text i després resumeix-lo en poques frases.

Context:
El ple del Tribunal Constitucional (TC) ha estimat parcialment el recurs d’inconstitucionalitat presentat pel govern espanyol contra la Llei 5/2012, de 15 d’octubre, d’unions de fet formalitzades al País Valencià.
El TC declara inconstitucionals preceptes de la llei de contingut civil en entendre que sobrepassen el marge de competència que la Constitució atribueix a les comunitats autònomes per a la conservació, modificació i desenvolupament dels drets civils, forals o especials, allà on n’hi hagi (art. 149.18 CE).
Per contra, desestima el recurs pel que fa a aquells altres preceptes que no tenen caràcter civil i que serveixen a per regular aspectes de les unions de fet que incideixen en l’exercici de les seves competències.
La sentència, de la qual ha estat ponent el magistrat Ricardo Enríquez, compta amb el vot particular del magistrat Juan Antonio Xiol.
La decisió del TC va en la línia de la sentència que el passat 6 de maig va anul·lar la llei valenciana de règim econòmic matrimonial, aprovada el 2007.
El govern espanyol també té recorreguda i pendent de decisió del TC la llei valenciana de custòdia compartida, del 2011.
En la sentència feta pública aquest dijous, el TC es basa i cita la recent decisió del maig sobre la llei valenciana de règim econòmic matrimonial, per argumentar que l’Estat té atribuïda, amb caràcter general, la competència exclusiva en matèria de legislació civil, i reconeix a la Generalitat Valenciana la competència exclusiva en relació amb la conservació, desenvolupament i modificació del Dret civil foral valencià .
Aquesta competència queda limitada però al fet que les normes de dret civil han de formar part del seu llegat jurídic en el moment de l’entrada en vigor de la Constitució, l’any 1978, i també als usos i costums acreditats.
Així, els magistrats remarquen que queda vetat crear un Dret civil ‘ex novo’.
En aquest sentit, el TC diu que, a diferència dels arrendaments històrics agraris, que sí estan reconeguts per la llei, no s’ha acreditat la vigència de costums.
En aquesta resolució també es va afirmar que ni la Llei Orgànica de transferència a la Comunitat Valenciana de competències en matèria de titularitat estatal (LOTRAVA) ni la reforma de l’Estatut valencià del 2006 permeten alterar el sostre competencial establert per la Constitució en matèria de legislació civil.
Seguint aquestes argumentacions és que el TC anul·la per falta de competència els preceptes de caràcter civil continguts en la llei que regulen les conseqüències civils de les ‘unions de fet formalitzades.
Formen part d’aquest grup els articles 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13 i 14.
També és declarat nul l’article.
2, que fa dependre l’àmbit d’aplicació de la llei de la ‘veïnatge civil’ de les parts; aquest fet implica la vulneració del principi de territorialitat de les competències que, segons la doctrina constitucional, és implícit al propi sistema d’autonomies territorials i que queda expressament recollit en l’Estatut valencià quan afirma que l’aplicació de les normes de la Generalitat Valenciana ha de limitar al seu propi àmbit territorial.
L’article 1 però és declarat inconstitucional de manera parcial, ja que només té contingut civil l’incís que afecta la regulació de els drets i deures dels qui són membres de les unions de fet formalitzades.
Per la seva banda, els 3, 4 i 5 són competencialment neutres i, per tant, conformes a la Constitució.
Finalment, la sentència també rebutja que l’article 15 vulneri el principi de desenvolupament de la personalitat, com al·legava el demandant.
Sota la rúbrica ‘Altres efectes de la unió de fet formalitzada’, el precepte conté normes que permeten equiparar en alguns aspectes les unions de fet als matrimonis.
Per fer efectiva aquesta equiparació, s’estableix sempre com a condició una prèvia sol·licitud voluntària del particular a inscriure en el registre administratiu de parelles de fet, raó per la qual no hi ha vulneració del principi de lliure desenvolupament de la personalitat.
Vot particular
En el seu vot particular, el magistrat Juan Antonio Xiol reitera els arguments que el van portar a discrepar de la sentència del 6 de maig i afirma la constitucionalitat de la llei recorreguda.
En la seva opinió, la sentència trivialitza la reforma operada en l’Estatut el 2006 al no atorgar rellevància competencial quan, per contra, reconeix inequívocament la competència de la Comunitat Valenciana sobre ‘Dret civil foral valencià’.
Considera també que la doctrina constitucional ha admès la actualització de drets històrics en matèria de Dret privat quan s’incorpora a un Estatut, ja que la Constitució estableix límits territorials només en relació amb el Dret

Response: El Tribunal Constitucional sentencia que 9 dels 14 articles de la llei d'unions de fet formalitzades al País Valencià són inconstitucionals, degut a que sobrepassa el marge de competència establert per les comunitats autònomes. El magistrat Ricardo Enríquez ha estat ponent de la sentència i ha comptat amb el vot particular del magistrat Juan Antonio Xiol.


Instruction: Llegeix el text i després resumeix-lo en poques frases.

Context:
Té el PSC la capacitat de recuperar el terreny perdut?
Miquel Iceta creu que sí o almenys això necessita transmetre a la seva militància.
No preveu una executiva amb canvis dràstics, tampoc una sacsejada organitzativa ni canviarà el discurs sobre el dret a decidir, però està convençut que el partit té prou base per iniciar una remuntada.
Això sí, ha de ser capaç de sortir dels despatxos per reconnectar amb la gent, un paper que a hores d'ara està en bona part en mans dels "comuns" i les confluències d'esquerres.
"El partit necessita créixer, ens fa falta molta gent i l'hem d'anar a buscar, no ens esperen", ha proclamat el primer secretari oficialment ratificat pel congrés.
El primer secretari ha volgut deixar clar que la seva proposta no és ni de "suma de sigles" ni "d'operacions fictícies d'aparells" -un dard contra els partits que, esperonats per Ada Colau, busquen la creació d'un nou moviment- sinó d'anar a dialogar amb els espais connectats amb la ciutadania i de tenir amplitud de mires per ser capaç d'atraure als socialistes que no els voten.
Sap que els "comuns" estan menjant terreny als socialistes i que a les pròximes eleccions catalanes la situació pot complicar-se encara més.
Per això Iceta ha instat a les seves tropes a passar "a l'ofensiva" i fer-ho exhibint l'orgull de ser socialista i sense "acceptar lliçons" de què és ser un "socialdemòcrata de veritat", un terme que el líder d'En Comú Podem, Xavier Domènech, va posar sobre la taula a la seva conferència de dijous.
Experiència de gestió davant dels novells
Iceta ha desglossat quines són les virtuts del PSC enfront dels nous partits emergents.
D'entrada, ha onejat la bandera de l'experiència en la gestió.
Fins a tal punt que, sense obviar la debilitat actual del partit, n'ha tret pit posant com a exemple tant Barcelona com Girona, on els socialistes apuntalen els respectius governs: "Quan necessiten estabilitat van a buscar-la al PSC".
El discurs d'Iceta ha estat ambivalent.
Per una banda ha marcat terreny reivindicant que aquells que acaben d'arribar són uns altres i que els socialistes porten molt de temps al capdavant d'institucions i, per l'altra, ha demanat "generositat" i abandonar tot tipus de "superioritat" per pactar sempre que faci falta.
A esquerra i dreta.
"Els únics catalanistes no independentistes"
El primer secretari també ha reivindicat que els socialistes catalans són, a hores d'ara, "els únics catalanistes no independentistes" que estan tant al Parlament com al Congrés.
"Altres s'ho estan pensant perquè estan en construcció", ha etzibat assenyalant la condició de novells dels comuns.
Justament per això, el PSC és, a ulls d'Iceta, el partit que pot donar cabuda als catalanistes que se senten "orfes" i que no volen "ni aventures ni sopars de duros", que volen més autogovern i a la vegada estabilitat.
Tot un missatge subliminal adreçat als sectors moderats de l'antiga CDC i d'Unió que no volen ni sentir a parlar de gestos unilaterals ni de referèndums no pactats.
Recuperar aquella transversalitat que el situava al bell mig del catalanisme és l'horitzó fixat per Iceta en un moment en què els eixos s'han desplaçat cap al sobiranisme.
Iceta ha deixat molt clar que hi ha línies vermelles i que en cap cas el partit tornarà a la defensa del dret a decidir ni combregarà amb els independentistes.
"No podem comprar un projecte que ha fracassat estrepitosament i que volen allargar per falta de valentia per reconèixer el seu fracàs", ha argumentat.
Per l'encaix de Catalunya a Espanya, ha dit, el PSC hi treballarà.
Però ha advertit que hi dedicarà "molts més esforços" a treballar per la justícia social i la desigualtat i perquè els ciutadans no hagin de "triar entre pagar la factura de la llum o omplir la nevera".
Tot plegat, després de reivindicar les essències del "catalanisme polític" que, ha subratllat, és "oposat al populisme i la demagògia".

Response: El primer secretari del PSC, Miquel Iceta, està convençut que el partit pot recuperar el terreny perdut, tot reconeixent que ara mateix el partit està dèbil. Ha dit que la clau serà sortir a buscar votants per fer que el partit creixi i que el PSC té avantatges enfront dels nous partits.


Instruction: Llegeix el text i després resumeix-lo en poques frases.

Context:
El president del Tribunal Constitucional espanyol (TC), Francisco Pérez dels Cobos, ha fet avui el seu discurs de comiat, en què ha reconegut que problemes com ‘l’anomenat procés sobiranista’ català no poden ser resolts per aquell òrgan i que, ‘per desgràcia’, això és el que ha passat amb les resolucions dictades d’ençà que el març del 2014 es va acordar d’anul·lar la declaració pel dret de decidir que havia estat aprovada pel Parlament de Catalunya.
Per això, considera ‘urgent i inexcusable’ una crida al diàleg polític.
Pérez dels Cobos ha fet aquestes afirmacions després de la presa de possessió de quatre magistrats nous, designats la passada setmana pel senat: Ricardo Enríquez, Alfredo Montoya, Cándido Conde-Pumpido i María Luisa Balaguer.
El discurs, l’ha fet davant el ministre de Justícia espanyol, Rafael Catalá; el president del Tribunal Suprem, Carlos Lesmes; i nombrosos integrants de la cúpula judicial i diputats de les corts.
Per ell, la resolució del 2014 i les que l’han seguit en relació amb el procés sobiranista de Catalunya van pretendre dues coses que han fracassat: ‘salvaguardar i restaurar la legalitat constitucional’ i reconduir ‘l’anomenat dret de decidir a una aspiració política susceptible de ser defensada en el marc de la constitució’.
‘Els problemes d’aquesta índole no poden ser resolts per aquest tribunal, que té per funció vetllar per l’observança estricta de la constitució’, ha afegit.
Ha admès també que els poders públics, especialment els territorials, són els que han de resoldre, amb diàleg i cooperació, els problemes d’aquest àmbit.
‘Des d’aquell pronunciament nostre, la tensió no ha cessat’, ha reconegut.
I ha afegit que cal diàleg polític: ‘Crec que s’han convertit en una necessitat inexcusable i urgent.
El diàleg polític en democràcia no pot ni ha de ser una realitat episòdica o conjuntural, a la qual es recorre quan les circumstàncies l’imposen, ja que pertoca a l’essència mateixa del sistema. s’ha de practicar permanentment i a tots els nivells.’
Tanmateix, aquest diàleg, segons Pérez dels Cobos, s’ha de fer respectant la constitució i la llei: ‘Quan no es respecten el primer deure de l’estat és de garantir-ne l’observança.’
Ha dit que el Tribunal Europeu de Drets Humans sosté que el respecte a la preeminència del dret és un dels fonaments més grans de la democràcia i un element essencial del patrimoni espiritual comú europeu que cap europeu no pot menystenir.
Sobre les resolucions fallides del TC, De los Cobos ha assenyalat que no haver aconseguit els objectius ‘no desmereix gens ni mica ni la solvència jurídica del seu text ni la vigència del seu plantejament’.
Catalunya no és sobirana
En relació amb la restauració de la legalitat constitucional, ha dit que les resolucions dictades pel TC han desmentit l’atribució de la condició de sobirà ‘a qui, d’acord amb el nostre text fonamental i amb Estatut d’Autonomia de Catalunya, no la té’.
Segons ell, en l’actual ordenament constitucional només el poble espanyol és sobirà ‘i ho és de manera exclusiva i indivisible’ Per això –diu– ‘un poder públic no pot atribuir la qualitat de sobirà a cap altre subjecte o òrgan de l’estat ni a cap fracció d’aquest poble’.
La conclusió que n’ha tret és que el reconeixement al poble de Catalunya de la qualitat de sobirà resulta incompatible amb l’article 2 de la constitució espanyol.
De los Cobos ha dit, encara: ‘La constitució espanyola és un límit, però també és un marc d’integració i de convivència obert a tothom, en què caben totes les aspiracions, sempre que es formulin i postulin d’acord amb els principis i regles que ens hem donat.’
Ha afegit que la constitució es pot reformar, però encara ho ha volgut matisar: ‘Sempre que s’observin els procediments prevists per a fer-ho.’
Elecció del nou president
Amb l’arribada dels nous magistrats hauran de plegar alguns dels actuals, entre els quals Pérez dels Cobos.
El nou president s’elegirà en un ple que encara no té data però que podria fer-se divendres que ve, segons fonts jurídiques consultades per Europa Press.
La deliberació serà presidida per la presidenta en funcions, Encarnación Roca.

Response: El president sortint del Tribunal Constitucional espanyol (TC), Francisco Pérez dels Cobos, ha reconegut en el seu discurs de comiat, que l'òrgan no pot solucionar problemes com el procés d'independència de Catalunya, i creu que el diàleg polític és primordial i urgent, però que ha de respectar la Constitució i la llei.


Instruction: Llegeix aquest text i després resumeix-lo en poques frases.

Context:
Manresa acollirà durant l'any que ve més d'un centenar d'activitats amb motiu de la Capital de la Cultura Catalana 2018, de les quals una trentena són de nova creació.
Un consell assessor format per una quinzena de membres de l'escena cultural manresana com Joan Morros o David Ibañez s'ha encarregat de conformar la programació.
En total han escollit trenta propostes d'entre la setantena d'activitats presentades per entitats i col·lectius del territori.
La regidora de Cultura, Anna Crespo, ha destacat que s'ha intentat que totes les disciplines artístiques hi tinguessin cabuda, en especial sectors "més oblidats" com la dansa, el circ o les arts visuals.
Algunes de les activitats, com el primer Festival de Circ de Manresa, 'Batecs' Festival de Dansa de la Catalunya Central o Ponts de Llum – dins el programa de festes de la Llum- s'han pensat especialment amb la voluntat que tinguin continuïtat.
L'espectacle inaugural, dirigit pel creador Sergi Ots, tindrà lloc el proper 20 de gener al Kursaal de Manresa.
Manresa prendrà el relleu a Reus i el 2018 es convertirà en Capital de la Cultura Catalana, tal i com es va acordar l'any 2014 per part de l'Organització Capital Cultura Catalana.
L'alcalde de la capital del Bages, Valentí Junyent, ha assenyalat que la ciutat tindrà l'oportunitat de mostrar la "important riquesa cultural i patrimonial que té".
Així doncs, durant un any, Manresa farà visibles els seus atractius culturals, representats en tots els àmbits, i que van des de les arts escèniques, plàstiques i musicals, fins a la cultura tradicional i popular, la història, el patrimoni o la gastronomia.
Les activitats culturals habituals de la ciutat conviuran durant l'any vinent amb una trentena de propostes de nova creació que es realitzaran a 40 espais diferents Manresa.
La regidora de Cultura, Anna Crespo, ha explicat que la ciutat vol esdevenir "un veritable pont de cultures" que reuneixi i combini les diferents disciplines artístiques que acull.
Durant un any, la ciutat també esdevindrà "un aparador" per mostrar la riquesa de la ciutat, ha destacat la regidora.
Anna Crespo ha explicat que de les 70 propostes que es van rebre, s'ha prioritzat per un criteri que ha tingut present poder representar totes les disciplines, també aquelles que habitualment no tenen tanta presència.
Després de l'espectacle inaugural del 20 de gener, dirigit per Sergi Ots, Manresa acollirà, entre la trentena de propostes escollides, el primer Festival de Circ de la ciutat.
Es tracta d'una proposta que durarà tres dies, a finals d'estiu, que pretén promoure Manresa com a ciutat referent del circ i les arts escèniques.
Una altra de les propostes més destacades és Batecs, un festival de dansa que vol convertir la ciutat en l'epicentre de la dansa a la Catalunya Central.
Dins el programa de les Festes de la Llum, i de l'efímer Jardins de Llum, s'ha proposat ampliar les activitats uns dies abans en espais com el Museu Comarcal, o l'Anònima.
Per els més petits i grans de la família, el 15 d'abril tindrà lloc Xics'n'roll, una proposta per avançar els horaris dels concerts perquè pares i petits de la casa es trobin en un mateix festival.
Entre la trentena de propostes, també destaca els 200 anys de la Fàbrica dels Panyos, una activitat per donar a conèixer el patrimoni i la història de la fàbrica manresana.
Les activitats han estat escollides per un consell assessor format per una quinzena de persones del món cultural i associatiu de la capital del Bages: Anna Crespo (regidora de Cultura), Serafí Vallecillos (cap de secció de Cultura de l'Ajuntament de Manresa), Albert Tulleuda (gerent de Fira Manresa), Txus Aloy (gestora cultural), Josep Soler (Carlins), Roser Oduber (Taula d'Arts Visuals i CACiS, el Forn de la Calç), Alfons Rodríguez (Manrusionica), Dani Castellano (Casa de la Música), Jordi Jet Serra (músic), Ferran Montenegro (Tirallongues), Vicky Garcia (L'Antic), Laura Bataller (Escola Olga Roig), Joan Morros (El Galliner) i David Ibañez i Lídia Hinojo (Fira Mediterrània de Manresa).
El pressupost destinat al projecte ha estat de 75.000 euros durant el 2017, mentre que el pressupost previst inicialment per al 2018 i pendent d'aprovar per ple és d'entre 400.000 i 450.000 euros.

Response: Manresa acollirà, amb motiu de la Capital de la Cultura Catalana 2018, més d'un centenar activitats, una trentena de nova creació, durant l'any que ve que faran visibles els atractius culturals de la ciutat. Anna Crespo, la regidora de Cultura, ha dit que han volgut donar cabuda a totes les disciplines artístiques.


Instruction: Llegeix aquest text i després resumeix-lo en poques frases.

Context:
Més d'onze milions de persones van morir en els camps de concentració nazis entre el 1941 i el 1945, més de la meitat de les quals jueves.
Com és habitual cada 27 de setembre, coincidint amb el dia internacional en memòria de les víctimes de l'Holocaust, el Parlament ha homenatjat les víctimes amb la tradicional encesa de les sis espelmes que recorden els diferents col·lectius que van patir la persecució del feixisme "pel simple fet de ser diferents".
Diverses associacions representants de les víctimes han subratllat la necessitat de mantenir viva la memòria del que va passar a Europa perquè no es torni a repetir.
El vell continent, però, veu com la xenofòbia i la intolerància continuen sent un perill real.
Per això, els col·lectius han demanat a Europa que no abandoni els refugiats sirians, que fugen "pels mateixos motius pels quals es fugia del nazisme" i els "abraci" enlloc de limitar-ne l'entrada.
"Avui, gener del 2016, tot i que evidentment res és comparable a l'Holocaust, a Síria i d'altres indrets del món hi ha coses que s'hi apropen massa", ha lamentat l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, visiblement emocionada.
"Avui sentim a parlar altra vegada de deportacions a 30 graus sota zero, de confiscació de béns i joies a persones que travessen les fronteres, de braçalets i polseres identificatòries, de fileres de cadàvers a les platges de Lesbos", ha enumerat.
"Sentim institucions que, sense rubor, parlen de suspendre drets, d'aixecar murs, i de fer centres d'internament i rebroten vells fantasmes del passat.
No podem romandre impassibles", ha sentenciat.
El president de la Generalitat, Carles Puigdemont, ha advertit que la lluita contra el feixisme "no és un combat que puguem donar per guanyat".
Ell també ha recordat com en ple segle XXI hi ha persones que fugen i demanen refugi "perquè són perseguides pels mateixos motius pels que d'altres ho van ser pel feixisme, el nazisme i el totalitarisme".
"Hem de recordar l'Holocaust, perquè nomes així podrem prevenir la barbàrie.
No ens podem permetre oblidar i menys encara quan a Europa torna a créixer la xenofòbia", ha avisat la presidenta del Parlament, Carme Forcadell.
Forcadell, Puigdemont i Colau han estat els encarregats de tancar l'acte institucional que, com cada any, ha organitzat el Parlament en record de les víctimes de l'Holocaust o la Shoah (catàstrofe), com és conegut en hebreu.
Abans que ells havien parlat representants de la comunitat jueva de Barcelona, del poble gitano, dels testimonis de Jehovà, de l'Amical de Mauthausen i Altres Camps, de les persones amb discapacitat i del col·lectiu LGTBI, tots ells perseguits pel nazisme.
Les associacions han recordat que el fantasma de la xenofòbia, de la intolerància i de la manca de respecte a la diferència continuen vigents i han centrat la mirada en els refugiats sirians que fugen del seu país per buscar un futur per a ells i les seves famílies.
"Sentim vergonya de veure el comportament de la vella Europa davant la crisi dels refugiats.
Més de 70 anys després, Europa maltracta els refugiats sirians com va maltractar els refugiats espanyols que fugien del franquisme.
Vergonya de veure com proliferen murs i filferros enlloc de braços acollidors", ha opinat Enric Garriga, president de l'Amical de Mauthausen i Altres Camps i fill de Marcel·lí Garriga, deportat a Buchenwald.
L'homofòbia, la xenofòbia i la manca de respecte als discapacitats també són avui un problema no superat.
En nom del Comitè Català de Representants de Persones amb Discapacitat, Carles de Pablo, ha recordat com fa uns dies se sabia que Estat Islàmic havia ordenat assassinar a Mossul (Iraq) els menors amb discapacitats i com havien estat utilitzats com a escuts humans i en operacions suïcides.
"Ens posen la pell de gallina", ha reconegut.
"I, per desgràcia, demostren que les coses no han canviat tant en 70 anys i que en molts llocs encara es considera que les persones amb discapacitat són un destorb per a la societat", ha criticat.
El rabí Stephen Berkowitz ha estat l'encarregat de parlar en nom de la comunitat jueva per agrair que Catalunya recordi què va significar l'Holocaust i any rere any fixi la mirada cap al genocidi planificat pel nazisme: "Volem mostrar el nostre profund agraïment al Parlament i al Govern pel seu compromís amb la preservació de la memòria de les víctimes de l'Holocaust.
Que les ànimes dels nostres 6 milions de germanes i germans assassinats i de totes les víctimes del nazisme descansin en pau".

Response: El Parlament homenatja les víctimes de l'Holocaust amb l'encesa de les sis espelmes. Les associacions en representació de les víctimes han recordat que encara existeixen els problemes de la xenofòbia, la intolerància i la manca de respecte a qui és diferent. Ada Colau ha mencionat la situació a Síria com a un cas que s'assembla al de l'Holocaust.


Instruction: Llegeix aquest text i després resumeix-lo en poques frases.

Context:
L'equip de govern de Banyoles (JxCat), que té majoria absoluta, ha aprovat el pressupost del 2020, que puja a 20,6 MEUR dels quals 2,6 es destinen a inversions.
En comparació amb els comptes municipals d'aquest any, el pressupost augmenta un 4,76%.
Entre les actuacions previstes, destaca la darrera fase de reformes al Museu Arqueològic (amb una partida de 490.000 euros) i l'arranjament del carrer Joan XXIII (on s'hi destinen 270.000 euros).
Per aconseguir l'equilibri pressupostari, l'Ajuntament de Banyoles agafarà 404.000 euros del fons de reserva per evitar haver de repercutir l'augment de la despesa –prevista en prop d'un 5%- a les ordenances i taxes del 2020.
Aquestes últimes ja es van aprovar al ple del mes passat.
El pressupost que s'ha aprovat per ple aquest dilluns és de 20.643.760 euros, una xifra que representa un 4,76% més respecte el d'enguany.
Si es té en compte el pressupost consolidat, on s'inclouen els diners destinats als organismes autònoms com el Consorci de l'Estany i el Consell Esportiu, la xifra prevista és de 20.971.736 euros, un 4,57% més que el del 2019.
Segons ha explicat l'alcalde, Miquel Noguer, aquest és un pressupost "complicat" perquè no hi ha pressupostos de l'Estat ni de la Generalitat i per tant no se sap exactament la quantitat de diners que rebran de les dues administracions.
La principal transferència corrent és la de l'ingrés per la participació en els tributs de l'Estat.
Malgrat tot, ha destacat la "bona salut" de l'economia del consistori i la voluntat de seguir apostant per fer inversions a la ciutat.
En l'apartat d'ingressos corrents la xifra prevista és de 18.295.600 euros, un 3,25% més que l'actual.
Seguint la tendència dels últims anys, destaca especialment la recaptació de l'Impost sobre Construccions, Instal·lacions i Obres (ICIO), que es preveu que augmenti un 67% per la reactivació del sector de la construcció.
Pel que fa a les despeses corrents, es preveu que també augmentin i amb una proporció més alta que els ingressos.
Concretament, s'hi destinaran 18.029.360 euros, un 4,95% més que l'actual.
El capítol de personal és la partida més important amb 6,4 MEUR, un 6,44% més que el pressupost d'enguany.
Concretament, 390.000 euros més per a la revalorització dels llocs de treball i l'augment dels salaris públics aprovat per l'Estat.
L'altra despesa important que també augmenta són els contractes de servei que s'hauran de renovar, amb un 6,4% que suposa un increment de 413.000 euros respecte l'actual.
L'alcalde, Miquel Noguer, ha subratllat que no s'han hagut d'augmentar els ingressos "proporcionalment al nivell de les despeses" per trobar l'equilibri pressupostari gràcies al fet de tenir fons de reserva.
D'aquesta manera, la "guardiola" del consistori passa de 663.000 euros d'aquest any a 259.000 euros el 2020.
Així, es destinaran 404.000 euros del fons per no haver de carregar l'augment de la despesa als impostos.
L'alternativa, afegeix Noguer, hauria estat apujar l'IBI un 8% i no un 4% com s'ha aprovat.
Les ordenances i taxes del 2020 es van aprovar en el ple de novembre.
2,6 MEUR en inversions
En el capítol d'inversions, està previst destinar-hi 2,6 MEUR, el que representa un 2,5% més que el pressupost d'enguany.
Del total, 1,6 MEUR es finançaran a crèdit mentre que els restants s'assumiran amb fons propis (266.300 euros), subvencions de la Diputació (417.000 euros) i de la Generalitat (250.000 euros).
Noguer ha destacat la "solidesa" financera del consistori, tot dient que "es fa tant d'endeutament com s'amortitza" per seguir endavant amb les inversions.
Les principals partides són per a la finalització de les obres del Museu Arqueològic amb 490.000 euros i una segona que engloba el sanejament de Cal General, el carrer Llibertat i el cabal del rec de Can Teixidor amb 421.500 euros més.
Així mateix, es destinaran 270.000 euros a l'arranjament del carrer Joan XXIII i es reservaran 273.500 euros per a la compra de patrimoni.
Segons ha explicat l'alcalde, s'està negociant l'adquisició d'un edifici al carrer Canat per a l'ús d'una entitat i un habitatge social.
Per altra banda, la futura biblioteca torna a aparèixer al pressupost amb una partida de 120.000 euros per a la redacció del projecte.
Segons Noguer, l'any vinent esperen que el projecte ja "sigui una realitat" i es doni a conèixer el seu emplaçament.
Destaquen també els 160.000 euros per al projecte de vies verdes, essent l'últim any de previsió pressupostària per aquest concepte.
Finalment, la ràtio d'endeutament es manté al nivell dels darrers anys.
A finals del 2020, es preveu que se situï al 46,23%, molt per sota del màxim del 75% que estableix la llei.
La mitjana de pagament a proveïdors se situa en disset dies.
El pressupost s'ha aprovat amb els vots de JxCat, que tenen majoria absoluta, mentre que la resta de forces a l'oposició hi han votat en contra.

Response: L'Ajuntament de Banyoles ha aprovat el pressupost del 2020, que serà de 20,6 milions d'euros, un 4,76% més que el de l'any passat. Les partides principals són per la darrera fase de les obres del Museu Arqueològic, el sanejament de Cal General, el carrer Llibertat i el cabal del rec de Can Teixidor i l'arranjament del carrer Joan XXIII.


Instruction: Llegeix aquest text i després resumeix-lo en poques frases.

Context:
Carles Puigdemont, Oriol Junqueras i Raül Romeva arriben aquest dilluns a Madrid amb el referèndum sota el braç.
Hi van amb el contingut de la conferència que faran a la capital de l'Estat ben après: en essència, hi diran el mateix que a l'acte conjunt celebrat a Brussel·les a mitjans de gener, però tenen intenció de pressionar molt més que aquell dia al govern espanyol.
Bona part del discurs tractarà sobre el camí recorregut per Catalunya durant els últims anys, des de la sentència contra l'Estatut de l'any 2010 fins a les grans mobilitzacions de totes les Diades, passant per totes les convocatòries electorals en què hi ha hagut un viratge diàfan cap al sobiranisme.
Puigdemont, que no es veu privadament amb Rajoy des de l'11 de gener a la Moncloa, li reclamarà una cita formal per plantejar els termes necessaris per acordar una votació vinculant.
I només així es mostrarà disposat a anar al Congrés dels Diputats a defensar la proposta, tal com li va suggerir divendres la vicepresidenta Soraya Sáenz de Santamaría.
La batalla del relat, a banda del plet polític, és una de les variables més rellevants a tenir en compte.
— Oriol Junqueras (@junqueras) 22 de maig de 2017
En essència, els tres discursos posaran l'accent en el suport social al dret a decidir -d'entre el 70% i el 80%, segons totes les enquestes- i en la feina que ha fet el Pacte Nacional pel Referèndum liderat per Joan Ignasi Elena.
Aquest organisme, que apega milers d'entitats, ha sumat 500.000 suports en cinc mesos de feina.
És una xifra llunyana respecte els guarismes registrats el 9-N -en aquella ocasió fins a 2,3 milions de persones es van dirigir cap a les urnes disposades en instituts-, però que Puigdemont, Junqueras i Romeva brandaran com a suport inequívoc al referèndum.
D'independència, en principi, se'n parlarà més aviat poc: la idea és transmetre el "clam democràtic" català.
"No venim a demanar permís", ha destacat des de l'AVE al costat de Romeva.
Puigdemont ha viatjat amb avió, a diferència dels seus companys.
El Govern ha convidat formalment Rajoy i els seus ministres, que no apareixeran pel local municipal cedit per l'alcaldessa Manuela Carmena, amb qui els tres representants de l'executiu català es reuniran una hora abans de la conferència.
La màxima representant d'Ahora Madrid, que a les eleccions municipals del 2015 va superar el PP d'Esperanza Aguirre, ha rebut fortes crítiques per acollir l'acte pel referèndum.
Els populars, de fet, l'acusen d'emparar un "acte il·legal", i divendres es van mobilitzar -amb l'aparició d'Albert Boadella- per queixar-se contra una conferència que, segons ells, dona l'altaveu a aquells que volen "trencar Espanya".
L'únic dirigent estatal que acudirà a la cita serà Pablo Iglesias, líder de Podem, que en els últims anys ha defensat el dret a decidir dels catalans arreu d'Espanya i que ara busca suports a una moció de censura.
Proposta política
Fa exactament un any, en una trobada discreta, Puigdemont va deixar anar alguns elements que ja feien pensar en la seva aposta pel referèndum.
Corria el mes de maig i encara quedaven mesos per veure com la CUP tombava els primers pressupostos elaborats per Junqueras i per assistir al debat de la qüestió de confiança.
Va ser allà on el president va apostar inequívocament per un referèndum en el qual pensava des del mes d'abril, quan va encarregar informes al respecte al director de l'Institut d'Estudis d'Autogovern, Carles Viver i Pi-Sunyer.
En aquella trobada discreta, el dirigent nacionalista va considerar adient que, si l'Estat feia una proposta, caldria votar-la en el marc del "no".
El "sí", per descomptat, seria la independència.
La idea del Govern, en certa manera, és evidenciar que Rajoy no vol encetar cap negociació.
Per això Puigdemont va voler circumscriure a l'inici de les converses sobre el referèndum la seva aparició al Congrés dels Diputats.
"Això no serà com en l'etapa de Juan José Ibarretxe", reflexionaven diverses fonts en relació al cas de l'exlehendakari, que va defensar el seu projecte a Madrid i va acabar enfilat pels seus propis companys del PNB.
Si el Govern segueix defensant la via pactada, d'altra banda, és perquè vol esgotar totes les vies de "dret intern" abans d'emprendre el camí unilateral i carregar-se així de raons davant la comunitat internacional.
Puigdemont, volgudament, arriba a Madrid sense haver fixat data ni pregunta al referèndum.
Ho fa per exhibir "voluntat de diàleg".
Els mecanismes de la consulta unilateral, però, estan en marxa: la compra d'urnes -tot i la querella de la Fiscalia contra la consellera Meritxell Borràs, que apareixerà en els discursos- avança i les licitacions informàtiques estan en tràmit.
El president, el vicepresident i el conseller d'Exteriors volen constatar a Madrid, centre polític i neuràlgic de l'Estat, que només hi ha un executiu assegut a la taula del diàleg: el català.
I justificar, si arriba una negativa rotunda de Rajoy, el "referèndum o referèndum" amb la vista posada al setembre o a principis d'octubre.

Response: Els tres dirigents independentistes, Carles Puigdemont, Oriol Junqueras i Raül Romeva, donaran una conferència sobre el referèndum a Madrid, destacant sobretot el camí que Catalunya ha recorregut durant els últims anys. Puigdemont demanarà a Rajoy, a qui no ha vist en persona des del gener, una cita per tractar d'acordar una votació vinculant.


Instruction: Llegeix aquest text i després resumeix-lo en poques frases.

Context:
La nova ràdio pública valenciana començarà a emetre el pròxim desembre amb un magazín cultural i social conduït per la periodista Jèssica Crespo, actualment a la cadena SER.
Així ho ha donat a conèixer aquest dimarts la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació (CVMC), que també ha informat que paral·lelament s’estrenarà un web amb contingut fonamentalment infantil.
La CVMC ha informat que la direcció dels mitjans ha escollit la periodista Jèssica Crespo per ser la primera veu que ha de sonar en la ràdio d’À Punt perquè volien que fos una dona.
‘Havia de ser una persona amb experiència en el mitjà, amb un perfil jove, però coneguda i amb soltesa davant el micròfon.
I, no cal ni dir-ho, amb el valencià com a llengua materna’, han explicat.
Segons À Punt Mèdia, han escollit una professional ‘compromesa amb els mitjans públics’ per a conduir i codirigir el magazín de ràdio amb què començaran les emissions.
La CVMC remarca que Jèssica Crespo ‘s’ha guanyat el reconeixement professional en una emissora consolidada i amb tanta tradició com la cadena SER i se suma al repte de posar en marxa els mitjans públics valencians’, incorporant-se a tot l’equip que ja treballa en l’inici d’emissions.
Crespo serà la codirectora del programa i treballarà amb la productora que es faci càrrec del magazín, sota la supervisió del departament de continguts i programes.
‘És un repte professional important perquè sóc una convençuda de la necessitat d’uns mitjans de comunicació públics, de qualitat i en valencià’, ha explicat la periodista.
‘Com tots els que fem ràdio sóc una enamorada d’aquest mitjà i és un privilegi poder encetar aquesta il·lusionant etapa i amb un equip tan entusiasta’, ha agregat.
Així mateix, la nova plataforma de mitjans, dirigida per l’exdelegada de TV3 al País Valencià Empar Marco, han remarcat que À Punt és conscient de la necessitat de començar a emetre i de fer-ho a partir de la ràdio, ‘el mitjà de proximitat per excel·lència, un mitjà tradicional, que inspira càlides’.
Sense servei d’informatius en l’inici
La direcció ha informat que en aquesta primera fase d’emissions no hi haurà serveis informatius, però sí que hi haurà un magazín, amb títol encara per decidir, amb cultura, societat, medi ambient i tradicions, ‘un espai que sortirà fora de les parets de l’edifici de Burjassot una vegada a la setmana i es farà visible arreu del territori.
De nord a sud, d’est a oest’.
Aquest magazín no serà l’única programació amb què s’estrenarà À Punt.
El departament de Continguts està treballant en una sèrie d’espais sobre música, literatura o medi ambient, alguns vinculats a continguts que també tindran el seu format televisiu.
En alguns casos, els presentadors seran els mateixos, i en altres seran diferents, començant per una aposta pel ‘transmèdia’, ha informat la CVMC.
Sobre la incorporació de treballadors, la corporació manifesta que està sent molt lent, perquè hi ha moltes persones inscrites a les borses de treball ‘i el sistema és molt garantista’.
Aquest és el motiu pel qual en un inici no hi haurà servei d’informatius, han explicat.
A banda de la ràdio, la CVMC obrirà una pàgina web que contindrà sèries i programes infantils, tant en valencià com en anglès.
‘També ens fixarem molt en els rodatges que s’inicien per a la programació de televisió.
Es donaran a conèixer les cares i les veus que es faran habituals i familiars per als valencians i les valencianes en els pròxims mesos’, han informat.
‘À Punt és una plataforma amb moltes finestres, que opta per començar amb la ràdio i amb una web i posteriorment amb la televisió.
Sense oblidar les xarxes socials.
Al mateix temps que treballem per a iniciar les emissions de ràdio i web continuem implementant tota la tecnologia necessària, i dissenyant els espais informatius per a tots els mitjans’, han conclòs.

Response: La Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació (CVMC) ha anunciat que la periodista Jèssica Crespo, que actualment treballa a la cadena SER, conduirà la nova ràdio pública valenciana amb À Punt, un magazín cultural i social. La CVMC ha dit que volien una dona amb el valencià com a llengua materna i amb experiència en el mitjà.


Instruction: Llegeix aquest text i després resumeix-lo en poques frases.

Context:
El delegat del govern espanyol a Catalunya, Enric Millo, ha avisat al president de la Generalitat, Carles Puigdemont, que la seva "autoexclusió" en la conferència de presidents del pròxim dimarts no condicionarà el diàleg amb el govern espanyol però, en canvi, sí perjudicarà "directament" els catalans.
En una entrevista a l'ACN, Millo ha apuntat que l'únic afectat per aquesta "irresponsabilitat" serà l'interès general dels catalans i no el govern espanyol, ni la futura reunió entre el president del govern espanyol, Mariano Rajoy i Puigdemont, ni l'estratègia a seguir per l'Estat.
Per això, l'ha instat a "rectificar".
D'altra banda, el delegat del govern espanyol ha dit que espera que de la reunió entre Puigdemont i Rajoy surtin resultats "tangibles" perquè "el procés no pot segrestar el diàleg", ha insistit.
Millo ha assegurat que "ningú s'enfadarà" si el president de la Generalitat no assisteix a la conferència de presidents, ni això "impedirà" la trobada amb Rajoy.
Però l'ha alertat que deixar la cadira de Catalunya "buida" comportarà conseqüències "negatives" per a Catalunya.
Entre aquestes, ha situat el fet que "estaria permetent que altres decideixin coses que afecten el conjunt dels catalans" i faria que la veu d'aquests no sigui escoltada.
"No podrà dir que s'estan decidint coses que afecten els catalans en les que no se'l té en compte perquè s'haurà autoexclòs", ha resumit.
Millo ha dit que la cimera és una "oportunitat d'or" per a que el president demostri que també té voluntat de diàleg i li ha recordat que "la seva obligació és anar-hi".
Pel que fa al govern espanyol, ha assegurat que la voluntat de diàleg i de mà estesa "no l'abandonarà mai, passi el que passi".
El delegat ha mostrat així el seu desacord amb Junqueras sobre el fet que l''operació diàleg' quedava en suspens després de la seva reunió amb la vicepresidenta del govern espanyol, Soraya Sáenz de Santamaría, ja que ha assegurat que aquesta actitud dialogant "és permanent i no té congelació ni termini de pausa".
Ha afegit que una altra cosa és que per part del Govern "no hi hagi aquesta actitud de diàleg", cosa que ha asseverat que estan comprovant i que ha esperat que "es rectifiqui".
Cerca de resultats en la reunió Puigdemont-Rajoy
Millo ha explicat que els equips d'ambdós executius estan treballant per fixar una data "que sigui eficaç" per a la trobada entre Puigdemont i Rajoy ja que ha reivindicat que la trobada entre els dos presidents ha de donar resultats "tangibles" i "no ser protocol·lària".
Per això, ha apuntat que el calendari ha de permetre "madurar" certs aspectes per arribar a la reunió amb garanties de cercar acords en temes d'interès.
Ha explicat que tot i que encara no hi ha ordre del dia, algunes de les qüestions que el govern espanyol considera prioritàries i que s'haurien de poder tractar a la trobada són l'elaboració d'un nou pla de rodalies que l'Estat pretén assolir "de manera participativa" amb la Generalitat, el corredor mediterrani i qüestions sobre cultura o serveis socials.
A més, ha afirmat que el model de finançament també s'hauria de tractar en la reunió ja que, tot i que l'acord ha de ser "multilateral" perquè afecta totes les comunitats de l'Estat, sí que se'n pot parlar de manera bilateral.
"No es pot acordar de manera bilateral però si que es pot dialogar de manera bilateral", ha declarat.
Millo ha dit que en la reunió es poden abordar els 45 punts del document que va fer arribar Puigdemont a Rajoy, alguns dels quals ha assegurat que ja s'han fet i altres que "són molt difícils de portar a terme" i sobre els que cal posar-se d'acord i "dir la veritat".
Com ja va dir Santamaría, el govern espanyol en vol afegir d'altres que no hi són perquè ha considerat que la llista està "una mica obsoleta".
En resum, el delegat del govern ha dit que la reunió entre els dos presidents "no s'ha de limitar al procés" ja que ha assegurat que "si el diàleg queda segrestat pel procés s'estarà fent un flac favor a la ciutadania catalana".
Així, ha rebutjat que es pugui fer un plantejament basat en "si no hi ha procés no podem parlar de res" i ha reivindicat que hi ha qüestions que afecten directament els catalans que requereixen d'un acord i un treball conjunt de les dues administracions.
"Cal que es percebi que realment avancem en temes concrets", ha declarat.

Response: Enric Millo, delegat del govern espanyol a Catalunya, ha dit que espera que la reunió entre els presidents Mariano Rajoy i Carles Puigdemont no tracti només el procés, per tal d'assegurar que el diàleg continuï. A més, ha avisat a Puigdemont que si s'exclou de la conferència de presidents, estarà perjudicant els catalans i no al govern espanyol.


Instruction: Llegeix aquest text i després resumeix-lo en poques frases.

Context:
L’Ajuntament de Barcelona ha ampliat fins a 230 el nombre d’agents cívics i informadors desplegats als carrers de la ciutat per lluitar contra els nous rebrots de la covid-19.
La seva actuació se centra en informar la ciutadania de les mesures higièniques de protecció i distància necessàries per evitar contagis, així com recordar que és obligatori dur la mascareta i ben posada.
Aquests equips inclouen també personal de mediació per transmetre els missatges en altres idiomes o per si l’actuació va dirigida a espais concrets en què s’ha identificat situacions de més risc.
La presència d’aquestes 230 persones està coordinada pel programa municipal Barris Bon Desconfinament que ja s’aplica des de l’inici de la desescalada.
En un primer moment els agents cívics actuaran als districtes de Sants-Montjuïc, l'Eixample, Horta-Guinardó, Nou Barris, Sant Andreu i Ciutat Vella.
També s’han actualitzat els missatges de megafonia que la Guàrdia Urbana fa servir per recordar mesures de seguretat sanitàries.
A més es treballa en una campanya de comunicació específica per a la gent jove, atès que bona part dels nous contagis es concentren en la població d'entre 25 i 44 anys.
En paral·lel, els serveis de neteja municipals han preparat un pla d'actuació pel qual augmenta la freqüència de desinfecció actual als contenidors d'escombraries i a l'entorn d'equipaments sensibles com centres d'atenció primària, hospitals, residències o places d'estada de la ciutadania.
El personal de neteja treballa en grups estancs als barris per reduir els riscos interns.
Més enllà d’aquesta prevenció, l’Ajuntament de Barcelona manté actiu el Programa de Suport a les Quarantenes, un seguit de mesures dissenyades per facilitar un bon confinament domiciliari i aïllament a les persones amb covid-19 que, per la seva situació socioeconòmica o habitacional, tenen dificultats afegides per complir les normes sanitàries.
El programa preveu activar serveis a domicili com poden ser neteges, desinfeccions, lliurament de material sanitari de protecció, servei de cura d’animals domèstics o entrega d’aliments, productes bàsics o àpats cuinats, entre d’altres.
Des de principis de juliol i fins al dijous passat s’han activat 28 àpats a domicili (23 d’ells l’última setmana) i serveis diversos a 164 persones (108 els darrers set dies).
En el marc del Programa de Suport a les Quarantenes també està disponible l’Hotel Social Salut que funciona amb la col·laboració de Sant Pere Claver – Fundació Serveis Socials, que hores d’ara té ocupades 13 de les 80 places disponibles.
La regidora de Salut de l'Ajuntament de Barcelona, Gemma Tarafa, ha justificat les mesures recordant que el nombre de contagis per covid-19 “va en augment” a la capital catalana.
Segons ha indicat, la setmana passada “es van duplicar” en relació a l'anterior.
També ha reiterat que la franja d'edat més afectada és la dels joves i ha subratllat que el major nombre de contagis es dona “en els moments de relax”, bé sigui d'oci o de retrobaments familiars.
Mapes interactius
MAPES Vint comarques han duplicat els positius de coronavirus en l'última quinzena
Consulta en mapes i taules quants contagis s'han detectat, a nivell local i comarcal, en cadascuna de les setmanes des de l'aixecament de l'estat d'alarma
coronavirus
Així hem de guardar les mascaretes a casa entre ús i ús
El lloc on la guardem i com ho fem és vital per poder-la reutilitzar
ONZE DE SETEMBRE
GUIA Tot el que sabem fins ara d'una Diada condicionada pel coronavirus
La mobilització serà física en 60 municipis davant d'un centenar d'edificis de l'administració de l'Estat i també hi haurà espai per un component virtual i solidari
Ciència en societat
Els reptes del rastreig de contactes
Per a fer el seguiment de contactes per evitar rebrots calen professionals i la solució va associada a l'atenció primària, una àrea desatesa durant anys i amb recursos minvats
Tota l'actualitat, minut a minut
Segueix, en directe, el que està passant a Catalunya i al món

Response: L'Ajuntament de Barcelona ha ampliat el nombre d'agents cívics, informadors i personal de medicació que estan al carrer per informar els ciutadans de què poden fer per evitar contagis de la covid-19, arran dels nous rebrots del virus. A més, l'Ajuntament manté actiu el Programa de Suport a les Quarantenes, un programa per persones amb dificultats per complir les normes sanitàries.


Instruction: Llegeix aquest text i després resumeix-lo en poques frases.

Context:
La regidora Queralt Calderer; l'alcalde de Berga, Juli Gendrau, i el conferenciant Xavier Pedrals
Foto: Pere Gendrau
Berga va ser botiflera, però principalment per interès i per por.
A més, hi va haver berguedans que es van mantenir sempre fidels al bàndol austriacista per tal de defensar les Constitucions, la legalitat amb què s'ordenava Catalunya.
Aquestes són les dues principals conclusions que es desprenen de la conferència 'Botiflers... o no?' que l'historiador i responsable de l'Arxiu Comarcal del Berguedà, Xavier Pedrals, ha fet aquest divendres al Casal d'Europa.
Que Berga havia acabat sent botiflera, no n'hi ha cap dubte si es té en compte la salutació que, a finals del segle XVIII, se sentia a les tavernes catalanes: ""Bon dia a tot lo món, menys als de Cervera, Manlleu, Berga i Tagamanent".
La parròquia, segons ha explicat Pedrals, responia amb un "amén".
El pas de Berga al bàndol guanyador té dues grans explicacions.
La primera és el de l'interès de les persones que governaven o que tenien cert poder a la vila.
De fet, aquest grup de persones, durant els anys de la guerra, van anar passant d'un cantó a l'altre.
Que es fessin austriacistes en determinat moment hi va tenir molt a veure el fet que el castell era un element estratègic controlat per tropes fides a l'arxiduc.
L'altre element que explica l'adscripció felipista de Berga és la "política de terror" que va aplicar el Duc de Populi a mida que anava conquerint municipis catalans.
Cap a una trentena de poblacions van ser cremades i a llocs com Tarragona i Torredembarra es va fer el delme de sang.
En altres paraules, es va matar una de cada deu persones de forma aleatòria.
El fet que l'aristocràcia i els cercles de poder berguedans anessin canviant de bàndol segons els convenia explica les "mancances documentals" que hi ha a l'hora d'estudiar aquell període, segons Xavier Pedrals.
"Alguns governants hi són a totes les èpoques", assenyala l'historiador tot afegint que "aquestes persones van fer desaparèixer papers on hi constaven" per tal de no ser perseguits pel bàndol dominant.
Herois "oblidats"
Tot i la fama botiflera de Berga, algunes persones van mantenir-se fidels al bàndol austriacista.
Dit d'altra manera, van defensar fins a la mort les Constitucions catalanes.
Un bon exemple és el de Francesc Catllar i Tord.
Nascut a Berga el 1679, i fill d'una notable família, va ser militar de professió i va participar en diverses batalles de la guerra dins de les Reials Guàrdies Catalanes.
Va ser oficial del regiment del Roser durant el setge de Barcelona i va ser ferit en la batalla del baluard de Santa Clara, la més dura de la resistència.
Després de la capitulació, va organitzar la segona fugida de la ciutat per part del General Moragues.
Catllar, curiosament, era parent d'un dels principals personatges berguedans del bàndol felipista.
Es tracta de Josep Viladomar, un berguedà que vivia exiliat i que va conspirar per tal que Berga passés al bàndol bornònic.
Un episodi destacat d'aquest procés, tal com assenyala Xavier Pedrals, és la Conspiració de Berga del 1707.
Va ser un intent de revolta per part d'un grup de berguedans contra els militars austriacistes que no va fructificar però que va servir d'element per tal de defensar el suposat caràcter felipista de la vila.
Un altre militar, com Viladomar, que va tenir protagonisme en el tomb de la ciutat va ser Antoni Gandolfo.
Sigui com sigui, l'aposta pel bàndol felipista per part de la ciutat de Berga va donar als berguedans certs privilegis, com ara el d'ús d'armes, atorgat pel Duc de Berwick.
A partir del 1714, els catalans no podien disposar d'armes i fins i tot havien de tenir lligats a la taula els gavinets de menjar.
En canvi, els berguedans podien disposar-ne per tal de protegir-se dels ressentits.
A la llarga, fins i tot van poder pagar una taxa inferior del cadastre que Felip V va imposar.
Un factor important tenint en compte que la vila va fer suspensió de pagaments durant la Guerra de Successió.
La suspensió va repercutir, tal com assenyala Pedrals, en el monestir de Pedralbes, principal avalador de la vila.

Response: Xavier Pedrals, historiador i responsable de l'Arxiu Comarcal del Berguedà, ha fet una conferència anomenada "Botiflers… o no?" en què ha explicat la història de com Berga va acabar sent botiflera. Ha destacat, però, que algunes persones de la vila es van mantenir fidels a les Constitucions de Catalunya, al bàndol austriacista, com per exemple el militar Francesc Catllar i Tord.


Instruction: Llegeix aquest text i després resumeix-lo en poques frases.

Context:
La Fita Alta Madness encarava la seva segona convocatòria amb el repte de buscar un nou emplaçament, per la impossibilitat de fer-la en el singular indret que li dóna nom, i el canvi d’horari.
Unes modificacions que, si ens guiem pel recollit, han donat bons resultats.
I es que l’objectiu de la Fita Alta Madness és recollir el màxim de donacions per a l’estudi de la miopatia miotubular, a través de la fundació anglesa Myotubular Trust.
I la resposta ha estat més que positiva ja que s’han recollit uns 4.000 euros, més del doble de l’any passat.
Subhasta
Cal recordar que la participació a la Fita Alta Madness està limitada a deu atletes (enguany amb una excepció) i que es trien segons les aportacions que fan a la subhasta que seveix per elegir-los.
En molts casos l’atleta acostuma a representar a un club que ha recollit diferents aportacions entre els seus membres.
Amb tot, segons va explicar un dels promotors de la cursa solidària, Jordi Balagué, del GE Serralada, les dues aportacions més altes les han fet dos atletes, a títol individual, amb una arribant als 510 euros.
De la Fita al circuit
Una disputa entre propietaris on hi ha la Fita Alta ha obligat al GE Serralada a buscar un nou emplaçament.
Al final s‘ha optat pel talús que separa la pista del circuit d’autocròs de Mollerussa i la zona de públic.
Si bé el nou espai treia duresa a la prova (hi ha menys desnivell, no hi ha bonys ni aragalls..) també l’ha fet més ràpid i sobretot més accessible al públic.
Tot plegat s’ha transformat en més públic, millor ubicació dels serveis (control de cursa, avituallament, aparcament…) i incorporar una servei de bar, portat pel Jovent de Mollerussa, que ha recollit uns 400 euros que també a la donació.
La Fletxa
Una altra dels novetats de la Fita Alta Madness ha esta la creació de la Fletxa de la Fita Alta.
Una cronoescalada prèvia a la cursa, on els participants aportaven 2 euros.
El més ràpid ha estat Jordi Torrelles, amb 6 segons i 59 dècimes, un resulta que li ha permès ésser l’onze participant de la fita Alta.
La Bèstia
Si la Fletxa és el més ràpid de la cronoescalada, la Bèstia és el més ràpid dels, enguany, onze participants (10 nois i 1 una noia) a la Fita Alta Madness.
I aquest ha estat Dani Bellart del Club Ciclista Arbeca, amb un temps de 53 minuts i 16 segons.
La segona posició ha estat per Marc Larrey i la tercera per Xavi Gomà.
Aquest any, tots els corredors han acabat les 100 voltes.
La sortida de la cursa ha esta precedida d’unes paraules de l’Àlex, el pare del Lluc, l’únic nen de Catalunya que pateix miopatia miotubular i que ha esta el motiu de la cursa.
L’Àlex ha agraït l’esforç i atenció dels que fan possible la Fita Alta Madness i ha agrait l’aportaió a la recerca, to recordant que les malalties minoritàries no acostumen a tenir cpa ajuda pública.
Premis
I una altra singularitat de la Fita Alta Madness és que, tot i reconèixer al guanyador, no es fan altres distincions ni de categories ni de podis.
De fet els 11 corredors reben el mateix regal (tot donatius de les diferents empreses col·laboradores, com Cervesa Matoll, Grup Optim, Vins Castell del Remei, Hipopressius Lleida, Feetback, Tuga Wear, Hefest, Tallers Miquel, Tallers Cusiné, fruites Molnar, fruites Joan Prats, Fisioteràpia Vall del Corb, BGrup, Erika’s Cakes, Myotubular Trust i Grup Excursionista Serralada).
Com a única diferència, el primer corredor va rebre un lot de productes gurmet de Sabority i tant el primer la Fita Alta Madness com de la Fletxa de la Fita Alta van rebre un trofeu únic i exclusiu del Centre d’Expressió Artística Solaç, de Mollerussa.
Si voleu veure imatges de la cursa en trobareu en aquesta galeria de fotos.

Response: La segona edició de la Fita Alta Madness s'ha celebrat amb motiu de l'Àlex, l’únic nen de Catalunya que pateix miopatia miotubular. La cursa solidària té com a objectiu recollir donacions per així poder ajudar en l'estudi d'aquesta malaltia. Tot i haver de canviar d'emplaçament i d'horari, el resultat ha sigut positiu i s'han aconseguit uns 4.000 euros.


Instruction: Llegeix aquest text i després resumeix-lo en poques frases.

Context:
Institucions i societat civil celebraran aquest dimecres al migdia un acte per denunciar les deficiències de la xarxa de Rodalies i Regionals a Catalunya i reclamar-ne el traspàs total a la Generalitat.
El Departament de Territori té identificats fins a 125 punts amb incidències pendents de reparació on els combois han de frenar i circular a una velocitat menor a la prevista.
La línia de Vic, amb una trentena de punts crítics, així com les que donen servei a les Terres de l'Ebre (R-15 i R-16) són les que presenten major problemàtiques.
També destaquen l'R2 sud, R-4 nord i l'R-12, entre Manresa i Lleida.
Línia R3 Barcelona-Vic-Puigcerdà.
Es tracta de l'única línia de Rodalies amb el major tram de via única, des de Montcada Reixac fins a Puigcerdà passant per Vic i Ripoll.
Aquest fet se suma a problemes de manteniment com l'estat d'alguns túnels i talussos –segons Territori hi ha una trentena de punts crítics- així com unes condicions meteorològiques que, sovint, són desfavorables i multipliquen les incidències.
El col·lectiu d'usuaris Perquè no ens fotin el tren reivindica millores a la línia que, indefectiblement, han de passar pel desdoblament –hi ha el compromís de Foment de duplicar la via en tres trams compresos entre Granollers i Vic-.
Línia R2 sud Barcelona-Sant Vicenç de Calders.
El corredor ferroviari del Garraf és un altre dels punts negres amb retards pràcticament cronificats i moltes queixes dels usuaris.
La limitació de la velocitat en alguns dels túnels de la serra del Garraf provoca que el servei, de manera “normal”, ja sigui deficient.
Combois amb poca capacitat i la manca de manteniment d'estacions clau com Vilanova i Sitges completen les deficiències de la línia.
Línia R4 Barcelona-Sabadell-Terrassa-Manresa.
El corredor ferroviari del Vallès és un dels més utilitzats de la xarxa de Rodalies i on es mostren més clarament les limitacions del servei que ofereix Renfe i Adif.
En aquest sentit, la inauguració del perllongament de la xarxa de FGC a Terrassa –el 2017 també es completarà a Sabadell- ha provocat una gran migració d'usuaris.
En el cas de la capital egarenca, per exemple, l'augment de la demanda esperada era d'un 20% i ha estat del 50%.
Una de les propostes del col·lectiu Fem Vallès és, precisament, millorar la intersecció entre ambdues xarxes, amb intercanviadors a Sant Cugat del Vallès.
A Manresa, per la seva banda, reduir el temps de viatge (1 hora i 20 minuts) és una reivindicació històrica –hi ha fins a vuit punts crítics entre Terrassa i la capital del Bages-.
Línia R-12 Manresa-Cervera Lleida.
La línia de Regionals que connecta Barcelona amb Lleida per Manresa és de via única més enllà de la capital bagenca.
Les obres dels darrers anys –que han suposat tallar el servei ferroviari durant molts mesos- han millorat una situació crítica però no eviten que continuï sent una de les línies menys competitives del país.
Malgrat les actuacions, sobretot per reparar corbes mal peraltades, continuen existint una quinzena de punts on els trens han de frenar a causa de deficiències.
Línies R-16 Barcelona-Tarragona-Tortosa i R-15 Barcelona-Reus-Riba-roja d'Ebre.
Les línies que donen servei a les Terres de l'Ebre són un dels principals punts negres del país.
Les avaries contínues de trens en el tram entre l'Hospitalet de l'Infant i l'Ametlla de l'R-15 Mar van situar el problema al capdavant de l'agenda informativa del país.
A més, entre Tarragona i l'Hospitalet hi ha via única.
L'R-16, que des de Reus dóna servei a la Ribera d'Ebre, és notícia per les constants incidències que obliguen a cobrir el servei amb autobusos.
Ascó, Pradell de la Teixeta i Duesaigües són alguns dels punts crítics on els trens han de circular molt per sota de la velocitat prevista.
El col·lectiu Trens Dignes fa mesos que lluita per millorar el servei ferroviari a la zona.

Response: El Departament de Territori té identificats 125 punts a la xarxa de Rodalies i Regionals a Catalunya on hi ha deficiències pendents de reparar i on els combois han de reduir la velocitat. Les línies amb més problemàtiques són la de Vic i les que donen servei a les Terres de l'Ebre, convertint-se en els principals punts negres del país.


Instruction: Llegeix aquest text i després resumeix-lo en poques frases.

Context:
Oriol Junqueras, Carme Forcadell, Jordi Sànchez, Jordi Cuixart, Raül Romeva i Dolors Bassa dormiran aquesta nit a Catalunya.
Però ho faran a la presó de Lledoners i Puig de les Basses.
És a dir, seguiran privats de llibertat.
En breu també tornaran a casa (per seguir empresonats) Quim Forn, Jordi Turull i Josep Rull.
El seu acostament és, però, una millora significativa per a les seves famílies, que hauran de deixar de peregrinar periòdicament a Estremera, Soto del Real i Alcalá Meco, i una oportunitat per al conjunt de l'independentisme de fer-los arribar a les portes de les presons el seu escalf.
A l'actual Govern, i en concret al Departament de Justícia, li tocarà la gens agradosa tasca de custodiar-los.
Ho hauran de fer en espais adaptats a la seva situació i posició però sense que es pugui afirmar que tenen privilegis en relació a la resta de reclusos.
Amb el ràpid trasllat Pedro Sánchez busca amorosir el clima amb Quim Torra, a qui no havia dubtat a titllar de "xenòfob" quan ell encara no era president del govern espanyol.
Passa que el president de la Generalitat li pot agrair que compleixi la llei, però no pot admetre que el que ha fet sigui un gest o una concessió, més encara quan el líder del PSOE es nega a afrontar el fons del debat, que és el dret o no de Catalunya a convertir-se en un estat independent si ho vol la majoria dels seus ciutadans.
Torra ha d'exigir política.
En tot cas, els membres de l'anterior Govern han de pagar una fiança de més de dos milions d'euros, que ja són a la caixa de resistència d'Òmnium i l'ANC.
Sara González us ho va explicar en primícia.
Vist i llegit
TV3 va fer diumenge a la nit, de nou, un important servei públic emetent el documental La guerra inacabada, que explica com més de 5.000 famílies encara busquen els seus familiars a Catalunya, enterrats en fosses comunes durant la Guerra Civil.
Ho fa a partir d'històries personals que presentava el periodista Antoni Tortajada, que explicava també com el Programa d'Identificació Genètica, posat en marxa per la conselleria que dirigia Raül Romeva, ha localitzat un total de 500 foses al llarg de la geografia catalana.
El podeu recuperar aquí.
L'assemblea que el PDECat celebrarà d'aquí a dues setmanes es preveu molt concorreguda.
Els dirigents del partit ho consideren un signe de vitalitat del projecte, al marge del nom que acabi adoptant.
Damunt la taula hi haurà una refundació com a Junts per Catalunya, la marca que es va usar el 21-D i ara a les municipals.
Fa dos anys la decisió més rellevant i polèmica, la del nom, va registrar 1.500 vots.
Hores d'ara ja hi ha inscrits a l'assemblea 1.700 militants.
La ponència que ha generat més interès és la política.
L'estiu del 2016, quan va nàixer el nou partit, va ser l'organitzativa.
Fa més de 40 anys de les primeres eleccions després del franquisme.
Qui va liderar políticament tot aquell procés, i bona part de la Transició, va ser Adolfo Suárez (1932-2014), que tal dia com avui de l'any 1976 era nomenat pel rei Joan Carles I, que havia heretat del dictador Franco tot el poder, president del govern espanyol.
Suárez va fer reformes i va posar en marxa en temps rècord un partit "centrista", la UCD, que tenia el suport de bona part dels governadors civils de Franco que es volien adaptar a la nova situació.
Suárez va ser president fins el 1981 i, quan el seu partit es va ensorrar, va fundar el CDS, que va constatar el seu fracàs polític a principis dels 90.
Va morir afectat d'Alzheimer.
És una figura reconeguda però, saben els joves espanyols qui és?
Mireu aquest vídeo.
El 3 de juliol de l'any 1962, avui fa 56 anys, va nàixer l'actor i productor americà Tom Cruise.
El seu primer gran èxit va ser, després de descartar convertir-se en monjo franciscà, Top Gun, on representava un pilot militar.
El color del diner, Nascut el 4 de juliol o The Firm són entre les seves millores pel·lícules en una carrera marcada per la varietat.
Cruise és un dels reclams de l'església de la Cienciologia, considerada una secta.
Com a actor, i malgrat el seu èxit i popularitat, encara no ha guanyat cap Oscar però sí tres Globus d'Or.
En aquest vídeo es repassen els millors films (i també algun fiasco).
Ferran Casas i Manresa
subdirector de NacióDigital
Fes clic aquí per subscriure't-hi

Response: Els presos polítics Junqueras, Forcadell, Sànchez, Cuixart, Romeva i Bassa, ara estan a la presó de Lledoners i Puig de les Basses. Aquest és un acostament aconseguit per Pedro Sánchez que les famílies dels presos agraeixen, perquè ja no s'hauran de desplaçar a Estremera, Soto del Real i Alcalá Meco. D'altra banda, l'assemblea del PDECat ja compta amb 1.700 inscrits.


Instruction: Llegeix aquest text i després resumeix-lo en poques frases.

Context:
El Festival Grec de Barcelona i el Festival de Torroella de Montgrí s’han unit per estrenar amb dos concerts diferents i complementaris ‘Les rutes de l’esclavatge’, una memòria musical de més de quatre segles d’esclavisme, que van del 1444 al 1888, que Jordi Savall repassa acompanyat per 27 músics i un recitador provinents de tres continents (Europa, Àfrica i Amèrica) amb els quals evoca la ‘tremenda’ història de deportació i esclavatge a què van ser sotmesos més de vint-i-cinc milions d’africans entre els segles XV i XIX.
‘Els dos concerts expliquen aquests punts que són claus per entendre la història de l’esclavatge’, ha destacat Savall en roda de premsa.
El concert tindrà lloc el 29 de juliol al Teatre Grec i a l’Auditori Espai Ter el 2 d’agost.
El projecte impulsat per Savall va néixer fa més de vint anys quan va investigar sobre músiques colonials i músiques que estaven als arxius de les Illes Canàries i de Colòmbia, i altres països sud-americans.
En aquest context, el músic se’n va adonar que hi havia moltes músiques sobre l’esclavatge i eren molt diferents a les ‘típicament hispàniques’.
Savall es va preguntar per què sempre es fan les músiques del poder polític i religiós i va decidir investigar per anar més enllà i va descobrir ‘una història tremenda i que és la clau de la riquesa de l’imperi espanyol i l’explotació d’éssers humans per la força arrencats dels seus pobles per la força i portats d’una manera bestial al Nou Món en condicions tremendes.
Aquesta ha estat una història que s’ha amagat’, ha afegit.
Savall ha destacat que aquesta manca de memòria d’uns fets tan greus fa que mai cap país europeu ha reconegut aquests fets ni s’ha pensat com es podria compensar això.
Ha afegit que quan veu aquests subsaharians que intenten passar a Melilla i la forma com se’ls tracta es pregunta: ‘Algú se’n recorda dels 25 milions d’éssers humans que els nostres països europeus van arrancar d’Àfrica i van portar al Nou Món?’.
El Grec tancarà l’apartat de concerts del Festival el 29 de juliol amb la primera de les versions de ‘Les rutes de l’Esclavatge’, centrada a Amèrica del Nord i el Carib, entre 1620, data d’arribada dels primers colons anglosaxons a la costa est d’Amèrica del Nord, fins a 1865, any en el qual els Estats Units d’Amèrica van abolir l’esclavitud.
Savall ha explicat que al Grec començaran amb les músiques que corresponen amb l’arribada d’esclaus a l’Amèrica del Nord i amb textos i músiques de l’època.
En el cas d’Amèrica del Nord, ha afegit, inclouen una cantant afroamericana que canta diferents cançons i ‘no són les que normalment s’escolten dels quartets de gospel, sinó cançons de cants d’esclaus’, ha afegit.
Per la seva part, el Festival de Torroella de Montgrí inaugurarà la seva 39a edició el 2 d’agost amb la segona versió del programa, que se centra en el viatge d’Àfrica al Nou Món passant per Europa (estat espanyol i Portugal) i recorre gairebé 450 anys d’història des de 1444, data de la primera expedició de captura col·lectiva d’africans descrita en un text contemporani, fins a 1888, any el qual Brasil va abolir l’esclavitud.
Jordi Savall reuneix per aquests dos concerts a músics de Mali, Mèxic, Colòmbia, Brasil i el Canadà, així com a dos dels seus grups, la Capella Reial de Catalunya i Hespèrion XXI, que interpretaran un repertori que beu per una part de les formes musicals hispanes inspirades en cants i balls dels esclaus i els indígenes americans i, per l’altra, de músiques conservades a partir de les antigues tradicions dels descendents dels esclaus i de les formes i models africans, com les músiques de les tradicions dels griots conservades a Mali.
Des de la seva estrena el 15 de juliol del 2015 al Festival de Música i Història per al diàleg intercultural de l’Abadia de Fontfroide (Occitània), el projecte musical i de memòria històrica de Jordi Savall ‘Les rutes de l’esclavatge’ ha recorregut auditoris i festivals de bona part d’Europa, els Estats Units i diverses ciutats espanyoles, però encara no s’ha pogut veure i escoltar a Catalunya.

Response: Jordi Savall, acompanyat de músics i un recitador, repassa a la memòria musical "Les rutes de l’esclavatge" més de quatre segles de l'esclavisme que van patir més de vint-i-cinc milions d’africans entre els segles XV i XIX. El projecte es representarà en dos concerts al Festival Grec de Barcelona i al Festival de Torroella de Montgrí.


Instruction: Llegeix aquest text i després resumeix-lo en poques frases.

Context:
Un total de 12.705 persones han mort en els darrers sis anys intentant arribar a Europa creuant el Mediterrani, segons les últimes dades actualitzades de l’ACNUR, l’agència de l’ONU pels refugiats.
En el que portem d’any, han perdut la vida 2.814 refugiats, gairebé un miler més que en el primer semestre del 2015, quan la xifra era de 1.838.
Tot i això, l’Organització Internacional de les Migracions (OMI), assegura que “no s’han registrat morts des del dissabte 4 de juny”.
S’estima que 206.400 han arribat a Europa en el que portem d’any, a través d’Itàlia, Grècia, Xipre i Espanya.
Un 40% dels que arriben són sirians, un 21% afganesos i un 13% iraquians.
D’acord amb les estadístiques de l’ACNUR, un 45% dels qui creuen el Mediterrani per arribar a Europa són homes, un 35% són nens i un 20% són dones.
L’any 2010, l’Agència de l’ONU pels refugiats va comptabilitzar 20 morts al Mediterrani, una xifra que es va disparar el 2011 fins als 1.500.
Entre el 2012 i el 2013 el nombre de víctimes de la ruta mediterrània va ser de 500 i 600, respectivament, i va augmentar fins als 3.500 el 2014.
L’any passat es van registrar 3.771 morts.
En el que portem de 2016 han mort 2.814 persones.
MORTS AL MEDITERRANI 2010-2016
Copy: Trasplantaments i donacions a Catalunya durant el 2015
Create column charts
"Incentius positius i negatius" per als països africans
La Comissió Europea vol reforçar la cooperació amb nou països d'origen i trànsit d'immigrants i aquest dimarts ha proposat signar acords amb Jordània, Líban, Níger, Nigèria, Senegal, Mali i Etiòpia i augmentar l'ajuda a Tunísia i Líbia.
L'objectiu és "salvar vides al mar, incrementar el retorn" dels irregulars als seus països, "permetre als immigrants i refugiats quedar-se més a prop de casa seva i, a llarg termini, ajudar els països en desenvolupament a resoldre les causes de la immigració il·legal".
Brussel·les ofereix 8.000 milions d'euros fins al 2020 a canvi que aquests nou països col·laborin amb el control dels fluxos migratoris i vol mobilitzar 62.000 milions més en inversions.
"Per aturar la inacceptable pèrdua de vides al Mediterrani i posar ordre als fluxos migratoris, hem de repensar com treballar plegats amb els països d'origen i trànsit", ha defensat el vicepresident comunitari, Frans Timmermans.
"Milions de persones arreu del món estan migrant i només podem gestionar-ho si actuem globalment, cooperant plenament", ha advertit la cap de la diplomàcia comunitària, Federica Mogherini.
"El nostre objectiu, a més de salvar vides i desmantellar les xarxes de traficants" és "invertir a llarg termini en el desenvolupament econòmic i social, la seguretat, l'estat de dret i els drets humans" d'aquests països d'origen, per donar als immigrants "l'oportunitat i els mitjans per tenir una vida segura i decent", ha insistit Mogherini.
Seguint l'estratègia del pal i la pastanaga, Brussel·les planteja "incentius positius i negatius", és a dir "premiar els països que cooperen efectivament amb la UE en el control de la immigració" i castigar amb "conseqüències els que es neguin a col·laborar", per exemple amb un pitjor tracte comercial.
L'executiu comunitari reclama un "increment de la taxa de retorn" dels immigrants irregulars als seus països d'origen i trànsit (és a dir, que aquests facilitin les deportacions als governs europeus), "esforços per reintegrar-los" (perquè no tornin a intentar creuar el Mediterrani) i un millor "control de les fronteres".
També vol "trencar el model de negoci dels traficants d'immigrants" i que la cooperació amb Turquia i els Balcans occidentals l'Operació Sophia de l'EUNAVFOR MED "doni resultats efectius".
Actualment, la UE només aconsegueix retornar el 40% dels immigrants irregulars (Etiòpia, per exemple, només accepta el retorn del 12%, mentre que a Jordània aquesta proporció és del 84%).
A curt termini, el Fons d'Emergència per a Àfrica s'ampliarà en 1.000 milions d'euros.
I en els propers cinc anys Brussel·les vol arribar als 8.000 milions en cooperació amb aquests nou països.
A llarg termini, la Comissió Europea vol posar 3.100 milions més per captar inversions privades i arribar a mobilitzar 31.000 milions, amb ajuda del Banc Europeu d'Inversions.
I proposa als estats membres que facin el mateix per arribar fins als 62.000 milions d'euros.
Concedir visats per treballar a la UE és un altre dels al·licients amb què la Comissió Europea premiarà els països que cooperin.
"Dissuadir-los de fer aquest viatge perillós requereix crear vies legals per venir a Europa" i també "millorar les capacitats humanitàries de recepció" dels països de trànsit, defensa el pla que Timmermans i Mogherini han presentat aquest dimarts a Estrasburg.
En una primera fase se signaran els acords de cooperació amb Jordània i el Líban i més endavant amb Níger, Nigèria, Senegal, Mali i Etiòpia.
"També volem incrementar el nostre compromís amb Tunísia i Líbia", assegura l'executiu comunitari.

Response: Cada any moltes persones perden la vida intentant arribar a Europa travessant el Mediterrani. Des del 2010, un total de 12.705 persones han mort en aquestes circumstàncies. Brussel·les ofereix diners als països emissors d'immigrants a canvi que controlin els fluxos migratoris i planteja premiar als països que cooperin i castigar als que no ho facin.


Instruction: Llegeix aquest text i després resumeix-lo en poques frases.

Context:
"El que avui s'ha establert en el grup de treball no és per fer literatura, sinó per assolir un acord que sigui una realitat".
Aquestes van ser les paraules que va pronunciar l'exconseller d'Interior Jordi Jané quan, el juliol del 2017, els governs català i espanyol van posar la primera pedra de la integració efectiva dels Mossos d'Esquadra al Centre d'Intel·ligència contra el Terrorisme i el Crim Organitzat (CITCO).
Un principi d'acord que es va fer públic després de la Junta de Seguretat de Catalunya -on va participar l'exministre del PP Juan Ignacio Zoido- i que responia a una reivindicació històrica de la policia catalana per millorar els seus canals de comunicació en matèria de terrorisme.
La necessitat de ser al CITCO, però, es va acabar fent encara més evident pocs dies després d'aquesta reunió, quan es van produir els atemptats gihadistes de Barcelona i Cambrils.
Llavors, els Mossos van denunciar que no havien tingut accés a tota la informació sobre les persones van resultar implicades en els atacs.
- Què és el CITCO?
El Centre d'Intel·ligència contra el Terrorisme i el Crim Organitzat, amb seu central a Madrid, és l'organisme estatal d'intel·ligència que gestiona i analitza tota la informació i documentació relacionada amb el crim organitzat i el terrorisme.
La seva creació oficial és relativament recent, del 15 d'octubre del 2014, fruit de la unió del Centre Nacional de Coordinació Antiterrorista i del Centre d'Intel·ligència contra el Crim Organitzat, dependents de la Secretaria d'Estat de Seguretat del Ministeri d'Interior.
- Qui hi participa?
Fins el moment, només estava format per la Guàrdia Civil, el Cos Nacional de Policia, el Centre Nacional d'Intel·ligència (CNI), funcionaris d'Institucions Penitenciàries, el Servei de Vigilància Duanera, membres de l'Exèrcit i, des de fa un any, també l'Ertzaintza.
- Com s'hi ha arribat?
La inclusió dels Mossos en l'organisme antiterrorista ha estat un cavall de batalla de gairebé tots els consellers d'Interior, recentment a partir del compromís que va adquirir Jané, abans de ser rellevat per Joaquim Forn.
Sobre el CITCO es va tornar a debatre el 28 de setembre, en una nova Junta de Seguretat -aquesta vegada amb la tensió institucional disparada arran de l'imminent votació de l'1 d'octubre-, tot i que no ha estat fins ara que s'ha realitzat un gest efectiu.
Aquest va venir, ja amb el govern del PSOE, en l'última reunió en matèria de seguretat entre el Govern i l'Estat, quan van comparèixer el conseller Miquel Buch i el ministre d'Interior Fernando Grande-Marlaska a Palau.
- Per què s'ha demorat l'ingrés dels Mossos?
Malgrat que en ocasions s'ha parlat de manca de voluntat política, la versió que va donar el Ministeri d'Interior per boca de Fernando-Marlaska el passat mes d'agost en una entrevista a Catalunya Ràdio és que hi havia "un problema tècnic" que impedia que els Mossos poguessin accedir a la base de dades del centre.
"No és de cap manera un problema polític, és una qüestió tècnica", va dir.
Aquestes dificultats, però, no van existir quan es va plantejar la integració de la Ertzaintza dins l'organisme.
- Què aportarà formar part del CITCO?
Els Mossos només assistien a les reunions del CITCO quan eren explícitament convidats, tot i que ara ja hi haurà un representant del cos policial català en totes les reunions.
Hi haurà coordinació en bases de dades, entre investigacions tutelades pels diferents cossos policials, es compartiran dades d'intel·ligència i s'intercanviaran estratègies i impressions per avançar en la lluita antiterrorista.
Aquest és un nivell considerat alt, amb un pla de prevenció i protecció que estableix una sèrie de directrius per actuar, així com la posada en marxa i coordinació de diversos dispositius que fomenten la prevenció en cas d'atac.
El més visible és que la ciutadania noti un augment de controls d'accés en grans esdeveniments, així com unitats de policia realitzant servei amb arma llarga.
- Què passa amb la informació europea?
En aquest espai es coordinen les diferents policies de la Unió Europea des de 1995, amb l'objectiu de compartir informació i treballar de forma efectiva sobre aquells delictes que es cometen o tenen conseqüències interestatals.
Entre aquests, es persegueix, per exemple, el crim organitzat d'àmbit internacional i el terrorisme, però segons el reglament només hi pot haver un únic interlocutor d'àmbit estatal.
En el cas dels Mossos, és competència de l'estat espanyol acreditar-los amb plenes potestats per formar-ne part com va passar amb la policia escocesa i Anglaterra ja que, segons indica l'article 2 del reglament, hi tenen cabuda totes les policies que "siguin responsables en virtut del dret nacional de la prevenció i lluita contra la delinqüència", un requisit que els Mossos compleixen.
Ser dins d'aquest organisme és, per tant, el nou objectiu de la policia catalana.
En una entrevista a NacióDigital, el conseller Buch ja va reconèixer que només amb el CITCO no estaven satisfets, i va tornar a reclamar al Ministeri d'Interior que accelerés l'intercanvi d'informació de la policia catalana també dins l'Europol.

Response: El Centre d'Intel·ligència contra el Terrorisme i el Crim Organitzat (CITCO) és l'organisme encarregat de gestionar i analitzar tota la informació sobre crim organitzat i terrorisme. Ha estat demorat, però finalment els Mossos passaran a formar part d'aquest organisme i a totes les reunions hi haurà un representant de la policia catalana.


Instruction: Llegeix aquest text i després resumeix-lo en poques frases.

Context:
Els informatius de Catalunya Ràdio van ser els que van recollir més diversitat de veus polítiques, seguits dels de TV3, segons el darrer informe quadrimestral (setembre-desembre) del 2018 del Consell de l’Audiovisual de Catalunya (CAC), que analitza l’observança del pluralisme polític de cinc mitjans audiovisuals catalans.
En concret, els informatius de Catalunya Ràdio van donar temps de paraula a 33 agrupacions polítiques, i els de TV3, a 30 formacions.
Els tercers van ser els de RAC1 (28 agrupacions), els quarts, els de 8tv (27) i els cinquens van ser els de TVE Catalunya (22).
De tots els partits, el PP va ser la formació amb més temps de paraula a tots mitjans analitzats excepte a TVE Catalunya, on va ser segon.
D’altra banda, l’informe recull un retrocés en la presència de les dones polítiques en relació amb el quadrimestre anterior, que se situa entorn del 30%.
Aquestes conclusions es desprenen de l’Informe sobre l’observança del pluralisme polític a la televisió i a la ràdio.
Setembre-desembre del 2018.
Aquest nou informe del CAC es va aprovar en el Ple del Consell celebrat el 27 de febrer, per cinc vots a favor i un vot en contra amb vot particular.
Es tracta del tercer informe de caràcter quadrimestral que elabora el CAC, que fins al 2017 els elaborava amb periodicitat mensual.
En aquesta ocasió, el CAC introdueix un matís a les seves conclusions: que Catalunya Ràdio i TV3 són els mitjans que tenen els informatius de més durada mitjana setmanal d’entre els que integren la mostra analitzada.
Els autors de l’informe contextualitzen les dades del darrer quadrimestre en clau política.
L’actualitat informativa va provocar –indiquen- que, com en el quadrimestre anterior, una gran part del temps de paraula en tots els mitjans es concentrés en el govern i en el govern de l’estat espanyol.
Els dos executius van registrar una proporció al voltant del 45% a Catalunya Ràdio i 8tv, del 39% a RAC1 i del 36% a TV3 i TVE Catalunya.
Pel que fa als partits, el PPC+PP és qui va registrar una proporció de temps de paraula més alta a tots els mitjans analitzats, excepte a TVE Catalunya, on va ser el segon.
Es reprodueix així la situació del quadrimestre anterior, on els populars van ser els que van tenir més temps de paraula, en aquell cas en tots els mitjans.
En concret, el PPC+PP va acumular el 14% del temps de paraula a 8tv, l’11,3% a RAC1, el 9,9% a TV3, el 9,3% a TVE Catalunya i el 8,2% a Catalunya Ràdio.
Segons el CAC, entre els ítems de les intervencions de representants del PP destaquen els relacionats amb casos de presumpta corrupció i amb una eventual nova aplicació de l’article 155 de la constitució espanyola a Catalunya.
Per la seva banda, Ciutadans+Ciudadanos va ser la segona força política amb representació a TV3, TVE Catalunya, 8tv i RAC1; mentre que a Catalunya Ràdio ho va ser el PDECat amb Junts per Catalunya.
L’informe remarca el volum de temps de paraula que aquestes tres agrupacions han registrat en informacions sobre la instrucció del judici de l’1-O i sobre la suspensió cautelar per part del Tribunal Suprem espanyol dels càrrecs públics i funcions de Carles Puigdemont, Oriol Junqueras, Jordi Turull, Raül Romeva, Josep Rull i Jordi Sànchez.
Les dones polítiques van ser menys presents que els homes tant en els informatius diaris com en les entrevistes de tots els canals i emissores analitzats, destaca el CAC.
Quant als debats, també van intervenir menys en els mitjans amb més emissions i només van superar quantitativament els homes al 3/24 i a TVE Catalunya, televisions que van emetre un únic debat en aquest quadrimestre.
En els informatius diaris, la presència de les dones en temps de paraula va ser similar en tots els mitjans i emissores analitzats i es va situar entorn del 30%: TVE Catalunya, 32,4%; RAC1, 32,1%; Catalunya Ràdio, 31,8%; 8tv, 31,4%; i TV3, 28,8%.
En el quadrimestre setembre-desembre, la presència de les dones representants de partits va ser inferior en tots els mitjans analitzats respecte del quadrimestre anterior.
La presència de les associacions que intervenen en el debat polític d’abast general van augmentar en tots els canals i emissores en els informatius diaris respecte dels mesos maig-agost.
Segons el CAC, a aquest fet hi va contribuir ‘en gran mesura’ la informació sobre les diferents commemoracions dels fets esdevinguts al voltant de l’1-O de 2017.
Entre setembre i desembre, la seva presència en temps de paraula va suposar el 3,9% del total a TV3, el 3,7% a 8tv, el 3,2% a Catalunya Ràdio, el 2,7% a RAC1 i l’1,9% a TVE Catalunya.
I com en el quadrimestre anterior, l’ANC i Òmnium Cultural van aglutinar gran part del temps de paraula d’aquesta tipologia d’associacions: més del 90% a 8tv, el 73,6% a Catalunya Ràdio, el 61,4% a TV3, el 55,8% a RAC1 i el 42% a TVE Catalunya.

Response: El Consell de l’Audiovisual de Catalunya (CAC) ha emès el seu informe quadrimestral en què analitza quins són els mitjans audiovisuals catalans amb més pluralisme polític. Els informatius de Catalunya Ràdio són el primer, seguit de TV3 i de RAC1. A més, el CAC ha informat també que Catalunya Ràdio i TV3 són els mitjans amb els informatius d'una major durada.


Instruction: Llegeix aquest text i després resumeix-lo en poques frases.

Context:
L'acord rubricat, fins el moment, entre PSOE i C's per formar govern ha obtingut el 79% del suport de la militància socialista, amb el 97% de vots escrutats.
Ha estat en la consulta celebrada aquest dissabte a les més de 3.000 agrupacions del partit repartides arreu de l'estat espanyol, la primera d'aquesta característiques que convoca el PSOE i que comptava amb 189.167 afiliats amb dret a vot.
D'aquests, han participat en el procés un 52% del cens.
La pregunta que havien de respondre era la següent: "'El PSOE ha assolit i proposat acords amb diverses forces polítiques per donar suport a la investidura de Pedro Sánchez a la presidència del govern.
Dones suport a aquest acords per formar un govern progressista i reformista?'".
Una fórmula que no fa esment directe a Ciutadans i que també deixa la porta oberta a què s'hi sumin altres forces com Podem.
Tot i l'aprovació del pacte per part de la militància, el resultat de la consulta no és vinculant i l'acord es ratificarà definitivament dilluns en el marc del Comitè Federal del PSOE.
A banda del vot presencial, també els militants podien votar per Internet, opció que han escollit 13.697 dels censats, el 7,2% dels censats.
La jornada ha transcorregut amb normalitat.
El secretari general del PSOE ha votat a les deu del matí a l'agrupació socialista de la localitat madrilenya de de Pozuelo de Alarcón.
"Espero un 'sí' rotund i clar per part de la militància i animo a la resta de forces del canvi a què donin suport a l'acord la setmana vinent, en el debat d'investidura", ha assenyalat.
Victòria clara del 'Sí' però una baixa participació
Pel que fa a Catalunya, el 77,90% dels militants del PSC i les JSC han votat favorablement a l'acord en una consulta en què ha participant el 31,32% del cens.
En una atenció a la seu dels socialistes a Barcelona, la Secretària d'Organització del PSC, Assumpta Escarp, s'ha mostrat satisfeta per el desenvolupament de la jornada.
"Constitueix una experiència totalment nova en participació política", ha destacat.
Per a la dirigent socialista, el suport majoritari a l'acord "constitueix un clar aval al nostre candidat a la presidència del govern espanyol, Pedro Sánchez, i al govern de canvi que el Secretari General del PSOE està disposat a encapçalar".
Per la seva banda, des de Lleida, on ha exercit aquest dissabte al matí el seu dret a vot, el primer secretari del Partit dels Socialistes de Catalunya (PSC), Miquel Iceta, ha indicat que "la consulta d'avui és un aval a l'esforç de Pedro Sánchez per assolir la investidura i un canvi a un govern de progrés a Espanya".
Acompanyat del paer en cap de Lleida, president del PSC i Primer Secretari de la Federació de les Comarques de Lleida, Pirineu i Aran, Àngel Ros, ha afegit que "els qui votem 'sí' ho fem perquè estem d'acord amb el pacte subscrit", ha assenyalat.
En una atenció als mitjans, Iceta ha reconegut que "calen més suports" a banda dels 130 diputats que sumen PSOE i C's i confia que se sumin altres forces amb les que ja s'ha parlat com Podem, Compromís o IU.
A banda, el líder dels socialistes catalans veu més com una qüestió "teòrica" la possibilitat que el Partit Popular (PP) s'abstingui a la investidura de Sánchez.
"Si hi ha un adversari al canvi és el PP, i farà el que estigui a la seva mà per evitar-ho", ha manifestat Iceta.
"No espero l'abstenció del PP sinó tot el contrari", ha afegit.
El dirigent socialista ha recordat, a més, que un acord dels socialistes amb el PP "és impossible".
"El Comitè Federal del PSOE del 28 de desembre va prendre una resolució que diu que nosaltres no donarem suport ni a Mariano Rajoy ni cap altre candidat del PP", ha indicat.
"Per tant, ens correspon construir l'alternativa, que és el que estem fent", ha reblat.
A Catalunya, prop de 19.000 persones, entre militants del PSC i membres de les Joventuts Socialistes, podien votar en un dels 129 punts que el partit a posat a disposició per a la consulta.

Response: Un 79% de la militància socialista, amb el 97% dels vots escrutats, ha votat a favor de l'acord entre PSOE i C's per donar suport a la investidura de Pedro Sánchez. La participació ha estat d'un 52% del total d'afiliats. Tot i la positiva resposta, el resultat d'aquesta consulta no és vinculant i es ratificarà dilluns.


Instruction: Llegeix aquest text i després resumeix-lo en poques frases.

Context:
El nou Govern ha quedat formalment configurat aquest dijous un cop el vicepresident de l'executiu i els nous consellers han promès el càrrec.
No hi ha hagut polèmica en la fórmula del prometatge perquè ha estat l'habitual.
"Prometeu complir fidelment d'acord amb la llei les obligacions del càrrec que assumiu al servei de Catalunya i amb lleialtat al president de la Generalitat de Catalunya?", ha preguntat Carles Puigdemont un a un.
Tots sense excepció han respost: "sí, ho prometo".
Només quatre consellers de l'anterior executiu repeteixen, Neus Munté, Meritxell Borràs, Santi Vila i Jordi Jané.
Oriol Junqueras és el nou vicepresident d'un executiu compartit entre CDC i ERC.
L'abraçada més emotiva de la presa de possessió l'han protagonitzat la consellera d'Agricultura, Meritxell Serret, i la presidenta del Parlament, Carme Forcadell, companyes a l'ANC.
El secretari del Govern, Joan Vidal, que també ha pres possessió del càrrec, ha estat l'encarregat de llegir els articles de la llei de la presidència del Govern que emparen el nomenament del vicepresident i dels consellers.
Posteriorment, el president de la Generalitat, Carles Puigdemont, els ha preguntat un a un si prometien complir d'acord amb la llei les obligacions del càrrec amb lleialtat al president de la Generalitat.
"Sí, ho prometo", ha estat la resposta de tots els membres de nou comitè executiu del Govern.
"Sí, prometo ser lleial a la voluntat del poble de Catalunya", ha afegit Junqueras en el seu perfil de Twitter.
En aquesta ocasió la fórmula del prometatge ha estat la que es fa servir habitualment per a la presa de possessió dels consellers.
Se'ls demana si es comprometen a complir la llei sense fer referència explícita a l'Estatut ni a la Constitució.
Després d'haver promès el càrrec, el nou equip de Govern al complet s'ha fet la foto de família i a les 11 del matí han fet la primera reunió del nou executiu.
Una trobada breu sense cap punt concret en l'ordre del dia, ja que els consellers encara no havien rebut formalment el traspàs de carteres dels seus predecessors, un tràmit que s'anirà fent durant tot el dia.
L'expresident de la Generalitat, Artur Mas, i els consellers que no repeteixen en el càrrec han acompanyat el nou equip de Govern en la presa de possessió.
El nou consell executiu està format per 13 persones, encapçalades pel president de la Generalitat, Carles Puigdemont.
Oriol Junqueras és el vicepresident i conseller d'Economia; Neus Munté la consellera de Presidència i portaveu; Raül Romeva el conseller d'Afers Exteriors; Jordi Baiget el conseller d'Empresa i Coneixement; Dolors Bassa la consellera de Treball, Afers Socials i Família; Meritxell Serret la consellera d'Agricultura; Toni Comin el conseller de Salut; Meritzell Ruiz la consellera d'Ensenyament; Santi Vila el conseller de Cultura; Jordi Jané el conseller d'Interior; Meritxell Borràs la consellera de Governació; i Carles Mundó el conseller de Justícia.
Només 4 consellers repeteixen, Vila, Munté, Jané i Borràs, tot i que Baiget, abans secretari del Govern, també forma part del nou executiu com a conseller d'Empresa i Coneixement.
La CUP, únic grup parlamentari absent
La presa de possessió dels nous consellers del Govern ha comptat amb la presència de representants de tots els grups parlamentaris, a excepció de la CUP.
Segons fonts de l'esquerra anticapitalista, no es tracta d'una decisió política sinó d'un problema d'agenda.
La CUP havia decidit que hi anessin els dos diputats que acaben de deixar l'acta, Josep Manel Busqueta i Julià de Jòdar, però expliquen que la Generalitat els va demanar aquest dimecres al vespre que els canviessin per representants institucionals actualment en el càrrec.
Finalment, l'executiu els ha comunicat aquest mateix dijous que Busqueta i de Jòdar podien assistir a la presa de possessió però, segons ells, ja no tenien marge per arribar al Palau de la Generalitat.

Response: Aquest dijous, el vicepresident de l'executiu i els nous consellers han promès els seus nous càrrecs, quedant així format oficialment el nou govern encapçalat per Carles Puigdemont. Tots ells han promès ser lleials al president de la Generalitat. La CUP ha sigut l'únic grup parlamentari que no ha estat present a la presa de possessió, per un problema d'agenda.