Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text:

Context:
La multinacional francesa Bouygues, amb més de 125.000 treballadors arreu del món i presència a 19 països, no veu el procés independentista com un "problema" per invertir a Catalunya.
Així ho ha indicat el Director d'Afers Europeus del grup, Paul Cartuyvels, que aquest dimarts ha participat, juntament amb una quinzena d'empresaris més de companyies europees, asiàtiques i americanes, en unes jornades a Brussel·les per atraure inversions estrangeres a Catalunya.
El conseller d'Empresa i Coneixement, Jordi Baiget, ha explicat que les empreses busquen "un retorn" quan s'estableixen en un país i que des de l'inici del procés independentista, les inversions estrangeres han crescut un 36% a Catalunya.
Bouygues, especialitzada en el sector de la construcció, les telecomunicacions i la televisió, té interès en "possibles col·laboracions" amb el Global 3D PrintingHub, una nova infraestructura industrial que s'instal·larà a Catalunya i que pretén esdevenir un referent mundial en aquest àmbit.
"Les tecnologies 3D estan transformant completament la indústria de la construcció", ha assegurat Paul Cartuyvels en declaracions a la premsa.
"Abans de la reunió d'avui, ja vaig trobar-me amb els meus companys de París per parlar de possibles col·laboracions amb Catalunya", ha destacat el Director d'Afers Europeus de Bouygues.
Preguntat sobre si el procés d'independència podria espantar el seu grup a l'hora d'invertir a Catalunya, Cartuyvels ha dit que no.
"La relació serà en la feina, en l'activitat, en la col·laboració, no serà un problema", ha defensat.
"Les empreses el que volen quan inverteixen fora del seu país és fer-ho en zones que permetin un retorn", ha assegurat, per la seva banda, el conseller d'Empresa i Coneixement, Jordi Baiget, que ha estat l'encarregat de presentar els actius de Catalunya durant l'acte, organitzat en el marc de la 'European Business Summit', la cimera europea empresarial de Brussel·les.
Segons Baiget, les dades "desmenteixen" els que asseguren que el procés espanta les inversions.
"Entre el 2012 i el 2016 les inversions directes a Catalunya han crescut un 36%, és a dir, en els 5 anys del procés resulta que les inversions creixen", ha destacat el conseller d'Empresa i Coneixement.
"La gent pregunta, és veritat, i nosaltres els expliquem que una majoria del poble de Catalunya vol decidir el seu futur votant, i ho entenen", ha afegit.
"Des de Brussel·les mirem a tota Europa, i hem identificat regions en diversos països on realment volem treballar", ha explicat el Director d'Afers Europeus de Bouygues.
Segons Cartuyvels, Catalunya forma part del grup de territoris "extremadament dinàmics i innovadors", juntament amb ciutats com Lió o Milà, on poden invertir.
"Penso que és un soci natural per a l'alta innovació", ha remarcat.
En l'acte d'aquest dimarts, titulat 'Catalunya, un Hub digital de categoria mundial', Baiget ha exposat a una quinzena de representants d'empreses europees, americanes i asiàtiques que Catalunya "ofereix molts actius" per a les companyies estrangeres que busquen "una possible nova seu" a Europa.
Baiget ha remarcat la "bona xarxa de connexions amb Europa i el món" de Catalunya, el que converteix el país en una "bona porta d'entrada pels països asiàtics", i ha afegit, també, que hi ha "una densitat de pimes" que permet a les companyies tenir "col·laboradors o socis tecnològics" així com una "mà d'obra ben formada".
"Tot aquest conjunt, amb 12 universitats, molts centres tecnològics i de recerca, fan que Catalunya sigui una zona atractiva per invertir", ha defensat Baiget.
El conseller d'Empresa i Coneixement ha destacat que Catalunya "ha de ser on passen coses i on hi ha gent que fa que puguin passar coses", en referència a la European Business Summit, on han participat, entre d'altres, el ministre de Finances alemany, Wolfgang Schäuble, els vicepresidents de la Comissió Europea Jyrki Katainen o Valdis Dombrovskis, la cambra de comerç dels Estats Units o empreses multinacionals d'arreu d'Europa i el món.
"És una cimera amb molts dirigents polítics però també molts directius d'empreses multinacionals instal·lades a Europa, i ens agrada aquesta interacció, aquest contacte continuat amb empreses i, també, òbviament, amb dirigents polítics", ha afirmat Baiget.

Response: Durant la European Business Summit, celebrada aquests dies a Brussel·les, el Director d'Afers Europeus de la multinacional francesa Bouygues, Paul Cartuyvels, ha assegurat que el procés independentista de Catalunya no representa un problema a l'hora d'invertir-hi. El conseller d'Empresa, Jordi Baiget, ha afirmat que les inversions a Catalunya han crescut un 36% des que va començar el procés.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text:

Context:
El centre de la ciutat de València quedarà tancat al pas de vehicles privats amb motiu de la celebració de les Falles a partir de les 15.00 hores del pròxim dijous, 16 de març, segons ha informat l’Ajuntament en un comunicat.
Així, ha indicat que per a moure’s pel centre de la capital valenciana es podrà fer ús del transport públic.
El consistori recomana també, donada l’alta concentració de persones que es registra en els carrers durant les festes josefines, optar per anar amb bicicleta o a peu per a moure’s per la ciutat amb major facilitat.
A partir de les 15.00 hores del dijous quedarà prohibida totalment la circulació en tota la zona interior del perímetre format per la marginal dreta de l’antiga llera del riu Túria, entre el pont de les Glòries Valencianes i la Plaça d’Amèrica, i les grans vies, inclosa la Plaça d’Espanya i els passos inferiors del Passeig de la Petxina, ha detallat l’Ajuntament.
L’administració municipal ha destacat que estaran lliures d’esta restricció els autobusos urbans, els taxis, els vehicles de servici públic, els vehicles oficials autoritzats i els vehicles d’emergències.
El Centre de Gestió de Trànsit de València ha indicat que “les Falles són la festa gran” de la ciutat i ha destacat que, “tant els monuments que es planten en els carrers com els diversos actes i convocatòries que van tenint lloc durant els dies festius suposen l’alteració en l’ocupació de la via pública i una alta incidència en la circulació”.
El dispositiu especial de Falles contempla també que quan les necessitats de mobilitat ho aconsellen es podrà restringir el trànsit a l’interior de l’anell delimitat per les avingudes de Pérez Galdós, Giorgeta, i Peris i Valero, així com el pas inferior de Pius XII.
ÀREES D’ESTACIONAMENT
El Centre de Gestió de Trànsit recomana als usuaris de vehicles privats estacionar fora dels perímetres restringits al trànsit i prop dels accessos principals a la ciutat i de les parades, tant de l’Empresa Municipal de Transports (EMT) com de Metrovalencia.
Així mateix, recorda l’existència d’aparcaments de concessió municipal per a usar-los en cas que les zones recomanades estiguen completament ocupades.
L’Ajuntament ha recomanat, si s’accedix a la ciutat de València des de Castelló o Barcelona, a través de la V-21, deixar el vehicle en la zona del campus de Tarongers i de la Universitat Politècnica, així com en l’avinguda d’Aragó.
En estos entorns, ha recordat que està també l’opció d’estacionar en els aparcaments de Martí Grajales-Mercat del Cabanyal –pròxim a l’estació del Cabanyal–, en J.J.Dómine –plaça de l’Armada Espanyola-avinguda del Port– o en Viñes –en Eugenia Viñes amb el passeig de Neptú–, per a continuar amb metro o en els autobusos de l’EMT des del bulevard de Serradora.
De la mateixa manera, ha apuntat que es compta amb altres aparcaments com el de Primado Reig-avinguda de Catalunya, Xile-avinguda Aragó o Severo Ochoa, al costat dels Jardins de Vivers.
D’altra banda, si l’accés a la capital valenciana es realitza des de la V-31, des d’Alacant i la pista de Silla, el consistori recomana deixar el vehicle a l’entorn de l’avinguda dels Germans Maristes i Antonio Ferrandis, així com en l’aparcament de l’avinguda Doctor Waksman –pròxim a la plaça Manuel Sanchis Guarner i Russafa–.
Si l’accés a València es realitza des de l’A-3, la zona habilitada és la de Tres Forques, Tres Creus i Campos Crespo, amb aparcament disponible en l’Hospital General, en l’avinguda de Tres Creus.
DES DE LA CV-35
De la mateixa manera, si s’entra a la ciutat des de la CV-35, pista d’Ademús, l’Ajuntament recomana estacionar en la zona entre l’avinguda del Maestro Rodrigo, avinguda Burjassot i els carrers de Menéndez Pidal i de Tirso de Molina.
En esta zona estan els aparcaments de Godelleta-Pius XII i Parc de Capçalera, en Pío Baroja.
No obstant açò, el consistori ha ressaltat que la recomanació és evitar el centre de la ciutat de València amb cotxe, alhora que ha recordat que està completament prohibit estacionar damunt de les voreres i infringir així la normativa de circulació.

Response: Aquest dijous, el centre de València quedarà tancat al trànsit a partir de les tres de la tarda. Només hi podran circular taxis, vehicles de serveis mèdics, autobusos urbans i vehicles oficials. L'Ajuntament recomana desplaçar-se amb transport públic i que els usuaris de vehicles privats estacionin fora del perímetre restringit i prop dels accessos de la ciutat.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text:

Context:
El document de Granada sobre la reforma federal i la via canadenca han marcat, per ser-ne discrepants, el primer cara a cara que ha enfrontat l'actual primer secretari del PSC i aspirant a revalidar el càrrec, Miquel Iceta, amb Núria Parlon, que també pugna a les primàries.
Al debat de dues hores 'Fòrum Cívic Nou Cicle, Parlon ha qualificat d'"insuficient" el desplegament de la proposta socialista i ha apostat per definir-la i concretar-la als ciutadans.
"Per la gent, Granada és una ciutat", ha etzibat Parlon a Iceta.
Irònicament, Iceta ha replicat a les queixes de Parlon proposant de fer la proposta "més ambiciosa" si per ara ja no es pot posar en marxa.
"Com més definit, més dificultats per negociar, és tècnica negociadora bàsica", ha sentenciat l'actual dirigent socialista.
Iceta ha descartat que el PSC pugui recuperar una consulta vinculant.
"I per què hem la via canadenca [a la ponència]?", li ha preguntat Parlon moment en què Iceta li ha retret haver defensat el dret a decidir el 2012.
La via canadenca i el desplegament del document de Granada han estat els principals eixos de discussió entre Miquel Iceta i Núria Parlon.
Iceta ha posat en valor el text que advoca per la reforma federal –"molts el van voler minimitzar"- mentre que a la seva número 2 li falta concreció i definició.
De fet, creu que el primer esforç que han de fer els socialistes és reformular la proposat federal constitucional després de "renunciar al dret a decidir perquè va acabar associat a autodeterminació".
"Hem de tenir en breu un pacte amb el PSOE per defensar una proposta per sortir del bloqueig institucional i que pugui ser votada a Catalunya", en contraposició al PPC i a la proposta de l'independentisme per votar només sobre una eventual "situació", la ruptura, i no un nou marc, ha argumentat Parlon.
"El problema no és precisar la proposta, sinó posar-la en marxa, si no arrenca.
No m'agrada posar dates perquè contribuïm a enganyar el personal", l'ha advertit Iceta.
"Granada està molt bé però és insuficient", li ha reblat Parlon.
I irònicament Iceta ha recomanat a la seva rival a les primàries fer la proposta encara "més ambiciosa" si ara ja no pot avançar aritmèticament ni política.
"Com més definit, més dificultats per negociar, és tècnica negociadora bàsica", ha reblat Iceta entre aplaudiments.
En aquest context, el primer secretari socialista ha recomanat definir la proposta de reforma federal més endavant, en el debat amb totes les forces: "Si no caurem a la trampa: o això o res".
En canvi, Parlon ha insistit en la necessitat de desenvolupar Granada amb "elements definitoris" i deixar clar que el PSC té un "model diferenciat" del PP a ulls de la ciutadania.
"És insuficient per resoldre el problema, per la gent Granada és una ciutat", ha etzibat.
En descartar tots dos la via unilateral, Parlon ha anat més enllà i ha apuntat que arribar a convertir-se ara en "crossa" del PP arran de la crisi al PSOE deriva precisament d'haver "evitat" desenvolupar el document de Granada.
"Menys discursos i més política", ha clamat a la part final del debat, en què els dos candidats han endurit el to de les intervencions.
"A la gent no se la pot enganyar amb paraules maques", ha afegit Iceta.
Ja al darrer tram del debat i preguntat sobre si un referèndum vinculant podria tornar a ser sobre la taula del PSC, Iceta ha respost amb un contundent 'no'.
"I per què hem introduït la via canadenca [a la ponència marc del congrés intern]?, li ha preguntat Parlon.
Minuts abans Iceta havia assegurat haver plantejat la via canadenca perquè "hi havia companys que parlaven de tornar el dret a decidir", ha dit sense citar noms d'entrada.
I ha aprofitat la intervenció de Parlon per retreure-li directament que fos partidària del dret a decidir obertament.
"El vaig defensar amb lleialtat perquè el dúiem al programa electoral i no me'n penedeixo", ha sentenciat Parlon.
Al seu torn, Iceta ha deixat la via canadenca en pausa fins que "no es verifiqui la proposta de referèndum de consulta federal".
Iceta i Parlon s'han enfrontat al primer cara a cara des que va arrencar la campanya electoral de les primàries socialistes aquest divendres.
Hi han assistit més de 200 persones.
S'ha dut a terme a les Cotxeres Borrell, dins del marc 'Fórum Cívic Nou Cicle' i l'ha moderat la periodista Milagros Pérez Oliva.

Response: El document Granada sobre la reforma federal ha estat el tema més discutit durant el primer cara a cara de les primàries del PSC, celebrat dins del marc “Fòrum Cívic Nou Cicle”. Mentre que l’actual primer secretari Miquel Iceta ha defensat el document com a eina per resoldre el conflicte entre Espanya i Catalunya, Núria Parlon creu que és insuficient.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text:

Context:
Les farmàcies catalanes acumulen 42 milions d'euros en impagaments.
Foto: G.A/ND
Un 9% de les 3.067 farmàcies de Catalunya té problemes de viabilitat econòmica.
Aquesta situació s'ha agreujat des del retard del pagament per part del Govern, que en la primera quinzena d'octubre ja ha provocat que 988 oficines de farmàcia no hagin pogut afrontar les factures o les hagin ajornat, el que suposa un import total de gairebé 42 milions d'euros en impagaments.
Davant d'aquesta situació el Consell de Col·legis de Farmacèutics de Catalunya i la Federació d'Associacions de Farmacèutics de Catalunya (Fecac) han iniciat una campanya mitjançant la qual mantindran enceses en vermell les creus de les oficines durant una setmana per donar a conèixer als ciutadans la greu situació del sector.
El president de la Fecac, Josep Esteve, i el del Consell, Jordi de Dalmases, han ofert una roda de premsa conjunta per exposar la "greu situació" que viu el sector i per alertat que la situació continua així no només es posa en perill la viabilitat de les farmàcies, sinó també l'estoc i per tant el servei que donen als ciutadans, que es poden trobar que no tenen accés al medicament que necessiten.
Esteve i Dalmases han explicat que el 9% de farmàcies amb problemes de viabilitat, més de 200, no obtenen resultats econòmics que permetin ni tan sols cobrir el sou mínim que correspondria a un farmacèutic substitut, que són 1.500 euros mensuals en 15 pagues.
A més, han explicat que hi ha 40 que estan en concurs de creditors.
Les conseqüències també són laborals, han dit: tot això ha ja comportat la pèrdua de 1.000 llocs de treball.
A més, 550 llocs s'han substituït per farmacèutics auxiliars.
Dalmases ha lamentat que en els darrers any han patit les reformes de tres decrets lleis que han provocat que mentre el número de receptes continua creixent "hi ha menys marge i menys facturació".
La situació però especialment greu des de que el Govern va anunciar el passat setembre que retardava en 30 dies més el pagament a les farmàcies d'aquells fàrmacs a càrrec del CatSalut.
Així, ara el pagament es realitza en una mitjana de 80 dies des de la data de dispensació i són les oficines de farmàcia les que han d'avançar els diners.
Davant d'aquesta situació les farmàcies van intentar negociar un préstec per a tot el sector que no ha estat possible i finalment haurà de ser cada farmàcia la que afronti una solució financera, cosa que suposarà uns 9 MEUR anuals en interessos.
La conseqüència d'això és, segons Esteve, que en els primers quinze dies d'octubre (les farmàcies acaben de rebre el pagament dels medicaments de l'agost) un total de 988 establiments han hagut de tornar les factures perquè no les podien pagar o les han ajornat.
Esteve ha alertat que a finals de mes aquests números que ara suposen gairebé 42 MEUR en impagaments s'acostaran als 65 MEUR.
Problemes de distribució
Els problemes econòmics dels farmacèutics s'estan traduint doncs en més pressió a les distribuïdores, que "estan fent de banquers de l'administració".
Dalmases i Esteve han alertat que ja s'estan produint problemes d'estoc perquè els farmacèutics no poden pagar els medicaments i el pacient no troba allò que necessita.
Esteve ha explicat per exemple que hi ha certs medicaments molt cars, com poden ser per tractament oncològics que arriben a costar fins a 6.000 euros, que el farmacèutic no pot assumir i es veu obligat a no tenir-lo en estoc i, per tant, no el pot oferir al ciutadà.
No mesures que afectin la ciutadania
Per tot això els farmacèutics inicien aquest dimarts la campanya 'La farmàcia encén el llum d'alarma' que consisteix en encendre les llums vermelles dels seus establiments per mostrar la senyal d'alarma per la greu situació que viu el sector.
La iniciativa durarà una setmana i anirà acompanyada de pòsters i fulletons informatius on s'exposa quina és la situació dels farmacèutics.
Dalmases ha explicat que es vol sensibilitzar a la gent però ha rebutjat qualsevol altre tipus d'acció que pugui afectar directament la ciutadania.
"No prendrem mesures que afectin els usuaris", ha asseverat.
Repensar el model
Dalmases ha considerat que el que està en joc és el futur del model de farmàcia a Catalunya i per això han reclamat que es recuperi la data de pagament a càrrec del CatSalut, que s'apliquin mesures eficients per fer el model sostenible, que s'arribi a un pacte aliè als períodes legislatius i "evitar caure, un cop més, en la mesura fàcil d'actuar sobre el sector del medicament".
El president del Consell ha dit que per exemple ara mateix els farmacèutics ofereixen serveis complementaris als usuaris, com posar la medicació de la gent gran en blisters, que no podran afrontar en el futur.
En cas de continuar oferint-los haurà d'assumir el seu pagament l'usuari o el servei públic, ja que ha assegurat que amb mesures com aquesta redueixen els ingressos hospitalaris.

Response: Un 9% de les 3.067 farmàcies catalanes tenen problemes de viabilitat i acumulen 42 milions d’euros en impagaments. La situació s’ha agreujat des del retard dels pagaments de la Generalitat en la primera quinzena d’octubre. El Consell de Col·legis de Farmacèutics i la Federació d'Associacions de Farmacèutics de Catalunya ha iniciat una campanya per denunciar la situació del sector.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text:

Context:
Hola, Josep:
Quan llegeixis aquesta carta ja sabràs si el tribunal belga ha decidit d’extradir-te o no.
Probablement no ho faran perquè respecten més la llibertat d’expressió que aquí, però, si ho fan per pressions, no dubtis que n’organitzarem la resposta.
Tant de bo tinguéssim més força perquè fos molt més contundent, però intentarem estar-hi a l’altura en la mesura que ens sigui possible, nosaltres, els qui sabem bé que la solidaritat és molt més que una piulada o un copet a l’esquena desitjant sort com si en depengués la nostra llibertat.
Si et permeten de restar a Bèlgica, pren-te’n una a la meva salut i una altra a la de cada feixista a qui això pugui fotre 😉
Més d’una vegada he recordat aquell concert a Barcelona, ara llunyà, en el qual ens van entrevistar a tots dos.
A mi ja m’havien detingut la primera vegada i esperava el judici a l’Audiència espanyola, però no imaginàvem que això arribaria tan lluny.
No pas pel nivell de repressió, sinó per l’abast mediàtic que ha tingut.
Em consola la part positiva de veure moltes persones prenent consciència arran dels nostres casos i començant a involucrar-se en la lluita.
Els joves que han omplert les sales en què hem fet les xerrades són el futur i hi ha motius per a tenir esperança.
Va haver-hi un dia en què la música era principalment un desfogament personal per a nosaltres, però a mesura que hem estat escoltats o llegits per molts més, hem anat adquirint una responsabilitat que de vegades fa venir vertigen però que alhora dóna sentit a això que fem.
És per aquesta raó, i també perquè hem estat equivocats, que tots dos hem corregit en les nostres cançons les expressions masclistes amb les quals ens havien maleducat.
Per això tenim el deure de mantenir-nos ferms enfront la repressió i de no renunciar al missatge revolucionari tan temut per aquesta dictadura.
Jo, pels motius que ja saps i que vaig fer públics, he decidit de no exiliar-me, però sé que a fora també és possible de fer coses molt útils i que hi lliures una batalla que pot marcar un precedent.
Però també saps que la nostra llibertat depèn sobretot de la lluita tenaç en aquests carrers.
Per aquest motiu la solució és posar fi a l’arrel del problema.
I per això em va alegrar de sentir en una entrevista a TV3 les crítiques que feies als partits independentistes que han frenat l’única via possible per a fer efectiva la República catalana.
Tots dos volem un estat socialista i sabem que no tindríem tots els drets garantits en una república burgesa, però tenir-la implicaria separar-nos d’un estat feixista, i això ens permetria guanyar millores quant a les llibertats polítiques, com per exemple evitar de ser empresonats per unes cançons.
Però, sobretot, la independència facilitaria que l’estat espanyol, que hauria quedat molt afeblit, fos derrotat per la resta de pobles.
En una de les cançons que vam enregistrar plegats ja fa molts anys, deies que havies vist somriure Manuel Pérez Martínez en un judici i que això et va omplir de força per a superar la repressió.
Jo també el vaig veure somriure en aquell judici-farsa en el qual el van condemnar a cadena perpètua encoberta per haver estat secretari general d’un partit comunista.
Espero que, com a mi, el seu somriure i el seu puny alçat et continuïn omplint de força i de solidaritat.
Ell els responia que era per la satisfacció i l’orgull del deure complert en la lluita.
Com el somriure de Manuel, se’m va quedar gravat i intento recordar-ho als moments més durs.
Segur que aquestes paraules també et serviran d’ajuda, perquè hem aconseguit molt plantant cara a l’estat espanyol i això també ens ha de fer feliços.
Ara que t’escric em vénen al cap molts records que no tinc lloc per a relatar i que tampoc no cal que et recordi.
Tens cales pendents per a ensenyar-me per la teva estimada Mallorca.
El Che va dir a la seva companya en un poema de comiat més que emotiu que res no podria unir-los més que la vida que lliurava a la revolució.
Jo et dic, Josep, que la meva mostra de camaraderia i amistat més gran serà de continuar esforçant-me per la teva llibertat, que és la del nostre poble i de la nostra classe.
Una abraçada llunyana, però ben pròxima carregada de resistència.
Fins aviat!

Response: Pablo Hasél ha enviat una carta de suport al raper Valtònyc, exiliat i pendent d’una imminent decisió per part d’un tribunal belga d’extradir-lo o no a Espanya. Hasél rememora experiències amb Valtònyc i celebra que els seus casos judicials serveixin per crear consciència entre els joves catalans. També reafirma el seu compromís amb la lluita per la independència de Catalunya.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text:

Context:
S'ha dit i repetit que el de Lluís Companys -afusellat pel franquisme el 15 d'octubre del 1940, fa 80 anys- va ser l'únic cas d'un president democràticament elegit assassinat a Europa en el context de la Segona Guerra Mundial.
En efecte, el de Companys és un cas excepcional.
D'altres dirigents polítics democràtics han mort amb posterioritat víctimes d'un cop d'estat sagnant, però lluny d'Europa, com és el cas d'un altre mite, el xilè Salvador Allende.
Però en aquest cas va ser en un context del tot diferent.
Allende es va llevar la vida mentre el Palau de la Moneda era bombardejat.
Altres dirigents polítics van ser executats entorn de la Segona Guerra Mundial.
Però no es tracta de governants elegits democràticament.
El més representatiu va ser Jozef Tiso, un sacerdot que va esdevenir president d'una Eslovàquia independent el 1939.
Però no es pot considerar un líder democràtic.
Dirigia un partit ultraconservador i va obtenir la independència eslovaca en el moment de la fractura de Txecoslovàquia a mans de l'Alemanya de Hitler, de la qual va ser aliat.
Després de la guerra, va ser sotmès a un judici, condemnat a mort i penjat a la forca.
Un altre contemporani de Companys que va patir una sort similar va ser el francès Pierre Laval.
El seu cas no va tenir res a veure, però va compartir el seu final.
Curiosament, amb papers intercanviats.
Laval, primer ministre del règim col·laboracionista del mariscal Pétain, es va refugiar a l'Espanya de Franco a les acaballes de la Segona Guerra Mundial.
Va estar unes setmanes al castell de Montjuïc mentre Franco pensava què fer amb ell.
Reclamat pel govern de De Gaulle, el dictador espanyol el va lliurar.
Laval, sotmès a judici, va ser condemnat a mort per haver traït el seu país i posar-se al costat de Hitler i fou afusellat.
Matar un president (1/12)
Companys, més viu que mai 80 anys després
Sis historiadors analitzen la polièdrica figura del president detingut pels nazis i assassinat per l'estat franquista que s'ha convertit en la icona del model espanyol d'impunitat
Si sortim d'Europa, sí que hi ha alguns casos, del tot excepcionals, de presidents elegits després de la Segona Guerra Mundial que van haver d'afrontar judicis d'estat.
Un d'ells va ser el turc Adnan Menderes, líder de la dreta conservadora del seu país, que va arribar al govern el 1950.
El seu règim va acabar adoptant una posició autoritària i l'exèrcit el va derrocar el 1960.
Va ser acusat d'haver impulsat un pogrom contra els jueus i altres minories d'Istanbul, processat i penjat a la forca el 1961.
Menderes ha passat a la història turca com la víctima d'un judici polític.
L'altra figura internacional que va ser executat per un règim militar després de ser elegit a les urnes va ser Zulfikar Ali Bhutto, primer ministre del Pakistan, derrocat el 1977 pel general Zia Ul-Haq.
Dirigent del progressista Partit Popular del Pakistan, Ali Bhutto va ser acusat de l'assassinat d'un contrincant polític, sotmès a judici i penjat a la forca el 1979.
La seva figura també ha quedat com un referent mític de la història pakistanesa.
Són casos emblemàtics, en un context molt diferent al de Companys, que fan del judici i execució del president català un cas excepcional, només comparable al de situacions de països asiàtics.
Matar un president (5/12)
Del cant de Neruda al dolor de l'exili: així va ser l'impacte per l'afusellament de Companys
La notícia de l'execució del president va ser silenciada pels mitjans oficials espanyols i es va conèixer abans en els cercles dels exiliats que entre els catalans de l'interior
Matar un president (2/12)
Carme Ballester, la guardiana del record
La segona dona de Companys, testimoni de la seva detenció, va patir un exili amb privacions i va morir a París el 1972
Matar un president (3/12)
Companys versus Macià, dues ànimes no tan llunyanes
Els líders d'ERC van simbolitzar corrents polítiques diferents, però van acabar confluint i esdevenint els mites més rellevants de la Catalunya dels anys trenta

Response: Lluís Companys, afusellat pel franquisme el 1940, és l'únic cas d'un president escollit democràticament assassinat a Europa durant la Segona Guerra Mundial. Tot i que hi ha casos semblants dins i fora d'Europa, com ara el del president xilè Salvador Allende, o el president eslovac Jozef Tiso, cap es pot comparar amb l'excepcionalitat del cas de Companys.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text:

Context:
L'Alt Penedès s'ha proposat ser un territori "capdavanter" en l'eliminació de l'ús de fitosanitaris en el conreu.
Per aconseguir-ho, aquest any ha posat en marxa el Projecte d'Especialització i Competitivitat Territorial (PECT) 'Penedès sostenible i saludable', amb el qual s'experimenta als camps per aconseguir varietats que siguin immunes a l'atac del míldiu i la malura, els dos fongs més comuns.
Tot i que el projecte està ideat per a tota l'agricultura de la comarca, el predomini de la vinya arreu del Penedès fa que sigui el sector és on més s'hi està incidint, en una iniciativa que compta amb la participació de diversos ens de l'administració local, la DO Penedès i la implicació de diferents cellers.
La intenció és anticipar-se a la decisió que els agricultors auguren que farà la Unió Europea en un futur no gaire llunya, preveient que vetarà l'ús dels fitosanitaris al camp.
"Al Penedès hem de ser pioners en tota l'alimentació de qualitat.
Hem de transmetre salut i hem de ser un territori sostenible".
Així resumeix a l'ACN el projecte 'Penedès sostenible i saludable' el seu coordinador, Jordi Cuyàs, que defensa la necessitat de seguir els passos d'altres països europeus, com França o Alemanya, on la restricció de productes com el sofre i el coure a l'agricultura està molt més avançada.
Si la Universitat de Lleida ha aconseguit un mètode per reduir-ne l'ús, l'Alt Penedès vol anar un pas més enllà i arribar a eliminar-los.
El projecte que s'està desplegant a la comarca té el suport del Fons FEDER, i està impulsat per la DO Penedès, el consell comarcal i els ajuntaments de Subirats i Vilafranca, que asseguren que les vinyes d'aquest territori suporten cada any l'ús de 2,5 milions de quilos de sofre i uns 65.000 quilos de coure pur.
Les institucions recorden que, tot i ser fitosanitaris autoritzats, són productes nocius per a la salut, els quals provoquen problemes respiratoris i danyen òrgans com el fetge.
En aquest sentit, Josep Maria Albet i Noya, responsable del celler Albet i Noya i participant del projecte 'Penedès sostenible i saludable', ressalta que l'erradicació dels fitosanitaris a la vinya seria beneficiosa pels pagesos i pels consumidors, que podrien tornar a disposar de vins "ancestrals".
"El que estem fent és tornar a aquells ceps que eren resistents abans de l'arribada de varietats que dècades enrere van venir de l'estranger", afegeix Albet, que fa cinc anys ja va començar a experimentar a nivell empresarial.
Objectiu 2024
Des de la coordinació del projecte, s'augura que l'any 2024 es podria obtenir el primer raïm resistent als fongs.
Fins arribar a aquesta fita, però, queda un llarg camí d'experimentació.
Sistemàticament, es repeteix un procés en el qual es castra la flor del cep per introduir-li pol•len d'una varietat que ja és resistent, per després traslladar-la a un hivernacle amb molta presència de míldiu o malura.
A partir d'aquí, s'escullen els ceps que han sobreviscut als fongs per anar creuant-los entre si, de manera que es va fent una selecció que, al cap dels anys, permeti tenir vinyes immunes de les varietats autòctones Macabeu, Xarel•lo, Parellada i Ull de llebre.
En el cas del conreu experimental del celler Albet i Noya, inicialment es van plantar 200.000 ceps, i la selecció ha fet que actualment es treballi amb 4.000 exemplars, dels quals aquest proper setembre ja se'n tastarà algun vi.
L'objectiu és acabar obtenint 4 o 5 ceps immunes de cada varietat per, aleshores sí, estendre-ho als conreus.
Si les previsions es compleixen, es podrien vendre els primers vins d'aquestes vinyes a partir de la segona meitat de la dècada del 20.
Josep Maria Albet i Noya adverteix que, més enllà de la vocació pionera que té el Penedès, al darrere hi ha una necessitat de "supervivència" per la "identitat" del sector.
En aquest sentit, apunta que la Unió Europea fa anys que treballa en la prohibició de l'ús de coure i sofre, i alerta que, si no s'aconsegueixen varietats autòctones resistents, els agricultors hauran de resignar-se a conrear vinyes procedents de l'estranger.
"Si això passa, perdríem la identitat dels nostres vins i entraríem en un sistema de vi globalitzat que ens faria perdre potencial a l'hora de vendre els productes", conclou.

Response: A l’Alt Penedès, s’alien cellers, l'administració local i la DO Penedès per aconseguir ceps resistents als fongs comuns i eliminar-ne els fitosanitaris. El projecte, “Penedès sostenible i saludable”, preveu aconseguir varietats immunes i eliminar l’ús de sofre i coure pur, perjudicials per a la salut. Així s’avança en la implantació de la normativa europea en aquest sentit.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text:

Context:
La no ficció cada vegada té més adeptes i més lectors.
Més enllà d'aventures, de grans amors o de casos a resoldre, per Sant Jordi també volem recomanar llibres que fan pensar, que ajuden a reflexionar, i que ens obren l'horitzó a noves idees.
Amb l'assegurança de ser, tots ells, llibres que no deixen indiferent.
Per combatre aquesta època, Rob Riemen (Arcàdia)
Un llibre que recull dos assaigs breus, que són un sol crit d’alerta sobre el feixisme, tan latent arreu del món en l'actualitat per culpa del ressentiment que tenyeix les nostres democràcies de masses i que ha donat peu al fenomen del populisme.
Un assaig com un cop de puny, en un discurs que remou de dalt a baix.
Per llegir, pair i actuar.
Ciutat princesa, Marina Garcés (Galaxia Gutenberg)
Marina Garcés és tota una referència del pensament contemporani.
Figura respectada, escoltada i llegida, ara presenta un relat en primera persona sobre les vivències polítiques que van de l'octubre de 1996 i a l'octubre del 2017.
Del desallotjament del Cine Princesa, fins al referèndum de l'1-O.
Amb una pregunta clara: què hem après en tot aquest temps?
Teoria King Kong, Virginie Despentes (L'Altra Editorial)
"Escric des de la lletjor i per a les lletges, les velles, les camioneres, les frígides, les malfollades, les infollables, les histèriques, les tarades, totes les excloses el mercat de la bona noia".
Així arrenca aquest manifest feminista combatiu i demolidor, que ataca sense pèls a la llengua el discurs sobre el matrimoni, la maternitat i altres temes tan polèmics com la violació, la prostitució i la pornografia.
Imprescindible.
La guerra no té cara de dona, Svetlana Aleksiévitx (Raig Verd)
Arriba en català una de les millors obres de la Nobel de Literatura del 2015, on mostra una perspectiva de la guerra ignorada fins al moment: el del prop d'un milió de dones que també van combatre a la Segona Guerra mundial amb l'Exèrcit Roig i que la història sempre ha ignorat o, directament, silenciat.
Records i testimonis d'una experiència al límit.
Xina Fast Forward, Sergi Vicente (Ara Llibres)
En els darrers temps, la Xina ha entrat a la primera divisió del poder mundial, patint transformacions econòmiques i socials vertiginoses difícils de pair i, si no hi vius, d'entendre.
Aquest llibre de Sergi Vicente és un retrat íntim del país i d'una societat amb dèries i anhels de justícia, amb contradiccions i virtuts.
Míriam Hatibi relata en primera persona la construcció d'una identitat plural, tot donant pes i sentit a conceptes tan tergiversats com "integració", "assimilació", o "convivència".
A partir de la seva pròpia experiència, l'activista es mostra propera, còmplice i aguda per desmuntar tòpics, per anul·lar tots els arquetips que tenim establert sobre les diferències i la diversitat.
La història de John Carlos (Sembra llibres)
Qui no recorda la imatge de John Carlos i Tommie Smith amb els punys alçats al podi del Jocs Olímpics de Mèxic 1968?
Però, qui eren aquells dos atletes?
I, sobretot, quines van ser les brutals conseqüències que van patir?
Per saber-ho tot, Sembra publica les memòries de John Carlos, escrites amb el periodista Dave Zirin.
Coses que poden i no poden dir-se, Arundhati Roy i John Cusack (Tigre de Paper)
Us imagineu reunir l'actor John Cusack, l’escriptora Arundhati Roy, el responsable de la filtració dels Papers del Pentàgon Daniel Ellsberg i Edward Snowden?
En secret, es van reunir en una habitació d’hotel de Moscou, d'on van sorgir les converses d'aquest llibre.
Sobre la condició d’imperi dels Estats Units, el significat de les banderes i el patriotisme, i sobre com el capital pot creuar fronteres, però les persones, no, entre d'altres.
La terra sagna, diversos autors (L'Albi)
Un llibre de poesia que porta el subtítol de "L'1d 'octubre dels poetes".
I així és, ras i curt: un llibre que recull poemes escrits des de la sacsejada que va ser l'1-O.
Un llibre que recull la indignació, la ràbia i també el futur d'un nou horitzó, vist per 106 poetes d'arreu del territori.
100 dones 100 inspiracions creatives (Viena)
Artistes com Kate Chopin, Gertrude Stein, Camille Claudel, Iris Murdoch o Patti Smith (fins a sumar 100 dones) parlen del fet creatiu, de la inspiració, del poder transformador de l'art i de molts altres aspectes del procés artístic.
Cada cita va acompanyada d'una biografia de la personalitat corresponent, per tal de situar-la en el temps i en el seu procés de creació.

Response: Deu autors de no ficció per Sant Jordi: Riemen, assaig contra el feixisme; Garcés, reflexió política; Despentes, manifest feminista trencador; Aleksiévitx, dones soldat xineses; Vicente, la Xina al descobert; Hatibi, sobre la identitat i la diversitat; Zirin, sobre la història de John Carlos; Roy i Cusack, converses sobre filtracions de dades; diversos autors, poesia de l’1-O; cent cites de dones creatives.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text:

Context:
Els cineastes David Pastor i Àlex Pastor van estrenar fa set anys 'Els últims dies' amb imatges d'una Barcelona postapocalíptica després que s'escampés una estranya malaltia.
No era la primera vegada que els germans Pastor rodaven un film sobre això.
L'any 2009 van estrenar 'Infectados', una història sobre un virus mortal que s'anava estenent pel planeta.
Amb la recent crisi del coronavirus, David Pastor no pot no mirar enrere a la seva cinematografia i veure certs paral·lelismes: "Fa mal rotllo veure escenes a Barcelona que vam plasmar a la pantalla", explica en una entrevista a l'ACN.
Els germans Pastor tornen amb 'Hogar', produïda per Nostromo Pictures, que havia de participar al Festival de Màlaga i s'estrenarà a Netflix el 25 de març.
Javier Muñoz, interpretat per l'actor Javier Gutiérrez, és el principal protagonista d''Hogar'.
Ell era un executiu publicitari de gran èxit que després d'estar un any aturat es veu obligat, amb la seva família, a deixar el pis que ja no es poden permetre.
Un dia, en Javier descobreix que encara conserva un joc de claus del seu antic apartament i comença a espiar a la jove parella que hi viu, interpretada per Mario Casas i Bruna Cusí.
A poc a poc en Javier s'anirà introduint en la vida dels nous propietaris com si d'aquesta forma pogués recuperar la vida que ha perdut.
La idea del film els hi va sorgir al 2015, detalla Pastor, en una de les moltes mudances que han hagut de fer per motius de feina.
En una d'aquestes, el cineasta se'n va adonar que conservava un joc de claus del seu pis anterior que havia deixat.
"Si estigués prou sonat hauria pogut entrar al pis i veure amb què em trobaria, i era una sensació que donava una mica de vertigen", indica.
"L'espurna inicial va ser pensar qui seria capaç de fer això i tenir el valor o la bogeria de tenir les claus del seu antic pis i tornar-hi".
El codirector del film assenyala que el personatge que interpreta Javier Gutiérrez és un mirall fosc i deformant de moltes de les pors de la societat contemporània.
El personatge "és un reflex extrem i exagerat de certs defectes de la realitat que trobem en nosaltres mateixos.
No dic que nosaltres siguem el Javier, però si hem fet la pel·lícula és per exorcitzar certes coses que veiem en nosaltres mateixos que potser no ens agraden tant".
David Pastor destaca que Guitérrez és un gran actor, molt versàtil i que va ser capaç de vendre al film un engany i crear un personatge que sempre està interpretant a dos nivells: a cada escena diu i fa una cosa però en veritat està realitzant una cosa diferent.
"El personatge sempre es mou a dos nivells".
El cineasta creu que el personatge del Javier "està obsessionat amb l'estatus i amb certes comoditats de classe mitjana alta" i "ha construït la seva vida al voltant d'això, basat en els valors que ha venut a través de la publicitat.
I quan l'únic que has construït són unes certes comoditats materials, quan aquestes es perden tens la sensació que no et queda res".
Pastor creu que per a ells era important ambientar 'Hogar' a Barcelona i no escriure-la en anglès ni rodar-la a Estats Units.
"Hi havia una cosa de la realitat d'aquí com aquest món postcrisi on les empreses ja no es poden permetre pagar els sous que pagaven abans, i la gent de certa edat passa a fer nosa i a quedar-se a la cuneta mentre les empreses exploten a joves a qui pagaran una fracció del salari".
La pel·lícula, de Netflix i produïda per la catalana Nostromo Pictures, està protagonitzada per Javier Gutiérrez, Marios Casas, Bruna Cusí i Ruth Díaz.
Completen el repartiment David Ramírez, David Selvas, Raül Ferré , David Verdaguer, Vicky Luengo i Ernesto Collado.
David Pastor admet que, amb la crisi del coronavirus, "fa mal rotllo veure escenes a Barcelona" que ells van plasmar a la pantalla a 'Els últims dies' amb els carrers de la capital catalana totalment buits.
Pastor també recorda quan van estrenar al 2009 'Infectados' sobre un virus mortal que s'estén.
"La història tendeix a repetir-se.
Quan vam fer 'Infectados' ens vam basar en recerca sobre l'epidèmia de grip del 1918 i moltes de les coses que sortien a la pel·lícules estaven basades en la història i ara s'està repetint el que va passar fa 100 anys".

Response: David i Àlex Pastor, directors de cinema, estrenen “Hogar” a Netflix, un thriller amb Javier Gutiérrez en el paper protagonista, Mario Casas i Bruna Cusí. Es basa en la vida d’un executiu de publicitat que perd la feina i el seu pis, però conserva unes claus i hi torna per espiar la parella que hi viu, fins al punt d’obsessionar-s'hi.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text:

Context:
L'autopista AP-7 ja és una via lliure de peatges en el tram entre Salou (Tarragonès) i Alacant, més de quaranta anys després.
Les barreres s'han aixecat al voltant de les deu de la nit d'aquest dimarts, dues hores abans que la concessió a Aumar (filial d'Abertis) venci a la mitjanit.
Els treballadors de la concessionària s'encarregaran de desmantellar els peatges en les pròximes setmanes mentre el Ministeri de Foment prepara nous concursos de licitació per al manteniment de la via i l'explotació de les àrees de servei.
Els moviments veïnals que han lluitat per la gratuïtat de la via celebren "el moment històric" accedint a l'autopista abans de l'alliberament i sortint-ne quan les barreres s'han aixecat.
Alliberat ja de peatges el tram de l'AP-7 entre Salou i Alacant, el govern espanyol haurà de definir el model de gestió de les vies d'altes prestacions que comencen a aixecar barreres.
Mentre la Generalitat aposta des de fa mesos per un model d'eurovinyeta, una tarifa plana per utilitzar autopistes i autovies, l'estat espanyol no ha fet una proposta clara i, en canvi, el manteniment d'aquestes vies, vençuda la concessió, s'haurà de tornar a licitar, com apunten fonts governamentals.
La Federació Empresarial d'Autotransport de Tarragona (FEAT) recorda que l'Estat recapta cada any 13.000 milions d'euros mitjançant l'impost als hidrocarburs, un finançament que hauria de servir per mantenir tota la xarxa i fer-hi les obres de millora necessàries per garantir-ne la fluïdesa i la seguretat.
La plataforma veïnal 'Prou!
AP-7 Gratuïta ja', com altres moviments del País Valencià, han celebrat l'alliberament de la via, amb accions durant l'aixecament de barreres que han compartit a les xarxes socials.
Les seves reivindicacions, com van recordar quan van fer l'últim tall a l'N-340, no s'acaben amb aquesta fita.
Abertis ha construït un nou peatge troncal a Vila-seca en el punt on comença la seva concessió, mentre que el 31 d'agost del 2021 quedarà alliberada la resta de l'AP-7, la C-32, al Maresme, i la C-33, a l'altura de Mollet del Vallès, vies que són titularitat de la Generalitat.
Insisteixen que el tram de l'AP-7 que s'acaba d'alliberar necessita un tercer carril per absorbir l'increment de trànsit que implicarà la gratuïtat.
Aquests mateixos recels els comparteixen les federacions de transportistes.
Adverteixen que un increment del trànsit a l'AP-7 pot comportar un risc de saturació, atès que aquest és un tram amb dos carrils per sentit –i no tres com hi ha de Tarragona cap al nord.
Com reconeixia el ministre de Foment en funcions, José Luis Ábalos, la previsió és un augment del 30% del trànsit, entre Salou i Alacant, el que suposaria fins a 13.000 vehicles diaris més en temporada alta, els mesos d'estiu, i prop de 7.000 la resta de l'any, aproximadament.
Ábalos assegurava que és un volum "absorbible".
En canvi, la plataforma augura que l'autopista repetirà situacions les denunciades a l'N-340 i o l'actual C-12.
Altres peticions que fa el moviment veïnal per a l'AP-7 són nous accessos a la comarca del Montsià, àrees de descans de vehicles i serveis que permetin que l'autopista "desintoxiqui de sinistralitat les altres vies".
Mentrestant, Abertis i els sindicats UGT i CCOO han interposat recursos pels contractes de conservació i explotació del tram alliberat de l'AP-7 arran d'un desacord en la subrogació dels treballadors.
Això ha obligat el Ministeri de Foment a optar per un contracte d'emergència –adjudicat a Sacyr- fins que no es resolguin els recursos, més enllà de l'1 de gener.
La finalització de la concessió del tram de l'AP-7 entre Alacant i Salou també s'ha traduït en un ERO a Aumar, que també veu com expira el tram de l'AP-4 entre Sevilla i Cadis.
Els sindicats UGT i USO van pactar 136 baixes de treballadors, que han rebut una indemnització per acomiadament improcedent.
La finalització de les concessions de les autopistes fins al 2021, fan perillar més d'un miler de llocs de treball directes a Catalunya.

Response: Aumar, filial d’Abertis, obre les barreres del peatge a l’AP-7 i allibera el tram entre Salou i Alacant, amb un ERO a 136 treballadors. Els veïns celebren el moment històric, mentre els transportistes es mostren preocupats per la saturació d’aquest tram, amb només 2 carrils per sentit. El ministre de Foment preveu un increment del 30% del trànsit.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text:

Context:
Joan Reñé (CDC) ha estat investit aquest dissabte president de la Diputació de Lleida per segon mandat consecutiu.
Liderarà un govern en minoria amb Unió en una corporació amb set grups representats, dos més que en l’anterior legislatura.
En concret, la novetat és l’entrada de Ciutadans i la CUP, amb un representant cadascun.
La investidura de Reñé ha comptat amb els vots favorables de CiU i també d’ERC i del PSC.
Els socialistes li han donat suport fruit d’un acord entre convergents i socialistes que també implicava consells comarcals.
Reñé ha començat el mandat amb un discurs de fort caràcter independentista però alhora ha mostrat el seu respecte pel pacte PSC-C’s a la Paeria.
Tot i els suports per a la votació de la investidura, Joan Reñé governarà en minoria amb els 12 diputats que sumen Convergència i Unió, un per sota de la majoria absoluta que sí que va tenir durant l’anterior mandat.
Reñé asegura que no s’han plantejat fer ofertes a ningú per entrar al govern i creu que, tot i encapçalar un govern en minoria, podrà arribar acords amb la resta de grups per tirar endavant polítques a favor dels municipis.
Dins el govern, CDC té deu diputats i Unió dos, un menys que fins ara.
El nou ple de la Diputació de Lleida té quinze cares noves mentre que deu diputats repeteixen.
Arran dels resultats del 24M CiU compta ara amb dotze diputats, dos menys que el 2011 i un per sota de la majoria absoluta.
ERC ha triplicat la seva representació, passant de dos a sis diputats.
El PSC n’ha perdut tres, de set a quatre, i el PP s’ha quedat només amb un dels dos representants que tenia.
La CUP i C’s entren amb un representant cadascun.
La Diputació de Lleida té 25 diputats que es reparteixen en funció de partits judicials.
Aquesta legislatura el partit de Lleida té 13 representants, un més que fins ara.
El que guanya Lleida el perd Balaguer, que passa de quatre a tres.
El de Cervera també en té tres, mentre que la resta se’ls reparteixen les Borges Blanques, Solsona, la Seu d’Urgell, Tremp, Sort i Vielha.
Joan Reñé, que ha estat reelegit alcalde de Fondarella, també havia ostentat el càrrec de president del Consell Comarcal del Pla d’Urgell abans de ser nomenat president de la Diputació el 2011.
Reñé és el vuitè president de la institució des del restabliment de la democràcia, el sisè de CiU, el partit que ha governat tradicionalment la institució tret de dues legislatures, del 1987 al 1990 amb el socialista Ramon Vilalta al capdavant, i del 2007 al 2011, amb un pacte PSC-ERC que va donar la presidència al republicà Jaume Gilabert.
Moltes cares noves
El grup de CiU a la Diputació renova la meitat dels membres.
Repeteixen Joan Reñé, Josep Ibarz (alcalde d’Almacelles, al Segrià), Rosa Pujol (alcaldessa d’Aitona, al Segrià), Rosa Maria Perelló (alcaldessa de Tàrrega), Antoni Navinés (regidor de Montferrer i Castellbò, a l’Alt Urgell) i Gerard Sabarich (alcalde de Rialp, al Pallars Sobirà).
Les novetats son Jordi Latorre (alcalde de Torrefarrera, al Segrià), Concepció Cañadell (alcaldessa de Térmens, a la Noguera), Joan Ubach (alcalde de Tremp), Enric Mir (alcalde de les Borges Blanques) i els diputats d’UDC, Paco Cerdà (regidor a la Paeria de Lleida) i Rosa Maria Mora (alcaldessa d’Anglesola, a l’Urgell), que serà substituïda a mig mandat per Francesc Sabanés (alcalde de Ribera d’Ondara, a la Segarra).
Per part d’ERC, repeteixen Jaume Gilabert (alcalde de Montgai, a la Noguera) i Miquel Serra (alcalde d’Alcarràs, al Segrià) i s’incorporen Joan Talarn (alcalde de Bellvís, al Pla d’Urgell), Núria Marín (regidora a la Paeria de Lleida), Pere Solé (regidor de Sant Guim de Freixenet, a la Segarra) i Albert Bajona (regidor de Clariana de Cardener, al Solsonès).
Els diputats provincials del PSC que repeteixen són Enric Colom (alcalde de Torre-serona, al Segrià) i Josep Ramon Branzuela (alcalde de Torres de Segre, al Segrià).
Entren Sara Mestres (regidora a la Paeria de Lleida) i Paco Boya (regidor a Les) com a representant d’Unitat d’Aran.
Finalment, el PP hi és present amb Dolors López (regidora a la Paeria de Lleida), Ciutadans amb Ángeles Ribes (regidora a la Paeria de Lleida), i la CUP amb Joel Jové (regidor a Alfés, al Segrià).

Response: Joan Reñé (CDC) repeteix presidència a la Diputació de Lleida, tot i que governarà en minoria perquè CiU ha perdut un diputat. Compta amb el suport d’ERC i PSC. La CUP i Cs entren a la Diputació amb un representant cadascun. Convergents i socialistes han pactat a la diputació i als consells comarcals.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text:

Context:
VilaWeb ha demanat a diverses personalitats independentistes què cal fer, després d’haver constatat la divisió que hi ha dins el govern de Catalunya, tal com es va veure al parlament.
Aquesta sèrie especial vol ser una contribució al debat que, sens dubte, cal fer entre tots en un moment tan delicat com el present.
Al final de la sèrie, publicarem una selecció dels comentaris que ens hagin enviat els nostres subscriptors.
Parlem amb Jordi Matas, president de la sindicatura electoral del referèndum del Primer d’Octubre.
—L’independentisme s’ha dividit en dos blocs?
Quin significat té això si penseu que sí?
—Sí.
Em sembla força evident que l’independentisme està dividit en aquests moments.
I la repercussió que pot tenir és que el moviment s’afebleixi.
És ben clar que la divisió no enforteix, afebleix, i que, en unes circumstàncies tan complicades com les que tenim en aquests moments, perjudica els objectius que s’havien fixat.
I a més, hi ha una altra divisió.
La cosa més clara és la divisió de l’independentisme institucional o partidista.
Ara, hi ha un altre independentisme, que és el de base, el del carrer, el del Primer d’Octubre, el d’aquells que vam votar a favor de la independència de Catalunya, que a vegades va a remolc de l’altre.
De manera que, de retruc, hi ha una divisió de l’independentisme més social.
Crec que és una mala notícia i que aquells que són al capdavant de l’institucional i partidista haurien de fer alguna cosa amb la màxima urgència possible.
I fer-ho en un context preelectoral o electoral no és fàcil.
Una vegada més, doncs, som en una mena de parèntesi de veure-les venir.
—Què cal fer per a tornar a agafar la direcció del procés i deixar d’anar a remolc de la repressió de l’estat espanyol?
—Cal evitar que la repressió ens afecti com ens afecta en aquests moments.
I sé que és molt fàcil de dir, però d’amenaces n’hem rebut moltíssimes i de tota mena.
En vam rebre del Tribunal Constitucional, que en el seu dia amenaçava que no faríem la consulta del 9-N.
I la vam fer.
En vam rebre de tota mena i condició –del TC, del govern espanyol, de tots els mitjans de comunicació– que no faríem el referèndum del Primer d’Octubre.
I el vam fer.
S’han rebut amenaces econòmiques d’empreses que sortirien corrents i ja hem vist que no ha estat així.
I d’amenaces de repressió judicial, també en rebem.
Aquestes amenaces judicials, no sé si han trastocat els plans i les estratègies dels partits polítics, però jo penso que són les que han fet més mal.
I a mi em dol.
Ara potser em passo del guió i de la pregunta, però em dol, sobretot, que hi hagi tanta gent que s’hi jugués tant –alguns ben poca cosa, però per a ells fer-ho era una gran proesa– amb el que va passar en el referèndum, el que va passar després, els milers d’encausats que hi ha en aquests moments, amb la repercussió que té en l’entorn dels encausats, dels empresonats, dels exiliats, etc., i que malgrat tot això, no hagin estat capaços de preservar aquesta unitat, d’enfortir els objectius en lloc d’afeblir-los, de dissenyar un guió a seguir, que de fet era la seva feina.
La feina d’aquesta legislatura era, precisament, dissenyar la trajectòria a seguir.
I no n’han estat capaços.
Hi ha hagut molta incompetència de molta gent amb grans responsabilitats i també hi ha hagut una certa por.
I, d’aquesta manera, en un context complicat com el que tenim, no es pot anar endavant.
No es pot fer avançar un moviment així si és encapçalat per persones poc competents, amb poques idees i amb molta por.
—Expliqueu una mesura urgent que proposaríeu al govern, als partits, a les associacions o a la gent, per rellançar el procés d’independència.
—Jo proposaria una mobilització popular constant i permanent.
Ja sé que això de vegades costa, però proposaria una mobilització popular permanent i una desobediència respecte d’aquelles decisions injustes que vénen de l’estat espanyol, que cada dia n’hi ha a cabassos.
Això i prou: mobilització i desobediència.

Response: Jordi Matas, en entrevista a VilaWeb, analitza la situació actual de l’independentisme i conclou que hi ha divisió que perjudica els objectius d’independència. La divisió institucional afecta l’independentisme de base. Creu que cal recuperar la unitat i dissenyar un guió, alhora que rebutja el lideratge de persones “poc competents” i “amb por”. Com a solució, proposa “mobilització i desobediència”.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text:

Context:
La xarxa de carreteres i autopistes de Catalunya ha registrat aquest cap de setmana fins a les vuit del vespre una víctima mortal, segons el balanç fet pel Servei Català de Trànsit (SCT).
Es tracta d'un nen de quatre anys que va perdre ahir dissabte la vida en un accident a la TV-7211 a l'altura de Constantí, sentit Reus.
Per causes que s'estan investigant, el turisme en el qual viatjaven una mare, de 36 anys, i els seus fills, de 4 i de 6 anys, va perdre el control al punt quilomètric 7,5.
El cotxe va sortir de la via i posteriorment va bolcar.
Un particular que passava pel lloc dels fets va recollir els nens i se'ls va endur d'urgència a l'Hospital Joan XXIII de Tarragona, on el més petit va morir, mentre que el seu germà, ferit de gravetat, va ser evacuat a l'Hospital Sant Pau de Barcelona des de Tarragona.
La mare també va quedar ferida greu.
Pel que fa a la mobilitat a la xarxa viària, la circulació és complicada a l'hora d'accedir a l'àrea metropolitana de Barcelona.
El SCT informa que les retencions més destacades estan ubicades a la C-32 nord a Mataró, amb cues de fins a 8,5 quilòmetres, i a Alella (5 quilòmetres).
També a la GI-682, a Blanes (6 quilòmetres) i a la C-31 a Sant Cristina d'Aro (7 quilòmetres).
A més, a la C-32 sud hi hagut fins a sis quilòmetres de mobilitat densa a Sant Boi de Llobregat i a la Costa Daurada es registren vuit quilòmetres de congestió a l'N-340 a la zona del Vendrell.
A l'AP-7 hi ha intensitat a Sant Celoni i la Roca del Vallès i en tram sud a Santa Margarida i els Monjos.
A la Catalunya Central també es registren 7 quilòmetres de lentitud a la C-16 a Nou de Berguedà i cinc quilòmetres més a Cercs.
D'altra banda, arran de l'incendi forestal de Margalef s'han hagut de restringit les vies T-713 i C-242.
A més, aquest diumenge al matí s'han registrat cinc quilòmetres de retenció a la C-32 a Castelldefels, en sentit Sitges, arran d'una motocicleta que s'ha accidentat amb dos ferits menys greus.
També hi ha hagut congestió a la C-65 entre Llagostera i Cassà de la Selva en sentit Platja d'Aro i sis quilòmetres més de lentitud a la GI-600 a Blanes.
Al migdia un accident amb tres ferits lleus ha tallat les Costes del Garraf (C-31) a l'altura de Sitges.
Campanya preventiva de control de motoristes
Aquest dilluns arrenca una campanya del SCT en coordinació amb els Mossos d'Esquadra i les Policies Locals per fer controls preventius específics per a motoristes.
Està previst que els agents de la Policia de la Generalitat realitzaran els anomenats controls PREMOT (PREvenció MOToristes) en què duran a terme una estratègia operativa de vigilància als motoristes com a infractors, però també com a possibles víctimes de conductes de risc dels conductors de la resta de vehicles.
En les zones urbanes, els controls se centraran principalment en la vigilància de l'ús del casc.
La campanya conclourà el pròxim diumenge.
En aquests controls es distribuiran als motoristes el fullet amb consells viaris 'A la moto, conducció intel·ligent', que l'SCT ha editat en català, castellà, francès, anglès i alemany.
Entre els consells que fa constar el tríptic es recomana senyalitzar "sempre" amb els intermitents, mantenir la distància de seguretat portar guants, jaqueta i botes de protecció.
També s'alerta de no fer "avançaments temeraris" i s'informa als motoristes dels perills a què estan exposats per tal d'apel·lar-los a una conducció cívica i responsable al manillar.
Aquesta campanya se suma a les actuacions endegades per aconseguir reduir la sinistralitat dels vehicles de dues rodes.
I és que aquest 2016 ja han mort a les carreteres catalanes 13 motoristes.
L'estratègia operativa de vigilància s'emmarca, a més, en el conjunt de deu mesures d'impacte que el departament d'Interior ha posat en marxa des de principi d'any per reduir el repunt de sinistralitat registrat el 2015.
Així, al llarg d'aquest 2016, es portaran a terme fins a 14 campanyes preventives i integrals de les policies de Trànsit de Catalunya i aquesta de motoristes és la novena que es realitza i la segona intensiva a aquest col·lectiu.

Response: La xarxa catalana de carreteres registra una víctima mortal en un accident a Constantí durant aquest cap de setmana, segons el Servei Català de Trànsit. La circulació és molt densa i complicada per accedir a l’àrea metropolitana. Mossos i policies locals faran controls preventius a motoristes, en una campanya específica per reduir els accidents de motos.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text:

Context:
Avui arrenquen els Jocs Paralímpics de Rio 2016.
Tot i que no desperten ni de bon tros l’expectació dels Jocs Olímpics, hi ha un gran interès a veure les actuacions dels atletes, que duraran fins el 18 de setembre.
Aquests seran els quinzens Jocs Paralímpics, però tot just els vuitens des que comparteixen seu amb els olímpics.
A banda el paper dels esportistes brasilers, que s’han preparat a consciència, s’espera que la Xina confirmi el domini aclaparador del medaller que ha aconseguit en les darreres edicions.
Els jocs seran presidits per la tradicional flama.
L’organització ha volgut que simbolitzés la unitat del país entorn de la festa de l’esport paralímpic.
Sis flames diferents van sortir des de Brasília, Stoke Mandville, Santa Maria de Belém, Natal, São Paulo i Joinville i van unir-se en un únic foc ahir, vigília de l’inici de la competició, a Rio de Janeiro.
La cerimònia d’inauguració es farà al mític estadi de Maracanà, la seu habitual dels partits de la selecció brasilera.
A banda la mascota Tom –feta de la barreja de totes les espècies vegetals del Brasil–, hi tindrà un paper destacat la surfista de neu nord-americana Amy Prudy.
Amb una medalla d’or i una de bronze aconseguides en les seves participacions paralímpiques, Prudy, que té amputades totes dues cames a l’altura dels genolls, ha entomat l’envit de ballar al centre de l’estadi.
Novetats
Durant els onze dies de competició, els atletes es jugaran l’accés al podi en vint-i-tres disciplines diferents: des de l’atletisme al llançament de pes, passant pel tennis taula, el bàsquet, la natació i el ciclisme.
La novetat d’enguany serà la incorporació del piragüisme i del paratriatló.
Aquesta darrera competició té la particularitat que, segons la discapacitat de l’esportista, el tram de vint quilòmetres en bicicleta es fa amb una bicicleta corrent, amb un aparell impulsat amb les mans o, en el cas dels cecs, amb un tàndem.
Els nostres paralímpics
La majoria, en atletisme, però també hi ha nedadors, ciclistes i basquetbolistes.
S’hi destaca la nedadora terrassenca Sarai Gascón, de només vint-i-tres anys, que ja ha anat a dos jocs abans d’aquests.
De moment acumula tres medalles, dues d’argent i una de bronze, i té l’objectiu d’aconseguir a Rio el metall que li falta.
L’hi acompanyarà Núria Marquès, del Club Natació Sant Feliu, que s’estrenarà en uns Jocs Paralímpics.
Un altre nom consagrat que és David Casinos, de Montcada (l’Horta), que va obtenir la medalla d’or en llançament de pes el 2000, el 2004 i el 2008.
El 2012 va canviar el pes pel disc i va tornar a pujar al calaix més alt del podi.
També el mallorquí Joan Munar lluitarà per aconseguir en uns jocs olímpics els mateixos triomfs que fa temps que encadena en els Europeus d’atletisme.
Polèmica
El motiu: el cas de dopatge sistemàtic afavorit per l’estat rus revelat a l’Informe MacLaren.
Tanmateix, el Comitè Paralímpic Rus no s’ha quedat de braços plegats i ha decidit d’organitzar una alternativa.
Segons el president del comitè, Vladímir Lukín, entre avui i demà faran una competició pròpia a Moscou.
A més, tant la federació com el govern de Rússia ja han anunciat que duran el cas a l’ONU perquè ho consideren una ‘evident discriminació’.
I encara ahir va esclatar una polèmica.
Tres membres de la delegació espanyola d’atletisme foren objecte d’un robatori a les habitacions de la Vil·la Olímpica.
Els lladres, que es van fer passar per personal de neteja, van ser retinguts, però no els van poder acusar de robatori perquè no duien els diners robats a sobre.
Una altra de les curiositats d’aquests jocs és el vídeo musical que ha preparat el Comitè Paralímpic Brasiler per animar els seus esportistes.
Hi ha col·laborat un esportista que va ser l’estrella del Barça: Ronaldinho Gaúcho.
També va tenir molt d’èxit a les xarxes el vídeo de promoció elaborat per Channel 4 amb el lema ‘Nosaltres som els superhumans’.
Alguns atletes olímpics com Hannah Cockcroft (esprint en cadira de rodes), Joren Teeuwen (salt d’alçada) o Ellie Simmonds (nedadora) hi van prendre part.

Response: Comencen els quinzens Jocs Paralímpics, Rio 2016, amb 23 disciplines diferents i dues noves categories: piragüisme i paratriatló. Els esportistes xinesos han dominat en anteriors edicions. Els russos, exclosos per sospita de dopatge. Els nostres paralímpics participen en atletisme, natació, ciclisme i bàsquet. Els esportistes olímpics participen en vídeos de promoció dels jocs, que s’inauguren a l’estadi de Maracanà.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text:

Context:
Dormir poc, menys de quatre hores, però també dormir massa, més de deu, pot afectar la qualitat de vida.
Diversos estudis relacionen la quantitat i qualitat del son amb el risc de patir hipertensió arterial, malalties coronàries, malalties cerebrovasculars, obesitat, diabetis tipus 2 (diabetis d'adult), depressió i també contraure un refredat comú o grip durant l'època de l'epidèmia.
Aquestes són algunes de les conclusions de l''Informe sobre la salut del son', un document elaborat per l'Observatori Global de la Salut i que s'ha presentat aquest dimecres.
Una altra de les dades que recull el document és que el 7% de conductors europeus s'han quedat adormits al volant alguna vegada, fet que ha provocat el 3,6% dels accidents mortals.
El son s'havia considerat una condició passiva durant segles, però aquesta concepció va canviar el 1953 amb el descobriment del son REM ('Rapid Eye Movement'), una fase en la qual el cervell està molt actiu.
Ferran Barbé, investigador de l'Institut de Recerca Biomèdica de Lleida i un dels autors de l''Informe sobre la salut del son', destaca que dormir no consisteix a "apagar un interruptor", sinó que és un procés "fonamental" per a la salut perquè "en aquesta fase passen moltes coses".
"Tots els teixits necessiten dormir i si no ho fan en la quantitat i qualitat necessàries, s'acaben queixant i provocant problemes de salut", ha assenyalat Barbé abans de la presentació de l'Observatori Global del Son de Catalunya, al CaixaForum.
Es tracta d'una plataforma impulsada per l'Institut de Recerca Biomèdica de Lleida, la Universitat Internacional de Catalunya i la Fundació Ad Salutem Institute for Healthy Sleep.
Diversos estudis demostren que el son és determinant per mantenir un bon estat de salut, però els canvis en les pautes quotidianes, que suposen viure en molts casos amb un ritme més accelerat i estressant, han provocat una pèrdua de la qualitat del son.
Els experts aconsellen dormir entre set i vuit hores per als adults per mantenir una bona salut i reduir el risc de mortalitat, però també alerten que dormir massa tampoc és aconsellable.
En els adults, la manca de son té una clara relació amb el rendiment laboral i els accidents, tant laborals com de trànsit.
El 7% dels conductors s'han quedat alguna vegada adormits al volant, fet que ha provocat el 3,6% dels accidents mortals i el 13,2% dels accidents que han requerit cures hospitalàries, segons un estudi realitzat a dinou països de la Unió Europea que s'inclou en l'informe.
Entre les persones amb més risc de patir somnolència al volant es troben els conductors professionals, perquè estan més exposats a la carretera; els treballadors amb torns prolongats; les persones que condueixen havent dormit poc, especialment els joves o els que dormen menys de sis hores, o les que pateixen apnea del son no diagnosticada.
En la infància, dormir poc s'associa a problemes de concentració, rendiment escolar, hiperactivitat i ansietat.
Alguns estudis constaten que els adolescents que passen hores desperts amb videojocs tenen més risc de treure males notes a l'escola.
Barbé també posa èmfasi en la qualitat del son.
"Fins ara, l'estament mèdic estudiava el son en hores i no anàvem més enllà.
Hi ha un altre element que ara posem en valor, que és la qualitat del son".
La continuïtat, la ritmicitat i la durada són elements que en determinen la qualitat, així com si es tracta d'un son reparador.
Un canvi en la percepció social del son perquè sigui més saludable
L'Observatori Global del Son té per objectiu promoure l'estudi, la recerca, la divulgació, l'ensenyament i la promoció del son saludable.
Des d'aquest observatori es vol defensar un canvi en la percepció social del son, que sol vincular la idea que dormir poc és propi d'una persona valenta i productiva en el treball.
Tot i que els estudis demostren el vincle amb el ben dormir i un millor estat de salut, encara no existeix una percepció social al respecte.
Els responsables de l'informe comparen aquesta percepció amb la de l'hàbit de fumar de fa uns anys, que s'havia vinculat amb una imatge de poder, valentia i independència.
L'informe ha estat elaborat per Ferran Barbé i Mireia Dalmases, investigadors de l'Institut de Recerca Biomèdica de Lleida; Maria Dolors Navarro, directora de l'Institut Albert J. Jovell de Salut Pública i Pacients de la Universitat Internacional de Catalunya; Joan Escarrabill, del Pla Director de les Malalties de l'Aparell Respiratori del Departament de Salut, i Jordi Varela, director d'Ad Salutem Institute for Healthy Sleep.
També ha comptat amb l'assessorament d'Antoni Esteve, d'Ad Salutem Institute for Healthy Sleep, i els investigadors Xavier Soler, de la University of California San Diego; Ivan Erill, de la University of Maryland Baltimore County i Joan Bigorra, del Barcelona Institute of Global Health.

Response: L’Observatori Global de la Salut ha presentat un “Informe sobre la salut del son”, que recull dades de diversos estudis sobre el son i la qualitat de vida. No es recomana dormir menys de 4 hores ni més de 10, perquè pot afectar la salut física, la mental i, fins i tot, provocar accidents de trànsit.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text:

Context:
Des que es va retirar dels escenaris, Raimon està més pendent de la salut i dels avisos que li dóna el cos. Això abans no li passava, explica per telèfon a VilaWeb.
La darrera gran notícia que vam tenir de Raimon va ser la signatura a València, el mes de juliol passat, del conveni per a la constitució de la Fundació Raimon i Annalisa.
Va ser al Palau de la Generalitat tot aprofitant la mitja treva que va donar aquest estiu la propagació de la pandèmia de covid.
Amb aquest gest, Raimon i Annalisa donaven tots els seus béns.
Les altres tres branques de la fundació són l’Ajuntament de Xàtiva, la Diputació de València i el Ministeri de Cultura espanyol.
D’aquesta manera, Xàtiva continua posant les coses a lloc i reparant els danys i les ofenses comeses contra Raimon durant els anys de batlles del PP, amb Alfonso Rus al capdavant.
Ja és fill predilecte, ja té una escultura dedicada.
D’ací a un temps tindrà un centre cultural dedicat.
De fa dos anys, l’antic monestir de Santa Clara és propietat municipal.
És dividit en dues grans àrees, una de les quals és Bé d’Interès Cultural (BIC) i l’altra no.
Serà en els dos mil metres que ocupa la zona BIC on s’instal·larà el Centre Raimon d’Activitats Culturals (CRAC).
A l’altra ala, de planta més moderna i menys interessant arquitectònicament, s’hi construirà el nou palau de justícia de Xàtiva.
Abans que el llegat de Raimon i Annalisa puga ser exposat, contemplat i estudiat a Xàtiva, s’han de fer els treballs d’adequació de l’edifici, deshabitat des del 2002.
La covid ha alentit prou el funcionament de les administracions generals i, del mes de juliol ençà, no hi ha hagut cap avanç ressenyable.
El convent continua impertorbable i els materials encara són a les mans dels donants.
Amb tot, sí que hi ha moviment en els pressuposts de l’any 2021.
L’Ajuntament de Xàtiva ha consignat mig milió d’euros per a licitar el projecte de reforma del monestir.
Segons que han informat des del consistori, es van enllestint les bases que han de regular la licitació.
A més, tant el pressupost de la Generalitat com el de la Diputació preveuen d’aportar, també el 2021, 250.000 euros cadascun.
Fa un parell d’anys, À Punt, la ràdio pública valenciana, batejava un dels nous estudis amb el nom de “Al vent”.
En una entrevista per a celebrar-ho, Raimon ja parlava de tots aquests materials aplegats i guardats durant anys de treball, de viatges i de relacions.
I es preguntava en veu alta si no tocava organitzar-ho tot i cremar-ho en una falla.
Això últim sembla descartat.
La primera idea de Raimon i Annalisa era de repartir la deixa entre Xàtiva, València i Barcelona, però, segons que ha admès, hauria estat un desgavell.
De manera que la proposta de Xàtiva la van trobar molt engrescadora per les possibilitats i l’amplitud del monestir.
Un lloc emblemàtic per a un llegat important.
A banda els més de vuit mil llibres, la correspondència, l’obra gràfica, la discografia i totes les obres d’art, al CRAC hi haurà també una sala d’exposicions i una per a concerts.
Segons que explica Raimon, Annalisa ho té tot molt organitzat i endreçat.
A punt per a poder-ho traslladar.
En la conversa telefònica es refereix a les peces artístiques.
Diu que ells no han estat mai col·leccionistes, però que han tingut molts amics artistes.
I és així com en el curs dels anys, Raimon ha reunit obres de Miró, Tàpies, Artur Heras, Andreu Alfaro, Rafael Pérez Contel, Joan Pere Viladecans i més.
I també considera una sort haver coincidit, els anys seixanta del segle passat, amb fotògrafs excepcionals que li han fet portades o cartells, com ara Colita, Oriol Maspons i Leopold Pomès, els millors, diu.
Totes les notícies sobre Raimon publicades per VilaWeb en el curs dels anys

Response: Xàtiva té una escultura de Raimon, el qual és fill predilecte de la població. Properament comptarà amb un Centre Raimon d’Activitats Culturals, amb els béns donats per Raimon i Annalisa. Situat a l’antic monestir de Santa Clara, el centre inclourà una sala d’exposicions, una de concerts, 8.000 llibres, la correspondència, l’obra gràfica, la discografia i obres d’art dels seus amics artistes.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text:

Context:
El Festival de Pedralbes de Barcelona ha donat a conèixer aquest divendres els caps de cartell de la seva quarta edició, que començarà l'11 de juny amb l'actuació de The Cranberries i acabarà el 16 de juliol amb el festival itinerant 'SoundEat!' que oferirà una jornada de música alternativa als jardins del Palau Reial.
Entre els artistes que passaran pel certamen també destaquen els concerts de James Morrison (17 de juny), Miguel Bosé (22 de juny), Charles Aznavour (25 de juny), Paolo Conte (28 de juny), Tom Jones (29 de juny), Joan Baez (10 de juliol), George Benson, (4 de juliol) i José González (12 juliol).
També pujaran a l'escenari del Festival de Pedralbes artistes de casa nostra com Enric Verdaguer, Judit Neddermann, Marion Harper, Eduard Gener o Sara Pi.
Entre les novetats d'enguany destaca la projecció de la pel·lícula 'Indiana Jones: A la recerca de l'arca perdura' que comptarà amb la seva banda sonora interpretada en directe per l'Orquestra Simfònica del Vallès sota la batuta d'Ernest van Tiel.
El tret de sortida del Festival de Pedralbes el donarà el grup de pop irlandès The Cranberries l'11 de juny.
L'endemà serà el torn del gaiter gallec Carlos Núñez i el grup irlandès Celtic Legends, que debutaran al certamen amb dues hores d'espectacle de música i dansa.
El tenor peruà Juan Diego Flórez actuarà el 14 de juny.
Un dia després pujarà a l'escenari del Festival de Pedralbes el duet alemany Milky Chance, que integren Clemens Rehbein i Philipp Dausch.
El 17 de juny serà el torn del cantant britànic James Morrison, que interpretarà molts dels temes del seu últim treball 'Higuer Than Here' (2015).
Miguel Bosé tornarà als escenaris catalans amb 'Amo Tour', un innovador espectacle de dues hores que compta amb vuit músics, una impactant escenografia i l'última generació de llum, so i vídeo el 22 de juny.
El 25 de juny passarà pel certamen el cantautor francès Charles Aznavour.
Tres dies més tard ho farà el cantautor italià Paolo Conte, que repassarà alguns dels seus grans clàssics com 'Dancing' o 'Via con me'.
El 29 de juny arribarà el tigre de gal·les, Tom Jones, que presentarà el seu nou àlbum 'Long Lost Suitcase'.
I el 4 de juliol serà el torn de George Benson, que interpretarà alguns dels temes que li han permès guanyar deu premis Grammy repartits entre la seva faceta instrumental i com a cantant.
Quatre dies més tard, el 8 de juliol, el popular guitarrista i cantautor Toquinho i la cantant Maria Creuza reproduiran l'atmosfera i les cançons del mític àlbum que van gravar amb Vinicius Morales al cafè concert La Fusa de Buenos Aires el 1970.
I la dama del folk i símbol de la cançó protesta Joan Baez oferirà el 10 de juliol una selecció del seu immortal repertori, escollint el millor i més representatiu dels seus cinquanta anys de carrera.
L'escena catalana actuarà al Village
Un any més, cada dia que hi hagi concert, a dos quarts de nou del vespre i com a preàmbul als concerts dels caps de cartell, l'escenari Village acollirà les actuacions de diversos artistes de l'escena catalana com Enric Verdaguer (26 de juny), Judit Neddermann (30 de juny), Marion Harpper (11 de juliol), Eduard Gener (12 de juliol), Sara Pi (4 de juliol) o Ferran Savall (8 de juliol).
Per tercer any consecutiu, el Festival de Pedralbes ha organitzat el 18 de juny 'El dia de la música en família by Minimúsica' per celebrar aquesta diada i l'arribada de l'estiu amb una jornada d'activitats, tallers i concerts.
L'accés serà lliure per als nens i nenes que tinguin fins a 12 anys.
Una altra de les cites familiars del certamen serà el festival gastro-musical 'SoundEat!', que oferirà una jornada de música alternativa el 16 de juliol als jardins del Palau Reial de Pedralbes amb actuacions en directe i sessions de discjòqueis nacionals i internacionals.
Una de les novetats d'aquesta quarta edició seran les projeccions de les pel·lícules 'Indiana Jones: A la recerca de l'arca perduda' (19 de juny), que comptarà amb la seva banda sonora interpretada en directe per l'Orquestra Simfònica del Vallès sota la batuta d'Ernest van Tiel, i de 'The Artist' (2 i 3 de juliol), que també comptarà amb la formació vallesana i l'actuació del compositor d'aquesta banda sonora que tocarà el piano.

Response: Arrenca el IV Festival de Pedralbes de Barcelona amb The Cranberries, l’11 de juny. També hi actuaran artistes nacionals i internacionals com ara James Morrison, Miguel Bosé, Charles Aznavour, Paolo Conte, Tom Jones, George Benson, Joan Baez, José González, Enric Verdaguer, Judit Neddermann, Marion Harper, Ferran Savall, Eduard Gener i Sara Pi.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text:

Context:
Un membre del clan gitano dels 'pelúos' ha negat aquest dimarts haver apunyalat mortalment un membre del clan dels 'baltasares' el gener del 2016 en un bar musical del Port Olímpic de Barcelona.
Un tribunal popular ha començat a jutjar-lo a l'Audiència de Barcelona, juntament amb dos familiars més acusats de lesions, per l'assassinat d'un altre jove d'un clan rival arran d'una baralla multitudinària.
La mort del 'baltasar' va provocar l'amenaça d'aquest clan contra el dels 'pelúos' i aquests últims van haver de deixar casa seva i marxar fora de Barcelona, Sant Adrià del Besòs, Badalona i Santa Coloma de Gramenet.
Segons la fiscalia i l'acusació particular, cap a les 3.20 hores del 24 de gener del 2016 els tres acusats eren a la discoteca Nirvana del Port Olímpic de Barcelona quan, per causes que es desconeixen, es va iniciar una discussió verbal entre Gabriel R.F. i un altre client que anava molt ebri, amb una taxa d'alcohol de 2,88 grams d'alcohol per litre de sang.
Durant la discussió, aquest acusat i els altres dos van agredir reiteradament la víctima amb objectes tallants, causant-li lesions al cap, el coll i la columna vertebral.
La situació va ser aprofitada per Luis C.F. per clavar un ganivet de grans dimensions al costat del tors de l'agredit, que li va perforar l'artèria toràcica i li va provocar la mort per dessagnat.
Per tot això, tant el ministeri públic com l'acusació particular demanen 27 anys de presó per a l'autor material del crim per assassinat amb traïdoria i lesions i cinc anys de presó pels altres dos per lesions amb instrument perillós.
A més, els demanen la prohibició d'acostar-se a menys de 1.000 metres de la família de la víctima i a comunicar-se amb ella durant vuit anys, deu en el cas del principal acusat.
Els dos acusats de lesions haurien de pagar 3.500 euros a la família, mentre que el principal encausat n'hauria de pagar 600.000.
Les defenses demanen la seva absolució.
El principal acusat ha explicat que era al bar 'Nirvana' i es va trobar els altres dos acusats de casualitat.
En un moment determinat va veure una baralla i com "plovien vidres".
Segons ell, es va cobrir el cap, tot i que va patir talls, va sortir del local i va marxar cap a l'aparcament, on es va trobar amb tres amics seus i va marxar.
Ha explicat que coneixia la víctima només de vista i que desconeixia l'enemistat prèvia dels altres acusats amb el jove apunyalat.
El primer acusat en declarar ha estat Gabriel R.F., que ha admès que temps enrere havia tingut un petit enfrontament amb la víctima, que li havia donat una bufetada, però el gener del 2016 s'ignoraven mútuament.
Ha explicat que aquella nit va anar al local amb amics i familiars a celebrar l'aniversari d'un cosí seu.
Allà es va trobar la víctima, de qui ha dit que estava agressiva amb tothom però ell no hi va parlar.
Ha dit que hi va haver un petit incident al local, però després la situació es va calmar.
Més tard hi va tornar a haver una baralla, aquest cop més important i amb més gent implicada i amb una "pluja de gots de vidre".
Ha reconegut que va donar un cop de puny a la cara de la víctima perquè el va insultar a ell i als seus familiars morts, però el van apartar i van marxar del local i del Port Olímpic.
L'endemà va saber que el jove agredit havia mort i per això va fugir a Madrid fins que li van recomanar que es presentés voluntàriament davant de la policia.
El segon acusat de lesions, Juan Manuel V.F., gairebé no ha donat detalls dels fets perquè no en recorda gaire cosa, però ha negat haver participat en la baralla.
Durant el judici es podran visionar nombroses imatges gravades per càmeres de seguretat de la zona d'oci nocturn, així com escoltar els nombrosos testimonis que hi havia al lloc dels fets.
L'agressió mortal va provocar un fort enfrontament entre el clan dels 'baltasares', al qual pertanyia la víctima, i el de 'los pelúos', que era el dels agressors, tots dos del barri de La Mina de Sant Adrià de Besòs (Barcelonès).
Les represàlies anunciades per l'entorn de la víctima i permeses per la 'llei gitana' va provocar l'èxode massiu de prop de 500 gitanos d'aquest barri i del de Sant Roc de Badalona cap a localitats del Maresme i més enllà.
De fet, el principal encausat va ser arrestat cinc dies després dels fets per l'Ertzaintza al País Basc.
I està en presó preventiva des d'aleshores.
Algunes de les famílies que van haver d'abandonar casa seva van poder anar tornant poc a poc al llarg dels següents mesos, però els més propers han acceptat l'exili com a solució definitiva.

Response: Una baralla en una discoteca va acabar amb la mort d’un jove del clan gitano “baltasar", provocada per un altre del clan de los “pelúos”. Després d’aquesta mort, els “baltasares” es van enfrontar als “pelúos” i aquests van marxar de Badalona i La Mina per evitar represàlies. Un tribunal popular jutja l’acusat per assassinat i dos familiars per lesions.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text:

Context:
El govern espanyol estudia contractar un advocat a Bèlgica per defensar la justícia espanyola per la demanda civil que Carles Puigdemont i quatre exconsellers han interposat contra el jutge instructor del Tribunal Suprem Pablo Llarena.
Fonts de l'executiu apunten que aquest és el procediment habitual en aquests casos perquè l'Advocacia de l'Estat no pot actuar fora de les fronteres espanyoles.
En tot cas, estaria sota la direcció i la supervisió d'aquest organisme.
Tanmateix, el govern espanyol encara està analitzant quina és la fórmula més adequada per a aquest procediment judicial.
En cas de confirmar-se, aquest advocat seria qui compareixeria davant el tribunal belga el proper 4 de setembre i no ho faria Llarena personalment.
El Consell General del Poder Judicial (CGPJ) va aprovar dijous un acord que instava els Ministeris de Justícia i Exteriors a adoptar "totes les mesures necessàries" per assegurar "la integritat i la immunitat" de la justícia espanyola.
La comissió permanent dels jutges també va acordar donar empara al jutge Llarena.
Els ministeris de Justícia i Exteriors han començat a treballar i estudien contractar un advocat a Bèlgica que representi l'Estat en la demanda civil presentada per Puigdemont i quatre exconsellers contra Llarena.
Els dos ministeris estan estudiant quina fórmula usen després que la comissió permanent del CGPJ els instés a buscar "totes les mesures necessàries" per garantir la "integritat i la immunitat" de la justícia espanyola en aquest procediment obert en un tribunal belga.
De moment, però, la mesura no és ferma i fonts de l'executiu de Pedro Sánchez reconeixen a l'ACN que s'estan analitzant totes opcions possibles.
En tot cas, el que sí confirmen és que si es contractés aquest lletrat seria la persona encarregada de comparèixer el proper 4 de setembre davant el tribunal belga que cursa la demanda.
Això vol dir, doncs, que Llarena no hi aniria en cap cas personalment ja que és suficient amb què comparegui un representant legal.
El CGPJ empara Llarena
El passat 30 de juliol, el jutge Pablo Llarena va adreçar-se al Poder Judicial per defensar-se de la demanda civil que Carles Puigdemont i els exconsellers a Bèlgica i Escòcia van presentar contra ell.
La demanda dels polítics catalans esgrimeix que la instrucció de Llarena vulnera el dret dels polítics catalans a un judici just.
El magistrat del Suprem entén que es tracta d'un "atac planificat, groller i fraudulent" i, per això, ha demanat a la comissió permanent del CGPJ que intercedeixi i li ofereixi empara.
En una reunió celebrada dijous a la tarda, el poder judicial va atorgar-li aquesta empara perquè considera que es tracta d'un "atac planificat" a la independència de Llarena per part dels "fugits de la justícia" i considera que l'únic fi és el de "condicionar i influir en les futures resolucions judicials".
A més, l'acord també instava l'executiu a defensar la justícia espanyola i a prendre "totes les mesures necessàries".
L'acord s'ha aprovat amb els vots del president del Suprem i del CGPJ, Carlos Lesmes, i la resta de vocals a excepció de Concepción Sáez que ha votat en contra.
Precisament, el CGPJ ha aprovat aquest dijous la seva renúncia com a vocal del CGPJ després d'integrar-se al govern de Pedro Sánchez com a gerent de la Mutualidad General Judicial).
Demanda retornada
El ministeri està estudiant com reaccionar a la demanda civil de Puigdemont i els exconsellers, tot i que formalment el jutge Llarena no ha estat oficialment notificat encara.
El passat 20 de juny, el jutge degà de Madrid, Antonio Viejo, va decidir no cursar la demanda "per improcedent".
A més, va posar la demanda en coneixement del president del Suprem i del CGPJ, Carlos Lesmes.
Es dona el cas que Viejo és actualment secretari d'Estat de Justícia amb el govern de Pedro Sánchez.
Posteriorment, el 10 de juliol el mateix president del Suprem i del CGPJ va adreçar una carta als ministres de Justícia, Dolores Delgado, i d'Exteriors, Josep Borrell, per demanar-los que intercedissin per "assegurar la integritat de l'acció de l'Estat i del magistrat afecta davant la justícia i les institucions belgues".
Segons Lemes, la demanda de Puigdemont i els exconsellers "posava en qüestió les institucions de l'Estat i la pròpia correcció de l'Estat".
En la seva petició d'empara, el jutge Llarena reconeix que és coneixedor d'aquestes "actuacions" i també de les que ha realitzat el ministre d'Exteriors davant el govern belga.
Llarena reconeix, però, que "ignora" si aquestes gestions han comportat una "decisió concreta de l'actuació processal per part del govern belga".

Response: Els exiliats a Bèlgica i Escòcia van presentar una demanda civil contra Llanera per vulnerar el dret dels polítics catalans a un judici just. Per defensar-se, el jutge ha rebut l’empara del Consell General del Poder Judicial, que a més demana als Ministeris de Justícia i Exteriors que garanteixin “la integritat i la immunitat” de la justícia espanyola.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text:

Context:
El Barça aspira a convertir-se en el primer equip en guanyar dues Champions seguides.
En el camí cap a Milà, ciutat que acollirà enguany la final, es pot trobar set rivals a l'eliminatòria de quarts.
El Bayern de Munic, el PSG i el Reial Madrid són els tres més potents que tothom voldria evitar.
El rendiment de l'Atlètic de Madrid i el Manchester City, després d'una temporada irregular, serà una incògnita mentre que les “ventafocs” de la ronda són el Benfica i, sobretot, el Wolfsburg alemany.
Manchester City.
Serà l'únic representant de la Premier anglesa en la seva primera participació als quarts de final de Champions.
L'equip citiizen és una de les grans incògnites d'aquesta ronda.
I és que malgrat els petrodolars que permeten disposar d'una de les plantilles de més nivell a Europa –Kun Agüero, Kevin de Bruyne, David Silva, Yaya Touré, Vicent Kompany, entre altres-, el seu rendiment és irregular.
A la lliga és quart i no té garantida la seva presència a la Champions de la temporada vinent en la qual Pep Guardiola esdevindrà el nou entrenador.
Reial Madrid.
El club de Florentino Pérez ha posat tots els ous a la cistella de la Champions després de ser expulsat de la Copa per alineació indeguda i quedar-se sense cap opció a la Lliga –està a 12 punts del Barça-.
Zinedine Zidane no ha millorat massa les prestacions del destituït Rafa Benítez però els blancs són uns autèntic especialistes a Europa.
De fet, és el conjunt que més vegades ha guanyat la competició (10) i, a diferència dels blaugranes, ho sap fer sense sumar doblets o triplets.
Paris Saint Germain.
El club de la capital francesa ha anat madurant els darrers anys un projecte basat en els petrodòlars del Qatar.
Amb Laurent Blanc a la banqueta i Zlatan Ibrahimović com a estilet d'una constel·lació d'estrelles formada per Àngel di María, Edinson Cavani, Lucas Moura, David Luiz, Marco Verrati i Thiago Silva, entre altres, han tiranitzat la lliga francesa.
De fet, aquest passat cap de setmana van guanyar el títol a vuit jornades per acabar el campionat.
Ara, tenen la gran oportunitat de regnar a Europa.
Atlètic de Madrid.
Dos anys després d'estar a punt de guanyar la Champions, l'equip del “Cholo” Simeone torna a estar entre els vuit millors d'Europa.
La classificació per als quarts la va aconseguir in extremis després d'una eliminatòria amb el PSV sense gols i amb una tanda de penals agònica (8-7).
És una de les grans incògnites ja que, malgrat que s'han tornat a reinventar, la sensació és que no és tan fiable com ho havia estat dos anys enrere.
La manca de gol, pot ser un problema per arribar a Milà.
Benfica.
El campió portuguès és, a priori, un dels rivals més assequibles dels quarts de Champions.
Ha arribat a la ronda sense fer massa soroll després de superar el Zenit de Sant Petersburg.
Entrenats per Rui Vitória i amb una plantilla discreta on destaquen Raúl Jiménez, Nicolás Gaitán i Jonas Gonçalves, entre altres, difícilment rememorarà els temps gloriosos de la dècada dels 60 quan va aconseguir dues Copes d'Europa.
Wolfsburg.
El club de la Baixa Saxònia és, a priori, la ventafocs de quarts de final.
Ha arribat a la ronda després d'eliminar el Gant, un dels equips més febles que havia aconseguit superar la lligueta prèvia i ara només una proesa li podria obrir les portes a les semifinals.
L'èxit a la Champions ha estat un revulsiu per una ciutat que havia quedat molt tocada per l'escàndol de Volkswagen.
Julian Draxler i André Schürrle són els dos jugadors més destacats del conjunt alemany.
Bayern de Munic.
L'equip de Pep Guardiola és, juntament amb el Barça, el gran favorit per guanyar la Champions.
L'entrenador català, després de dos fracassos, intentarà tancar la seva etapa al club bavarès aconseguint la tercera corona continental del seu compte particular.
Els bavaresos tenen una de les plantilles més espectaculars del món en un autèntic “àlbum de cromos”: Thomas Müller, Robert Lewandowski, Arturo Vidal, Douglas Costa, Philipp Lahm, Thiago Alcántara i Manuel Neuer, entre altres.
Tanmateix, per arribar a quarts han hagut de patir com mai ja que la Juventus s'ha avançat per 0 a 2 a la primera part de la tornada.
Això sí, després de forçar la pròrroga no han fallat i han acabat golejant per 4 a 2.

Response: El Barça podria ser el primer en guanyar dues Champions seguides. A l’eliminatòria de quarts, el Barça tindrà set rivals, tres de potents i quatre de més fàcils. Els contrincants més forts són el Bayern de Munic, el PSG i el Reial Madrid. Els més assolibles són l'Atlètic de Madrid i el Manchester City; els més febles, Benfica i Wolfsburg.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text:

Context:
L'escrit d'al·legacions de dos lletrats del Parlament presentat aquest divendres davant del Tribunal Constitucional (TC)a instàncies de la Mesa de la cambra afirma que ni la pròpia Mesa ni el TC poden limitar el debat parlamentari, que està protegit per l'Estatut i la Constitució.
D'aquesta manera, afirmen que la ratificació per part del Ple de les conclusions de la Comissió d'Estudi del Procés Constituent no va incomplir ni la sentència ni la interlocutòria del tribunal sobre la declaració de ruptura del 9 de novembre del 2015.
En el text, de 36 pàgines, es reiteren alguns dels arguments utilitzats per tres membres de la Mesa en els seus informes jurídics individuals, Lluís Corominas, Anna Simó i Ramona Barrufet.
Un dels principals punts és la defensa de la llibertat dels diputats i de la cambra legislativa de debatre sobre qualsevol qüestió.
Així, consideren que la Mesa no pot fer un "control preventiu" de constitucionalitat de les iniciatives parlamentàries presentades, ja que aquestes es poden modificar durant el tràmit legislatiu i poden acabar acomodades a la Constitució i a les resolucions del TC.
Així, asseguren que es podria arribar a l'absurd de prohibir qualsevol debat sobre educació, salut o serveis socials, ja que són qüestions vinculades a la resolució del 9-N impugnada i anul·lada.
L'escrit també planteja que no està clar que el TC hagi anul·lat la creació de la comissió d'estudi del procés constituent ni les seves conclusions, sinó que com a màxim qüestionava la constitucionalitat de les conclusions.
De fet, les comissions d'estudi poden debatre sobre tot allò que afecti la societat catalana.
En aquest sentit, assegura que les conclusions de la comissió d'estudi no estan jurídicament vinculades a la resolució del novembre passat, sinó només políticament.
Per això, l'anul·lació de la resolució no pot suposar l'anul·lació d'altres debats parlamentaris relacionats políticament amb aquell text.
Així mateix, al·leguen que les mesures d'execució de la sentència previstes per la llei, que van des de la multa a l'àmbit penal, passant per la suspensió temporal del càrrec o l'execució de la sentència per part del govern espanyol de forma substitutòria, no és idònia per a l'objectiu que pretén el TC.
Així, consideren que aquestes mesures previstes per la llei són aplicables en l'àmbit administratiu, però no pas en el parlamentari.
De fet, els advocats del Parlament recorden que els diputats tenen una protecció especial i superior, la inviolabilitat parlamentària, que els garanteix la llibertat de vot i d'expressió ampliada respecte la resta de la població i el dret de representació política.
D'altra banda, els lletrats també recorden, com ho van fer els membres de la Mesa, que l'incident d'execució ha estat possible gràcies a una reforma de la Llei Orgànica del TC que ha estat recorreguda davant del mateix tribunal, i per això demanen "cautela" a l'hora d'aplicar la reforma, perquè pot ser anul·lada posteriorment.
Així, la suspensió de les conclusions de la comissió, sol·licitada pel govern espanyol, no es pot fer preventivament com es fa amb textos legislatius impugnats directament per l'executiu.
La LOTC preveu la suspensió dels textos recorreguts directament, però no pas en el cas d'un incident d'execució de sentència sobre un altre text, com succeeix ara.
L'escrit també defensa el paper de la presidenta de la cambra, Carme Forcadell, de qui assegura que no podia fer res diferent del que va fer en el ple de finals de juliol: aplicar el reglament, sotmetre a votació l'alteració de l'ordre del dia perquè ho van demanar dos grups i advertir el ple de l'avís que suposava la interlocutòria de juliol del TC.
De fet, l'escrit recorda que va ser el ple qui va autoritzar el canvi en l'ordre del dia i la introducció del punt que suposava votar les conclusions.
Les al·legacions presentades inclouen a més el text de la resolució i el diari de sessions del ple amb el debat i la votació de la resolució.

Response: El Parlament presenta un escrit d’al·legacions al Tribunal Constitucional, on s’afirma que ni la Mesa ni el TC poden limitar el debat parlamentari, protegit per l’Estatut i la Constitució. Els diputats tenen inviabilitat parlamentària per garantir la llibertat de vot i expressió. L’al·legació defensa Forcadell, perquè no podia fer altra cosa que aplicar el reglament en el ple de juliol.