Instruction: Fes-me un resum del text següent:

Context:
La resolució de la sala d'apel·lacions del Suprem que manté a la presó Jordi Sànchez i Joaquim Forn nega l'existència de presos polítics a la causa.
En paraules dels magistrats, cal parlar de "polítics presos per haver comès indiciàriament delictes gravíssims de rebel·lió i sedició".
Una afirmació també va fer el ministre de Justícia, Rafael Catalá, just l'endemà de l'empresonament de Sànchez i Cuixart.
A la resolució, a més, apunten que tant Forn com Sànchez són "icones" i "referents" de l'independentisme i que, si surten en llibertat, poden tornar a reiterar.
De Forn, asseguren que no ha abandonat "definitivament" la voluntat "d'enfrontament directe amb l'Estat".
A més, carreguen contra la Fiscalia per canviar de criteri i defensar que no existia risc de reiteració "i no acompanyar-ho de cap argument".
Al·leguen també que la defensa "no ha acreditat" la malaltia que pateix (ha donat positiu en el test de la tuberculina).
La sala tenia sobre la taula dos recursos de les defenses de Sànchez i Forn per revisar decisions que el jutge Llarena havia pres al febrer, quan va mantenir-los a la presó.
Ara, la sala d'apel·lacions ha avalat la decisió de Llarena i conclou que tots dos han de continuar entre reixes.
En el cas de Forn, ho fa escoltant el criteri de VOX.
Pel que fa a Sànchez, tant acusació popular com Fiscalia havien demanat que es mantingués la mesura cautelar de presó preventiva.
Novament, el criteri és el de risc de reiteració delictiva, tot i que Forn hagi abandonat la política i Sànchez anunciés dimarts que té la intenció de fer-ho (ja ha renunciat a ser candidat a la presidència).
A les interlocutòries, a més, els tres magistrats neguen que hi hagi presos polítics a la causa oberta per rebel·lió i argumenten que són "polítics empresonats per cometre indiciàriament delictes gravíssims".
A més, insisteixen que els fets es van produir amb violència i reconeixen que és un element "absolutament imprescindible per consumar els seus propòsits".
Els arguments de la sala
En el cas de Forn, els magistrats entenen que és un "referent" i que recuperaria aquest estatus si sortís en llibertat.
Creu també que va mostrar una "determinació especial" per executar els plans del Govern.
A més, l'acusen de permetre "l'enfrontament físic dels ciutadans amb les forces policials" l'1-O.
Un cop més, els magistrats mostren desconfiança vers les declaracions de Forn i la resta d'investigats perquè apunta que "no hi ha indicis clars" que els investigats "hagin abandonat definitivament la voluntat d'enfrontament directe amb l'Estat" amb l'objectiu d'aconseguir la independència.
A més, la sala diu que el context polític actual "és més propici" a la reiteració dels fets delictius i que, tot i que no sigui diputat, podria ser escollit conseller.
Crítiques a la Fiscalia
En el cas de Forn, la Fiscalia va fer un canvi de criteri i durant la vista de dimarts va demanar a la sala que el deixés lliure -previ pagament de 100.000 euros de fiança- i va al·legar que no existia risc de reiteració i que patia una malaltia i, per tant, calia deixar-lo lliure per "raons humanitàries".
La decisió la va expressar el fiscal Fidel Cadena, reconeixent que ho feia per ordres directes del fiscal general i sense més explicacions.
Els tres magistrats carreguen contra el ministeri públic per haver canviat de criteri en pocs dies i no haver-ho acompanyat "de cap argumentació".
Sobre la malaltia, afirmen que no va ser "al·legada ni documentada per la defensa".
Jordi Sànchez, de líder carismàtic a icona
La sala nega que hagi vulnerat els drets a la llibertat ideològica o a la participació política –tal i com argumentava la defensa- i afirma que "no hi ha presos polítics en aquesta causa".
Reconeixen que l'expresident de l'ANC tenia una "posició d'influència" en les mobilitzacions i li retreuen que el seu "objectiu" era el d'integrar-se a una candidatura que manté encara els objectius polítics que ara s'estan investigant i que van acabar amb l'aplicació del 155.
En una resolució anterior del jutge instructor (on li negava el permís per anar al ple d'investidura), Llarena es referia a Sànchez com a "líder carismàtic".
Ara, la sala puntualitza aquest qualificatiu i recorre a la Reial Acadèmia de la Llengua Espanyola (RSE): "es refereix a algú que està dotat d'un do".
En aquest sentit, diuen que Sànchez és una "icona d'associacions expertes en mobilitzacions populars".
I avança que si el deixessin lliure això facilitaria la repetició dels actes delictius per "l'experiència i el grau de capacitat de l'imputat".

Response: La sala d'apel·lacions del Suprem manté a la presó Jordi Sànchez i Joaquim Forn, negant així l'existència de presos polítics a la causa. Segons la sala d'apel·lacions, la defensa de Forn no havia al·legat ni documentat la seva malaltia. Aquesta decisió s'ha pres mantenint el criteri de risc de reiteració delictiva.


Instruction: Fes-me un resum del text següent:

Context:
El consell de ministres espanyol aprovarà avui un decret llei per a exhumar les restes del dictador Francisco Franco del Valle de los Caídos.
Una volta aprovat, caldrà que el congrés espanyol el convalidi abans dels trenta dies posteriors a la publicació al Butlletí Oficial de l’Estat.
Com que el text té força de llei només es pot impugnar al Tribunal Constitucional i ho hauria de fer o bé el Defensor del Poble o un mínim de cinquanta diputats i cinquanta senadors, però no directament la família Franco, que s’ha oposat a l’exhumació.
Tant PP com Ciutadans ja han anunciat que no donaran suport al decret.
Tanmateix, el maig de l’any passat el congrés espanyol va aprovar una proposició no de llei que demanava d’exhumar el dictador.
Llavors, la proposta es va aprovar amb només l’abstenció del PP, que volia votar-la per punts perquè no estava d’acord amb tots, i d’ERC, que la considerava insuficient.
Ara, el decret s’haurà d’aprovar amb el suport del PDECat, Compromís, EH-Bildu, el PNV i ERC, que condiciona el suport a un compromís d’anul·lar aviat les sentències franquistes.
Per contra, PP i Ciutadans no donaran suport a l’exhumació perquè, segons que diuen, no creuen que s’hagi de fer amb un decret llei, fórmula prevista per a qüestions urgents.
El PP ha avançat que recorreria contra el decret.
‘Ho farem perquè no ens sembla adequat que s’utilitzi la forma del reial decret per a qüestions que poden ser urgents per a Pedro Sánchez i per a satisfer els seus socis.
El decret no és fet per a qüestions urgents per a ell, sinó per a la nació espanyola’, ha dit el secretari general del PP, Teodoro García Egea.
Ciutadans, que no té prou diputats per a recórrer contra el decret, pensa en la possibilitat de fer costat al PP en aquesta decisió.
Per al PSOE és una qüestió urgent perquè la proposició no de llei aprovada el 2017 demanava al govern espanyol que les restes es retiressin de seguida.
A banda, la portaveu socialista al congrés espanyol, Adriana Lastra, diu que es tracta d’una ‘urgència democràtica’ perquè Espanya ‘fa quaranta-tres anys tard’.
I indica que organismes internacionals com l’ONU ho han demanat repetidament.
El decret llei justificarà l’exhumació per a corregir la ‘incongruència’ que significa que Franco sigui enterrat al Valle de los Caídos, sobre el paper construït com un memorial als morts durant la guerra del 1936-39.
Franco, en canvi, va morir al llit el 1978.
Un informe de la Comissió d’Experts pel futur del Valle de los Caídos redactat el 2011 diu que les restes de Franco trastoquen ‘el sentit primitiu del memorial’.
I afegeix que no hi ha constància que ser enterrat allà fos la voluntat ni de Franco ni de la seva família.
En conclusió, l’informe diu que el fet que les restes continuïn al Valle de los Caídos ‘dificulta el propòsit de fer del monument un lloc per a la memòria de les víctimes de la Guerra Civil sense cap altra connotació ideològica i política’.
Anul·lar les sentències franquistes
ERC posa com a exigència al govern espanyol per a votar el decret que vagin més enllà i es comprometin a anul·lar, durant aquesta legislatura, les sentències dels tribunals franquistes, especialment la del president Lluís Companys afusellat l’any 1940.
El PDECat també ha demanat l’anul·lació de les sentències, però no ho condicionen el suport al decret.
Lastra ha recordat a Telecinco que el PSOE fa temps que treballa per anul·lar sentències de tribunals franquistes i ha culpat el PP i Ciutadans d’haver-ho blocat al congrés espanyol.
Recorda que el juliol de l’any passat el PDECat va presentar una proposició de llei que demanava d’anul·lar els tribunals franquistes i les sentències corresponents.
Tot i que va prosperar (amb el vot també del grup socialista) i es va prendre en consideració al novembre, el PP i Ciutadans utilitzen la majoria a la mesa i continuen ampliant els períodes per a la presentació d’esmenes per evitar que vagi endavant.
La portaveu del PSOE al congrés espanyol també recorda que el seu grup va presentar a final d’any una proposició de llei per a anul·lar aquestes sentències però, novament, addueix que el govern espanyol del PP ho va ‘vetar’.
Ara, amb el PSOE al govern, Lastra afirma que continuen amb la mateixa idea i que volen promoure una ‘reforma integral’ de la llei de memòria històrica de Zapatero.
‘Això no és nou però no ha importat fins ara, ja ho havia anunciat la ministra de Justícia al congrés al juliol’, va dir en declaracions a La Sexta.
L’exhumació es farà en secret per evitar protestes
La portaveu socialista explica que no es farà pública la data de l’exhumació per evitar protestes feixistes.
Lastra calcula que es podria fer al setembre, però assegura que ignora quin dia concret i que, quan arribi el moment, es farà ‘amb molta prudència i sense escarafalls’.

Response: El consell de ministres del govern espanyol aprovarà avui un decret llei, que haurà de convalidar-se al congrés espanyol, per a exhumar les restes del dictador Franco. El PSOE, PDECat i ERC també fa temps que treballen per anul·lar sentències de tribunals franquistes i culpen el PP i Ciutadans de vetar-ho contínuament.


Instruction: Fes-me un resum del text següent:

Context:
- No deu ser fàcil trobar persones que vulguin parlar sobre la seva adhesió al jihadisme.
- Primer cal localitzar-los, després generar confiança i, finalment, que acceptin un llibre d'aquest tipus on s'exposa el seu pensament.
Vaig haver de fer immersió a les xarxes socials, sobretot Facebook.
Una vegada tenia identificats els perfils podien passar dues coses: o bé estar davant de combatents ja a Síria i, per tant, el que interessava era que ensenyessin fotografies que ho il·lustressin, i l'altra opció eren simpatitzants que hi volguessin anar-hi o simplement hi simpatitzaven.
En aquest cas, un cop identificats al Facebook, anava a fer feina de carrer: picar portes, intentar localitzar-los pel barri amb les pistes que donaven a les xarxes...
- Un dels personatges del llibre que des de Catalunya ha anat a Síria insisteix que vagis amb ell i, fins i tot, que t'hi casis.
En certa manera, has experimentat un procés de radicalització?
- No ha estat un cas aïllat.
És un proselitisme perquè et converteixis, viatgis i et casis amb un combatent que s'ha produït amb tots els que he parlat, tots han fet el mateix intent.
D'aquí la vulnerabilitat de les joves i adolescents que decideixen fer aquest pas: han estat prèviament enganyades.
A partir de l'argumentació que donen, hi ha qui creu que la causa és justa.
Jo vaig patir aquest procés de proselitisme, però a l'edat que tinc, en el meu entorn i amb la meva professió era difícil.
La distància professional fa que no et deixis enganyar per aquestes tècniques de captació encara que siguin molt sofisticades.
- El que sobta, d'entrada, és que els arguments no són discursos feixucs dels líders d'Al-Qaeda, com estaven acostumats fa uns anys, sinó al contrari.
Són videojocs com el Call of Duty, són pel·lícules com El Senyor dels Anells o Matrix.
Molts joves consumeixen de manera intensiva aquest tipus de productes i els jihadistes que intenten captar adeptes els diuen que no tothom pot anar a Síria, que només hi poden anar ells perquè són els escollits, no com els altres.
"Els teus professors no t'entendran perquè és un món incorrupte i immaterial, els teus pares no han estat escollits, per tant, tampoc no t'entendran", els diuen.
Els fan trencar amb activitats d'oci com jugar a futbol o bàsquet o tocar qualsevol instrument de música, i entren en un món on de veritat et creus que ets l'escollit.
Si ets home, intenten apel·lar al teu sentit aventurer i heroic.
Si ets una dona, normalment donen arguments d'ajuda humanitària i assistencial com tenir cura nens o ancians.
- Confonen ficció amb realitat?
- Acaben vivint una realitat virtual paral·lela en la qual es creen el seu personatge.
Aquest tema pot crear polèmica perquè els usuaris de videojocs es poden sentir ofesos però això ho ha estudiat Dounia Bouzar, que es una desradicalitzadora que treballa pel govern francès, a partir dels joves que marxaven a Síria.
Les famílies podien contactar amb ells i en els seus ordinadors és on ella ha pogut comprovar i contrastar que hi havia aquests videojocs.
- El combatent amb qui parles en el llibre forma part d'una organització que no és Estat Islàmic i que, segons ell, segueix adequadament els preceptes de l'Alcorà.
- És de Jabhat al-Nusra, la branca siriana d'Al-Qaeda.
El problema és que la informació ha mort a Síria i moltes vegades el que arriba no ha passat pel sedàs periodístic i forma part de la propaganda de guerra.
En tot cas, Jabhat al-Nusra és un grup jihadista i la seva finalitat és la violència, i Estat Islàmic el mateix.
En un moment donat, aquests dos grups van entrar en una pugna després de la proclamació d'Abu Bakr al-Baghdadi del califat i en aquell moment inicien una guerra oberta.
Bona part dels alts i baixos emocionals que té en Tarek, àlies del personatge en el llibre, és per aquesta pugna.
Ens diu: "Com pot ser que ens estiguem barallant amb els nostres germans musulmans?
Tots som sunnites!"

Response: Segons l'Anna Teixidor, l'autora de "Combatents en nom d'Al·là", les xarxes socials i el consum massiu de videojocs com el "Call of Duty" i de pel·lícules com "El Senyor dels Anells" tenen una gran importància en la radicalització de joves, convertint-los en jihadistes. Arran d'això, milers d'ells han anat a lluitar a Síria i l'Iraq.


Instruction: Fes-me un resum del text següent:

Context:
Occitània és el nom que la majoria de ciutadans han escollit per denominar la nova macroregió que engloba la Catalunya del Nord.
Aquesta opció va rebre el 44,9% dels més de 200.00 vots que van recollir-se durant la consulta que es va portar a terme del 9 de maig i fins al 10 de juny.
Un nom que va quedar per sobre d'altres possibles nomenclatures com Llenguadoc-Pirineus o Occitània-País Català, l'única que feia referència al País Català i que va rebre un total de 24.784 suports, un 12,15% dels vots emesos.
Davant d'aquesta situació, el portaveu del col·lectiu catalanista SEM – que reuneix diversos partits i associacions de la Catalunya Nord- ha reclamat als consellers regionals que s'ho repensin i apostin per l'opció Occitània-País Català.
"Si no prioritzen aquesta opció prendran la responsabilitat d'esborrar del mapa un territori, una població, una llengua i una cultura; i això ho hauran de pagar d'una manera o altra", ha assegurat Pere Manzanares.
Ara, l'assemblea regional s'encarregarà de votar el nom definitiu i, posteriorment, elevar-lo a l'Elisi.
Aquest dijous van donar-se a conèixer els resultats de la consulta que s'havia portat a terme durant els mesos de maig i juny i que tenia com objectiu escollir el nom de la macroregió francesa que engloba la Catalunya Nord.
De les cinc opcions que van redactar un grup format per 30 experts, la guanyadora ha estat Occitània amb el 44,9% dels més de 200.000 vots.
L'opció Occitània-País Català, l'única que feia referència al País Català i que era la que defensaven diversos col·lectius catalanistes, ha quedat en quarta posició amb el 12,15% dels vots.
Ara, la pilota està sobre el teulat del consell regional que haurà de votar el nom definitiu i, posteriorment, elevar-lo al Consell d'Estat francès.
És el govern francès qui té l'última paraula i acabarà de decidir la nomenclatura definitiva.
En principi, la reunió dels consellers regionals està prevista pel proper 24 de juny.
Decidiran en base als resultats obtinguts de la consulta.
En concret, aquest mateix dijous, la presidenta de la gran regió Llenguadoc-Rosselló-Migdia- Pirineus, Carole Delga, ja va assenyalar a diversos mitjans francesos que respectarien la decisió democràtica que havia pres la ciutadania i subratllava que calia treballar cap a un nom que "federi".
Per la seva banda, el portaveu del col·lectiu catalanista SEM que reuneix diversos partits i associacions de la Catalunya Nord tals com la Federació per a la defensa de la llengua i la cultura catalanes, la territorial nord-catalana de l'ANC, CUP o Esquerra Republicana de Catalunya, Pere Manzanares, ha demanat als consellers regionals que s'ho repensin bé.
"Si no prioritzen l'opció Occitània-País Català prendran la responsabilitat d'esborrar del mapa un territori, una població, una llengua i una cultura; i això ho hauran de pagar d'una manera o altra", ha assenyalat contundentment.
Per això, des de l'entitat esperen que els polítics s'ho replantegin i tot i que no es tracta de l'opció més votada, Occitània-País Català sigui l'escollida pel consell regional.
No obstant això, un cop s'hagi dut a terme l'assemblea regional, la proposta s'haurà d'elevar al Consell d'Estat del govern francès.
En concret, serà l'Elisi l'encarregat de decidir el nom definitiu de la macroregió i, tal i com ja s'ha avançat, pot fer cas omís de la veu dels ciutadans o de la decisió dels consellers regionals.
"Són excessivament jacobins i centralitzadors, encara que Occitània-País Català fos l'opció més votada per la regió, ells podrien invalidar-ho", ha detallat Manzanares qui també ha carregat contra el funcionament de la consulta, "excessivament complexa".
Per això, davant d'aquest panorama, des del SEM no tenen moltes esperances.
"Veig difícil que finalment Occitània-País Català pugui ser el nom de la macroregió però, si més no, haurem enviat un missatge als polítics", ha comentat el portaveu del col·lectiu.
En aquest sentit, Manzanares assegura que les reivindicacions fetes – fins i tot s'ha previst una manifestació demà a Perpinyà de la mà d'Oui au Pays Catalan- seran "pedagògiques" per a la gent del territori i que hauran servit per demostrar que hi ha una part de la societat que "té voluntat de ser i d'ésser anomenats i que França ens ho nega".
"És interessant que passi i que sigui així", ha conclòs Manzanares.

Response: Occitània ha sigut el nom escollit en la consulta per denominar la nova macroregió que engloba la Catalunya Nord. Arran d'això, el col·lectiu catalanista SEM ha reclamat als consellers regionals que s'ho repensin i escullin el nom Occitània-País Català, per evitar que s'esborri del mapa un territori, una llengua i una cultura.


Instruction: Fes-me un resum del text següent:

Context:
El Tanatori de Tarragona ha obert una nova etapa amb la prestació de més serveis d'atenció al dol, de la incorporació de noves tecnologies i amb l'aposta de modernitzar les seves instal·lacions.
Per primer cop, a través d'un conveni amb l'Institut Municipal d'Educació de Tarragona, s'ha començat a formar docents perquè puguin atendre aquells nens que han patit la mort d'algú estimat.
D'altra banda, s'ofereix a les famílies un servei amb psicòlegs especialistes en la pèrdua.
L'Empresa Mixta de Serveis Fúnebres Municipals de Tarragona proposa cerimònies d'homenatge a la vida, amb música o fotografies, per intentar que el comiat sigui reconfortant.
Per últim, el tanatori permet enviar el condol virtualment, a través del web, des d'on també es poden comprar corones de flors.
Els canvis, que incorporen la modificació de la imatge corporativa després de 25 anys d'existència de l'empresa, coincideixen amb el canvi de gerència al tanatori, que ha assumit Clara Viñas en substitució d'Ignasi Puig.
Segons Viñas, les modificacions en els serveis responen a un canvi generacional i també de la societat respecte a la mort.
El subdirector de Funespaña, José Vicente Aparicio, ha explicat que el servei funerari "implica alguna cosa més, més enllà de transportar una persona que ha mort i preparar-la sanitàriament".
"La família necessita que li traiem l'angoixa en un moment dur; intentem que la situació difícil es vagi normalitzant", ha concretat Aparicio, que diu que això ho ofereixen a través de la personalització del servei i també del respecte a la diversitat.
"Cada persona viu la mort d'una manera diferent i hem de tenir les eines perquè cadascú s'acomiadi exactament com ell vol i com la família necessiti", ha dit.
Per tot plegat, ofereixen cerimònies d'homenatge a la vida, amb la música que escullin i el material audiovisual que els facilitin.
D'aquesta manera, ha explicat la nova gerent, Clara Viñas, es "enalteix el seu pas per la vida": des del seu naixement fins a celebracions, el casament o l'arribada d'un fill.
Entre els nous serveis, hi ha un Servei d'Atenció al Dol, amb psicòlegs especialistes en la pèrdua, fruit d'un conveni entre l'empresa i la delegació de Tarragona del Col·legi de Psicologia de Catalunya.
Se'ls ofereix als familiars que hagin estat usuaris de l'Empresa Mixta de Serveis Fúnebres Municipals de Tarragona en els últims sis mesos.
Amb la intenció de canviar la idea de la mort, i pensar-la com un fet més de la vida, el Tanatori ha iniciat uns cursos dirigits a mestres perquè els nens que hagin patit la pèrdua d'un familiar puguin rebre l'atenció adequada per normalitzar-ho.
De moment, 28 docents segueixen el taller, anomenat 'La mort visita l'aula', mentre que 11 persones ho fan al de 'Com expliquem la mort als alumnes amb diversitat funcional o amb processos de malaltia'.
L'empresa també proposa contes infantils per explicar la mort als més petits.
El tanatori també ha mostrat el seu compromís amb el medi ambient, tot garantint el criteri de selecció en els proveïdors i assegurant que facin una tala d'arbres controlada per confeccionar els fèretres.
D'altra banda, s'asseguren que les incineracions es produeixen sempre amb un fèretre ecològic.
Pel que fa a les instal·lacions, s'ha adequat la recepció, la cafeteria i les sales de vetlla, per dotar-les de més intimitat i calidesa.
També s'ha incorporat WiFi.
L'empresa vol continuar invertint-hi per fer més millores, però descarta fer noves sales de vetlla.
Consideren que no és necessari amb el nombre de morts anuals a la ciutat -1.100 difunts el 2017.
El tanatori estrena una pàgina web més completa, accessible i amb més serveis.
A la pàgina apareixen les persones difuntes i es pot veure la sala de vetlla, a més de permetre enviar notes de condol virtualment, que després es fan arribar a la família, o fer una ofrena.
També es poden adquirir joies dissenyades per posar una part de les cendres dels difunts i portar-les com a record permanent o comprar llibres que ajuden a entendre la mort.
El cost dels serveis funeraris a Tarragona parteix d'un mínim de 1.500 euros més el 21% d'IVA, segons han especificat des d'Emserfumt.
En aquest sentit, el subdirector de Funespaña ha fet una crida perquè els serveis estiguin exempts d'IVA o comptin amb un IVA reduït.

Response: S'inicia una nova etapa al Tanatori de Tarragona, amb més serveis d'atenció al dol, la incorporació de noves tecnologies i la modernització de les seves instal·lacions. Es posen psicòlegs a disposició de les famílies i s'imparteixen cursos a mestres perquè puguin atendre els nens que hagin patit una pèrdua. Es modifica també la imatge corporativa.


Instruction: Fes-me un resum del text següent:

Context:
La consellera de Treball, Afers Socials i Família, Dolors Bassa, ha assegurat aquest dilluns que, arran de la manifestació del cap de setmana a favor dels refugiats, el Govern abordarà una futura revisió del Pacte Nacional per a la Immigració.
Ho farà per incloure-hi diversos aspectes relacionats amb les persones refugiades i per complir amb la petició que els organitzadors de la plataforma "Casa nostra, casa vostra" van demanar al president Carles Puigdemont, en què plantejaven al Govern un pacte social contra el racisme i la xenofòbia.
Així ho ha asseverat aquest dilluns la consellera en la presentació de l'informe que recull les xifres en matèria d’estrangeria dels darrers anys, on ha explicat que el Pacte Nacional, que ja existeix des del 2008, "haurà de buscar el consens amb les entitats i la ciutadania".
"La manifestació va ser una sacsejada de consciència.
Som una societat diversa, plural", ha reconegut la consellera, que també ha afirmat que "el Govern vol acollir més i millor".
Per això, Bassa creu que l'executiu català ha de fer més pressió a l'Estat per acollir els refugiats, sobretot els més vulnerables, els joves universitaris i els que tenen problemes de salut.
De fet, la Generalitat, tal com ha explicat en diverses ocasions el secretari d’Igualtat, Migracions i Ciutadania, Oriol Amorós, no només ha desenvolupat el Pla català de refugi, que complementa el programa estatal d’acollida i que pretén ajudar a la integració amb un sistema de mentors que ja té més de 1.800 persones inscrites, sinó que també ha buscat altres fórmules per fer arribar els refugiats provinents dels camps de Grècia i de l’Orient Mitjà.
D’entrada, ha multiplicat per 17 el nombre de persones ateses dins del programa estatal d’acollida: s’ha passat de les 28 places a les 470.
A més, des de la Generalitat s’ha engegat amb les ONG, com Stop Mare Mortum, un cens de 271 persones que voldrien ser acollides a Catalunya des dels camps de refugiats de Grècia i Itàlia.
La major part d'aquestes persones, "haurien de ser acceptades sense dubtes, perquè moltes pateixen alguna malaltia greu que requereix hospitalització", segons ha explicat Amorós.
L’Estat, però, només n’ha aconseguit reubicar 14.
També s’han engegat programes d’estudi amb les universitats, com ara la Universitat de Barcelona o la Universitat Oberta de Catalunya, a través dels quals han arribat 15 alumnes que fugien de Síria i d'altres països en conflicte i, en breu, n’arribaran més.
Anar "més enllà" de les polítiques d'asil, però sense desobeir l'Estat
Tot i que la Generalitat insta Europa i l'Estat a a anar "més enllà" amb les polítiques d'asil, el Govern reitera, com ja ho va fer la consellera de presidència, Neus Munté, que no acollirà persones refugiades sense comptar amb la deguda autorització de l'executiu espanyol.
"No seria seriós i seria enormement irresponsable", va afirmar Munté.
Així també ho creu Amorós.
"El que no podem fer és desobeir l’Estat, perquè si ho féssim, podríem posar en perill la vida dels refugiats, que podrien ser expulsats i deportats", va afirmar el secretari fa només cinc dies a NacióDigital.
Malgrat tot, Amorós ha denunciat aquest dilluns a El Món a Rac1 que "l'Estat actuar amb deslleialtat amb l'arribada dels refugiats".
"L'executiu espanyol envia els refugiats a Catalunya sense avisar ni la Generalitat ni els municipis", ha denunciat.
Les peticions de reagrupament familiar es redueixen un 5,7%
Les dades de l'informe "D'estrangers a ciutadans" que avui es presentava, però, no són massa esperançadores.
Tal com ha explicat Amorós, les xifres constaten una davallada del nombre d’estrangers que sol·liciten l’arrelament social que permet renovar els permisos de residència, un tràmit que gestiona l’estat espanyol.
En total, ho van fer el 2016 un total de 11.619 estrangers, un 19,7% menys que el 2015.
Aquesta descens es deu principalment, segons Amorós, als efectes de la crisi.
D’aquestes peticions, el 84,4% es va tancar favorablement.
Els sol·licitants són majoritàriament homes joves (6 de cada 10 tenen entre 30 i 44 anys) provinents principalment del Marroc (17,3%), Pakistan (14,6%) i Hondures (10,6%).
"La situació és de gran gravetat", ha afirmat el secretari, que ha explicat que la pèrdua de feina ha motivat que moltes persones migrants visquin en una "irregularitat sobrevinguda".
Finalment, les peticions d’informes que acrediten l'esforç d'integració de la persona estrangera per accedir a la nacionalitat espanyola, l’any passat es van tramitar 154 expedients, un 40,9% dels quals van ser favorables.
En aquest cas, un de cada tres sol·licitants eren ciutadans marroquins.
Com en els dos casos anteriors, les peticions també van experimentar una caiguda del 37,1% respecte a l'any anterior.

Response: La consellera de Treball, Afers Socials i Família, Dolors Bassa, assegura que, arran de la manifestació del cap de setmana a favor dels refugiats, el Govern revisarà el Pacte Nacional per a la Immigració. La Generalitat reclama a Europa i a l'Estat que vagin "més enllà" amb les polítiques d'asil, però en cap moment vol desobeir l'Estat.


Instruction: Fes-me un resum del text següent:

Context:
El Parlament de Catalunya ha aprovat una moció que insta formalment el govern a aprovar els projectes de llei necessaris per a fer plenament aplicables les lleis suspeses recentment pel Tribunal Constitucional espanyol (TC).
En un text inspirat en les conclusions de la cimera del 3 de maig entre govern, partits, sindicats i entitats socials, JxSí ha proposat de recuperar la vigència de la llei 24/2015 pel que fa a les mesures de lluita contra els desnonaments, suspeses ara fa tres setmanes per l’alt tribunal espanyol.
La moció va més enllà i també reclama a l’executiu que presenti nous projectes de llei sobre l’impost sobre els habitatges buits, en el de les nuclears i en el de la llei d’igualtat entre homes i dones, tres projectes també suspesos recentment pel TC.
CSQP, PSC i la CUP han donat suport al text, que ha aconseguit una àmplia majoria de 97 diputats.
El PP (9) hi ha votat en contra i Ciutadans (25) ha preferit abstenir-se.
En una transacció amb CSQP, JxSí ha acceptat d’incloure un subapartat en la moció per a deixar clar que, mentre s’elabora una nova llei que cobreixi la suspensió de la llei de mesures urgents en l’àmbit de l’habitatge i la pobresa energètica, el govern haurà de desplegar tots els recursos disponibles de la llei d’habitatge del 2007, a més de la part vigent de la mateixa llei 24/2015.
Amb l’abstenció del PSC i el vot en contra de PP i Ciutadans, la moció també insta l’executiu a fer tots els passos i accions necessàries per a assegurar que els drets socials assolits per la ciutadania mitjançant les lleis impugnades puguin ser garantits en qualsevol cas.
La intenció, segons que s’explica al redactat, és deixar sense efecte pràctic la suspensió del TC.
JxSí, CUP i CSQP han aprovat el punt que constata la instrumentalització política que el govern espanyol fa del TC, que trasllada a aquest òrgan debats que no són de caràcter jurídic, sinó de naturalesa estrictament política.
La moció, amb el suport de JxSí i la CUP (CSQP s’ha abstingut), diu que el parlament manifesta al TC que les decisions d’un tribunal arbitrari no obstaculitzaran la legítima voluntat democràtica del poble de Catalunya.
El portaveu adjunt de JxSí, Roger Torrent, i la diputada del PP Andrea Levy han tingut una picabaralla.
Torrent ha acusat l’estat de judicialitzar la política amb els recursos ‘recentralitzadors’ contra les lleis catalanes, i Levy li ha dit que la Generalitat havia presentat el doble de recursos al TC contra lleis de l’executiu estatal que no a la inversa.
Levy ha afirmat sentir-se ‘cansada’ de la ‘matraca’ independentista que, segons ella, intenta fer creure que la Generalitat no pot exercir les seves competències quan, si no ho fa, ‘és perquè prefereix exercir la vagància’.
‘Ja té nassos que algú com vostè parli de vagància’, li ha replicat Torrent, en una referència indirecta a les múltiples absències de Levy al parlament.
Per al diputat de JxSí, el PP actua com el representant del govern espanyol a la cambra i no com a representant dels interessos de la ciutadania de Catalunya.
Ací podeu llegir el text aprovat:
«El Parlament de Catalunya insta el Govern de la Generalitat a traslladar a aquesta cambra amb caràcter urgent i prioritari els projectes de llei que permetin fer plenament aplicables i efectives les lleis 24/2015 de mesures urgents per a afrontar l’emergència en l’àmbit de l’habitatge i la pobresa energètica, la llei 14/2015 de l’impost sobre els habitatges buits, la llei 12/2014 d’impost sobre nuclears i emissions i la llei 17/2015 d’igualtat efectiva de dones i homes.
Mentre es desenvolupen els treballs d’elaboració d’una nova Llei que cobreixi les situacions de desempara que resulten de la suspensió dels articles recorreguts de la Llei 24/2015, el Parlament insta el Govern de la Generalitat, en estreta col·laboració amb les administracions locals, a desplegar tots els recursos disponibles que ofereixen la Llei de Dret a l’Habitatge de 2007 així com la part vigent de la mateixa Llei 24/2015, per tal de fer front a l’emergència habitacional i a les situacions de pobresa energètica.
Molt especialment, el Parlament insta el Govern a aixoplugar els esforços dels Ajuntaments, negociant directament amb entitats bancàries, grans tenidors i companyies subministradores cessions d’habitatges buits, convenis de col·laboració amb els serveis socials i contribucions als fons necessaris per cobrir les situacions d’emergència.»

Response: El Parlament de Catalunya demana al Govern de la Generalitat que es tornin a aprovar les lleis suspeses pel Tribunal Constitucional espanyol. Entre aquestes lleis, s'inclouen la llei sobre pobresa energètica, l'impost sobre els habitatges buits, l'impost sobre nuclears i emissions i la llei d'igualtat entre homes i dones. Aquestes lleis es consideren necessàries de forma urgent.


Instruction: Fes-me un resum del text següent:

Context:
Els membres del CDR s'han retirat de l'autopista AP-7, a Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant (Baix Camp), que ha estat tallada durant més de tres hores en sentit nord.
Cap a dos quarts de vuit del matí els manifestants han bloquejat la calçada amb piles de neumàtics i guarda-raïls, i pels volts de les onze han abandonat la protesta sense incidents.
Durant l'acció s'han viscut alguns moments de tensió quan alguns conductors bloquejats s'han encarat amb les persones que protestaven i, fins i tot, s'ha vist volar una pedra cap al punt on s'aplegaven els CDR.
Els Mossos d'Esquadra han enviat diverses unitats d'antiavalots a l'autopista, tot i que només han hagut d'actuar per calmar els ànims.
Personal de la concessionària ha assumit les tasques de neteja de la via per poder restablir-hi la circulació.
Un centenar de membres del CDR han tallat l'AP-7 en sentit nord, a Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant, accedint per un camí lateral, del qual han tallat les tanques.
Segons ha explicat Anna Marquès, una ciutadana que ha quedat retinguda, estava circulant al voltant de les set del matí per la via, quan ha vist "unes llums, com de bengala", i una vintena de persones a la carretera.
A partir d'aleshores, la circulació ja ha quedat interrompuda.
Els CDR han pujat una barrera amb pneumàtics, que han ruixat amb oli, però que no han arribat a cremar, previnguts per la forta ventada.
A més, han desmuntat els guarda-raïls i els han situat al mig de la calçada.
La tensió amb els ciutadans que s'han quedat retinguts, sobretot transportistes, ha estat constant.
Des de la banda dels vehicles atrapats ha volat una pedra dirigida cap a la concentració dels CDR i aquest incident ha provocat una picabaralla en què han hagut d'intervenir els Mossos d'Esquadra, que han demanat tranquil·litat.
En un altre moment, diversos ciutadans atrapats han optat per intentar moure els guarda-raïls escampats a terra, i això ha provocat un cara a cara amb els membres dels CDR, que els han tornat a situar on es trobaven, al mig de la calçada.
Aquest ha estat un dels altres moments de tibantor que ha obligat la mediació de la policia.
Finalment, han arribat cinc furgonetes dels antiavalots, que s'han situat entre les dues bandes i que no han hagut d'actuar.
Sí que han hagut de sentir els retrets dels conductors, que els criticaven per no carregar contra els membres del CDR, i també dels CDR, on se'ls cridava "no us mereixeu la senyera que porteu".
Durant la protesta, els participants han desplegat una pancarta on es llegia '1 d'octubre, ni oblit ni perdó', un lema que també han repetit durant la concentració, sumats als de reclam de la llibertat dels polítics presos o de càntics que es van fer famosos ara fa un any, com 'on estan les paperetes?'.
També han contestat amb cançons, com el 'Bella, ciao', a alguns insults o crits de 'Visca, Espanya' que els atrapats han dirigit contra ells.
D'entre els que feien cua esperant que es restablís la circulació hi havia en Julián, un transportista que es dirigia carregat de mascotes a Sant Cugat del Vallès.
"Des de les set del matí que estem aturats, i la gent ja està cansada.
Has d'arribar a lloc i no et deixen", ha lamentat.
Entre les persones aturades hi havia una família que es dirigia a Barcelona per enllestir una documentació al consolat i que lamentaven que perdrien la cita acordada des de feia mesos.
D'altra banda, una parella ha baixat d'un cotxe, carregats de maletes, i han decidit caminar fins a un camí lateral, on algú els pogués passar a recollir i reprendre la marxa per no perdre el viatge per una altra carretera.
En José Sacristán, també retingut, ha lamentat que la situació s'ha fet "difícil d'entendre" i ha considerat que l'acció era "poc cívica".
"La policia ens demana paciència, però després de més de dues hores la paciència s'esgota", ha lamentat.
Finalment, després de més de tres hores, els membres del CDR han decidit marxar de l'AP-7, un cop han cantat 'Els Segadors'.
Quan han marxat, la circulació encara ha quedat afectada perquè la calçada, amb guarda-raïls, pneumàtics, terra i oli, ha hagut de ser netejada.
En un principi, només un dels dos carrils s'ha pogut reobrir.

Response: Els CDR han tallat durant més de tres hores l'autopista AP-7 a Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant (Baix Camp), en sentit nord. Durant la protesta s'han viscut moments de tensió entre conductors bloquejats, manifestants i Mossos d'Esquadra. Els Mossos han hagut d'intervenir quan s'han produït enfrontaments entre conductors bloquejats i membres dels CDR.


Instruction: Fes-me un resum del text següent:

Context:
La vice-presidenta de la Generalitat i consellera d’Igualtat, Mónica Oltra, ha explicat que s’ha modificat la llei valenciana contra la violència sobre la dona per a adaptar-la al conveni d’Istambul, de manera que s’amplia l’atenció a les dones que sofreixen qualsevol tipus de maltractament i s’inclouen nous supòsits de violència.
Oltra ha indicat que l’ampliació de la norma, realitzada a través de la Llei de Mesures, respon a una de les grans demandes del moviment feminista i ‘afecta tant al concepte del que és violència contra les dones com a les manifestacions d’aquesta, així com el concepte del que és l’agressor, que s’àmplia als nous supòsits de violència’.
D’aquesta manera, la violència contra les dones, en qualsevol de les seves manifestacions, passa a ser considerada una violació dels drets humans i s’inclouen, com a tal, nous conceptes, com els matrimonis forçosos o les pràctiques d’avortaments o esterilitzacions forçoses així com qualsevol imposició o abús sexual, amb independència de si es té o no relació de parella amb l’agressor, ha precisat l’administració en un comunicat.
Tots aquests tipus de violència podran ser atesos per les professionals de la xarxa de Centres Dona 24 hores, que existeixen en diferents punts del País Valencià.
La vicepresidenta també ha assenyalat que a partir d’ara, en el cas de les treballadores públiques que siguin víctimes de violència masclista, serà suficient comptar amb un certificat acreditatiu d’atenció especialitzada realitzat per un organisme públic competent en matèria de violència sobre la dona per a poder sol·licitar el trasllat, la baixa o l’adaptació de la seva jornada laboral.
Una altra de les novetats és que, entre les mesures a impulsar per part de les administracions públiques per a informar i sensibilitzar sobre aquest tema, s’inclouen els programes de prevenció de la violència i de la promoció de nous models de masculinitat igualitària, ‘mitjançant el qüestionament de rols de gènere estereotipats i masclistes’, ha indicat.
Així mateix, la llei estableix que la Generalitat no podrà contribuir al sosteniment econòmic, per qualsevol formula de col·laboració, d’aquells mitjans de comunicació que incloguin publicitat masclista i de prostitució.
La vice-presidenta ha destacat que l’adaptació de la llei al Conveni d’Istambul suposa un ‘gran avanç’, ja que a més de ser jurídicament vinculant, ‘implica reconèixer la violència contra les dones més enllà del marc de les relacions sentimentals, passant a descriure’l com un problema social’.
Oltra ha destacat que aquesta modificació normativa suposa un nou avanç en el marc del Pacte Valencià contra la Violència de Gènere i Masclista, que ja porta dos anys en funcionament, i que ‘ha suposat un marc d’acord i de diàleg no sols entre les diferents forces polítiques, sinó de la societat en el seu conjunt’.
L’acord té un període de compliment de cinc anys i, en el seu segon aniversari, ja compta amb el 82 per cent de les 293 mesures inicials en marxa, segons ha informat la vice-presidenta, qui ha explicat que s’ha decidit introduir algunes noves per a atendre la realitat del dia a dia, com és el cas de la citada Estratègia.
En aquests moments, ja hi ha 166 mesures que estan realitzades o en execució permanent, 74 que estan en procés i 53 pendents de desenvolupament, ha desglossat Oltra, qui també ha indicat que en aquests dos anys 1.022 entitats i 12.108 particulars han subscrit el Pacte a través de la web.
La vice-presidenta ha incidit en què el Pacte és un document viu i, com a tal, inclou noves fórmules per a lluitar contra les diferents formes de violència masclista que existeixen en la societat actual.
En aquest sentit, ha recordat que aquest any passat es va decidir crear un grup de treball sobre com lluitar contra la violència sexual des de la perspectiva de l’educació afectivo-sexual.
El Pacte també ha creat un altre nou grup per a dissenyar la figura de l’acompanyament a dones víctimes de violència masclista amb diversitat funcional, que és un col·lectiu doblement vulnerable i que requereix d’un suport específic en aquesta mena de situacions.
Així mateix, ha recordat que un altre dels objectius que s’han marcat des del govern per a aquesta legislatura és l’aprovació d’una nova llei d’Igualtat, que naixerà d’un procés participatiu, obert i horitzontal, i que treballarà sobre la base de la igualtat d’oportunitats entre homes i dones, una ‘premissa bàsica en la lluita contra la violència masclista’.

Response: La vicepresidenta de la Generalitat Valenciana i consellera d’Igualtat, Mónica Oltra, ha anunciat l'ampliació de la llei valenciana contra la violència sobre la dona a qualsevol maltractament, més enllà del marc de les relacions sentimentals, adaptant-la al conveni d'Istanbul. També ha recordat que un altre dels objectius del govern per a aquesta legislatura és l’aprovació d’una nova llei d’Igualtat.


Instruction: Fes-me un resum del text següent:

Context:
Barcelona (ACN).- Els usuaris de les biblioteques públiques podran gaudir de descomptes en l’oferta cultural de tot Catalunya a partir del 2016.
El conseller de Cultura, Ferran Mascarell, ha explicat que la mesura comportarà que “el carnet de biblioteques agafi la dimensió de carnet cultural més enllà del sistema bibliotecari” i amb un àmbit d’ús “per al conjunt del patrimoni”.
Ampliant les funcions del carnet pretenen que l’usuari interactuï amb la cultura més enllà dels llibres amb l’opció d’accedir a ofertes de teatre, concerts o museus.
La mesura forma part del ‘Pla de museus de Catalunya 2015-2025’ que també inclou l’ampliació del MNAC o la creació del Museu d’Arquitectura de Catalunya.
El carnet de biblioteques, que compta amb més de tres milions d’usuaris, ampliarà les seves funcions amb el carnet ‘Catalunya és cultura’ al gener de 2016.
El carnet no serà gratuït i permetrà accedir a descomptes en els àmbits del teatre, la música o els museus de tot Catalunya a part de servir pel préstec de llibres.
El conseller de Cultura, Ferran Mascarell, ha assegurat que amb aquesta mesura pretenen que l’usuari de les biblioteques “interactuï una mica amb tot” dins la cultura ja que ho fan poc “d’un àmbit a l’altre”.
‘Catalunya és cultura’ va dirigit a aquells que ja són usuaris de les biblioteques i vulguin ampliar el seu consum cultural però també vol servir com a “estímul”, segons Mascarell, per aquells que encara no ho són.
L’ampliació de les funcions del carnet de biblioteques respon a un procés encetat per la Conselleria de Cultura de la Generalitat, la Diputació de Barcelona i l’Institut Català de les Empreses Culturals (Icec), entre d’altres.
En una primera fase es va ampliar a tot Catalunya el servei de préstec i en una segona fase, que és la que començarà de cara l’any que ve, es permetrà l’accés als descomptes de forma integrada per tot el territori.
El funcionament serà similar al del carnet BcnCultural, amb un cost de 20 euros anuals, o el Club Girona Lectura, que costa 2 euros, que només permet accedir a descomptes d’esdeveniments de les pròpies demarcacions i no a tot Catalunya com passarà amb ‘Catalunya és cultura’.
Objectiu: augmentar un 20% els visitants dels museus
Amb mesures com la del carnet ‘Catalunya és cultura’ la conselleria de Cultura pretén augmentar un 20% el nombre de visitants dels museus de Catalunya de cara a l’any de finalització del pla.
Per aquest motiu també apunten a les TIC i la comunicació com un factor clau.
Mascarell ha insistit en la importància de reforçar els vincles entre els ciutadans i la vida museística, no només fent que augmentin les visites sinó fent que els museus estiguin més relacionats amb el seu entorn proper.
Nova seu del Museu Nacional Arqueològic de Tarragona i un dipòsit d’art a Cervera
El ‘Pla de museus de Catalunya 2015-2025’ també proposa mesures de més llarg termini com l’ampliació del Museu Nacional d’Art de Catalunya o el canvi de seu de museus existents i la creació de noves institucions museístiques.
El Museu d’Arquitectura i Urbanisme de Catalunya (MarqC) o el Centre Nacional de Fotografia són exemples de museus de nova creació.
També preveuen canviar les seus del Museu Nacional Arqueològic de Tarragona o del Museu Nacional d’Història de Catalunya.
Pel que fa al Museu d’Art Contemporani de Barcelona (MACBA), Mascarell ha manifestat la intenció de convertir-lo en un museu nacional.
De cara al gener de 2016 també es posarà en funcionament un dipòsit a Cervera que acollirà reserves nacionals d’art i arxius arqueològics que els museus vulguin cedir-hi.
L’espai tindrà uns 10.000 metres quadrats un cop acabada la seva reforma.
Nova Llei de Museus i nou sistema de finançament
El conseller de Cultura també ha manifestat la voluntat de canviar l’actual Llei de Museus de Catalunya i de modificar el sistema de finançament d’aquests equipaments.
El ola proposa augmentar un 0,5% el percentatge d’inversió dedicat al patrimoni cultural per dedicar aquesta xifra a la compra d’art. A més Mascarell també ha apuntat que promouran l’aprovació de la Llei de Patrocini i Mecenatge per afavorir el consum cultural amb la desgravació d’algunes activitats culturals.
Una altra proposta és dedicar un percentatge del 5% de la taxa turística al finançament del programa d’adequació turística en museus i patrimoni.

Response: El carnet de biblioteques ampliarà les seves funcions amb el carnet ‘Catalunya és cultura’, a partir del gener de 2016. El carnet no serà gratuït i passarà a ser un carnet cultural, amb descomptes en els esdeveniments teatrals, musicals i en la visita de museus, a part del préstec de llibres. L'objectiu és augmentar un 20% els visitants dels museus.


Instruction: Fes-me un resum del text següent:

Context:
El debat entorn de la via per a fer un referèndum acordat sobre la independència de Catalunya ha tornat a posar en relleu la proposta del Canadà amb l’anomenada Llei de la Claredat.
En teoria, aquesta llei havia d’establir les condicions constitucionals per a fer un referèndum acordat al Quebec.
El PSC la sol posar com a exemple de bona pràctica i ahir el president del Parlament de Catalunya, Roger Torrent, va demanar de seguir aquell camí.
Tanmateix, no era pas una llei tan clara com es vol fer entendre i contenia paranys importants.
–Què és la Llei de la Claredat?
–La Llei de la Claredat, oficialment ‘Llei de la Claredat Referendària’, és una llei aprovada l’any 2000 pel Parlament del Canadà, que estableix les condicions amb què el govern canadenc està autoritzat a negociar la possible independència d’una província, en cas de victòria dels partidaris de la independència en un referèndum.
–Per què es va aprovar?
–Perquè el parlament i el govern del Quebec havien fet prèviament dos referèndums unilaterals per la independència, no autoritzats pel govern canadenc i considerats il·legals pel Tribunal Suprem del Canadà.
En el segon referèndum, el 1995, el sí havia perdut tan sols per dècimes i, a més, hi hagué greus acusacions de frau a l’unionisme.
El resultat fou d’un 50,58% de vots en contra i 49,42% a favor, amb una participació del 93,52%.
El govern del Canadà, que no va fer res per impedir els referèndums, va dir després del segon que la pregunta presentada als electors no havia estat clara.
La llei, doncs, va néixer per impedir que es fes un tercer referèndum, o si més no que es fes sota el control del govern quebequès.
La pregunta del segon referèndum era: ‘Accepteu que el Quebec esdevingui sobirà, després d’haver ofert formalment al Canadà un nou acord econòmic i polític, en el marc del projecte de Llei sobre el Futur del Quebec i l’Entesa, signada el 12 de juny de 1995?’
–El Quebec va acceptar la Llei de la Claredat canadenca?
–No.
El parlament del Quebec no ha reconegut mai la Llei de la Claredat.
I d’ençà que és vigent no s’ha fet cap referèndum.
De fet, dos dies després de l’entrada a la Cambra del Comuns canadenca de la Llei de la Claredat, el parlament del Quebec va votar una contrallei, anomenada popularment ‘Llei 99’ –oficialment, ‘Llei del Respecte a l’Exercici dels Drets Fonamentals i les Prerrogatives del Poble del Quebec i l’Estat Quebequès’.
Aquesta llei afirma el dret d’autodeterminació del poble quebequès.
La Llei de la Claredat va ser refusada per tots els partits de l’Assemblea Nacional del Quebec, independentistes i unionistes.
També al parlament federal els diputats quebequesos hi votaren en contra.
–Per què se’n diu ‘de la Claredat’?
–En teoria, perquè estipula que si hi ha un referèndum la pregunta hauria d’incloure ‘clarament’ la pregunta als votants en termes de la independència –i qui decidiria si la pregunta és clara o no, i per tant en tindria el control seria la Cambra dels Comuns del Canadà, no pas l’Assemblea Nacional del Quebec, per exemple.
La llei també afirma que el resultat hauria de ser clar, sense especificar què vol dir.
–La llei continua vigent?
–Les dues lleis contradictòries, la del Canadà i la del Quebec, són vigents, però ningú no sap quin efecte tindrien en cas de convocatòria d’un altre referèndum.
Simplement, no hi ha hagut l’avinentesa d’aplicar-les.
–En conseqüència, a qui interessava la Llei de la Claredat i quins paranys contenia?
–La Llei de la Claredat és una llei que interessava el govern del Canadà i que era una maniobra contra el govern i el parlament del Quebec.
Els paranys, bàsicament, eren que sota l’aparença de pactar com s’havia de fer un referèndum, en realitat atorgava al govern canadenc el control d’aquest possible referèndum, després de no haver pogut controlar els dos anteriors, autoritzats per l’assemblea.
En concret, el parlament canadenc s’atorgava el dret de:
–decidir quina pregunta s’havia de sotmetre a referèndum;
–decidir quin tant per cent de vot caldria per a guanyar el referèndum, cosa que trencava la regla democràtica del 50% dels vots més un;
–decidir amb qui hauria de negociar el Quebec en cas de guanyar el referèndum, reservant-se el dret de modificar les fronteres actuals;
–anul·lar-lo si considerava que la pregunta o el resultat no eren prou clars;
–i decidir en quines condicions i en quin termini es podria modificar la constitució canadenca per a permetre d’aplicar el resultat del referèndum.

Response: La Llei de la Claredat del Canadà estableix les condicions amb què el govern canadenc està autoritzat a negociar la possible independència d’una província del país. Mai ha sigut reconeguda pel parlament del Quebec, perquè entén que la llei es va crear per a impedir un tercer referèndum unilateral al Quebec.


Instruction: Fes-me un resum del text següent:

Context:
L'Audiència de Girona ha rebaixat la condemna al caporal de la Guàrdia Urbana de Figueres que va amenaçar de mort l'alcaldessa, Marta Felip, dient que li dispararia al cap i va fer extensiva l'amenaça a altres càrrecs del cos. El tribunal ha estimat parcialment el recurs d'apel·lació que va presentar la defensa de l'agent aplicant-li l'atenuant d'alteració mental.
Per això, li rebaixa la condemna de 1 any i 3 mesos de presó a 6 mesos.
El jutge considera que la malaltia mental que pateix pot afectar la seva impulsivitat i que aquesta alteració "es manifesta com a conseqüència de la problemàtica laboral del condemnat".
Com que no té antecedents i la pena és inferior a 2 anys, no haurà d'entrar a presó després que el jutjat hagi acceptat la suspensió de l'execució de condemna amb la condició que no torni a delinquir durant 2 anys.
L'Audiència de Girona ha estimat parcialment el recurs d'apel·lació interposat per la defensa del caporal de la Guàrdia Urbana de Figueres que va amenaçar de mort l'alcaldessa, Marta Felip.
El tribunal li ha aplicat l'atenuant l'alteració mental i li ha rebaixat de pena de 1 any i 3 mesos de presó fixada pel Jutjat Penal 1 de Figueres a 6 mesos.
Com que el caporal no té antecedents i la pena és inferior a 2 anys, no haurà d'entrar a presó després que el jutjat hagi acceptat la suspensió de l'execució de condemna amb la condició que no torni a delinquir en un termini de 2 anys.
Els fets van passar el juny de 2015 quan el policia va trucar al cap de Recursos Humans després que l'haguessin expedientat.
El policia, que estava de baixa en el moment dels fets i que actualment també hi està, va fer extensiva la seva amenaça a altres comandaments del cos. Concretament, a l'inspector, al sotsinspector i a un sergent.
Durant la conversa amb el treballador, "amb la intenció que les persones a les que s'anava a referir s'acovardissin", va dir-li que mataria l'alcaldessa, l'inspector, el sotsinspector i un sergent del cos. Per fer-ho, va assegurar que tenia "preparats dos carregadors amb setze bales cadascun" i que tant se li'n donava que Felip i els altres comandaments es protegissin amb armilles perquè els dispararia al cap. Quan va proferir les amenaces, el policia disposava d'una pistola i d'una carrabina (que després de rebre la denúncia els Mossos d'Esquadra li van retirar).
El jutjat va donar plena credibilitat al testimoni del cap de Recursos Humans.
A la sentència, recollia que, tot i que tant ell com les víctimes de les amenaces estaven "immersos en un ambient particularment enrarit" i "exemplificat amb els expedients oberts a l'acusat", aquesta circumstància en cap cas implicaria que el treballador tingués intenció de perjudicar al caporal.
Així mateix, considerava que el fet que el testimoni expedientés l'ara condemnat no implica "la més mínima animadversió cap a l'acusat" perquè incoar expedients era "inherent" a la seva feina.
La sentència detallava també que els afectats van donar total veracitat a les amenaces.
Tant és així que segons va declarar la mateixa alcaldessa, quan l'inspector la va trucar preocupat després que el cap de Recursos Humans li expliqués la conversa, aquest li va dir que no sortís sola del lloc on es trobava i, a més, li va assignar un escorta durant diversos dies.
El sotsinspector, a més, va declarar que arran de les amenaces es va acostumar a portar una armilla antibales i a dur una bala a la recambra " per si de cas".
El jutge considerava que no se li ha d'aplicar cap atenuant d'alteració psíquica perquè tot i que a l'informe pericial constava que l'acusat patia un trastorn depressiu major i de personalitat "no especificat", el document reconeix que "no hi ha cap deteriorament cognoscitiu".
Malgrat això, la defensa, exercida per l'advocat Jordi Colomer, va presentar un recurs d'apel·lació que ara l'Audiència ha estimat parcialment.
El tribunal recull que el metge forense va observar en la seva conducta "tic involuntaris" de l'agent i que la malaltia mental que pateix (depressió i trastorn de personalitat) pot afectar la seva impulsivitat.
En aquest sentit, "sense desconèixer la possibilitat que existís una malaltia subjacent", considera que l'alteració mental "es manifesta com a conseqüència de la problemàtica laboral del condemnat".

Response: L'Audiència de Girona, aplicant l'atenuant d'alteració mental, ha rebaixat la condemna al caporal de la Guàrdia Urbana de Figueres que va amenaçar de mort l'alcaldessa. La pena inicial d'1 any i 3 mesos s'ha rebaixat a 6 mesos. El caporal no haurà d'entrar a presó ja que no té antecedents penals i la pena és inferior a 2 anys,


Instruction: Fes-me un resum del text següent:

Context:
El Centre Artesà Tradicionàrius acull avui l’acte inaugural de l’Any Joan Tomàs i Parés, que commemora el 125è aniversari del naixement d’aquest director de corals, mestre i musicòleg, fonamental per al país, que va morir l’any 1967 després d’haver dedicat tota la vida a la investigació, l’ensenyament i la divulgació del patrimoni musical.
La Direcció General de Cultura Popular i Associacionisme Cultural organitza una vintena d’actes per a fer conèixer el seu llegat i retornar-lo als ciutadans.
Aquest barceloní il·lustre va ser un dels grans impulsors del moviment coral català, va dirigir orfeons, corals i capelles de música, va ser pianista i organista, mestre i professor de música, promotor de la renovació pedagògica amb el mètode musical i rítmic de Jaques-Dalcroze, compositor, arranjador, recol·lector i transcriptor de milers de melodies que han nodrit l’Obra del Cançoner Popular de Catalunya, una feina encomiable i fructífera, feta de bracet del reconegut folklorista Joan Amades, amic seu, a qui acompanyava en les missions de recerca, entre altres folkloristes.
A més, va recórrer part de l’estat espanyol i del país, tot recollint cançons des de l’Ateneu Enciclopèdic Popular, l’Agrupació Excursionista de Catalunya i l’Institut Espanyol de Musicologia del Consell Superior d’Investigacions Científiques.
La primera cita és a les set de la vesprada, es podrà seguir en directe pel canal de YouTube del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya i de manera presencial amb reserva prèvia.
Començarà amb la inauguració institucional de la directora general, Maria Àngels Blasco, i continuarà amb una conferència de Liliana Tomàs, néta de Tomàs, mestra de música, gestora cultural i comissària de la commemoració, per a explicar la trajectòria i les facetes del seu avi.
A continuació, s’hi presentarà l’exposició itinerant “Músic de tot cor.
Joan Tomàs i Parés 1896-1967”, que romandrà al C.A.T. fins el 26 de març i que inclou dotze panells sobre la seva figura, l’obra i el mestratge, amb fotografies inèdites i documentació, a més d’enllaços a enregistraments i vídeos il·lustratius.
Per acabar, la cantant del Rosselló Gisela Bellsolà, la guitarrista de la Marina Alta Sandra Monfort i l’acordionista vallesà Carles Belda oferiran un concert participatiu amb la reinterpretació d’algunes de les cançons recollides per Tomàs, sota el títol “Joan Tomàs, 125 anys donant vida a les cançons.
Que les cançons tornin al poble i que el poble les canti”.
Entre més, hi sonarà la seua “Nit serena de Nadal”, la popular “Cançó dels matiners” i la popular lleonesa “Benditu Xuan”.
Tot això, amb la col·laboració especial del músic Jaume Arnella, qui va ser deixeble del mestre.
L’organització treballa per fer possible moltes activitats més que remarcaran el llegat d’aquesta figura clau per a la configuració del patrimoni musical del país, un reguitzell de propostes que dissenyen ajuntaments i diversos festivals, com ara el Dansàneu i el Càntut, que no estan concretades encara i que es podran consultar a les webs Joan Tomàs i Parés i Any Joan Tomàs.
Entre més, preveuen un taller, concerts, conferències i publicacions variades.
De fet, es treballa en el llibre Cançons de Nadal de Joan Tomàs i Parés, que inclourà nadales seues i alguns dels seus escrits sobre cançons populars nadalenques.
Les conferències i reflexions sobre folklore i pedagogia seran recollides en una sola edició digital.
I també es publicarà un recull de cançons tradicionals harmonitzades per ell.
Per últim, s’editarà el Cançoner de les Planes d’Hostoles per commemorar el centenari de la missió de recol·lecció que el va portar a la Garrotxa, un treball a càrrec de Jaume Arnella, Josep García, Joan Figueres i Liliana Tomàs.
La pròxima cita ja concretada serà el divendres 26 de març a l’Ateneu Barcelonès, amb la conferència i el concert “Camí de cançons.
Homenatge a Joan Tomàs”.
La soprano Mireia Tarragó i la pianista Anna Crexells acompanyaran les explicacions de la conferenciant Liliana Tomàs amb composicions i harmonitzacions de cançons populars catalanes recollides per ell, combinades amb altres obres de Josep Lluís Guzmán, Francesc Pujol, Joan Llongueres, Lluís Maria Millet i Baltasar Samper.
L’Any Joan Tomàs s’afegeix a la desena de commemoracions que ha impulsat el Departament de Cultura de la Generalitat, entre les quals hi ha els cent anys del naixement de Teresa Juvé i Acero, pedagoga i escriptora, els cinquanta anys de la mort de Joan Manén i Planas, músic i virtuós del violí, i la commemoració d’una altra fita cabdal per a la cultura popular, el naixement del coreògraf, ballarí i lluitador antifranquista Manuel Cubeles.

Response: Avui té lloc l'acte inaugural de l’Any Joan Tomàs i Parés al Centre Artesà Tradicionàrius, amb una conferència, un concert i una exposició. L’organització treballa en la realització de moltes més activitats, incloent-hi concerts, conferències i publicacions variades. En Joan Tomàs i Parés va ser un dels grans impulsors del moviment coral català.


Instruction: Fes-me un resum del text següent:

Context:
La sessió de control al govern celebrada dimecres passat al Congrés va escenificar l'estratègia del líder de Ciutadans, Albert Rivera, per erosionar l'executiu de Mariano Rajoy.
El dirigent taronja va mostrar que opta pel que es pot anomenar "l'estratègia 155" per arraconar el president espanyol, acusant-lo de manera despietada de ser tou amb el sobiranisme.
L'actitud del líder unionista va sobtar els observadors polítics i el mateix Partit Popular, que veu atònit com Cs, el teòric aliat del PP al Congrés, és més dur amb la Moncloa que no pas el PSOE, que intenta fer una "oposició d'Estat" amb el procés català.
"Acoso y derribo"
Per la seva duresa i agressivitat, l'estratègia de Rivera contra Rajoy recorda la de l'anomenat acoso y derribo contra Adolfo Suárez duta a terme per Felipe González a finals dels anys setanta.
Amb una diferència important: González era el líder de l'oposició a Suárez, mentre que Rivera és, teòricament, un aliat del PP i acaba de pactar un nou president de la comunitat de Madrid i els pressupostos.
L'objectiu de Rivera és desestabilitzar Rajoy fins a dur-lo al racó del quadrilàter.
Mantenir el 155
La línia d'atac de Ciutadans contra Rajoy s'ha centrat aquests dies en la defensa del manteniment del 155 a Catalunya encara que es formi un nou Govern, a no ser que els dirigents independentistes demanin perdó i es comprometin a no repetir un nou octubre.
Rivera defensa mantenir el 155 malgrat que el decret que ell, el PSOE i el PP van votar al Senat diu que l'aixecament és automàtic quan hi hagi Govern
Moncloa està molt irritada amb Rivera.
D'aquí l'expressió "aprovechategui" que li va llançar Rajoy.
Però el que no s'entén des del govern és la insistència de Cs a mantenir el 155, quan el decret que va ser aprovat pel Senat explicita que la intervenció de l'autonomia tindrà vigència fins a la formació d'un Govern a Catalunya.
Aleshores, a què juga Rivera?
El "pacte" entre el PP, el PNB... i els sobiranistes
La idea que el PP "ja ha pactat" amb els partits sobiranistes per deixar enrere el conflicte a Catalunya està sent repetida pels quadres taronja.
La negativa del govern espanyol a recórrer davant el Tribunal Constitucional la delegació de vot de Carles Puigdemont i Toni Comín -recurs que automàticament deixaria sense vot els dos exiliats mentre el TC no entrés en el fons de la qüestió- ha estat presentada per Cs com una prova d'un pacte contra natura.
Rivera creu que hi ha un "tots contra Ciutadans" i els seus dirigents es presenten com a víctimes d'una pinça bipartidista
En el marc de l'acord entre el PP i el PNB per aprovar els pressupostos, a Cs creuen que tenen terreny per introduir la idea de "tots contra Ciutadans".
Els dirigents taronja estan fent córrer la idea que són víctimes d'una tenalla per part de tota la resta de formacions polítiques.
Des de Ciutadans es presenta un Rajoy que només vol que el problema "passi".
Dirigents de Cs diuen aquests dies a qui els vol escoltar que l'única pretensió de Moncloa és guanyar temps i que es formi un Govern a la Generalitat, sigui en les condicions que sigui.
Ells, en canvi, el que volen és "resoldre el problema".
Els riscos de la precipitació
En els cercles polítics de Madrid, s'ha assenyalat el perill que té per Cs delatar precipitació en el seu assalt al poder.
El vent a favor que assenyalen les enquestes ha generat una dinàmica d'eufòria que pot acabar sent costosa per Rivera.
D'altra banda, un discurs molt radicalitzat, que fins i tot veu complicitats entre Moncloa i els partits sobiranistes pot acabar sent vist com a poc creïble en la franja de l'electorat més moderat.
És més, pot acabar oferint la imatge d'un govern Rajoy "centrat" entre els independentistes i els excessos demagògics de Ciutadans.
Hi ha també el dubte sobre quina pot ser l'actitud de sectors econòmics -aquest IBEX que apareix com a enderiat amb Rivera- quan es percebi que el discurs de Cs sobre Catalunya pot ser motiu d'inestabilitat.
Mantindran el seu suport a Ciutadans si es preveu que un govern presidit per Rivera pot empitjorar encara més el clima polític a Catalunya?

Response: A la sessió de control al govern, l'Albert Rivera, el líder de Ciutadans, va escenificar l'estratègia, probablement d'una forma precipitada, de mantenir el 155 per erosionar el PP. Això és semblant a l'anomenat "acoso y derribo" contra Adolfo Suárez dut a terme per Felipe González, però amb la diferència que Rivera és, teòricament, un aliat del PP.


Instruction: Fes-me un resum del text següent:

Context:
Catalunya ja treballa en un nou pla per a afrontar la covid, que dependrà de l’eliminació progressiva de les restriccions, com ja s’ha començat a fer, i d’una vigilància epidemiològica menys intensiva que se centrarà en grups sentinelles, tal com va explicar el Departament de Salut.
Però en aquesta nova situació, que requerirà una nova manera d’afrontar la pandèmia, hi ha un asterisc.
Són els vulnerables.
Ens hi referim com un grup, un col·lectiu homogeni i immòbil, però el fet és que té graduacions i perfils variats.
De fet, segons que ha sabut VilaWeb, Salut treballa en una definició que delimiti de manera exacta i actualitzada qui serà tractat com a vulnerable i qui no.
Aquesta definició ha de servir per a establir el grup de població amb el qual el sistema mantindrà un control de la malaltia.
Nous canvis a la vista: així és com preveuen els experts que serà la nova normalitat
Mentre no hi ha una nova definició, qui és vulnerable i qui no a ulls dels sanitaris ho estableix el Procediment d’actuació enfront de casos d’infecció pel nou coronavirus SARS-CoV-2.
La qualificació la va establir prèviament el Ministeri de Sanitat espanyol el maig del 2021.
Aquest és el llistat de grups de patologies i situacions per a orientar la determinació d’una persona vulnerable: diabetis, malaltia cardiovascular –incloent-hi hipertensió–, malaltia pulmonar crònica, immunodeficiència, insuficiència renal crònica, malaltia hepàtica crònica greu, càncer en fase de tractament actiu, obesitat mòrbida (IMC>40), embaràs i més grans de seixanta anys.
Per Joaquín López-Contreras, el cap clínic de la Unitat de Malalties Infeccioses de l’Hospital de Sant Pau de Barcelona, les patologies esmentades ara ja no són de risc alt.
“La malaltia ha canviat amb les vacunes, i les persones amb aquestes patologies tenien una resposta molt dolenta.
Però ara, amb les vacunes, el seu pronòstic és més bo.”
Sí que posa el focus en els qui tenen immunodeficiències.
En la majoria dels casos, són malalties amb un origen congènit i que es tenen des de la infància.
La resta d’immunodeficients són persones amb patologies que es tracten amb fàrmacs que disminueixen la immunitat perquè el tractament funcioni.
És el cas dels qui tenen malalties hematològiques, com la leucèmia, o els qui han rebut trasplantaments de medul·la, de cor o de pulmó: “Si hi ha gent vacunada que acaba a l’UCI, que ara no són gaires, no falla, són immunodeprimits”, explica Juan Pablo Horcajada, cap del Servei de Malalties Infeccioses i coordinador covid-19 de l’Hospital del Mar de Barcelona.
Una altra causa de la immunodepressió i que apareix en el llistat elaborat per Salut és el tractament del càncer.
Però aquí López-Contreras també afegeix un asterisc: “Totes les quimioteràpies toquen alguna cosa de la nostra immunitat, però n’hi ha algunes que ens deixen en una posició molt més feble.”
Recorda que hi ha un estudi fet per l’Hospital Vall d’Hebron i el Vall d’Hebron Institut d’Oncologia que va concloure que el percentatge de persones amb càncer que havien tingut seqüeles després d’haver passat la covid-19 durant la primera onada va ser similar a la població general, al voltant del 15%.
L’única excepció eren els pacients que tenien problemes respiratoris crònics o que havien rebut un tractament quimioteràpic molt concret.
Qualsevol infecció vírica que afecta els pulmons pot desembocar en una malaltia crònica respiratòria molt evolucionada.
És el cas de la bronquitis crònica i de l’emfisema.
Aquests malalts poden tenir una bona resposta immunitària i enfrontar-se al virus amb certa força, especialment si estan vaccinats, però la seva afecció pulmonar els limita respecte a la resta de la població.
Segons els especialistes consultats, en aquest grup hi ha una malaltia especialment crítica, que és la fibrosi quística.
Els asmàtics també són considerats pacients vulnerables, però igual com qui té una bronquitis crònica, també poden tenir una bona resposta immunitària en el cas d’estar vacunats.
La llista també assenyala com a vulnerables els més grans de seixanta anys.
En aquest punt, els dos metges consultats estan d’acord que l’edat és un factor de risc, però consideren que aquest topall podria ser més elevat i situar-se al voltant dels setanta-cinc anys.
“Els ancians han notat la protecció de la vacuna.
Però és cert que, així i tot, alguns han ingressat a l’hospital perquè poden tenir facilitat de fer un quadre greu i, en molts casos, s’hi afegeix alguna altra patologia, com una insuficiència renal crònica o una diabetis, entre més.”

Response: El Departament de Salut treballa per definir qui són les persones més vulnerables a la covid-19. Aquest és el llistat orientatiu de patologies i situacions del qual es parteix: diabetis, malaltia cardiovascular, malaltia pulmonar crònica, immunodeficiència, insuficiència renal crònica, malaltia hepàtica crònica greu, càncer en fase de tractament actiu, obesitat mòrbida (IMC>40), embaràs i persones més grans de seixanta anys.


Instruction: Fes-me un resum del text següent:

Context:
El festival Nowa Reggae finalment es celebrarà al Parc de Ribes Roges de Vilanova i la Geltrú.
Els organitzadors han confirmat a l'ACN aquest nou indret a tocar de la platja després que l'Ajuntament vetés l'ús del recinte del Molí de Mar.
El govern va prendre aquesta decisió arran de la sentència del TSJC que donava la raó a uns veïns que van denunciar que anualment s'autoritzava un festival que els impedia descansar.
Tot i el canvi, els organitzadors s'han mostrat satisfets amb la nova ubicació perquè "el festival es manté la façana marítima, la qual cosa forma part de la seva essència".
Dins el recinte de Ribes Roges, el Nowa Reggae es celebrarà en una zona d'11.000 metres quadrats, que engloben les pistes poliesportives i bona part dels jardins, i els permeten ampliar l'aforament fins gairebé 2.000 persones.
Amb el canvi de lloc, el festival manté les dates de celebració pel 15 i 16 de juliol, però ha hagut de modificar i ampliar el cartell, que està a punt de quedar tancat.
Si fins ara al Molí de Mar comptaven amb dos escenaris, ara la intenció és oferir fins a quatre punts de música en directe aprofitant els diferents espais en què està dividit el Parc de Ribes Roges.
Souley Bah, portaveu de l'organització, ha explicat a l'ACN que han fet una "aposta diferent respecte els últims anys", de manera que ara hi haurà "una oferta més gran, amb més escenaris i més grups".
Miquel Alcaraz, també portaveu dels organitzadors, ha assegurat que el Parc de Ribes Roges és el lloc més "adient" per traslladar el Nowa Reggae, tant per les possibles molèsties als veïns –que queden a més distància que els dels jardins del Molí de Mar- com per la versatilitat del recinte.
Amb tot, ha reconegut que l'anterior espai el coneixien "al mil·límetre" perquè hi havien fet 10 edicions del festival, i que ara han de fer un "esforç molt gran" per adaptar-se al nou indret.
Per començar, el Parc és un recinte obert que hauran de tancar per controlar l'entrada, i aquesta és una despesa que hauran d'assumir des de l'organització.
El trasllat a Ribes Roges ha estat una decisió que els organitzadors han acordat amb l'Ajuntament de Vilanova –que autoritza la llicència- i amb Ports de la Generalitat –propietària del Parc-.
Alhora, durant la negociació han buscat el màxim consens amb els veïns, tal com ha explicat Souley Bah: "anar a qualsevol altre lloc volia dir que havíem d'establir ponts de diàleg amb tothom qui envolta el nou recinte".
Respecte les denúncies rebudes quan feien el Nowa Reggae al Molí de Mar i davant la possibilitat de rebre noves queixes, Bah ha assegurat que l'organització "mai ha comès cap error" i "sempre" ha tingut predisposició de dialogar.
"No deixarem caure els festivals"
Els impulsors del Nowa Reggae lamenten que la sentència del TSJC contra els concerts al Molí de Mar hagi "posat la por al cos" dels programadors culturals sobre la continuïtat dels grans esdeveniments pel temor a que les queixes de veïns puguin fer perdre els permisos existents fins ara.
Amb tot, Miquel Alcaraz assegura que haver pogut trobar un nou espai pel festival de reggae de Vilanova és una "senyal d'esperança per a tots".
"No deixarem caure els festivals de cap manera", ha afirmat.
Al mateix temps, Alcaraz insta l'administració a assumir els canvis legislatius oportuns "per a què cap festival torni a perillar per una sentència".
Com a organitzador del Nowa Reggae, considera que l'experiència judicial viscuda amb aquest festival a la ciutat "ha de servir per fer les coses bé".
En aquest sentit, ha conclòs que "el país no es pot permetre el luxe de perdre els petits, mitjans i grans festivals que alimenten el teixit cultural".
El Vida, pendent de reubicar part de la programació
La sentència vers el Nowa Reggae i el tancament del Molí de Mar com a recinte on celebrar concerts ha afectat de retruc el Vida, que hi tenia prevista part de la seva programació.
Fonts de l'organització han explicat a l'ACN que estan negociant amb l'Ajuntament els llocs on poder celebrar tant el concert del dijous 30 de juny al vespre, com les actuacions en horari diürn que també hi havia previstes al Molí de Mar.
La possibilitat que pren més força és repartir-los entre dos espais diferents de la ciutat, els quals preveuen concretar a finals del mes de maig.

Response: Després que l'Ajuntament vetés l'ús del recinte del Molí de Mar de Vilanova i la Geltrú, arran de la sentència del TSJC, el Nowa Reggae es trasllada al Parc de Ribes Roges. Els organitzadors asseguren que és el lloc més adient per traslladar el festival, amb un recinte més versàtil i més allunyat dels veïns.


Instruction: Fes-me un resum del text següent:

Context:
És Causa especial 20907/2017, dirigit i produït per Jaume Roures, i que ja es va emetre fa mesos a TV3.
Com que cap televisió espanyola no l’ha volgut emetre, ahir el van projectar en ple carrer d’Alcalá.
I la rebuda va ser bona, però amb tensió en l’acte que es va fer en acabat.
La principal arma contra els Jordis fa figa i els fiscals es desesperen
La sala, amb capacitat per a unes cent persones, es va omplir de gom a gom.
A Madrid el judici no desperta pas gran interès i la cobertura que en fan els mitjans és mínima, però sempre hi ha gent disposada a saber-ne més.
En aquest cas, gràcies a un relat que retrocedeix fins a l’estatut, per explicar com s’ha arribat a la judicialització actual, i quin és el nivell de politització de la justícia espanyola.
La voluntat de deixar-ne testimoniatge va guiar els pares del film, el productor Jaume Roures –que a l’últim no pogué assistir a l’acte–, i Lluís Arcarazo, realitzador i guionista.
Mediapro ha creat una trilogia que posa imatge i so als mesos més tensos del procés: 1-O, 20-S i Causa especial 20907/2017.
‘La trilogia és fruit d’un sentiment d’estupefacció, d’estat de xoc.
La vam començar per desacreditar un relat que deia que l’1-O no havia passat res.
Llegies El País, El Periódico, miraves la televisió, i veies que tot allò que havia passat s’anava diluint.
No ho podíem permetre’, explicava al públic després de la projecció del documentari, acompanyat del delegat del govern a Madrid, Ferran Mascarell, i de José Luis Lara, productor audiovisual.
Les intervencions dels espectadors, la major part, van derivar en comentaris.
Com el que va fer un home, que digué que el film posava en evidència que la democràcia perilla: ‘Aquest documentari fa veure que som davant d’una causa general contra la dissidència’, responia Arcarazo.
I en posava un exemple: ‘Amb acusacions com les de rebel·lió i sedició es banalitza la violència i es violenta el dret de manifestació.
Obres el camí perquè la gent actuï directament amb violència, perquè encara que no ho faci la castigaran igual.’
Però no tot van ser bones paraules.
Un home va demanar la paraula per expressar la seva decepció amb el documentari.
Va exposar que al film no hi ha cap opinió dels lletrats que van avisar que era un procés il·legal, ni de la gent que va veure ‘trepitjats els seus drets’; va dir que era un ‘documentari sectari’ que no dóna veu a l’altra part i ‘només hi apareixen juristes progressistes’.
‘On és la pregunta?’, protestava el noi del seu costat, mentrestant; ‘T’has equivocat de lloc’, cridava una dona al fons.
Arcarazo va entomar la crítica i va replicar amb fonament.
Li va explicar que al documentari només hi apareixien juristes i advocats, entre els quals Manuel Almenar, que va substituir Pablo Llarena com a president de la conservadora Associació Professional de la Magistratura, i Raimundo Prado, jutge de caràcter conservador.
‘Però sí, és un documentari de denúncia.
Denunciem una mentida que es va estenent per tot Espanya’, va etzibar Arcarazo, que va arrencar algun aplaudiment.
A continuació una dona va prendre la paraula, tampoc per a preguntar, sinó per afegir-hi un comentari.
Va agrair un documentari com aquest, però va voler posar de manifest que ja fa temps que s’hi vulneren drets, a Espanya.
Va explicar el cas d’Alfonso Fernández, més conegut per ‘Alfon’, condemnat a quatre anys de presó pel fet de dur un explosiu a la motxilla i que, segons ella, havia estat víctima d’un muntatge de la policia.
El senyor que havia titllat el documentari de sectari, assegut darrere seu, es va alçar amb indignació i cridant que tal comentari era intolerable, que la denunciaria per haver vulnerat l’honor de les autoritats.
Aquest periodista va voler copsar la situació i va començar a enregistrar amb el mòbil.
De cop, l’home ho va veure i, fora de si, va provar de prendre’m la càmera, cridant que esborrés la foto –era un vídeo– que havia fet.
Un parell de persones el van haver de retenir per evitar que s’abraonés sobre mi.
Mascarell va baixar de l’escenari per calmar-lo, hi va haver empentes, fins que finalment va accedir a anar-se’n del centre.
Després de la tempesta, la calma va arribar amb el comentari d’una madrilenya que va arrencar aplaudiments: ‘Jo no sóc catalana, però avui us puc entendre.
Cada dia miro el judici.
Cada dia, i hi ha una diferència abismal entre els acusats i la resta, una banda de passerells que o no saben, o no contesten; que menteixen, que no tenen ni el més mínim pudor.
No vull que em governi aquesta xusma.
Us entenc molt, fins i tot m’he enregistrat el discurs de Junqueras.’

Response: Ahir es va projectar al Centre Cultural Blanquerna de Madrid, ple de gom a gom, el documentari 'Causa especial 20907/2017'. Dirigit i produït per Jaume Roures, el documentari sobre el procés independentista va tenir una bona rebuda, però es van produir moments de tensió al final, quan un home va prendre la paraula i el va catalogar de "sectari".


Instruction: Fes-me un resum del text següent:

Context:
Al cinema català li faltava "pompa i circumstància".
Així ho va veure fa deu anys Joel Joan –un visionari poc reconegut, cal dir-ho–, l'artífex dels Premis Gaudí en un moment en què el cinema català s'havia de justificar constantment i on el "procés" encara no existia.
No va ser fàcil: el primer president de l'Acadèmia de Cinema Català va haver de remar contra el recel inicial, amb gurus més avesats a proclamar les bondats de la "mirada global i no provinciana", que no a sentir-se orgullosos d'estimar allò que els és propi, proper, íntim.
Però el nostre cinema no és equidistant.
Al contrari, com bé hem pogut veure aquest diumenge en una gala que mostra el bo i millor del nostre talent.
Per sort, els temps –i les dèries insubstancials de cara a la galeria– han canviat en deu anys.
Ara, els Gaudí són la gran festassa del cinema català, en tots els sentits.
Perquè s'agrada i es creu glamurosa, tal com es pot comprovar fent una volta pel hall de l'Auditori del Fòrum CCIB abans i després de la gala d'aquest diumenge.
Copes i somriure, "cables" i alta postura, modelets impossibles i ganes de lluir i fer-se notar.
Cultura, però també show business.
La consolidació d'aquell somni que es va començar a moure ara fa deu anys i que arriba a l'escenari de la mà d'un excel·lent Lluís Danés, amb el mateix somni com a motiu.
Potser per això, la festa dels Gaudí certifica el batec d'una gala que no ha oblidat el moment polític que viu el país: del "cameo" de Carles Puigdemont –en una aparició fugaç al vídeo introductori–, a l'ús del "bueno, pues molt bé, pues adiós" que va popularitzar el Major Trapero.
Tres hores on no han faltat les referències als presos polítics i als càrrecs del govern a l'exili.
Ja d'entrada, el presentador David Verdaguer al monòleg inicial: "veig moltes autoritats aquí presents i també en veig moltes altres que no hi són i que segur que voldrien ser-hi", seguit de forts i llargs aplaudiments, amb les cadires de Junqueras i Puigdemont buides.
Res d'equidistància.
I el record d'Aleix Castellón, guardonat per Incerta glòria, a les famílies dels empresonats, en especial per Txell Bonet.
Més aplaudiments.
Va ser la tònica d'una gala elegant, amb ritme i un gran mestre de cerimònies.
Irònic, serè i càustic, amb Albert Serra al punt de mira i sense perdre mai el timó dels fets.
I una presidenta amb el focus posat en la injustícia d'una situació que "no vol cap demòcrata", amb el prec "que els polítics catalans empresonats i a l'exili tornin aviat a casa", i una defensa encesa de la televisió catalana: "estem greument amenaçats.
No exagero, aquesta podria ser l'última gala dels Gaudí".
Per acabar proclamant, "avui, més que mai: visca la llibertat!"
— Premis Gaudí · Acadèmia del Cinema Català (@academiacinecat) 28 de gener de 2018
Més reivindicació de part de la premi Gaudí d'Honor Montserrat Carulla, amb la veu profunda i la gravetat d'allò que defensa: "som una nació i volem tenir un Estat".
Una frase que va acompanyar de l'exigència de "llibertat als companyes tancats a les presons espanyoles i als companys refugiats forçats a Brussel·les".
O també Mercè Paloma –guanyadora del Gaudí a Millor vestuari–, que ha dedicat el premi "al conseller del Cultura a l'exili, Lluís Puig".
Llach i Serrat, de la mà
El nostre cinema no és equidistant, això ha quedat ben clar.
I les maneres de cridar per la justícia també té d'altres noms i propòsits: "direm prou fins que a cap altra dona li calgui dir 'jo també'".
I la providència poètica, fent possible l'impossible: la unió de Llach i Serrat, en la veu de Beth Rodergas i Elena Gadel, que cantaven –i posaven la pell de gallina– amb No era això, companys, no era això i, tot seguit, Paraules d'amor.
La presència musical, excel·lentment conduïda per Xavi Lloses i per l'acompanyament del Quartet Brossa, ha tingut un altre dels grans moments amb l'In memoriam cantat per Lluís Gavaldà i el seu Bona nit.
O el moment "no ens adoctrinen" del cor infantil de la Societat Coral Amics de la Unió.
Sense oblidar l'homenatge a Carles Santos, amb la prodigiosa fanfàrria musical que va lluir americanes de tigre i barretina a la cerimònia del 92.
Un art de primera, per una gala de primera.
En un país on la cultura, per molt que pesi, no és gens equidistant.

Response: Gràcies a la feina portada a terme pel primer president de l'Acadèmia de Cinema Català i fins a la presidenta actual, els Premis gaudí, estan lluny de ser equidistants. Actualment són una reivindicació glamurosa del cinema i la situació política a Catalunya, que anima a sentir-se orgullosos de la cultura i la terra catalana.


Instruction: Fes-me un resum del text següent:

Context:
Calaf compta des de l'any 1226 amb un mercat setmanal que se celebra cada dissabte i que es va popularitzar arreu del país després que Apel·les Mestres el donés a conèixer.
Antigament, aquest mercat ambulant se celebrava a la plaça Gran, un fet que va provocar que sota dels històrics porxos que envolten la plaça s'hi anessin establint una gran multitud de botigues, des d'una merceria fins a un celler, passant per una impremta o una escola de repàs.
A mesura que va anar creixent la vila cap a la zona nova del municipi, el mercat i molts comerços també van desplaçar-s'hi, de manera que la plaça va anar perdent progressivament la seva vitalitat.
Ara, el consistori calafí s'ha proposat revitalitzar aquesta zona tan emblemàtica del municipi i, per això, ha endegat un projecte per recuperar algunes d'aquestes botigues i convertir-les en una espècie de museu.
La plaça Gran de Calaf es va construir en diverses etapes, des del segle XVII fins al XIX, i una de les seves característiques principals són els porxos que hi ha sota de tots els edificis.
A més, a la plaça hi ha diverses construccions destacades com l'edifici de l'Ajuntament i l'església de Sant Jaume.
En aquesta plaça, antigament també s'hi havia celebrat el tradicional mercat de Calaf, un dels més importants de Catalunya en el seu moment.
Això va provocar, segons ha relatat a l'ACN la regidora de Comerç i Turisme de l'Ajuntament de Calaf, Montserrat Mases, que l'activitat en aquest indret de la vila fos molt intensa, ja que "era el punt on els pagesos es reunien i feien els seus intercanvis i negocis".
El mercat va provocar que sota els porxos de la plaça s'hi anessin establint diversos comerços i, de fet, segons ha explicat Mases, "els calafins podien comprar tot allò que necessitaven sense sortir de sota els porxos".
Amb tot, el creixement de la vila cap a zones més noves i modernes va fer que, mica en mica, les botigues també s'hi anessin desplaçant i, per tant, que la plaça anés perdent progressivament la seva vitalitat.
La regidora ha lamentat que "els pocs comerços que quedaven oberts, un cop s'han jubilat els propietaris, ja han tancat portes".
Un dels antics propietaris que ha cedit el seu local és en Jaume Oller, que tenia una impremta a la plaça, però que ja fa una vintena d'anys que la va traslladar a la part nova del municipi.
En Jaume ha dit que antigament la plaça Gran era com "la Gran Via de Barcelona", ja que "'s'hi podia trobar de tot".
Inevitablement, ha dit Oller, els comerços van anar traslladant-se cap a la part nova per buscar espais més grans i adaptats a les noves necessitats del comerç.
Aquest veí i comerciant de Calaf veu amb molt bons ulls la iniciativa i creu que és important que les noves generacions coneguin de prop com era el comerç antigament.
Amb la intenció de tornar a donar vida a la plaça, l'Ajuntament de Calaf ha decidit tirar endavant gràcies a un ajut econòmic del fons Leader, el projecte 'Les botigues de la plaça Gran, un tresor perdut'.
La intenció és convertir els petits comerços de la plaça, ara tancats, en un projecte museològic que exposi tal com eren les botigues abans de tancar-les i convertir-les en un atractiu turístic per al municipi.
De fet, el projecte ja s'ha posat en marxa i en aquests moments s'ha començat a rehabilitar tres dels comerços, que està previst que ja es puguin obrir al públic al mes de febrer.
En total, però, el projecte s'ha fixat rehabilitar set espais, entre els quals hi ha un economat, una merceria, una escola, una pastisseria, una impremta, una adrogueria i un celler.
La regidora de Comerç i Turisme ha relatat que una de les grans sorpreses amb què es van trobar és que molts dels comerços "han quedat intactes" i el seu aspecte és igual que el d'abans de tancar.
Així doncs, ha dit, la idea és "recuperar tota l'essència de Calaf dins d'aquestes botigues".

Response: L'Ajuntament de Calaf s'ha proposat revitalitzar els porxos de la plaça Gran endegant un projecte per recuperar algunes de les seves antigues botigues i convertir-les en museus. Es podran visitar botigues històriques com una merceria, un economat, un celler o una pastisseria, moltes de les quals estan intactes, com abans de tancar.


Instruction: Fes-me un resum del text següent:

Context:
Un conflicte diplomàtic ha estat a punt deixar en l’aire la participació de la Generalitat en la commemoració del centenari de la batalla del Somme.
Aquesta fou una de les batalles més dures i mortíferes de la Primera Guerra Mundial: un conjunt de gairebé dos mil voluntaris catalans –integrats en el primer regiment de marxa de la Legió Estrangera– van participar en l’ofensiva sobre el poble de Belloy-en-Santerre (1916).
Encapçalats per Camil Campanyà, els catalans lluitaven enarborant la bandera estelada i amb l’esperança que una victòria aliada facilitaria la independència del Principat.
Wilson Woodrow, president dels Estats Units, era un gran defensor del dret d’autodeterminació dels pobles.
Els combatents veien França com el símbol de la llibertat que desitjaven.
I no tan sols els catalans.
El contingent de txecs i eslovacs de la Legió Estrangera tenia un anhel similar: desfer-se del jou de l’imperi Austro-hongarès.
L’ofensiva va deixar Belloy-en-Santerre reduït a poc més que ruïnes i pols.
Un cop silenciades les armes i, com a homenatge als catalans que havien perdut la vida, la Mancomunitat de Catalunya i la ciutat de Barcelona van contribuir a reconstruir la ciutat.
Concretament, van finançar el nou ajuntament, l’església i el memorial als caiguts.
Els principals carrers del poble, com a agraïment, s’anomenen rue de la Catalogne i rue de Barcelone.
A la façana de l’ajuntament, a més, hi ha una placa en honor a Camil Campanyà.
Anualment, es ret homenatge els morts a la batalla, però enguany se’n commemora el centenari i s’hi ha organitzat un acte d’honor.
Els organitzadors es van posar en contacte amb la delegació de la Generalitat a París perquè el Principat pogués retre homenatge de manera oficial els combatents catalans.
El representant de la Generalitat, Martí Anglada, va acceptar-ho de seguida.
De primer, el Ministeri d’Afers Estrangers espanyol va considerar que no era part implicada en l’homenatge i va fer els ulls grossos.
L’estat espanyol es va declarar neutral durant la Primera Guerra Mundial.
No obstant això, el Ministeri d’Afers Estrangers francès va considerar que la Generalitat no era un actor de primera fila i, per tant, no podia participar en l’homenatge com a representant oficial.
Totes les delegacions estrangeres –els Estats Units, República Txeca i Alemanya– hi seran encapçalades pels ambaixadors respectius.
En aquest sentit, es va emplaçar la comitiva catalana a unir-se a una delegació presidida per Ramón De Miguel, l’ambaixador espanyol.
La Generalitat, d’una manera contundent, va negar-se a participar-hi.
Anglada considera que retre homenatge rere una bandera espanyola ‘seria un antihomenatge’ per a tots aquells qui ‘van morir amb total generositat’.
De tota manera, critica la decisió del ministeri francès per manca de ‘flexibilitat’ i ‘consciència política’.
I afegeix que un dels convidats, la República Txeca, tampoc no era un estat independent durant la batalla de Somme.
En vista de la negativa catalana, els batlles del Somme van pressionar perquè s’acceptés la presència de la Generalitat i s’evités, així, que la commemoració quedés coixa.
A més, la Legió Estrangera, un dels organitzadors de l’acte, ‘sempre ha estat molt agraïda’ amb el Principat, segons Anglada.
I puntualitza: ‘La situació no era gens còmoda per a l’ambaixada espanyola.’
Durant setmanes es va negociar per trobar una solució.
‘Va ser complicat’, assegura Anglada.
El dia de Sant Joan es va pactar que les delegacions catalana i espanyola –comitiva de perfil baix, sense l’ambaixador– hi assistiran separadament .
D’aquesta manera, el conseller del Departament d’Exteriors, Raül Romeva, podrà fer una ofrena floral amb la senyera als voluntaris catalans.
Anglada considera que l’acord no és ideal, perquè la Generalitat no assistirà en solitari a l’acte, però almenys és ‘una solució que dignifica els morts’.
A l’homenatge també hi participarà l’orquestra Barroca de Barcelona.
La batalla del Somme
La llegenda diu que les explosions eren tan potents i freqüents que se sentien de Londres estant.
L’1 de juliol de 1916 els aliats van començar l’ofensiva terrestre perquè creien, erròniament, que les defenses alemanyes no havien resistit el bombardament.
L’ofensiva es va enquistar –no es va acabar fins al novembre– i va esdevenir una carnisseria.
Anys més tard, alguns soldats alemanys recordaven amb remordiment com era senzill de metrallar els soldats aliats que sortien de les trinxeres.
El 4 de juliol, només al poble de Belloy-en-Santerre, van morir nou-cents membres de la legió estrangera; entre ells, cinquanta catalans, Camil Campanyà inclòs.

Response: La commemoració del centenari de la batalla del Somme rebrà les delegacions catalana i espanyola per separat. En aquesta batalla, l'any 1916, un conjunt de gairebé dos mil voluntaris catalans, encapçalats per Camil Campanyà i integrats en el primer regiment de marxa de la Legió Estrangera, van participar en l’ofensiva sobre el poble de Belloy en Santerre.