Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
Aquest mes de febrer coincideixen a les llibreries quatre novetats de Feliu Formosa publicades per Pagès Editors, Adesiara, la revista ‘El Procés’ i ‘Núvol’, que mostren les diferents facetes de l’autor: el poeta, el dietarista, l’home de teatre i el traductor.
Així, Pagès Editors publica Papallona de l’ombra, una tria personal de poemes de Formosa; ‘Núvol’ reedita el dietari El present vulnerable; l’editorial Adesiara publica El meu piano blau, que es pot considerar el testament poètic d’Else Lasker-Schüler, i va ser traduït per Formosa, i la revista ‘El Procés’ dedica el seu número 9 a un monogràfic únic i especial d’unes 240 pàgines sobre la seva figura.
Als seus 83 anys, Formosa ha apuntat que la traducció el segueix ‘interessant molt’ i està molt content que s’hagi publicat el llibre de Lasker-Schüler.
Ha assenyalat que li costa trobar el camí de la poesia una altra vegada, tot i que no descarta tornar-s’hi a posar.
‘Núvol’ ha publicat El present vulnerable, una obra que s’edita per tercera vegada després que fos publicat per primera vegada l’any 79.
A ‘El present vulnerable’, Formosa recull fets de la vida quotidiana, descripcions d’un lloc o d’un ambient, creacions literàries, reflexions socials i polítiques de l’època, anàlisis minucioses de la feina pròpia, informes de lectures i transcripcions de somnis.
‘Ha tingut tres vides en 40 anys i és un llibre que es resisteix a morir’, ha assegurat Bernat Puigtobella, editor de ‘Núvol’, al mateix temps que ha recalcat que, al seu moment, el llibre va ser una fita amb texts escrits amb ‘molta autenticitat’.
L’editorial Adesiara ha publicat El meu piano blau, que es pot considerar el testament poètic d’Else Lasker-Schüler, i que va ser traduït per Formosa.
La publicació inclou els poemes en alemany i les seves traduccions al català.
‘Al llibre hi ha una part dedicada a la memòria del seu fill’, ha ressaltat Formosa.
‘Else Lasker-Schüler va ser una poetessa molt especial amb una imaginació desbocada i crec que és una poetessa única’.
Papallona de l’ombra
‘Una tria personal des del 73 fins l’actualitat amb diferents temes com l’amor, la relació amb l’altra i la mort i són 110 poemes en 11 capítols i acompanyat amb 14 il·lustracions’, ha explicat l’editora Eulàlia Pagès.
Aquest recorregut repassa dotze llibres de poemes justament quan el poeta acaba de fer els 83 anys.
La revista ‘El Procés’ dedica el seu número nou a un monogràfic únic i especial d’unes 240 pàgines sobre la figura de Feliu Formosa i aquest és el primer número que es dedica a un poeta viu.
La seva idea de fons és descobrir qui és Formosa, no fer cap mena d’assaig crític sobre ell sinó deixar a la gent que parlés d’en Feliu sobre la seva vida i obra.
Joaquim Armengol, editor de la revista, ha recalcat que també s’ha inclòs un article de tota la seva vida teatral, també hi ha textos inèdits de l’escriptor.
Activitat actual
Formosa, dotat amb una gran memòria, s’ha mostrat molt actiu.
‘Sempre que em trucaven per fer coses, sempre em resistia i ara últimament tinc una actitud contrària perquè, en tenir 83 anys, penso que si em demanen un pròleg o una presentació, ho faig perquè encara estic viu.
Faig la viu-viu’, ha dit.
Ha recordat que Juan Luis Panero va dir, quan tenia 70 anys, que la poesia l’havia abandonat.
Formosa ha assegurat que a ell li passa exactament el mateix.
‘Ara tinc un llarg diari inèdit i em costa trobar el camí de la poesia una altra vegada, però no ho descarto’, ha afegit l’escriptor.
Sobre aquest dietari inèdit, ha apuntat que té dues parts, una el 2015 i l’altra el 2016.
De fet, al número de la revista ‘El Procés’ hi ha un fragment d’aquest dietari i que se centra en la seva relació amb Montserrat Roig.
A la roda de premsa també ha assenyalat que li agrada anar al teatre a saludar a antics alumnes seus.
‘Sóc molt amic de la gent de teatre i són molt bona gent, tenen un ofici molt complicat i toquen molt de peus a terra’.
Ho ha comparat amb els poetes que a vegades estan en un pedestal.

Response: Al febrer, apareixeran quatre obres centrades en l’autor Feliu Formosa, que inclouran un recull de poemes, una reedició del dietari “El present vulnerable”, la traducció de Formosa de l’obra "El meu piano blau", de la poetessa alemanya Else Lasker-Schüler, i un monogràfic a la revista ”El Procés” sobre la vida i l’obra de l’escriptor català.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
La cimera del G-7 a Biarritz ja és història.
Durant tres dies, ha reunit els líders de les principals potències econòmiques democràtiques: el president dels EUA, Donald Trump; el de França, Emmanuel Macron; la cancellera alemanya, Angela Merkel; el primer ministre britànic, Boris Johnson; el d'Itàlia, Giuseppe Conte; el del Canadà, Justin Trudeau, i el del Japó, Shinzo Abe, més el president del Consell Europeu, Donald Tusk.
La trobada deixa un escenari complex amb algunes sorpreses.
Aquests són alguns elements que ofereix el panorama internacional després de la cimera.
El president francès ha aconseguit un èxit diplomàtic en la cimera de Biarritz.
Ha sabut aprofitar el seu paper d'amfitrió i ha escenificat amb eficàcia la posició de França.
No s'ha arronsat davant els seus interlocutors més difícils, com Donald Trump i Boris Johnson.
Ha consolidat un bloc junt a la cancellera alemanya, Angela Merkel, i la Unió Europea.
S'ha plasmat en la defensa de l'acord nuclear amb l'Iran i el gest sorprenent del viatge del ministre d'Exteriors iranià a Biarritz de diumenge per entrevistar-se amb els caps de la diplomàcia francesa.
El president nord-americà fa concessions
L'encontre al País Basc francès ha servit també per contemplar un Trump inhabitual.
Si l'inici de la trobada l'ambient era crispat, Trump s'ha acomiadat explicant que la Xina havia demanat tornar a negociar per encarrilar la guerra comercial i mostrant-se obert a dialogar.
Sobre l'Iran, ha assegurat que no vol derrocar el règim de la República Islàmica i que Teheran té una oportunitat de resoldre la seva crisi.
El president nord-americà ha explicitat que tots els aliats coincideixen en la voluntat d'impedir que l'Iran sigui una potència nuclear.
A què es deu aquest aparent Trump moderat?
És fruit d'un càlcul davant la campanya nord-americana o el risc d'una recessió?
Potser simplement sigui un bon dia dins d'una presidència molt llunàtica.
La UE planta cara al Brexit dur
El G-7 s'ha reunit dos mesos abans del 31 d'octubre, quan es farà efectiu el Brexit (si no hi ha un nou ajornament in extremis).
El nou primer ministre britànic, Boris Johnson, s'ha entrevistat amb els seus aliats i ha intentat convèncer-los que modifiquin la seva posició.
Però tot i la cordialitat, ni Merkel, ni Macron, ni Donald Tusk, el president del Consell Europeu, han obert la porta a cap més concessió a Londres.
Una opció que veuen com a perillosa i que afebliria la UE.
Johnson es troba entre l'espasa del Parlament de Westminster, que no vol un Brexit sense acord, i la paret de Brussel·les, que no li vol donar més aire.
El clima, una batalla de resultat incert
El G-7 ha aprovat un pla d'ajuda de 20 milions de dòlars per a l'Amazonia en flames.
Aquest és un dels titulars de la cimera.
Però el cert és que es tracta d'una mesura paliativa que no és una mostra de cap gir significatiu pel que fa a la política de combat contra el canvi climàtic.
S'ha anunciat (ho ha fet Macron acompanyat d'un dels presidents convidats, el de Xile, Sebastián Piñera) que la propera assemblea general de l'ONU debatrà un pla integral de reforestació de l'Amazònia.
Però el ritme de destrucció del gran pulmó verd corre més que tots els plans de reforestació que es puguin engegar.
I el presdient brasiler, l'ultra Bolsonaro, que ha protagonitzat una polèmica sorollosa amb Macron, ja ha deixat clar que no facilitarà la intervenció internacional a l'Amazònia.
El clima té mala peça al teler.
Rússia, encara no
Els líders del G-7 han deixat clar que no ha arribat encara el moment de tornar a obrir la porta a Moscou perquè es reincorpori al grup.
Això malgrat que Trump ha expressat en diverses ocasions la seva posició favorable al retorn de Vladimir Putin a la taula.
La resta de líders mundials s'hi neguen en rodó, després que decidissin l'expulsió de Rússia arran de l'annexió de Crimea.
En això, el britànic Johnson coincideix amb els altres cinc enfront Washington.

Response: Les principals potències democràtiques es van reunir a Biarritz durant la cimera del G-7 per discutir sobre temes d’interès internacional, com l'acord nuclear amb l'Iran, la guerra comercial amb la Xina, el Brexit o la desforestació. Malgrat alguns desacords, els líders van aprovar un pla d’ajuda per a l’Amazònia i van acordar mantenir Rússia fora del G-7.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
El cap de llista per Barcelona d'En Comú Podem, Xavier Domènech, ha dibuixat un tercer escenari més enllà del suport de la CUP als pressupostos o que no hi hagi pressupostos.
"El 26-J els catalans tenen la oportunitat de votar una opció que derogarà la 'llei Montoro' –referint-se a la llei d'Estabilitat Pressupostària del 2012-, que estableix la intervenció de les finances de la Generalitat de Catalunya i el topall dels pressupostos", ha assenyalat.
Ho ha dit en la presentació dels compromisos del partit en matèria econòmica per a les pròximes eleccions generals.
Un programa que té com a línies d'actuació la creació de llocs de treball amb condicions i salaris dignes, donar resposta a l'emergència social i transformar el model productiu cap a una economia verda i del coneixement.
Aquest darrer punt es refereix a un canvi de model que hauria de dirigir-se a "circuits curts, sostenibles i distribuïts" el qual Catalunya podria ser capdavantera en la "transició energètica ecològica".
La candidatura liderada per Xavier Domènech també vol combatre les desigualtats socials.
Primer recuperant drets com els dels treballadors, proposant no només la derogació del reforma laboral del 2012 del PP, sinó també la del 2010 que va impulsar el PSOE.
El conjunt de propostes del partit es resumeixen, segons ha esmentat el número 3 de la candidatura, Josep Vendrell, en els conceptes "ètica", "equitat" i "ecologia".
En el primer concepte, Vendrell afirma que cal combatre el frau fiscal i els paradisos fiscals per revertir que, actualment, "ser ric sigui tan barat".
Per aquest motiu una de les propostes és poder fer una "auditoria ciutadana del deute públic" per indagar el qui, què, quant i perquè de la situació financera del país.
En Comú Podem aposta també per un impost als bancs perquè retornin els diners del rescat, més de 60.000 milions d'euros que s'haurien de retornar i la via, segons el partit, seria gravar a aquelles entitats que han estat rescatades i que han obtingut beneficis en els darrers anys.
També vol impulsar l'augment de l'IRPF de les rendes altes i ajudar a les famílies amb menys recursos amb un augment del salari mínim que arribi a ser equivalent al d'altres països de la Unió Europea.
En concret, En Comú Podem vol passar dels 640 euros actuals als 950 euros al final de la legislatura, i també fixar al renda mínima garantida als 650 euros.
El cap de llista d'En Comú Podem ha reclamat, a més, "un pla d'inversió pública" de 96.000 milions d'euros, per recuperar els drets "que la societat ha perdut durant la crisis".
Aquestes i altres propostes han anat precedides de la presentació d'un diagnòstic de la situació econòmica dels darrers anys a Catalunya i l'Estat.
A banda de Domènech i Vendrell, també han estat presents els economistes Lluís Torrents i Sergi Cutillas així com la número 4 de la candidatura a Barcelona, Sònia Farrè.
Una de les conclusions és que la suposada recuperació econòmica s'està fent en fals i que persisteixen els greuges de les polítiques d'austeritat que s'imposen des de la Unió Europea.
En aquest sentit, Domènech ha insistit en què aquest model econòmic de retallades i precarietat "ha deixat una realitat profundament ferida".
Per això, el cap de llista d'En Comú Podem ha proposat que, per exemple, la partida destinada al pagament de les pensions s'ha d'incloure dins dels pressupostos de l'Estat, perquè sinó "serà insostenible'.
Domènech respon a Junqueras sobre el referèndum
El cap de llista d'En Comú Podem s'ha mostrat sorprès davant les declaracions del vicepresident econòmic de la Generalitat, Oriol Junqueras, qui apuntava de la inviabilitat del model de referèndum que proposava a la coalició.
"És molt preocupant que a aquestes altures no sàpiga la nostra proposta", ha assenyalat, aclarint que no depèn de dues terceres parts dels Congrés, sinó de l'aplicació de la llei orgànica 2/1980 sobre modalitats de referèndum, el qual es podria fer a partir "d'un decret del govern".
"Ho hem explicat fins a la sacietat", ha indicat Domènech, mostrant la seva preocupació: "si un responsable que ha de dirigir el procés no coneix les proposta que hi ha sobre la taula per fer efectiu el dret a decidir m'ha preocupat", ha dit.
Pel que fa a la proposta de referèndum per a una constitució de la república catalana que ha recordat el també líder d'ERC, Domènech ha valorat que "forma part del seu full de ruta" però ha assenyalat que "em costa d'entendre perquè (un model de referèndum) és impossible i l'altre és possible".
"Amb aquesta discurs instal·lat en el 'no, no i no', en el 'això és impossible' i en la negació es pensen que estan fent un combat electoral", ha declarat.
"I el que estan fent fan és negar-se a ells mateixos", ha conclòs.

Response: Xavier Domènech ha declarat que el programa d’En Comú Podem, centrat en l’ètica, l’equitat i l’ecologia, inclou la creació de llocs de treball, la millora de les condicions laborals amb un augment dels salaris mínims, la lluita contra el frau fiscal i millores en el model econòmic de l’Estat que afectarien les finances de la Generalitat.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
Avui el vice-president d’Economia, Oriol Junqueras, lliurarà al govern el projecte de llei del pressupost del 2016.
És previst que sigui sotmès a debat al ple del 8 de juny, però encara no és segur que sigui aprovat.
Aquests dies és objecte de negociacions dures entre Junts pel Sí i la CUP.
Fins demà no es podrà saber amb pèls i senyals com Junqueras ha organitzat les despeses i els ingressos del govern.
Tanmateix, sí que se saben algunes dades destacables de l’avantprojecte.
Una de les partides que s’ampliarà és la de despeses socials, que inclourà el pla de xoc de 270 milions d’euros pactat entre JxSí i la CUP.
Segons que va explicar Junqueras ahir a RAC1, salut creixerà de 317 milions, ensenyament 211 i serveis socials 173.
Aquestes tres partides representaran el 73% del pressupost global.
Però la despesa social serà més gran, del 78% del total, és a dir, 18.500 milions aproximadament, perquè, a banda de salut, ensenyament i educació, hi ha més despeses socials, com ara la d’Universitats i Recerca.
Concretament, aquesta partida s’ampliarà de 50 milions.
Pressupost sense reforma fiscal
El capítol d’ingressos ha estat un dels més polèmics en el període previ a la presentació del projecte de llei de pressupost.
La CUP vol rebaixar l’IRPF a les classes mitjanes i baixes i apujar-lo a les classes benestants; vol que l’impost de successions recuperi els nivells del tripartit; i vol convertir l’impost de patrimoni en un impost sobre les grans fortunes.
El debat sobre aquesta qüestió pot tenir un impacte polític en l’aprovació o no del pressupost, però no en el capítol d’ingressos perquè és poc probable que es pugui prendre cap decisió que afecti els recursos del 2016.
Per tant, el document que el govern aprovarà avui no inclou cap canvi en els principals imposts catalans, per bé que caldrà veure si hi ha cap novetat durant la negociació parlamentària.
La CUP també demana que s’hi incloguin els imposts anul·lats pel Tribunal Constitucional espanyol, com ara el de dipòsits bancaris, el d’emissió de gasos de la indústria, el de les nuclears i el d’aviació comercial.
El govern descarta aquesta opció perquè vol un pressupost realista, però sí que inclourà els dos imposts que actualment són suspesos pel TC, tot esperant una resolució judicial ferma: el de pisos buits (pel qual es preveu de recaptar 14 milions d’euros) i el de les empreses d’internet (15 milions).
Quin tràmit parlamentari s’ha de seguir?
El projecte de llei del pressupost del 2016 començarà el tràmit parlamentari avui, tan bon punt el consell executiu de la Generalitat l’aprovi formalment.
Així que els grups parlamentaris tinguin accés al projecte de llei de pressupost i al de la llei de mesures fiscals i financeres que l’acompanya, començarà a comptar el temps fins al debat final.
Els grups hi podran presentar esmenes a la totalitat que, probablement, es debatran al ple dels dies 8 i 9 de juny, immediatament abans de començar la campanya de les eleccions espanyoles.
JxSí haurà de menester el suport de la CUP (almenys 2 vots a favor i 8 abstencions) per a rebutjar les esmenes a la totalitat.
Si no reïxen, els comptes començaran a debatre’s en comissió, amb la compareixença de tots els consellers per a presentar els capítols d’ingressos i despeses.
Si en comissió superen les esmenes a la totalitat que es puguin presentar, els projectes de llei aniran avançant fins a la segona quinzena de juliol, quan estaran preparats per a ser aprovats.
El govern calcula que el pressupost podria ser aprovat a final de juliol.
Tanmateix, la història recent demostra que el tràmit es pot allargar encara més.
Tant el 2014 com el 2015 el Partit Popular va presentar recursos al Consell de Garanties Estatutàries contra la llei de pressupost i la llei de mesures fiscals i financeres.
El tràmit del consell es pot allargar durant un mes, i això podria obligar a aprovar el pressupost el mes d’agost o a principi de setembre.
Sempre, és clar, que JxSí hagi aconseguit el suport de la CUP o dels diputats necessaris dels altres grups.
Si el govern preveu de no obtenir la majoria, també podria optar per retirar el projecte, un fet sense precedents.

Response: Avui començarà el procés per aprovar el projecte de llei del pressupost del 2016. El projecte vol augmentar les partides destinades a salut, ensenyament i serveis socials, i incloure els impostos de pisos buits i d'empreses d’internet. Tanmateix, no inclourà els impostos anul·lats pel Tribunal Constitucional ni les modificacions en l’IRPF o l’impost de successions que demanava la CUP.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
La candidata d'ERC i número dos de la llista, Marta Rovira, ha tancat aquest dijous l'acte que els republicans ha celebrat amb antics militants i dirigents del PSC.
I ho ha fet, precisament, apel·lant al suport de tots els "socialistes demòcrates" de Catalunya.
Segons Rovira, de fet, aquells socialistes que realment mantenen l'esperit d'aquesta ideologia han deixat el PSC i ara estan a les diferents plataformes que donen suport a ERC.
"Els socialistes amb els que volem pactar són amb els que hem muntar aquesta llista.
En aquestes eleccions ens presentem amb els socialistes amb els que ens volem entendre", ha sentenciat.
De la mateixa manera, la republicana ha apel·lat a tots aquells que des de la sentència del TC sobre l'Estatut al 2010 venen "sentint-se expulsats de l'Estat espanyol".
"I ara el que aspirem és a que tots els que es van sentir expulsats de l'Estat l'1-O a cops de porra i tots els que van sortir el 3-O per reivindicar els drets fonamental, ens acompanyin el 21-D", ha sentenciat, tot afegint que té "ganes de representar-los i continuar treballant per ells".
"Això és el socialisme democràtic", ha conclòs.
L'acte, on han intervingut veus que temps enrere havien representat el PSC, ha servit perquè Marta Rovira pogués fer apel·lacions al suport dels votants socialistes i crítiques al partit de Miquel Iceta.
En aquest sentit, ha definit el PSC com "aquells que s'autoanomenen socialistes, que s'han quedat el nom i la rosa, però que entren en contradiccions absolutes".
"Acaben aplicant la dictadura del 155, i quan això posa a la presó a Oriol Junqueras demanen l'indult fent-se un embolic; són aquells que ens van dir que 'no era no' i que Pedro 'nos tenia que librar de Rajoy' i al final l'acaben fent president; són aquells que van abanderar la proposta de reforma estatutària però quan van arribar a les institucions espanyoles van retallar l'Estatut sense cap mirament i el van menysprear", ha sentenciat, tot afegint que el PSC "no representa el que ha significat el socialisme democràtic al nostre país".
Abans que Rovira ha intervingut el que fos conseller amb el PSC i eurodiputat amb ERC, Ernest Maragall, que forma part de la candidatura al Parlament per a aquest 21-D.
Maragall ha assegurat que el PSC ha perdut la S i la C de les sigles.
"Només li queda la P, de Partit, de gestió d'interessos.
El que està fent Iceta amb el PSC és convertir-lo en la nova vella Convergència, la del 'lobbie', la que té de padrí a Duran i Lleida, la del pacte petit, la de mercadeig.
Aquesta és l'oferta que fa el socialisme oficial", ha sentenciat.
I és que per a Maragall, el PSC actual "no té res a veure amb el de Reventós, Isidre Moles, Pallac i Obiols".
Per la seva part, l'exalcaldessa de Badalona i exsenadora del PSC, Maite Arqué, ha explicat que temps enrere va lluitar pel federalisme però va veure que l'estratègia no donava resultat, de manera que va abraçar l'independentisme.
De la mateixa manera, ha assegurat que la reforma de la Constitució no és cap garantia per als catalans.
"Jo crec que si obren la Constitució serà per anar a pitjor", ha sentenciat.
El sindicalista i exmilitant del PSC José Rodríguez 'trinitro', també ha intervingut a l'acte, donat que apareix al lloc 24è de la llista d'ERC per Barcelona.
Ell ha aprofitat per criticar que el PSC ha deixat de defensar l'obrerisme català.
"El món ha canviat i el PSC no", ha dit, tot reivindicant un estat català com a via per aconseguir millores laborals.
L'exdirigent del PSC i fundador del moviment Avancem, Fabián Mohedano – candidat 27è de la llista d'ERC per Barcelona al 21-D-, ha demanat que la independència no faci oblidar que l'educació ha de ser una prioritat.
I per últim, l'exmembre de La Trinca i productor audiovisual, Josep Maria Mainat, -que ha fet de presentador de l'acte- ha assegurat que aquest de Sant Andreu de la Barca no era un míting "antiPSC", però també ha criticat els socialistes per no ser un partit "independent" del PSOE i per haver renunciat a la defensa del dret d'autodeterminació dels pobles.

Response: ERC ha celebrat un acte amb antics militants del PSC per parlar sobre l’evolució d’aquest partit. Entre altres coses, els assistents han criticat les contradiccions dels socialistes catalans, la seva dependència del PSOE i que ja no defensin l’obrerisme ni el dret d'autodeterminació dels pobles. Tot plegat, els republicans opinen que el PSC ja no representa el socialisme democràtic.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
Aquest mes, pagar els imposts del quart trimestre del 2020 pot implicar una decisió política, individual o d’empresa, de transcendència col·lectiva.
Després de molt de temps d’estar arraconada la idea de fer servir el pagament d’imposts com a instrument polític de sobirania, la campanya “Jo pago a Catalunya”, impulsada per l’ANC amb decisió, la torna a posar sobre la taula com una acció de llarg recorregut, però d’efecte irreversible.
Tot i ser anunciada l’11 de setembre passat per Elisenda Paluzie, presidenta de l’ANC, és ara quan aquesta iniciativa perquè els imposts es paguin directament a l’Agència Tributària de Catalunya és a la recta de sortida.
És una acció sense gaire soroll, fàcil de fer, sense risc, que necessita la perseverança de molts per a tenir èxit.
Tal com especifica la web de l’ANC només cal posar el compte corrent de l’Agència Tributària Catalana de la demarcació que correspongui, que és diferent per a cada demarcació:
Això es pot fer tant si es presenta telemàticament, com presencialment, però s’ha de presentar, com sempre, amb el model d’autoliquidació de l’AEAT.
De manera que l’única cosa diferent és el compte de domiciliació.
Aquest canvi s’ha de fer cada vegada que es faci un pagament.
Abans, per pagar directament a la Generalitat s’havia de fer obligatòriament de manera presencial; ara es pot fer telemàticament, sense problemes
Fent-ho d’aquesta manera, els diners dels imposts dels catalans van a parar a l’Agència Tributària de Catalunya, de la Generalitat.
Tot i que en aquest moment el govern no té pensat de quedar-se els diners sinó que els ingressa en nom del contribuent a l’Agència Tributària Espanyola, l’ANC veu necessari aquest canvi de domiciliació per enfortir la sobirania de les institucions catalanes amb vista a tenir una posició de força en el moment d’una futura ruptura amb Espanya.
Elisenda Paluzie no té cap dubte sobre la importància del gest, encara que el govern actual ingressi els diners a l’estat.
“Aquesta acció sí que té sentit, molt: sobretot aporta un benefici polític molt gran, és una escletxa que cal aprofitar perquè un govern és efectiu en un territori quan recapta els impostos.
Aquest és un dels elements bàsics que defineixen el poder d’un estat.”
I afegeix: “A més, quan ho fas et sents molt millor.”
És una acció del passat?
La presidenta de l’ANC pensa que no: “Hem de ser realistes.
Són coses que no es van fer i que si s’haguessin fet de manera massiva hauríem estat en una situació millor l’octubre del 2017.
Hem de tornar a fer coses per a preparar-nos.
Hi va haver moltes coses que es van dir però no es van fer.”
Paluzie valora poder comptar amb l’experiència de Carme Teixidó, que va encapçalar la campanya “Catalunya diu prou”, per a dur endavant aquesta acció.
Precisament la gran tasca que va fer aquesta plataforma ha permès d’aprofitar l’escletxa legal actual que fa que el contribuent no hagi d’assumir cap responsabilitat que pugui penalitzar l’estat.
Ara la campanya es proposa més com una cursa de fons, de llarg recorregut, que canviï els hàbits i alhora sigui un exercici de pressió cap al govern català perquè es prepari més enllà de les paraules.
Del 2015 al 2017 el Departament d’Economia de la Generalitat va canviar algunes estructures fonamentals per a poder gestionar millor els imposts propis, una tasca que els governs anteriors no havien fet.
Tanmateix, no va veure mai amb bons ulls aquesta gestió dels imposts.
Sempre la va entendre com un destorb burocràtic, més que no pas com un actiu polític de primera magnitud, que és com la veuen els dirigents de l’Assemblea de Catalunya, impulsors de la idea.
Aquesta iniciativa va adreçada tant a les persones físiques (autònoms i assalariats) com jurídiques (empreses, entitats, sindicats, patronals, partits polítics, administracions públiques…).
En resten exclosos els qui no han de pagar o aquells a qui l’estat ha de retornar diners, avançats prèviament en les retencions de la renda.
Els imposts que es paguen al gener tenen com a data límit de pagament el 30 de gener en el cas de l’IVA, i el 20 de gener en el cas de l’IRPF.
Però aquesta campanya és extensiva a tots els imposts que fins ara la majoria de gent pagava a l’Agència Tributària Espanyola (IRPF, IVA, impost de societats, renda…).
Per evitar el col·lapse burocràtic de la Generalitat, l’ANC recomana de fer els pagaments a l’Agència Tributària de Catalunya deu dies abans que acabi el termini, com a mínim.

Response: L’ANC ha llançat una iniciativa per convèncer la ciutadania de pagar els seus impostos a l’Agència Tributària de Catalunya i no a l’espanyola. De moment, seria un acte simbòlic, ja que la Generalitat transferiria tots els diners a l’Agència Tributària espanyola, però tindria significació política i serviria per pressionar el govern català a passar a l'acció.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
Les cooperatives agràries de Catalunya han augmentat un 4,3% la creació de llocs de treball, donant feina a més de 5.000 persones.
Les 221 cooperatives agràries catalanes aglutinen 34.420 socis productors i facturen 1.612 milions d'euros, un 6,1% més que l'exercici anterior.
Aquestes dades s'extrauen de l'Anuari socioeconòmic de les cooperatives agràries de Catalunya corresponent al 2015, que acaba de publicar la Federació de Cooperatives Agràries de Catalunya (FCAC).
A més han apostat per processos de concentració i per la comercialització, tant a nivell nacional com internacional.
També s'ha incrementat un 8% la facturació mitjana per cooperativa, que actualment ja supera els 7 milions d'euros i que posa de manifest la tendència a processos de concentració en el sector, que s'ha experimentat ja durant els darrers anys.
Les cooperatives agràries aporten un 35% de la Producció Final Agrària de Catalunya.
En concret, representen un 51% de l'activitat agrícola i un 26% de la ramadera.
Els sectors en què les cooperatives tenen més pes en relació amb el conjunt de Catalunya són els cultius mediterranis (oli -72% del total-, arròs -69% del total-, vi -51% del total- i fruita seca –ametlla 78%, avellana 52% i garrofa 62%-).
També tenen molta presència en els conreus herbacis (cereals -52% del total- i farratges -25%-) i en fruita dolça (fruita de llavor 48% i fruita de pinyol 45%).
Finalment, estan presents a tots els altres sectors agroalimentaris del territori (cítrics, horta, llet, ramaderia, pinsos i mel).
L'Anuari posa de manifest un lleuger increment (4,5%) de les cooperatives que participen en comerç exterior i ja són 70 cooperatives amb projectes d'internacionalització, pràcticament un terç del total.
La principal destinació és la Unió Europea però també tenen un pes destacat mercats amb valor afegit com els Estats Units o el Japó i països emergents com el Brasil, els Emirats Àrabs Units o la Xina.
En paral·lel, les cooperatives tenen obertes un total de 103 agrobotigues enfocades a la comercialització de producte cooperatiu i de territori.
La facturació d'aquests punts de venda, que ocupen una superfície global de 20.000 metres quadrats, supera els 41 milions d'euros, un 2,9% més que l'exercici anterior.
El president de la FCAC, Ramon Sarroca, explica que "som un sector que creix i estem aconseguint posicionar-nos amb indicadors favorables, tant en la facturació com en la creació de llocs de treball i la presència en el mercat.
A dia d'avui, el preu comercialitzat per les cooperatives és superior al conjunt del sector agrari en la major part de produccions i continuem treballant per avançar en la cadena agroalimentària i guanyar més valor afegit per a les produccions dels socis, que en definitiva són els propietaris de l'empresa".
COOPERATIVES I FACTURACIÓ PER DEMARCACIONS
La distribució territorial de les 221 cooperatives agràries es concentra, majoritàriament, a les comarques de Lleida (67) i Tarragona (67), seguides de les Terres de l'Ebre (43).
A les comarques de Barcelona hi ha 27 cooperatives i a les de Girona, 17.
Les comarques amb major presència de cooperatives són el Segrià (29 cooperatives), les Garrigues (18), el Baix Camp (18), el Priorat (15), l'Alt Camp (12), el Baix Ebre (12), el Montsià (11), la Ribera d'Ebre (10) i la Terra Alta (10).
Quant a facturació, les 67 cooperatives de les comarques de Lleida facturen un total de 873 milions d'euros (un 54,2% del total).
Les 67 cooperatives de Tarragona tenen una xifra de negoci de 208 milions d'euros que, sumada als 155 milions d'euros de les 43 cooperatives de Terres de l'Ebre, representa un 22,5% del total.
Les 27 cooperatives de les comarques de Barcelona arriben a una facturació de 270 milions d'euros (16,8%) i les 17 de Girona, a 104 milions (6,5%).
Les comarques de Catalunya a on les cooperatives assoleixen volums més elevats de facturació són el Segrià (373 milions d'euros), el Pla d'Urgell (244), la Noguera (118), el Baix Camp (94) i el Bages (89).
La major part de cooperatives agràries, un 97%, són pimes.
Les de més dimensió se situen principalment a les comarques de Lleida i Barcelona, mentre que Tarragona i Terres de l'Ebre sumen un major nombre de cooperatives però de menor dimensió.

Response: L'anuari socioeconòmic de les cooperatives agràries de Catalunya del 2015 mostra que les cooperatives agràries catalanes han augmentat els seus ingressos, els llocs de treball i la seva participació en el comerç exterior. Actualment, hi ha 221 cooperatives, el sector dels cultius mediterranis és el més habitual i la comarca amb més cooperatives és el Segrià.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
El president del Col·legi Oficial de Metges de Barcelona (COMB), Jaume Padrós, ha reclamat "màxima responsabilitat" a les portes de Setmana Santa perquè hi ha una "amenaça real" que la situació es pugui "disparar" i hi hagi quarta onada.
El doctor ha reconegut a RAC1 la seva preocupació davant d'una situació d'estancament i, tot i entendre la necessitat de sortir, ha afirmat que cal "buscar l'equilibri" però mantenint al màxim el compliment de les mesures.
Padrós assegura que la situació de països veïns com Itàlia ha de fer "mantenir-se en alerta" i ha assegurat que una quarta onada "no és ficció".
Sobre el fet que la situació pugui empitjorar, considera que sí que s'haurà de fer "marxa enrere".
A més, ha confiat també que es pugui tornar a vacunar amb AstraZeneca.
A més a més, el president del COMB, que havia demanat anteriorment que la gent no es mogués del seu domicili, ha afirmat que aquest cop no ho farà.
Ho ha justificat assegurant que més enllà de la Covid-19 hi ha altres aspectes, com la salut mental i la pobresa.
Ha insistit però que tot el que es faci ha de seguir al detall les mesures de seguretat per evitar els contagis.
Ha afirmat que el Govern disposarà els pròxims dies de la informació sobre els indicadors per tal de prendre les decisions que consideri de cara a un nou relaxament a les portes de Setmana Santa però ha considerat que haver de fer marxa enrere deixaria "tocats" els ciutadans.
El doctor ha assegurat que per la informació que disposa, abril i maig han de ser mesos de vacunacions "massives" i ha tornat a demanar que es prioritzin els grups de més risc.
En aquest sentit, ha insistit que la sortida de la pandèmia passa per la vacunació, tot i que ha afirmat que caldrà mantenir mesures de seguretat quan tothom estigui vacunat.
D'altra banda, ha demanat al futur Govern que fixi el sistema sanitari com una prioritat "en totes les seves variants" i en aquest sentit ha fet valdre que la salut mental ha estat sempre la "germaneta pobra".
Padrós ha afirmat que han detectat més casos de gent jove que ja tenien una malaltia mental prèvia o un trastorn alimentari i també l'aparició de quadres depressius entre gent gran, que fins i tot han derivat en "pseudodemències".
"El fenomen hi és", ha manifestat.
Considera una prioritat tornar a vacunar amb AstraZeneca
Padrós ha demanat "confiança" en l'Agència Europea del Medicament i s'ha mostrat esperançat i "convençut" que el vaccí d'AstraZeneca es torni a posar en circulació.
Ha explicat que molts dels interrogants que tenen aquestes vacunes s'aniran veient a mesures que es vagin aplicant però ha afegit que cada cop hi ha més evidències que són vacunes segures.
Ha apuntat que l'aturada no l'han demanat les agències de medicaments però ha afirmat entendre la "necessitat de transparència i informació".
Ha afegit que això és necessari per "tornar a generar confiança" en la població.
Podeu escoltar aquí l'entrevista completa:
Altres notícies que et poden interessar
coronavirus
Oriol Mitjà explica per què un test d'antígens dona positiu dues setmanes després del contagi
La variant òmicron és un dels elements que provoquen aquest fenomen
coronavirus
Quins són els símptomes de l'òmicron sigil·losa
El subllinatge, sorgit a l'Índia, ja s'ha detectat a Dinamarca i al Regne Unit
coronavirus
Per què algunes persones no es contagien de Covid?
Els experts apunten a una immunitat natural derivada de la genètica
coronavirus
La UE canvia les normes per viatjar: dependrà de la vacunació
La incidència per països ja no condicionarà els requisits d'entrada
coronavirus
És hora de tractar la Covid com una grip?
La situació epidemiològica apunta a emprendre el camí cap a l'endèmia, però els experts demanen prudència i no confiar-se: "La incertesa és massa alta per fer aquest pas tan gran"

Response: Jaume Padrós, president del Col·legi Oficial de Metges de Barcelona, ha ressaltat la importància de la vacunació i de seguir les mesures de seguretat per evitar els contagis de covid-19 i posar fi a la pandèmia. Tanmateix, aquest cop no ha demanat que la gent es quedi a casa, perquè, arran del confinament, han augmentat els casos de malalties mentals.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
Ja hi ha veredicte judicial sobre el cas Palau.
La secció desena de l'Audiència de Barcelona, amb la magistrada Montserrat Comas al capdavant, ha fet pública aquest dilluns la sentència del saqueig de la institució cultural vuit anys i mig després de l'esclat dels fets.
Convergència ha estat condemnada per finançament irregular, haurà d'abonar 6,6 milions d'euros -el que demanava la Fiscalia- per tràfic d'influències i ha vist com el seu extresorer Daniel Osàcar rep una pena de quatre anys i cinc mesos de presó.
Francesc Sànchez, que actua com a advocat de CDC, ha anunciat a la sortida del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) que recorreran la sentència.
La condemna a Osàcar és per tràfic d'influències, blanqueig de capitals en concurs medial amb un delicte continuat de falsedat en document mercantil continuada i falsedat comptable.
El veredicte manté que el partit es va finançar irregularment a través de comissions de Ferrovial vehiculades pel Palau.
La sentència encara no és ferma i això vol dir que els condemnats encara poden recórrer.
Fonts jurídiques consultades, però, no preveuen que es dilati molt aquest procediment i donen per fet que la sentència ferma serà aquest mateix any.
De moment, els hereus de l'antiga Convergència -el PDECat- es mantenen en silenci, com també ho fa Artur Mas, que dimarts passat va deixar la presidència del partit.
Mas va ocupar els càrrecs de secretari general i president de CDC durant setze anys.
Segons la sentència, Millet i Montull, juntament amb Gemma Montull, van contribuir al "desenvolupament, perfeccionament i manteniment" de l'entramat
La comissió que Ferrovial i CDC van pactar que pagaria aquella per l'exercici d'aquell "impuls" per l'obtenció d'obra pública, era del 4% de l'import del total de les adjudicacions obtingudes i aquesta quantitat es repartiria entre CDC per una banda i Millet i Montull per altra, en un percentatge de 2'5% per al partit i un 1'5% per als dos condemnats.
Al seu temps, Fèlix Millet i Jordi Montull es repartien el percentatge que els corresponia en un 80% per al primer i un 20% per al segon.
Segons la sentència, Millet i Montull, juntament amb Gemma Montull, van contribuir al "desenvolupament, perfeccionament i manteniment" de l'entramat.
"Van posar a disposició dels directius de Ferrovial i membres de CDC tota l'estructura econòmica del Palau de la Música, per tal que poguessin ocultar el pagament i el cobrament de les comissions, sota la forma de patrocini els primers i sota el conveni de col·laboració i pagament de factures per serveis no prestats per al Palau els segons".
La decisió del jutge estableix que una de les accions a través de les quals els responsables del Palau van buscar i van obtenir enriquiment particular va ser un pacte amb l'extresorer de CDC Carles Torrent sense excloure la participació d'altres persones del partit que no han pogut ser completament identificades o de qui s'ha considerat prescrita la responsabilitat penal perquè Ferrovial pagués diners al partit a canvi d'adjudicació d'obra pública.
CDC va admetre que se li poden reclamar 2,4 milions
La darrera jornada del judici del cas Palau va estar marcada pels al·legats finals d'alguns dels acusats, com l'extresorer de Convergència (CDC) Daniel Osàcar, que va demanar clemència i va assegurar que "sempre" va portar el Palau al "cor".
El seu advocat, Xavier Melero, ja va reconèixer que es podien reclamar 2,4 milions procedents del Palau a la formació política, una quantitat significativament inferior als 6,6 milions que demanava el fiscal.
Condemnes a Millet i a Montull
Fèlix Millet, saquejador confés del Palau, ha rebut nou anys i sis mesos de presó, mentre que Jordi Montull ha estat condemnat a set anys i mig.
La seva filla Gemma ha vist com el pacte amb la Fiscalia no li ha servit per evitar una pena de 4 anys i mig.
— NacióPolítica (@naciopolitica) 15 de gener de 2018
Qui es va veure més beneficiada de l'acord amb la Fiscalia va ser la filla de l'ex-mà dreta de Millet, Gemma Montull.
En l'informe final d'Ulled, l'ex-directora financera del Palau va passar de ser "coautora" de l'espoli a "còmplice", cosa que va tenir una important repercussió en la seva petició de pena: Gemma Montull va passar d'enfrontar-se a 26 anys i mig de presó a només dos més 24 mesos que poden ser substituïts per una multa amb una quota diària de 20 euros, a més d'una altra sanció de deu milions.

Response: El cas Palau ha demostrat que Convergència, Fèlix Millet, Jordi Montull i Emma Montull van cobrar comissions de Ferrovial per l'obtenció de les obres públiques al Palau de la Música. Convergència ha estat condemnada a pagar 6,6 milions d’euros per finançament irregular i tràfic d’influències i el seu extresorer, Daniel Osàcar, haurà d’anar a la presó.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
"I si ens octubrem tots plegats?
És a dir, i si ens amarem de nou d'aquelles actituds de l'1 d'octubre, d'unitat, autoexigència, confiança, respecte, pacifisme i determinació?
Vaja!
Com ho fan tants ciutadans per tots els racons del país".
Són paraules de Jordi Turull, que les va traslladar a través de Twitter fa tot just una setmana.
La reflexió arribava en un context en què els presos observen des de Lledoners, Mas d'Enric i Puig de les Basses com l'independentisme travessa un moment difícil a les portes de la Diada més complexa de l'última dècada i de la sentència del Tribunal Suprem.
Tant les preses -Carme Forcadell i Dolors Bassa- com els presos -Turull, Josep Rull, Jordi Sànchez, Joaquim Forn, Oriol Junqueras, Raül Romeva i Jordi Cuixart- estan pendents de saber en quin moment hauran de viatjar a Madrid per conèixer el veredicte de Manuel Marchena.
Una sentència que marcarà un abans i un després en el procés, i que determinarà quin futur espera als líders independentistes.
Existeix un cert consens en el seu entorn -polític i legal- que el veredicte serà "dur", amb penes que superaran els deu anys, i observen amb prudència l'escenari que s'obrirà a la tardor.
Perquè, un cop més, no serà una tardor qualsevol.
A la inquietud per la sentència s'hi sumen factors interns i externs que marcaran el futur de la legislatura i dels partits que l'integren, a banda de la incertesa sobre què passarà al Congrés dels Diputats amb la investidura de Pedro Sánchez.
Dins i fora de Lledoners existeixen discrepàncies sobre totes aquestes qüestions, plasmades en el primer debat d'investidura: si bé ERC va abstenir-se sense obtenir res a canvi, Junts per Catalunya (JxCat) va votar-hi en contra malgrat que tant Rull com Turull i Sànchez havien defensat en les setmanes prèvies l'abstenció, sempre i quan el líder del PSOE abonés el terreny.
Els presos reivindiquen la capacitat que tenen de fer política i sovint defensen posicions més pragmàtiques que les d'altres dirigents en llibertat
Madrid és un dels epicentres de la desunió estratègica de l'independentisme, però entre els dirigents consultats per NacióDigital es dona per fet que "més d'hora que tard" les discrepàncies poden tornar a aterrar al Parlament, on no s'ha viscut una legislatura precisament senzilla.
La presó segueix sent escenari de reunions de primer nivell, a un ritme menor que en l'anterior etapa, i si hi ha un missatge que surt unívoc de les cel·les és que els encausats tenen tot el dret a fer política.
En aquests termes s'expressava, per exemple, Jordi Sànchez en una entrevista al diari Ara.
"Se'ns ha de discutir, però no s'hi val a desqualificar la nostra opinió política pensant que està condicionada pel fet de ser a la presó", defensava l'expresident de l'Assemblea.
Es trobava en plena polèmica per la qüestió dels indults, una opció que cap dels presos demanarà però que se'ls atribueix des dels sectors més abrandats.
Dinàmiques internes
Aquesta reforma, defensada pels comuns, tindria com a objectiu reformular de rebel·lió per tal que no pugui ser aplicat a fets com els protagonitzats per la cúpula del procés.
Passi el que passi amb la condemna, però, l'influx dels presos continuarà notant-se en les cúpules dels partits.
A ERC, per exemple, el lideratge de Junqueras és indiscutit, i continuarà com a president dels republicans fent tàndem al costat de Marta Rovira com a secretària general.
Al mateix temps, els encausats de JxCat exerceixen de ròtula en la refundació de l'espai nacionalista i malden per posar tothom d'acord en paral·lel al paper que exerceixen Artur Mas des de Barcelona i Carles Puigdemont des de Waterloo.
El paper de l'expresident de la Generalitat, tal com es constata en el llibret Re-unim-nos (La Campana), tornarà a ser rellevant en els propers mesos.
A diferència de l'entesa amb el PSOE que promou Junqueras -partidari de no bloquejar la investidura de Sánchez- i de la via més possibilista -sense línies vermelles, com defensava Jordi Sànchez en campanya electoral- d'alguns dels presos de JxCat, Puigdemont insisteix que caldrà tornar a la "confrontació" amb l'Estat.
I, tenint en compte que considera el diàleg una "fantasia", això xoca amb la visió que es té en sectors de Lledoners.
Mentre Puigdemont aposta obertament per admetre la necessitat d'un conflicte amb l'Estat, Junqueras contemporitza i estén la mà a Sánchez
L'esperit més lliure a la presó de Sant Joan de Vilatorrada és el de Jordi Cuixart, president d'Òmnium, instal·lat en el lema "ho tornarem a fer" i més centrat que mai en estendre la influència del sobiranisme en tots els estrats de la societat.
El seu leitmotiv ha estat plenament adoptat pel president de la Generalitat, Quim Torra, sempre pendent del que passa a Waterloo i a Lledoners.
I això que les visions existents entre determinades cel·les i la de Torra no sempre són coincidents.
Un factor que impactarà en l'estiu -i el principi de tardor- més transcendental en el centre penitenciari.

Response: Els presos polítics segueixen a l’espera de la seva sentència, que podria suposar penes llargues de presó, mentre cada cop se separen més els diferents sectors independentistes. Per una banda, hi ha els partidaris del diàleg i de no desbloquejar la investidura de Pedro Sánchez a Madrid i, per l’altra, aquells que prefereixen un enfrontament directe amb l’Estat.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
A finals de juny coneixíem que la direcció de Catalunya Ràdio havia fitxat Cristina Puig per a conduir la segona hora del Catalunya Vespre, l’espai que aquesta temporada ha estat en mans de Sílvia Cóppulo.
Una bona notícia ja que suposava una cara nova que de ben segur hauria dinamitzat aquesta franja horària en la nostra ràdio pública.
Però, ai las, la setmana passada aquest fitxatge es va truncar per decisió del Consell de Govern de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals (CCMA), presidit per Núria Llorach i en el qual sembla que encara té un pes executiu qui la va precedir, Brauli Duart.
La notícia va passar força desapercebuda excepte per als que seguim els afers interns de la Corpo.
Perquè el cas era calcat al d’ara fa un any, quan Albert Om estava a punt de fitxar per Catalunya Ràdio i finalment ho va fer per RAC1.
En aquell moment el director de Catalunya Ràdio, Saül Gordillo, va escriure una carta al Consell de la CCMA en la qual els feia responsables d’aquesta pèrdua pels “obstacles” i el “desinterès” amb el que havien gestionat el tema.
I el mateix comitè d’empresa va donar suport a Gordillo, acusant el Consell de la CCMA d’afavorir RAC1 per interessos ideològics i partidistes.
Quan el talent intern és només una excusa.
Precisament per evitar que es reproduïssin les crítiques pel bloqueig d’Om d’ara fa un any, aquesta vegada el Consell es va molestar a raonar el seu bloqueig: cal promoure el talent intern.
Usant un argument que pogués desarticular les crítiques procedents del comitè o de les forces polítiques que, com la CUP, defensem que es cuidi i promogui el talent intern més enllà dels fitxatges estrella que acostumen a anar acompanyats de sous estrella.
Breument, perquè s’entengui: promoure el talent intern significa donar espai a qui ja està en plantilla i no haver de fitxar productores externes.
L’argument del talent intern és, tanmateix, oportunista.
En primer lloc, perquè és la primera vegada que aquest esdevé un criteri vàlid per al Consell de la CCMA.
El mateix Consell que fa dues temporades, per exemple, va decidir la contractació de Xavi Freixes com a director de L’Oracle, quan en aquell moment es podria haver donat l’oportunitat al talent intern.
En segon lloc, perquè aquest espai que guanya el talent intern no serveix per a “estalviar” en producció externa: Sílvia Cóppulo continuarà contractada per Catalunya Ràdio fent un programa els caps de setmana.
Per una quantitat bastant superior al que significaria el fitxatge de Puig.
I en tercer lloc, perquè si s’hagués volgut cobrir el Catalunya Vespre amb talent intern hi havia l’opció, per exemple, d’encomanar-ho a Agnès Marquès.
Una figura a l’alça que feia temps que havia traslladat al Consell de la CCMA i la direcció de TV3 que volia canviar d’aires i fer ràdio.
Ningú va atendre aquesta demanda i Marquès ha acabat fitxant per RAC1.
Sembla ser, per tant, que el veritable argument és un altre, i tindria a veure amb l’oposició al fitxatge de Puig per raons ideològiques, per part de qui té massa poder sobre els mitjans públics: Llorach i Duart, lligats al PDECat (o a un sector del PDECat més concretament).
Cal una nova manera de fer en els mitjans públics
El Catalunya Vespre serà assumit per talent intern i molt probablement funcionarà.
Però el que demostra aquest episodi és que en la direcció dels nostres mitjans públics hi ha massa coses que apunten a ingerències polítiques d’un Consell de la CCMA mancat de legitimitat.
Perquè tenen el mandat caducat i perquè la seva presidenta ha estat reprovada pel Parlament precisament per aquesta manera de gestionar.
Els grups parlamentaris ja hem posat fil a l’agulla en la redacció d’una nova llei per a la CCMA que, per exemple, obligui a acordar entre 2/3 del Parlament els noms que han de ser al Consell, amb l’objectiu de trobar perfils més professionals i menys partidistes.
Després debatrem, també, si el Consell ha de mantenir aquesta capacitat executiva sobre qüestions com la contractació, o això ha de recaure en unes respectives direccions de TV3 i Catalunya Ràdio amb més poder de decisió.
I finalment, cal promoure de debò el talent intern, no de forma oportunista.
Si sincerament es creu en aquesta via, caldria començar per derogar les disposicions que, des de les primeres retallades en els mitjans públics amb Duart al capdavant del Consell, impedeixen incorporar gent a la plantilla.
Aquests són alguns dels canvis que calen als nostres mitjans públics per a que la seva orientació sigui professional i plural.

Response: Després d’anunciar el fitxatge de Cristina Puig a Catalunya Ràdio, la CCMA es va tirar enrere amb l’excusa de voler promoure el talent intern. Aquest argument és poc creïble per diferents raons i, probablement, el veritable motiu va ser per temes ideològics, cosa que no hauria d’influir als mitjans de comunicació públics.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
El ministre de Foment, Íñigo de la Serna, ha anunciat aquest dimarts que les obres de soterrament de les vies a l'Hospitalet de Llobregat, una de les reivindicacions històriques de la ciutat, començaran el 2020 i tindran un cost de 608 MEUR.
El projecte preveu cobrir sis quilòmetres de vies de les de les línies R2 i R4 i la construcció del nou intercanviador de La Torrassa que permetrà descongestionar els túnels de Rodalies al subsòl de l'àrea metropolitana de Barcelona i connectar amb les línies 1 i 9 del metro.
Per fer seguiment dels compromisos adquirits, el ministre ha anunciat la creació d'una comissió que comptarà amb la participació de Generalitat, Ajuntament i veïns que es reunirà cada tres mesos.
L'alcaldessa de l'Hospitalet, Núria Marín, ha celebrat l'anunci però s'ha mostrat "escèptica" recordant que el 2008 ja se'n va fer un de similar que mai va tirar endavant.
Com en el cas de Montcada i Reixac i Sant Feliu de Llobregat, el ministre de Foment, després de reunir-se amb l'alcaldessa Núria Marín, s'ha compromès a desencallar el projecte de soterrament de les vies al seu pas per l'Hospitalet de Llobregat, la segona ciutat de Catalunya.
D'aquesta manera es dona resposta a una reivindicació històrica de la ciutat que ja es va anunciar el 2008 però que avui arrenca de nou.
Els plans del ministeri passen per començar les obres el 2020 i finalitzar-les aproximadament cinc anys després.
El ministre de Foment, Íñigo de la Serna, ha destacat que l'actuació anunciada "va molt més enllà" d'un projecte urbanístic de soterrament perquè, a més de la integració de les línies R2 i R4, preveu la construcció de l'intercanviador de La Torrassa que millorarà la integració de la xarxa de Rodalies i metro a la ciutat i que també servirà per millorar la fluïdesa i la flexibilitat del servei de Rodalies al conjunt de l'àrea metropolitana al descongestionar els túnels de la capital catalana.
El ministre de Foment també ha posat en valor que respecte al projecte presentat 10 anys enrere, aquest incorpora el ja previst soterrament de les vies de la R2 i també les de la R4.
Concretament, l'àmbit del soterrament començarà a la sortida de l'estació de Sants i serà comú per les dues línies fins el nou intercanviador.
Posteriorment, s'estendrà fins passada l'estació de Bellvitge, en el cas de la R2, i fins les immediacions de l'estació de l'Hospitalet en el cas de la R4.
Per evitar incompliments del que s'ha anunciat, Íñigo de la Serna ha anunciat que a banda de la comissió de seguiment també es redactarà un conveni amb els terminis i la resta de compromisos per escrit.
"Demanem un vot de confiança perquè tot el que hem anunciat avui ho portarem a terme amb la màxima intensitat possible i el menor termini i amb la voluntat política d'agilitzar tot el que és la tramitació", ha afegit.
Al seu torn, l'alcaldessa de l'Hospitalet, Núria Marín, ha celebrat l'anunci perquè el projecte d'integració de les vies a la ciutat permetrà cosir una ferida que la dividia en dos i, de retruc, millorar el servei de Rodalies.
Això sí, ha deixat clar que tant des del consistori com entre els veïns hi ha "escepticisme" i que estaran vigilants perquè el projecte tiri endavant i en els terminis previstos.
És per això que ha valorat molt positivament que Foment hagi acceptat crear la comissió de seguiment i firmar un conveni que obliga les parts a complir amb allò anunciat.
Un cop presentat el projecte, ara s'obre el procés administratiu previ amb la tramitació de l'estudi informatiu per desenvolupar i aprovar els projectes constructius que permetran executar les obres.
Unes obres d'alta complexitat, ha puntualitzat de la Serna, que obligaran a que totes les administracions implicades col·laborin estreta i lleialment per tirar endavant el projecte.
Obres a l'estació de Bellvitge
De la Serna ha aprofitat la visita a l'Hospitalet per anunciar també l'inici de les obres a l'estació de Bellvitge aquest mes de març amb l'objectiu de tenir-les enllestides en un termini de 6 o 8 mesos.
Unes obres que tindran un cost de 5,2 MEUR.
De forma paral·lela, es tramitarà la licitació per instal·lar l'ascensor que consistori i veins fa anys que reclamen i que podria entrar en funcionament al llarg de l'any vinent.

Response: El ministre de Foment ha afirmat que el 2020 començaran les obres per soterrar les línies R2 i R4 a l'Hospitalet de Llobregat i per construir un nou intercanviador que contribuirà a millorar el servei de Rodalies a l’àrea metropolitana. A més, ha assegurat que s'establirà una comissió de seguiment i un conveni amb els compromisos per escrit.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
El Ministeri de Cultura ha acabat la restauració de les dues figures de l'Arqueta de Sant Martirià recuperades l'any passat.
L'Estat ja les ha entregades al monestir de Sant Esteve de Banyoles, perquè s'integrin a l'arqueta i s'exposin amb el conjunt d'orfebreria gòtica del segle XV.
La restauració de les dues talles, que corresponen a Sant Cristòfol amb el Nen i Santa Anna amb la Verge i el Nen, ha tingut un cost de 4.000 euros.
Els treballs han consistit en retirar la sulfuració i la brutícia acumulada sobre els elements de plata, corregir les llacunes de color i aplicar una capa de protecció.
Amb aquestes, ja són 21 les figures recuperades de l'Arqueta de Sant Martirià, després que la banda d'Èrik el Belga les robés ara fa 39 anys.
El Ministeri de Cultura ha entregat dues noves figures recuperades i restaurades de l'Arqueta de Sant Martirià al monestir de Sant Esteve de Banyoles.
Les figures corresponen a Sant Cristòfol amb el Nen i Santa Anna amb la Verge i el Nen, recuperades el 2018 i de les quals l'Institut de Patrimoni Cultural d'Espanya (IPCE), a petició de la Direcció General de Belles Arts, en va assumir la restauració i el posterior muntatge a l'Arqueta.
La restauració s'ha completat d'ofici als tallers de l'IPCE; els estudis de laboratori corresponents es van portar a terme també d'ofici per part de tècnics especialistes de l'àrea d'investigació de l'IPCE i la restitució dels relleus de l'Arqueta es va fer in situ per una empresa especialitzada en la restauració d'orfebreria a les dependències del Museu Arqueològic Comarcal de Banyoles, amb la finalitat de minimitzar els riscos de manipulació i trasllat del conjunt i garantir l'estabilitat de la peça.
Els estudis de laboratori de les figures s'han fet amb tècniques analítiques no destructives.
Els resultats han confirmat que les peces són autèntiques, per la seva composició i l'encaix dins el conjunt d'orfebreria gòtica espoliat el 1980.
La figura de Santa Anna amb la Verge i el Nen estava en un estat de conservació estable, però amb opacitat i enfosquiment de la superfície metàl·lica per sulfuració de la plata.
La representació de Sant Cristòfol amb el Nen, a més d'aquestes alteracions descrites a la figura de Santa Anna, presentava algunes deformacions a la figura del nen i a les cames del Sant, així com alguns talls i soldadures amb pèrdua de color.
És possible que alguna d'aquestes dues figures fos modificada en alguna de les intervencions de l'Arqueta (documentades als anys 1734 i 1806).
El tractament de restauració s'ha centrat en l'eliminació de la sulfuració dels elements de plata i la brutícia superficial de les encarnacions.
La neteja ha alternat sistemes mecànics i químics.
Les llacunes de color de les carnacions s'han reintegrat amb pigments de vernís amb el propòsit d'incorporar només aquelles faltes que interferien o molestaven en la lectura correcta de les figures.
Per prorrogar l'eficàcia del tractament s'hi ha aplicat una capa de protecció.
Per a la reposició s'han utilitzat elements de plata daurada, o del seu color mateix, que garanteixen la compatibilitat amb els elements originals sense originar danys futurs.
Conservació de l'Arqueta
A més, s'ha aprofitat també la intervenció per fer tasques de manteniment i conservació preventiva a l'Arqueta, netejant-ne àrees puntuals de sulfuració de la plata (sorgides per l'envelliment del vernís protector).
Les celebracions de Sant Martirià, d'altra banda, havien anat provocant alteracions derivades de la inevitable manipulació durant el ritus.
Aquestes alteracions es traduïen en lleugers aixecaments de la xapa de plata del perímetre i a les zones més exposades, que s'han solucionat durant la intervenció in situ a través de la col·locació de nous elements de plata.
L'Arqueta de Sant Martirià és una obra mestra de l'orfebreria gòtica del segle XV d'una gran complexitat iconogràfica realitzada al taller dels Artau.
Està treballada en plata sobre una ànima de fusta de xiprer que representa un temple cristià d'estil gòtic, enriquida amb la presència de relleus de figures de Sants i màrtirs inserits en fornícules.
Aquestes figures també estan fetes en plata amb detalls sobredaurats i policromia a les carnacions.
El 12 de gener de 1908, el prolífic lladre d'obres d'art René Alphonse van der Berghe, més conegut amb el sobrenom d'Èrik el Belga, va robar les 28 figures que adornaven l'Arqueta entrant al Monestir de Sant Esteve de Banyoles.
Amb les dues d'ara, ja s'han recuperat 21 de les figures desaparegudes.
Aquest dissabte es podrà veure l'arqueta durant la missa solemne que es fa a Banyoles amb motiu de la celebració de sant Martirià.
Una cerimònia que s'oficia cada any al monestir de Sant Esteve per la festa major.

Response: El Ministeri de Cultura ha entregat dues figures de l’Arqueta de Sant Martirià al monestir de Sant Esteve de Banyoles, després de trobar-les i restaurar-les a l'Institut de Patrimoni Cultural d'Espanya. Les figures representen Sant Cristòfol amb el Nen i Santa Anna amb la Verge i el Nen, i formen part d’un conjunt d'orfebreria gòtica robat fa 39 anys.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
L’ex-ministre d’Afers Estrangers espanyol José Manuel García-Margallo ha admès que durant el temps que va formar part del gabinet de Mariano Rajoy va tenir discrepàncies amb la vice-presidenta, Soraya Sáenz de Santamaría, i amb el ministre d’Hisenda, Cristóbal Montoro, sobre la ‘visió d’Espanya’ i com encarar la relació amb Catalunya.
En una entrevista a la Cadena Ser, ha dit que ell era partidari d’una reforma del sistema de finançament autonòmic, ‘però el ministre d’Hisenda no creia que calgués de moment’ i ha criticat la judicialització de la política: ‘La via d’aplicar la norma i portar totes les qüestions als tribunals és judicialitzar la vida política i això ens duu a un xoc de trens, a un conflicte, que és allò que cal evitar.’
‘Jo defensava de ser molt ferm en les línies essencials’ –ha dit–, com ara defensar la unitat d’Espanya, però ‘molt flexible en aquelles coses que han produït un auge del separatisme en poc temps’.
A més de la inversió en infrastructures i el respecte a la identitat cultural, ha al·ludit al sistema de finançament autonòmic, que va produir ‘distorsions i discriminacions molt importants i va motivar l'”Espanya ens roba”.
És obvi que això no se satisfà amb préstecs, com s’ha vingut fent’, ha afegit.
També ha deixat clar que hi havia discrepàncies sobre què havia de ser la unitat, la cohesió i la manera de guanyar-se l’afecte dels catalans ‘que s’han sentit molests amb l’actuació del govern espanyol’.
A parer seu, ‘en política cal mantenir sempre els ponts oberts’.
Per Margallo, el sobiranisme català és el principal problema que té Espanya: ‘Avui dia hi ha més separatistes que fa quatre anys i és responsabilitat de tothom.’
Tot i això, després ha matisat que la màxima responsabilitat és de Convergència, que amb la seva estratègia ha passat de poder negociar amb tothom des de CiU a caure en ‘la irrellevància més absoluta’.
De passada, ha avisat que Catalunya, si continua com ara, ‘es troba abocada a caure en mans de l’esquerra, o de l’extrema esquerra, que és el contrari del que convé a una societat industrialitzada’.
Encara més, creu que a Catalunya no li convé que Ada Colau governi a Barcelona i que la CUP dicti la política des del parlament.
Margallo creu que deduir una victòria de les tesis de Montoro i Santamaría –que es mantenen al govern espanyol, mentre que ell n’ha sortit– seria simplificar.
Passava –ha afegit–que al consell de ministres espanyol hi havia opinions diferents, que es manifestaven amb absoluta claredat, i les seves de vegades no coincidien ‘amb la línia majoritària’.
Dos grups en el govern espanyol
També reconeix que al govern espanyol hi havia dos grups: ‘els més liberals, que creuen que el mercat ho arregla tot’, i els que vénen, com ell mateix, de la democràcia cristiana, que creuen que ‘hi ha d’haver unes regles perquè el mercat funcioni’ i mecanismes de compensació.
Margallo està convençut que el grup del qual formava part, i que es reunia de tant en tant, continuarà veient-se, perquè són tots amics.
Fins i tot ha afegit que són ‘probablement els més fidels a Mariano Rajoy’.
Com a membres d’aquest grup ha esmentat els ex-ministres Ana Pastor (avui presidenta del congrés), Miguel Arias Cañete (avui comissari europeu), José Manuel Soria (que va dimitir) i la ministra d’Agricultura, Isabel García Tejerina.
Aquest grup, ha admès, tenia una ‘visió del govern molt diferent que un altre grup que també tenia certs vincles d’amistat i solidaritat interna’.
‘La vice-presidenta és obvi que lidera un grup i que tenia una visió d’Espanya diferent de la meva.’
Ha dit que estava disposat a continuar com a ministre, però ha deixat clar que entenia la seva substitució i que no n’ha demanat cap explicació al president, Mariano Rajoy.
Tot i que no ha volgut vincular-ho explícitament, ha apuntat que ell probablement havia expressat les seves opinions ‘amb excessiva claredat’, fins i tot les seves discrepàncies ‘amb excessiva tossuderia’.

Response: L’exministre d’Afers Estrangers espanyol, José Manuel García-Margallo, ha explicat que no tothom pensa igual dins el PP i que va haver-hi discrepàncies sobre com enfrontar la situació a Catalunya. Segons ell, una reforma del finançament autonòmic a temps podria haver previngut part del conflicte català, que és actualment el principal problema d’Espanya, sobretot si Catalunya acaba controlada per l'esquerra.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
Dues parelles d'amics es posen a prova amb una 'escape room' al barri d'Hostafrancs, on recentment s'ha trobat el cadàver d'un home esquarterat.
Aquest joc de moda dona nom a la nova creació de Joel Joan i Hèctor Claramunt, 'Escape Room', que del 10 de novembre fins al 3 de febrer portaran al Teatre Goya de Barcelona.
"Necessitàvem aire fresc després d''El Crac'.
És un divertimento", ha dit aquest dijous Joel Joan a la presentació de l'obra.
No obstant, ha assegurat que malgrat tractar-se d'una comèdia, "genera suspens", i que el terror que viuen els personatges, interpretats per Oriol Vila, Àgata Roca, Paula Vives i el mateix Joel Joan, els permeten parlar de les "debilitats" dels humans.
El director artístic del Teatre Goya, Josep Maria Pou, ha dit que el text és "trepidant" i que estem davant d'una una història portada "al límit".
Un assassí que ronda pel barri d'Hostafrancs és el "ganxo" de la nova comèdia de Joel Joan, que ha escrit i dirigeix amb Hèctor Claramunt.
Són quatre amics "innocents" que queden al barri per anar a fer una de les activitats que estan més de moda actualment, una 'escape room', és a dir intentar escapar de sales resolent misteris i proves.
Però tan bon punt es tanca la porta de l'habitació, i el compte enrere de 60 minuts –com una 'escape room' real– es posa en marxa, coses estranyes comencen a passar.
"Els personatges pateixen un drama i és el públic qui riu del que pateixen.
Viure el seu drama però no oblidar que estàs servint una comèdia", ha explicat Joel Joan.
I és que assegura que "necessitaven una nova joguina, nous personatges" i crear una cosa "una mica més frívola" que els 24 episodis d''El Crac', la sèrie televisiva que van idear juntament amb Hèctor Claramunt.
Un fenomen portat a escena
"Gairebé no ens podem creure que siguem els primers que fem una obra que està situada en una 'escape room'.
És un escenari ideal, és molt teatral", ha explicat Hèctor Claramunt, que ha dit que tot va néixer perquè van anar a fer una 'escape room' amb en Joel Joan.
Volien personatges molt "identificables", que cada un d'ells tingués alguna cosa per amagar, "com passa al teatre i a la vida".
Són, a més de Joel Joan, Paula Vives, Àgata Roca i Oriol Vila.
Aquests han d'interactuar constantment amb tot tipus d'artefactes, com candaus, i cenyir l'acció als 60 minuts, per això confessen que la funció és "complicada tècnicament".
"Qui no hagi estat mai en una 'escape room' segurament li farà gràcia provar-ho.
Qui hi hagi estat en reconeixerà algunes dinàmiques", han dit els directors d'un fenomen que posa a prova l'instint de supervivència.
De la mateixa manera, han afirmat que Barcelona és la capital europea d'aquest joc, amb més de 100 sales dissenyades amb diferents proves i misteris per resoldre en grup.
"L'obra és un petit trencaclosques, com ho són les 'escape room', ha dit Joan.
El director artístic del Teatre Goya, Josep Maria Pou, ha definit l'espectacle amb dues paraules: enginy i engany.
"Escrites semblen casi bessones.
Té enginy en el sentit d'intel·ligència i engany en el sentit més noble del teatre, fer creure allò que no és", ha dit.
Al parer dels autors, l'obra és "molt localista" i "actual", ja que se situa a Hostafrancs l'any 2018 i les referències a l'actualitat barcelonina són constants.
"Aquest localisme tan bèstia ens universalitza la historia.
El concret és el que creiem que podria funcionar a qualsevol ciutat on hi hagi 'escape room'", ha dit Joan.
Tot amb un to de comèdia la dificultat del qual Joan ha volgut advertir: "per fer riure has de tenir molta veritat", ha reblat.
L'estrena oficial és el 19 de novembre i malgrat al Teatre Goya finalitzaran funcions el 3 de febrer, continuaran fent gira per Catalunya a una trentena de localitats fins el mes de juny de l'any vinent.

Response: Joel Joan i Hèctor Claramunt han decidit crear un nou espectacle per descansar de la sèrie “El Crac”. L’obra es presentarà al Teatre Goya de Barcelona i fa moltes referències a l’actualitat de la ciutat. L’espectacle, que combina la comèdia amb el suspens, tracta sobre quatre amics que van a un escape room i allà els passen coses estranyes.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
La Mostra de Jazz de Tortosa celebra aquest mes de juliol 25 edicions i ho farà tornant a convidar tres dels grans caps de cartell que han passat pel festival en edicions anteriors.
Ara Malikian torna un any després de la primera actuació a la capital ebrenca, amb la segona part de la seva gira mundial del Violí, 'El Corral de les Comèdies'.
També Paquito D'Rivera i el Pepe Rivera Trio, tornaran a dur a Tortosa el millor latin jazz mundial i hi arrencaran la gira commemorativa pels 70 anys recent complerts del músic.
Una dècada després, convertits en el millor grup nord-americà a capella i després d'haver compartit escenari amb estrelles internacionals com Michael Bublé, Coldplay o Phil Collins, entre d'altres, també tornen a Tortosa els Naturally 7.
24 dels 45 grups que s'han presentat a la Mostra de Jazz Jove dels Països Catalans faran actuacions per diferents espais de la ciutat.
Hi haurà una nova edició de les Jornades de Cuina Cajún i una exposició virtual amb tots els cartells dels 25 anys de la Mostra de Jazz de Tortosa.
La Mostra de Jazz de Tortosa es farà aquest any entre el 2 i 7 de juliol.
Ara Malikian actuarà el 2 de juliol i Paquito D'Rivera el 3 de juliol a l'Auditori Felip Pedrell.
Els Naturally 7 ho faran en la penúltima jornada del festival, el 6 de juliol.
Les entrades i abonaments ja estan a la venda a Acadèmic tot i que l'espectacle de Malikian només es pot comprar de forma anticipada a través de la seva web.
A més dels caps de cartell, la Mostra Jazz Tortosa comptarà amb actuacions musicals d'una trentena de grups que han estat seleccionats en la dotzena edició de l'Espai Jazz Jove dels Països Catalans, on s'han presentat una quarantena de grups i solistes.
El certamen vol fomentar la participació de nous solistes o grups de jazz residents i suposa una plataforma per promoure artistes poc coneguts.
Les actuacions es fan en carrers i locals de tota la ciutat.
Els bars i restaurants també ofereixen les Jornades de Cuina Cajún, una elaborada fusió de plats de la cuina tradicional de les Terres de l'Ebre i de la gastronomia Cajún del delta del Mississippí.
L'associació Platigot impulsa aquesta proposta culinària des de fa 15 edicions del festival.
També es marida el jazz amb les tapes en La Música al Mercat de Tortosa, que treu a la plaça Barcelona els venedors del mercat municipal.
Serà l'última nit del festival i es farà coincidir amb la 2a Trobada de Lindy Night organitzada per l'escola Making Dance.
La Música la posarà la Tortosa Big Band amb un repertori especial per l'ocasió.
"Aquesta edició serà una mescla, un recull de la filosofia de tot allò que hem viscut aquests 25 anys i una mica de l'ànima d'anar fent pinzellades d'altres músiques i gpeneres que s'hi poden incorporar, com és el cas d'Ara Malikian", ha explicat Xavi Bertomeu, director de la Mostra de Jazz de Tortosa.
Bertomeu ha considerat que la clau de la consolidació de la Mostra de Jazz de Tortosa, en un territori poc amant d'aquesta música, ha estat la constància i la perseverança que han mantingut per oferir un bri d'aquesta cultura al públic de les Terres de l'Ebre, i que s'ha acabat "fent seu" el festival i fent-lo gran.
El director de la Mostra de Jazz ha destacat que el certamen ocupa un espai a les comarques de Tarragona i l'Ebre encara sense competència directa, excepte altres propostes germanes com el Dixie de Tarragona.
"S'ha tractat de buscar un punt a nivell internacional que li doni un sentit.
Un dels pocs esdeveniments de les Terres de l'Ebre que té artistes de nivell mundial és la Mostra de Jazz, i podem treure pit", ha defensat Bertomeu.
En aquests 25 anys, per la Mostra de Jazz de Tortosa hi ha desfilat artistes de primera línia internacional com Michel Camilo, Yellowjackets, Marcus Miller, Soulbop Band amb Bill Evans i Randy Brecker, Pedro Iturralde, Arturo Sandoval, Tete Montoliu, Chucho Valdés, Mezzoforte, Avisai Cohen, Spyro Gyra, Vicente Amigo o Chick Corea, un dels concerts elegits entre els top 3 dels més de 400 que ha organitzat, pel seu director Xavi Bertomeu.

Response: La 25a Mostra de Jazz de Tortosa, celebrada del 2 al 7 de juliol, comptarà amb les actuacions d’Ara Malikian, Paquito D'Rivera i Naturally 7, així com de trenta grups més seleccionats a la 12a edició de l'Espai Jazz Jove dels Països Catalans. A més, inclourà la 2a Trobada de Lindy Night i les Jornades de Cuina Cajún.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
La Direcció General de Trànsit a Girona ha reprès aquesta setmana els exàmens pràctics del carnet de conduir.
Ho ha fet amb menys alumnes per cada examen per tal d'evitar contactes i minimitzar el risc de contagis.
De fet, els examinadors tan sols accepten "deu alumnes cada dia i això ens fa baixar encara més la ràtio" de persones que opten a examinar-se, ha detallat el president de l'Associació d'Autoescoles de les comarques gironines, Joan Sala.
Sala, a més, ha lamentat que fins aquest dimecres a les dues del migdia "no sabíem ni l'hora ni el lloc de sortida dels exàmens", quan habitualment es comunicava amb 48 hores d'antelació.
El president ha afirmat que entenen la complexitat de la situació però demana una comunicació més "fluïda".
Després de més de tres mesos d'aturada, els examinadors de trànsit a la demarcació de Girona han tornat a avaluar alumnes de les autoescoles.
Aquest dijous s'han fet les proves de circulació a la ciutat de Girona i el dimecres es van fer a Olot.
De fet, els alumnes de la Garrotxa i el Ripollès van ser els primers en tornar-se a examinar de tota la demarcació després de la pandèmia.
Tot i així, el retorn de les proves pràctiques ha aixecat les crítiques de les autoescoles pels retards en les comunicacions amb la prefectura gironina de la Direcció General de Trànsit (DGT).
El president de de l'Associació d'Autoescoles de les comarques gironines, Joan Sala, ha afirmat que fins el dimecres a les dues del migdia no sabien res de les proves pel dijous.
El president creu que "no és lògic" que ni 24 hores abans no sabessin quants alumnes podien examinar-se, a quina hora ni a quin lloc.
Joan Sala, ha recordat que abans de la pandèmia, la prefectura comunicava a les autoescoles aquestes dades amb 48 hores d'antelació.
Sala ha apuntat que "els alumnes estan emprenyats" perquè alguns havien de demanar festa a la feina o organitzar-se per poder anar a l'examen i des de l'autoescola no els podien dir l'hora d'examen.
De tota manera, aquesta situació es repetirà el divendres, ja que aquest dijous al migdia encara no tenien ni l'hora ni el lloc de les proves del dia següent.
Pel president de l'Associació aquests retards es deuen a la falta de personal que hi ha a la prefectura de Trànsit de Girona.
Per això, ha detallat que les autoescoles entenen que la situació és complicada, però tot i així exigeixen una "comunicació més fluïda" amb l'administració.
Aquests retards se sumen al canvi de programari per presentar la documentació dels alumnes que s'examinen.
Durant la pandèmia, des de la DGT han aprofitat per canviar el sistema habitual i centralitzar-ho tot des de Madrid.
Això ha obligat a canviar els programes a les autoescoles i també la prefectura s'ha hagut d'adaptar als canvis.
"Sabem que van molt atabalats i ho entenem però han tingut temps per preparar-se", ha afegit Joan Sala.
Menys alumnes per evitar contagis
Per altra banda, la represa de la part pràctica ha arribat amb canvis per evitar contagis entre alumnes i examinadors.
D'aquesta manera, cada examinador només avaluarà deu alumnes per dia.
A més, a la demarcació de Girona hi ha un dèficit d'examinadors, fet que genera retards i cues a l'hora de treure's el carnet.
Ara, caldrà sumar-hi la reducció de ràtios d'alumnes per cada examinador, fet que provocarà més retards.
Per Joan Sala, "l'única cosa" positiva que ha portat la represa dels exàmens és que durant l'agost se seguiran fent proves pràctiques.
Això farà reduir les llistes d'espera actuals.
Tot i així, el president de l'Associació d'Autoescoles de les comarques gironines creu que també s'ha de tenir en compte que durant l'agost "les examinadors també hauran de fer vacances" i, per tant, hi haurà menys personal disponible i menys alumnes que podran optar a treure's el permís de conducció.

Response: Després d’una llarga aturada per la pandèmia, la Direcció General de Trànsit de Girona ha tornat a començar els exàmens pràctics del carnet de conduir amb algunes mesures de seguretat. Tanmateix, els alumnes i les autoescoles han criticat els problemes de comunicació amb la prefectura, causats per la manca de personal, i els derivats del canvi de sistema de la DGT.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
L’Ajuntament de Castelló ha aprovat una declaració institucional en el ple ordinari del mes d’abril, celebrat el dijous, per tal de posar fi a qualsevol tipus de violència a l’esport.
Aquesta moció proposada pels grups Socialista, Compromís, Popular i Ciudadanos pretén acabar amb les conductes de violència que es van repetint en diferents instal·lacions esportives de tot l’estat i “especialment en el futbol professional i el futbol base”, segons manifesta l’acord.
D’aquesta manera, l’Ajuntament de Castelló “rebutja de forma contundent la violència en l’esport, molt especialment en el futbol base”, i es declara Ciutat en Defensa de l’Esport Lliure de Violència, després que al 2017 s’hagen incrementat de forma notable les discriminacions a diferents camps de futbol de les comarques de Castelló.
L’objectiu és acabar amb els insults a àrbitres, entrenadors, jugadors i aficionats que, en molts dels casos, comporten conductes d’apologia a l’odi per actituds xenòfobes, homòfobes i masclistes.
Per aquests motius, la declaració institucional insta als clubs esportius a “col·laborar de forma decidida i valenta per aconseguir implantar els valors de respecte, civisme i foment de conductes igualitàries”, i al col·lectiu arbitral a “notificar a l’Ajuntament còpies de les actes en què hi haja incidències o insults de cara a prendre les mesures oportunes”.
Així, el regidor d’Esports, Enric Porcar, ha apuntat que “aquesta moció naix del ferm compromís amb el col·lectiu arbitral perquè des de les institucions no podem mirar cap a un altre lloc davant la violència a l’esport.
Cap tipus de violència ha de tindre cabuda a la nostra ciutat, i molt menys a l’esport, perquè l’esport és lleure, salut i valors, però també és una eina educativa”.
Rebuig dels fets de la processó de Divendres Sant
Pel que fa a les declaracions durant la processó de Setmana Santa per part del capatàs del pas processional de Santa Maria Magdalena, l’Ajuntament ha aprovat també una declaració institucional per rebutjar de forma contundent les exaltacions de sublevació militar, de la Guerra Civil i de la repressió de la Dictadura i convidar al Bisbat de la diòcesi de Sogorb-Castelló a què siguen part activa del compliment de la llei vigent 52/2007, que ordena que “les administracions públiques prendran les mesures oportunes per a la retirada d’escuts, insígnies, plaques i altres objectes o mencions commemoratives d’exaltació, personal o col·lectiva, de la sublevació militar, de la Guerra Civil i de la repressió de la dictadura.
Entre aquestes mesures podrà incloure’s la retirada de subvencions o ajudes públiques”.
Declaració contra la desigualtat salarial
D’altra banda, al plenari també s’ha aprovat una declaració institucional contra la desigualtat salarial de les dones i instar a la Inspecció de Treball i Seguretat Social (ITSS) a combatre amb major fermesa la desigualtat salarial que aquestes pateixen.
Al respecte, la vicealcaldessa i regidora d’Igualtat, Ali Brancal, ha apuntat que “quan parlem de bretxa salarial parlem d’un problema que va molt més enllà de pràctiques merament denunciables per il·legals, el problema de la discriminació salarial també té a veure amb els complements salarials, els horaris, les funcions o la possibilitat de fer hores extres”.
“La desigualtat salarial no pot atribuir-se només a una mala pràctica d’unes quantes empreses.
Està relacionada amb factors tan diversos com la segregació laboral, les limitacions de promoció, el sostre de cristall, les responsabilitats i cures de familiars, o les renúncies voluntàries a majors retribucions o responsabilitats per part de moltes dones”, ha manifestat Brancal.
La vicealcaldessa també ha anunciat que “des de la Regidoria d’Igualtat farem un estudi sobre feminització de la pobresa, amb els resultats del qual podrem definir quines són les àrees d’actuació sobre les que, com Ajuntament, volem i podem incidir”.
Per últim, també s’ha aprovat una moció per a la promoció del comerç de proximitat a través dels escolars impulsant unitats didàctiques per al professorat, creant un espai a la pàgina web municipal amb tota la informació i creant una guia i visites guiades per fomentar els productes locals.

Response: L’Ajuntament de Castelló ha aprovat diverses declaracions institucionals per lluitar contra la violència i les conductes xenòfobes, homòfobes i masclistes a l’esport, rebutjar les exaltacions de sublevació militar, de la Guerra Civil i de la repressió de la Dictadura, combatre la desigualtat salarial de les dones i promoure el comerç de proximitat des de les escoles.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
L’assassinat selectiu del general iranià Qasem Soleimani divendres a Bagadad per part dels Estats Units ja té una resposta oficial: la cambra de representants del parlament iraquià ha aprovat una moció que exigeix l’expulsió de les forces militars nord-americanes, segons que ha informat l’agència de notícies iraquiana NINA.
Concretament, exigeix al govern que anul·li l’acord de col·laboració amb la coalició internacional contra l’Estat Islàmic i que faci les gestions perquè s’acabi la presència de forces estrangeres en territori iraquià.
La moció inclou la signatura de 170 diputats xiïtes i implica posar fi a l’acord amb la Coalició Internacional per a combatre l’organització gihadista, amb l’argument que ha estat derrotada a l’Irac i que, per tant, la presència de tropes estrangeres ja no és necessària.
A més, obliga el govern a comprometre’s a fer públic qualsevol acord que aconsegueixi més endavant per sol·licitar assessors i formadors militars estrangers i subratlla que ha de fer-se públic el nombre del contingent que entri al país.
Així doncs, insta el govern a ‘posar fi a totes les activitats de qualsevol força estrangera a la seva terra i evitar que l’espai aeri es faci servir amb qualsevol finalitat’ relacionada.
En tercer lloc, demana a l’executiu de presentar una denúncia contra els Estats Units al Consell de Seguretat de l’ONU per la ‘perillosa violació de la sobirania i la seguretat de l’Irac’.
El mateix parlament iraquià va anunciar que la moció seria de compliment obligatori quan fos aprovada a la cambra.
‘No necessita l’aprovació del president de la república i serà efectiva a partir de la data de la votació’, informa NINA.
Els partits xiïtes han negociat la proposta que demana l’expulsió de les forces militars nord-americanes en resposta de l’assassinat selectiu del general iranià, en un atac d’uns drons nord-americans sobre un aeroport de Bagdad.
Tant Soleimani com el número dos de les milícies xiïtes iraquianes de les Forces de Mobilització Popular, Abu Mahdi al-Muhandis, van morir amb vuit persones més per l’atac d’un avió no tripulat MQ-9 Reaper de l’exèrcit nord-americà, en una escalada de tensió sense precedents aquests últims quaranta anys entre els Estats Units i la república islàmica.
La coalició internacional contra l’Estat Islàmic, l’Operació Resolució Inherent, ha anunciat avui la suspensió indefinida de les operacions contra el grup gihadista i de formació de forces iraquianes atesa la inestabilitat al país.
‘Els atacs reiterats amb coets dels dos darrers mesos obra de Kataeb Hezbollah han causat la mort de personal de les forces de seguretat iraquianes i d’un civil nord-americà’, explica la coalició en un comunicat.
Consegüentment, ‘ara estem completament concentrats en la protecció de les bases iraquianes que acullen les tropes de la coalició’.
‘Això ha limitat la nostra capacitat de desenvolupar la formació i donar suport a les seves operacions contra l’Estat Islàmic i, per tant, hem aturat aquestes activitats, una decisió que serà sotmesa a revisions contínues’, apunta l’OIR.
‘La nostra prioritat és protegir tot el personal de la coalició implicat en la derrota d’Estat Islàmic’, subratlla el comunicat, que manifesta la voluntat de continuar col·laborant amb el govern i el poble de l’Irac.
La mort de Soleimani ha causat una escalada de tensió.
A més, els Estats Units ha bombardat Kataeb Hezbollah, milícia enquadrada en les Forces de Mobilització Popular, avantguarda de l’ofensiva contra Estat Islàmic.
A l’Iran, milers de persones han començat la processó de comiat de les restes mortals del general Soleimani, mà dreta del líder suprem, Ali Khamenei en la política exterior.
La ciutat d’Ahwaz és la primera destinació de les restes del militar, que seran traslladades per diverses ciutats fins a l’enterrament final a la seva localitat natal de Kerman dimarts vinent, informa l’agència de notícies iraniana Tasnim.
La gran cerimònia serà avui a la nit a la capital, Teheran, i gaudirà de la presència tant de Khamenei com del president Hassan Rouhani, que han promès ‘venjança’ en represàlia per la mort del militar.

Response: El parlament iraquià ha decidit expulsar les tropes nord-americanes del seu territori, després que aquestes posessin en perill la seguretat nacional llançant un atac amb drons sobre un aeroport de Bagdad, per assassinar el general iranià Qasem Soleimani. Així mateix, la coalició internacional contra l’Estat Islàmic ha anunciat que ja no realitzarà més operacions contra el grup gihadista.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
Molts usuaris i personalitats properes als partits consideren que Twitter és una bombolla, un univers aliè al pols del carrer, del qual no es poden extrapolar resultats fiables.
Aquesta metàfora, la de la bombolla, reapareix cada cert temps, quan els partits es veuen atacats per missatges a les xarxes, crítics amb els seus moviments polítics.
‘Twitter és una bombolla, no en feu cas.’
És aleshores quan activen la maquinària mediàtica i desacrediten aquesta xarxa social per desfer la pressió ambiental.
Però què vota Twitter?
Quins partits tenen més representació en aquesta xarxa social?
Anem a pams.
És veritat que Twitter no és representatiu de la realitat, com tampoc no ho són Facebook ni Instagram.
Ho demostren diverses preguntes de la segona onada del Baròmetre d’Opinió Política del CEO.
Per exemple, entre tots els usuaris de Twitter que s’informen de política, un 65% vol que Catalunya sigui independent, però en el conjunt de la societat, el suport es queda al 44%.
I quan demana sobre la participació del 21-D, un 87% dels qui s’informen per Twitter va votar-hi, però la participació real es va quedar set punts per sota.
De fet, si observem quins són els partits més votats a l’univers Twitter, comprovarem una vegada més que la xarxa no és representativa de la societat.
Si el CEO calcula que un 27% dels catalans votaria ERC en unes pròximes eleccions, la xifra es dispara si se cenyeix a Twitter.
El 36% dels usuaris d’aquesta xarxa votarien ERC.
Qui ‘més bé’ viu a Twitter és la CUP.
Tot i que obtindria un 5% dels vots en unes eleccions, a Twitter gairebé triplica la influència, arribant fins al 13% dels suports.
Junts per Catalunya passa del 9% al 12% i els comuns del 9% a l’11%.
Segons aquestes mateixes dades, els partits que més ‘pateixen’ la bombolla de Twitter són els unionistes.
Per exemple, si el PSC rebria el 16% dels suports en unes eleccions, a Twitter només el votaria el 8% dels usuaris.
Ciutadans, per la seva banda, cauria del 4% al 3%.
Que la xarxa és més sobiranista que no pas unionista es fa palès en la pregunta que ens mostra quins partits tenen un electorat amb més presència a Twitter.
Aquí guanya la CUP: un 53,7% dels seus votants fa servir aquesta xarxa.
La segueixen JxCat (37,8%), ERC (37,6%) i els comuns (25,2%).
Els unionistes cauen per sota el 20%: PSC (17,5%), Ciutadans (17,1%) i PP (11,1%).
També trobem que els usuaris tenen el seu vot més decidit, hi ha menys indecisos i, a més, tenen més intenció de participar en les eleccions que no pas els que no formen part d’aquesta xarxa.
Els catalans que s’informen de política per mitjà de Twitter tenen un perfil peculiar dins el conjunt de la societat, però no hi tenen gaire pes, només són el 15,3%.
Destaquen, en gran part, per l’edat i per l’interès en la política.
Hi ha més joves que s’informen de política per Twitter que no pas gent d’edat més avançada.
Concretament, un 27% dels joves entre divuit i vint-i-quatre anys, per un 4,6% dels més grans de seixanta-cinc anys.
En conjunt, si menys d’un 20% de la població té menys de 34 anys, a Twitter són un terç dels usuaris.
En canvi, els més grans fan servir els diaris com a font d’informació.
A la vegada, un 81% dels usuaris estan molt o bastant interessats en la política.
En canvi, en el conjunt de la societat, aquest interès només el manifesta un 54% de la població.
Aquest percentatge explica, en bona part, que l’independentisme sigui tan alt en aquesta xarxa social.
Un 68% dels independentistes té molt o bastant interès en la política, per sobre del 42% dels qui no volen un estat independent.
Els votants de la CUP també estan sobrepresentats en aquestes dues variables i, per tant, amb més presència a Twitter.
Més de la meitat dels votants de la CUP s’informa per aquesta xarxa, un 87% té molt o bastant interès en la política, i la formació duplica el seu percentatge de vot entre les franges d’edat més joves.
Els votants d’ERC (69%) i JxCat (76%) també estan més interessats en la política que no pas el conjunt de la població i també tenen un percentatge més alt que no pas en el total de la societat.

Response: Les xarxes socials com Twitter no representen el total de la població i no es poden fer servir per generalitzar. Alguns sectors de població amb ideologies concretes fan servir les xarxes socials més que altres. Per exemple, mentre més de la meitat dels votants de la CUP fa servir Twitter, només un 11 % dels votants del PP ho fa.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
El primer secretari del PSC, Miquel Iceta, i el president del grup parlamentari de Catalunya Sí que es Pot, Lluís Rabell, s'han concentrat aquest divendres, juntament amb alcaldes del Baix Llobregat d'ambdues formacions, davant els Serveis Territorials del Departament d'Ensenyament a Sant Feliu de Llobregat per denunciar el tancament de 14 línies de P3 a la comarca.
Tots dos han criticat que el Govern hagi pres aquesta decisió desobeint la resolució aprovada per majoria al Parlament el passat 5 d'abril per evitar el tancament de noves línies de P3 i que ara en vulgui suprimir 53 al conjunt del país.
En aquest sentit, Rabell ha assegurat que "seria trist que en un moment on es parla tant de desobediència l'única que es practiqués fos la de les resolucions del Parlament".
Al seu torn, Iceta ha destacat que en un context de crisi econòmica com l'actual "no ens podem permetre baixar la guàrdia" afeblint l'educació pública.
També han criticat que el Govern hagi pres aquesta decisió "sense diàleg amb els ajuntaments".
A l'acte de protesta d'aquest divendres davant la seu dels Serveis Territorials d'Ensenyament al Baix Llobregat hi ha assistit una nodrida representació d'alcaldes socialistes i d'ICV-EUiA.
Entre ells hi havia l'alcaldessa de Castelldefels, Candela López, l'alcalde del Prat, Lluís Tejedor o el de Sant Feliu, Jordi San José, per part ecosocialista, i les alcaldesses de Gavà i Sant Boi, Raquel Sànchez i Lluïsa Moret, o l'alcalde de Sant Just, Josep Perpinyà, entre d'altres representants municipals.
Tots ells han denunciat que el Govern hagi decidit el tancament de 14 grups de P3 a la comarca sense un diàleg previ amb els alcaldes del territori i, el que consideren més greu, desobeint la resolució del Parlament aprovada al Parlament a petició dels dos grups parlamentaris.
Sobre la unilateralitat amb que el Govern ha aplicat la mesura, el primer secretari del PSC, Miquel Iceta, ha destacat que "no es pot governar Catalunya en terrenys tant sensibles com el de l'educació i la sanitat sense un diàleg previ amb el ajuntaments" que són els que "estan al peu del canó" i els que coneixen millor les necessitats del territori.
En el mateix sentit, l'alcaldessa de Sant Boi, Lluïsa Moret, ha reivindicat que "els ajuntaments hem de decidir i treballar conjuntament amb el Departament l'oferta educativa i no només rebre comunicacions i decisions ja fetes".
Pel que fa a l'incompliment de la resolució del Parlament, tant Rabell com Iceta han qualificat d'incomprensible que en un moment com l'actual on es parla tant de desobediència, l'única que es practiqués fos contra les resolucions del Parlament, com ha denunciat el portaveu del grup parlamentari de Catalunya Sí que es Pot.
Al seu torn, Iceta ha qualificat de molt greu que "un acord majoritari del Parlament de Catalunya sobre un tema tant sensible com el servei públic d'educació no es compleixi".
L'alcaldessa de Castelldefels, Candela López, desprès de lamentar que al seu municipi es tancarà una línia de P3, ha assegurat que "el Govern no només li està donant l'esquena" a la resolució aprovada al Parlament "sinó també al territori, que ha aprovat en molts ajuntaments resolucions per unanimitat en contra del tancament de línies de P3 al nostre territori".
L'alcaldessa de Sant Boi també ha afegit que els alcaldes volen "un nou model de planificació educativa i no que l'única solució que trobi un govern sigui la d'anar tancant línies".
"Volem una educació de qualitat i per això continuarem lluitant per a que el Govern a no tanqui cap línia de P3 a la comarca i treballi per baixar les ràtios i no retallar plantilles", ha reblat.
Per últim, Iceta i Rabell han assegurat que continuaran lluitant per la defensa de l'escola pública i per evitar el tancament de línies de P3 i que la setmana vinent tornaran a posar la qüestió sobre la taula al ple del Parlament.

Response: Miquel Iceta, Lluís Rabell i un grup d’alcaldes del Baix Llobregat han assistit a un acte de protesta a Sant Feliu de Llobregat contra la decisió del govern de tancar 14 línies de P3 a la comarca, sense consultar amb els respectius ajuntaments i incomplint la resolució del Parlament de no tancar més línies de P3.