Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
George Weah (Clara Town, 1966) va jurar dilluns el càrrec com a nou president de Libèria.
L’ex-futbolista ha arribat a la presidència a la segona oportunitat, després d’haver perdut les eleccions del 2005 contra la presidenta sortint i Nobel de la Pau, Ellen Johnson-Sirleaf, reelegida el 2011 per a un segon mandat.
El traspàs pacífic del poder es va fer a l’estadi Samuel Doe davant una multitud de 35.000 persones.
‘He passat molts anys de la meva vida en estadis, però el d’avui és un sentiment com cap altre’, va dir el nou president.
De la gespa europea a l’arena política.
Weah va guanyar les eleccions amb el 61% dels vots, una majoria que li permetrà de governar durant els pròxims sis anys.
En el seu discurs, va prometre que començaria una nova etapa a Libèria basada en la pau i la unitat del país i la fi de la corrupció dels càrrecs públics.
També s’ha compromès a tenir en compte totes les regions i ha reivindicat la necessitat de respectar totes les identitats religioses, ètniques i polítiques.
Vegeu algunes de les imatges del seu nomenament, recollides per la cadena Al-Jazira.
Nascut a Clara Town, un dels suburbis més pobres de Monròvia, Weah va impregnar-se d’un esperit de superació que li va permetre de triomfar en el món del futbol.
És un dels millors futbolistes africans de la història.
De fet, és l’únic jugador africà que ha guanyat la Pilota d’Or (1995), a més del Fifa World Player el mateix any.
Durant dues dècades, va explotar la seva velocitat i l’olfacte golejador en grans equips com el Mònegue, el PSG, el Milan, el Chelsea, l’Olympique de Marsella i el Manchester City, entre més clubs.
Weah era un jugador extremadament ràpid.
Una cerca ràpida a YouTube permet de recuperar alguns dels seus millors gols.
Velocitat, potència i definició.
Una exhibició de qualitats físiques i tècniques.
Durant la guerra, Weah va mantenir viva la selecció nacional de Libèria.
Va escollir els jugadors que eren al país i els qui competien a l’estranger, els va entrenar a Ghana i va arribar a classificar l’equip per a la Copa d’Àfrica.
Va patrocinar la selecció i va quedar-se a un pas de disputar el Mundial del 2002.
A més de la carrera futbolística i de l’activisme polític, Weah ha estat vinculat a accions humanitàries.
Va ser ambaixador d’Unicef el 1994 i s’ha implicat en campanyes d’alfabetització, de vacunació, de prevenció de la sida, de promoció de les escoles de formació professional i de lluita contra els nens soldat.
A més, ha desenvolupat diversos projectes al seu país.
La tossuderia, clau per a arribar a la presidència
Bona part de la carrera futbolística a Europa va coincidir amb les dues guerres civils que van assolar Libèria, entre el 1989 i el 1994 i entre el 1999 i el 2003.
Weah va penjar les botes precisament l’agost del 2003, i el 2005 ja optava a la presidència.
Va fundar el Congrés per al Canvi Democràtic, el partit que li va permetre de ser candidat i que defensava les classes populars més desafavorides.
La popularitat va ajudar-lo a guanyar la primera volta, però la seva rival –la presidenta sortint, Ellen Johnson-Sirleaf– va imposar-se a la segona volta.
Weah no va reconèixer el resultat i va acusar-la de frau electoral, però els observadors internacionals van donar suport a les garanties de les eleccions.
Finalment, va abaixar veles i va reconèixer la derrota.
El nou govern va establir que calia tenir estudis universitaris per a accedir a la presidència.
De manera que Weah va anar-se’n a viure als Estats Units, i va estudiar administració d’empreses i criminologia a la Universitat de Devry, a Florida, on va graduar-se quatre anys més tard.
Va tornar a Libèria i el 2011 va presentar-se com a candidat a la vice-presidència, però novament va perdre.
La tossuderia de Weah el va dur a presentar-se a les eleccions del senat l’any 2014, i va obtenir un lloc a la cambra pel comtat de Montserrado amb el 78% dels vots.
La seva presència al senat va proporcionar-li visibilitat pública i experiència política per a començar a preparar el terreny de cara a les presidencials del 2017, on ha acabat derrotant la presidenta Johnson-Sirleaf.
Els objectius immediats?
Consolidar la reconciliació del país, donar un impuls al sistema sanitari –Libèria va ser un dels països més afectats per l’epidèmia de l’Ebola–, aconseguir el creixement econòmic i redistribuir la riquesa.
Sis anys perquè Weah gestioni l’èxit electoral i el rèdit per a contribuir a desenvolupar un dels països més pobres del món.

Response: L’exfutbolista George Weah serà el president de Libèria durant els sis anys vinents. Weah, que ja és el tercer cop que optava a la presidència, s'ha esforçat molt per impulsar la seva carrera política. Entre altres coses, el nou president ha promès millorar el sistema sanitari i lluitar per la pau i la unitat del país i contra la corrupció.


Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
L'expedient de regulació d'ocupació (ERO) temporal a Torrot-Gas Gas afectarà 128 treballadors (el 100% de la plantilla) i la companyia vol començar a aplicar-lo a partir de l'1 de juliol.
Tindrà una durada de sis mesos, durant els quals els treballadors aniran a l'atur en funció de les necessitats de producció.
El comitè i els representants sindicals critiquen que la direcció s'ha tancat en banda i "no vol compensar res" i temen que l'expedient desemboqui en un "tancament encobert".
La secretària general de la FICA-UGT a Girona, Isabel Martínez, concreta que el fabricant de motos pateix "problemes greus de tresoreria", perquè acumula 41 MEUR de pèrdues en tres anys, i reclama al fons d'inversió que hi ha al darrere que "posi diners per garantir la continuïtat" de Torrot-Gas Gas.
La direcció de Torrot-Gas Gas, que fabrica motos elèctriques i de competició, ha comunicat aquest dijous al comitè els detalls de l'ERO temporal que afectarà el 100% de la plantilla.
La companyia preveu començar a aplicar-lo a partir de l'1 de juliol i avui mateix, de fet, ja s'ha obert el període de negociació (perquè la llei marca que, en aquests casos, ha de ser de quinze dies).
L'expedient tindrà una durada de mig any, durant el qual la plantilla aniria a l'atur.
"Anirien regulant i desregulant la gent en funció de les necessitats de producció; però el gran problema és que no es preveuen fer més motos i tampoc hi ha diners per comprar la matèria primera", explica la secretària general de la FICA-UGT.
En total, l'ERO afectarà 128 treballadors.
D'aquests, 95 treballen a la fàbrica que Torrot-Gas Gas té a Salt (62 a la secció de motos de competició que es venen sota el segell de Gas Gas i els 33 restants, fabricant motos elèctriques per a Torrot).
N'hi ha onze més que treballen a Vilablareix (on la companyia produeix un velocípede) i els restants es reparteixen entre les oficines de Mataró, Madrid i Cadis (on Torrot-Gas Gas construeix una fàbrica).
Isabel Martínez concreta que, ja d'entrada, l'empresa no s'ha obert a compensar res.
"Estem molt decebuts", explica la secretària de la UGT.
Entre d'altres, el comitè ha demanat a Torrot-Gas Gas que els complementi l'atur durant el temps que no treballin, les vacances o no perdre les pagues extra.
"I allò que és més important: si en el cas hipotètic que s'anés a concurs de creditors o la companyia acabés tancant, si s'acabaria reposant aquest temps d'atur", diu Martínez.
La resposta per part de Torrot-Gas Gas, però, ha estat una negativa rotunda.
"Ens han dit a tot que no, i la situació pinta malament", admet la representant sindical de la UGT.
Demà, les dues parts tenen una nova reunió al matí per continuar negociant l'ERO.
Un "tancament encobert"
El comitè i els sindicats temen que l'ERO temporal acabi desembocant en un "tancament encobert".
I per això, demanen a Black Toro Capital, el fons d'inversió que hi ha al darrere de Torrot-Gas Gas, que aboqui més diners.
"Si realment es creuen el projecte, que hi apostin", subratlla Martínez.
Des de la direcció, se'ls ha dit que durant aquests sis mesos confien poder trobar un nou inversor.
Però els treballadors en recelen.
Diuen que a la fàbrica de Salt la producció ja es troba "sota mínims" i que, de fet, ja hi ha treballadors que han optat per buscar altres feines veient la situació que travessa el fabricant de motos.
"No hi ha diners ni tresoreria"
La secretària general de la FICA-UGT explica que Torrot-Gas Gas pateix "problemes greus de tresoreria".
"Estem parlant que l'empresa potser pot garantir la propera nòmina i poc més; és un autèntic drama, perquè estem parlant del futur i del pa de moltes famílies", subratlla Isabel Martínez.
De fet, la secretària general de la UGT explica que, segons apareixia a la documentació de l'ERO d'extinció que l'empresa va presentar aquesta primavera –i que no va acabar aplicant- el fabricant de motos "acumula 41 MEUR de pèrdues en tres anys".
"Això és una sagnia, i aquesta quantitat va incrementant-se", diu la portaveu sindical.
Durant el darrer exercici, a més, Torrot-Gas Gas també va patir una davallada de vendes de més del 50% (passant dels 39,3 MEUR de facturació del 2017 als 22 de l'any passat).
El comitè i els sindicats ja alerten, però, que la plantilla no es quedarà de braços creuats.
"En funció del què ens diguin demà, farem una assemblea i respondrem amb contundència; però no ens quedarem aturats esperant que juguin amb el nostre futur", conclou Isabel Martínez.

Response: El fabricant de motos Torrot-Gas Gas aplicarà un ERO temporal que afectarà els seus 128 treballadors. L’expedient tindrà una durada de sis mesos i s’anirà regulant i desregulant els treballadors depenent de les necessitats de producció. Segons la FICA-UGT, l’empresa no està oberta a donar compensacions i està travessant problemes econòmics greus que podrien desembocar en el seu tancament total.


Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
El president de la Generalitat, Quim Torra, ha assegurat que l'executiu estira "tots els fils possibles" per si Espanya dona alguna resposta que no sigui "no" al dret a l'autodeterminació.
Així s'ha expressat el cap del Govern en una roda de premsa conjunta amb el lehendakari, Iñigo Urkullu, aquest dimecres a la tarda des del Palau d'Ajuria Enea, posterior a la reunió que han mantingut durant poc més d'una hora.
Torra, però, ha lamentat que es constati que totes les respostes dels governs espanyols de Mariano Rajoy (PP) i l'actual de Pedro Sánchez (PSOE) siguin negatives.
El president, a més, ha convidat Urkullu a una nova trobada al Palau de la Generalitat, i també ha instat el lehendakari a visitar els "presos polítics" i els "exiliats".
En la seva intervenció inicial, Urkullu ha explicat que ha traslladat a Torra la "necessitat" d'aprofitar la nova situació a la cambra baixa espanyola, amb el PSOE al govern, per trobar una "solució política".
Preguntat per fins a quin punt confia en aquesta via, Torra ha respost que "fins on la majoria del Congrés vulgui arribar".
El president de la Generalitat ha asseverat que de moment tots els executius espanyols han tingut la mateixa resposta.
Així mateix, ha lamentat que per ara l'única rèplica de l'Estat siguin els 214 anys de presó que demana la Fiscalia per als presos independentistes.
Torra ha subratllat la "importància" de conèixer de primera mà el moment polític que viu Euskadi: "Ens ajuda a entendre el pols polític del País Basc, i escoltar les palpitacions del poble ha estat un honor", ha opinat.
Finalment, el president del Govern ha conclòs que ha anat a Euskadi a mostrar la "fraternitat i la solidaritat" entre els pobles basc i català.
Pintada d'Arran a l'habitatge de Llarena
D'altra banda, Torra ha assegurat que és "radicalment democràtic i antiviolent", com a reacció a la pintada de groc que ha fet Arran al portal d'un habitatge on hi viuria el jutge del Suprem Pablo Llarena, a Sant Cugat del Vallès.
El president ha assegurat que desconeixia la notícia a causa del seu viatge i les reunions a Euskadi.
Urkullu insta Torra a aprofitar les majories del Congrés per afavorir la "distensió" entre la Generalitat i la Moncloa
El lehendakari expressa la seva solidaritat amb els presos independentistes catalans i diu que la presó provisional no té "cap sentit" des del punt de vista "humanitari i polític"
El lehendakari, Iñigo Urkullu, ha instat el president del Govern, Quim Torra, a aprofitar les majories del Congrés que han fet possible la presidència de Pedro Sánchez (PSOE) per afavorir la "distensió" entre la Generalitat i la Moncloa.
Així s'ha expressat el president d'Euskadi durant la roda de premsa conjunta amb Torra, aquest dimecres a la tarda des del Palau d'Ajuria Enea, posterior a la reunió que han mantingut durant poc més d'una hora.
Així mateix, el lehendakari ha expressat la seva solidaritat amb els presos independentistes catalans i ha afegit que la presó provisional no té "cap sentit" des del punt de vista "humanitari i polític".
--
Urkullu ha demanat l'alliberament dels presos, i ha constatat la "preocupació" per com es va aplicar l'article 155 a Catalunya.
El lehendakari ha manifestat que Catalunya i el País Basc són dues "nacions singulars" i que el 155 ha "menyscabat" i "posat en risc" l'autogovern de la Generalitat.
El president basc també ha insistit en fer efectiu el diàleg polític i institucional per part dels governs català i espanyol, ja que és una via a la qual tots dos apel·len.
Sobre els presos, Urkullu ha recordat que ja va visitar el president d'ERC, Oriol Junqueras, al centre penitenciari de Lledoners a l'agost, i ha assegurat que no té "cap problema" a visitar qualsevol dels presos quan així se li ho sol·liciti.
El lehendakari ha conclòs que, a la reunió prèvia a la compareixença, s'ha "recuperat" la relació amb la Generalitat sobre àmbits d'interès comú, donant així per tancades les discrepàncies entre els dos executius dels darrers mesos.

Response: El president de la Generalitat, Quim Torra, s’ha reunit al Palau d'Ajuria Enea amb Iñigo Urkullu. Entre altres coses, el lehendakari ha recomanat a Torra aprofitar el nou panorama polític i la investidura de Sánchez per millorar les relacions entre la Generalitat i la Moncloa. A més, s’ha solidaritzat amb els presos polítics catalans i ha demanat el seu alliberament.


Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
El Ple del Parlament ha aprovat durant el ple d'aquest dimecres la proposició de llei d'ordenació del mapa comarcal de Catalunya i de supressió del Consell Comarcal del Barcelonès.
La llei s'ha aprovat amb els 125 vots a favor de tots els grups parlamentaris menys la CUP-CC, que s'ha abstingut.
Aquesta llei regula la supressió del Consell i estableix una comissió mixta amb representants de la Generalitat, del Consell Comarcal i de l'Àrea Metropolitana de Barcelona per fer una proposta de distribució de competències que depenien d'aquest òrgan.
La proposició, que respon a una moció aprovada al mateix Consell Comarcal el març del 2017 on instava a la seva pròpia supressió, és el resultat d'un ampli "consens", com han destacat tots els grups parlamentaris en el marc del debat final.
Aquest consens ha estat destacat per part dels comuns, i la seva portaveu parlamentària, Susana Segovia, ha explicat que s'ha treballat "bé i amb bona voluntat per part de tots els grups".
Tot i això, sí que ha apuntat la necessitat de tenir una auditoria externa per avaluar la gestió del Consell, i ha advertit que "la pressa no ha de voler amagar coses".
Aquesta mesura, que estava recollida en una esmena de la CUP-CC, s'ha rebutjat amb només els vots favorables dels comuns i de la CUP.
Així, el diputat cupaire Carles Riera s'ha expressat en el mateix sentit i ha considerat "sospitós i inquietant" que no s'aposti per una auditoria externa.
D'aquesta manera, també ha exigit "llums i taquígrafs per fer net".
Per la seva banda, Ciutadans ha proposat en una esmena –que també s'ha rebutjat– la supressió, també, de la comarca del Barcelonès, així com la possibilitat d'ampliar l'eliminació del Consell Comarcal del Barcelonès a altres comarques de Catalunya.
En aquest sentit, el diputat Joan Garcia ha assegurat que cal eliminar "totes les capes sobreres" de Catalunya per simplificar l'administració.
En canvi, la diputada de JxCat Anna Erra ha considerat que el cas del Barcelonès és "excepcional i especial" i ha afirmat que les comarques representen "un model d'identitat del país" i són un exemple de "defensa política del territori".
Pel que fa al PSC-Units, la diputada Marta Moreta ha celebrat que finalment s'hagi aprovat la llei i ha ironitzat sobre el procés legislatiu com a "cursa d'obstacles" i "periple".
En aquest sentit, ha retret al Govern escudar-se en l'aplicació del 155 per la dilatació dels terminis en l'aprovació de l'articulat, i ha assegurat que això "no s'ho creu ningú".
En resposta a això, el portaveu parlamentari adjunt d'ERC Gerard Gómez del Moral ha apuntat que "es pot fer veure" que el 155 no va implicar cap afectació, però ha destacat que no seria "real".
Així, ha remarcat que el Parlament "no ha pogut fer tasca legislativa" mentre hi hagut l'autonomia intervinguda, i ha destacat que l'ha llei s'ha aprovat "tan ràpid com s'ha pogut".
Per la seva banda, la diputada del PPC Esperanza Garcia, que avui assistia al ple per primera vegada després de la renúncia de Xavier Garcia Albiol al seu escó, ha assegurat que la supressió del Consell és "raonable, eficient i intel·ligent" i ha alertat que el cas del Barcelonès "no és l'únic" que "té sobredimensió en prestació de serveis".
Durant el debat final de la proposició s'han rebutjat totes les esmenes a l'articulat presentades.
A banda de les referides a la necessitat d'una auditoria externa per avaluar la gestió i les finances i a la supressió de la comarca del Barcelonès o a altres Consells Comarcals, s'ha rebutjat una esmena transaccional entre Ciutadans, el PPC, la CUP i els comuns que modificava els integrants de la comissió mixta.
Segons aquesta esmena, a la comissió també hi hauria participat una representació unitària dels treballadors del Consell Comarcal amb veu i vot, així com tots els grups polítics que en formen part, amb veu.

Response: El Parlament ha aprovat una proposició de llei que regula la supressió del Consell Comarcal del Barcelonès i el nomenament d’una comissió per repartir les funcions que depenien d’ell. Tots els partits, excepte la CUP, han votat a favor del projecte i han defensat que simplificarà i millorarà l’administració. Alguns diputats han opinat que també s’haurien d’eliminar altres consells comarcals.


Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
La presidenta de TMB i regidora de Mobilitat, Mercedes Vidal, ha culpat aquest dimecres la llei d'estabilitat pressupostària de l'Estat votada en el seu moment per CiU de les dificultats que tancar el conveni de metro.
En una compareixença en comissió reclamada pel Grup Demòcrata, Vidal ha apuntat que el marc de negociació és "molt més tancat" per aquesta llei, que "imposa una cotilla financera que dificulta molt els acords, ja que imposa limitacions a l'hora de fer contractacions i apujar sous", els que són, al seu parer, els dos esculls principals en aquest assumpte.
L'oposició en ple ha criticat la "incapacitat" del govern per evitar un nou dilluns de vaga.
Un grup de treballadors ha cridat consignes en contra de Vidal, titllant-la de "mentidera" i demanant la seva dimissió.
Vidal ha assegurat que el govern municipal està "donant la cara" per les vagues que s'estan produint al metro de Barcelona cada dilluns.
Després d'insistir que es tracta d'una negociació complexa, ha remarcat que cap membre del govern municipal ha dit mai que els treballadors del metro siguin uns privilegiats.
Al seu parer, cobren un sou just i la nova proposta de conveni l'augmenta en un 7% i incrementa també la contractació, "els dos principals elements de negociació per molt que es digui que són uns altres".
En aquest sentit, ha remarcat que la llei d'estabilitat pressupostària impedeix millores que vagin més enllà, i ha recordat a Joaquim Forn que el seu grup va votar a favor d'aquesta normativa al Congrés.
En tot cas, ha insistit que per arribar a un acord cal voluntat per part de les dues parts, i s'ha queixat que els treballadors encara no hagin pogut votar l'última proposta.
També ha recordat que s'han viscut 350 jornades de vaga entre metro i bus en els últims anys, i ha constatat que TMB és una empresa on "és difícil arribar a acords, per part d'aquest govern i dels anteriors".
També ha aprofitat per reconèixer que la piulada del responsable de xarxes socials de BComú advertint de la presència de revisors en una estació concreta ha estat "molt inapropiat", però ha argumentat que s'ha fet des d'un compte personal i que "no té cap implicació amb el govern ni amb TMB".
Des del Grup Demòcrata, Joaquim Forn ha recriminat a Vidal que la seva estratègia sempre sigui "passar la pilota a Rajoy, a Trump o a Trias", i ha remarcat que el topall d'increment salarial el fixen els pressupostos generals de l'Estat.
Forn s'ha queixat que la presidenta de TMB faci tres setmanes que no es posa en contacta amb el seu grup per explicar com van les negociacions.
"Què estarien fent si no governessin?
Són uns incompetents i no estan fent res per sortir d'aquesta vaga d'una manera digna", ha etzibat.
Des de Cs, Santiago Alonso ha constatat que BComú es feia fotos abans de les eleccions amb el comitè d'empresa "demanant lluita i conflicte, i això és el que han aconseguit, convertint el conflicte en la normalitat".
Alonso ha acusat la direcció de TMB d'estar portant una negociació "nefasta", però també ha reclamat generositat als treballadors.
El republicà Jordi Coronas ha apuntat que li consta que hi ha intenció de convocar una assemblea de treballadors el proper 29 de juny, i ha augurat que això voldrà dir una nou dilluns de vaga la setmana que ve.
Coronas ha reclamat a les parts que no s'aixequin de la taula fins aconseguir encara que sigui un preacord que eviti una nova jornada d'aturades.
El portaveu d'ERC ha demanat a la direcció que faci un esforç, i que aparti qui calgui de la negociació per acabar amb aquesta situació.
"I si és un tema que Vidal no es veu capaç d'entomar, busquem una persona que pugui", ha afegit.
El regidor del PPC Javier Mulleras s'ha queixat que els barcelonins portin "set dilluns negres de vaga", i ha constatat que això "és obra del govern de Colau, que és incapaç de negociar".
També ha reconegut que no pot entendre com BComú no ha cessat el seu responsable de xarxes socials.
Per part de la CUP, María José Lecha ha recriminat al govern municipal que continuï dient que la plantilla de metro "només busca diners i que són uns privilegiats".

Response: Els diferents partits de l’oposició del govern municipal de Barcelona han criticat la incapacitat de l’Ajuntament de tancar el conveni amb TMB i acabar amb les repetides vagues del transport públic a la ciutat. Per la seva banda, Mercedes Vidal ha culpat la llei d'estabilitat pressupostària de l'Estat de dificultar el marge de negociació.


Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
Albert Rivera plega i deixa la política.
El dirigent de Ciutadans ha dimitit el càrrec de president del partit després d’haver perdut 47 diputats i 2,6 milions de vots a les eleccions espanyoles d’ahir.
Tampoc no ocuparà l’escó de diputat del congrés espanyol i ha anunciat que ara començarà una nova etapa personal fora de la política.
Rivera ho ha comunicat primer a la reunió de l’executiva del partit i ho ha confirmat després en una compareixença pública sense preguntes a la seu de Ciutadans.
‘Els líders també saben i sabem que els mals resultats són del líder’, ha dit.
Rivera ha apuntat que participaria en la vida pública ‘des d’algun lloc, des d’alguna feina’.
‘No sé si és un fins sempre, fins després, fins aviat’, ha precisat, i ha volgut desitjar sort i encerts als qui han de governar l’estat espanyol després dels resultats electorals d’ahir.
‘Els espanyols no poden dividir-se entre vermells i blaus’, ha insistit.
Amb deu diputats, Ciutadans no podrà ser decisiu en la legislatura que comença al congrés espanyol.
No obstant això, Rivera ha advocat per la vigència d’una força política de centredreta espanyola, després de la sagnia electoral de Ciutadans i del creixement del PP i de Vox.
‘Això no és sinó una estació, una parada, per a continuar el camí’, ha dit.
Rivera, que començà la carrera política a Catalunya estrenant-se com a diputat al parlament el 2006 i va bastir-hi una estratègia basada en la confrontació dialèctica i la crispació, ha dit que d’ara endavant volia tenir cura de la seva família i dels seus amics.
‘Si bé la política per a mi ho ha estat tot durant aquests anys, la vida és més que la política’, ha afegit.
Caldrà veure ara si al congrés del partit s’imposa una direcció de continuïtat amb el projecte de Rivera o el sector crític de Cs és capaç de reorganitzar-se després d’haver-ne plegat molts dels seus integrants.
El perfil d’Inés Arrimadas, que ja va decidir personalment de fer carrera política a Madrid, és de continuïtat, però no arriba pas avalada per uns bons resultats electorals a Catalunya sinó tot al contrari.
Ciutadans ha estat la darrera força al Principat, superada fins i tot per Vox i la CUP, i ha perdut tres diputats i més de la meitat dels vots que havia obtingut el 28-A.
L’eurodiputat Luis Garicano s’ha mantingut com a pilar del sector crític del partit, però caldrà veure si ara presenta batalla per la direcció.
‘Em refermo en la meva creença que un partit de centre, moderat, capaç de crear ponts, és més necessari que mai’, va piular ahir a Twitter, després de la patacada electoral.
La gestió de Rivera al capdavant de Cs, prioritzant els acords autonòmics amb el PP i Vox i refusant de facilitar la investidura a Pedro Sánchez, ha estat qüestionada de fa mesos per antics dirigents, com ara, Toni Roldán, que va dimitir de portaveu econòmic del partit al congrés espanyol, i l’eurodiputat Javier Nart, que primer va dimitir de l’executiva i després va deixar Cs, però no l’acta del Parlament Europeu.
A l’estiu també va abandonar la militància un dels fundadors de la formació, Francesc de Carreras, després d’haver-ne plegat Xavier Pericay, també cofundador.
A l’octubre, Rivera va provar de fer un tomb tàctic sobtat obrint-se a pactar amb Pedro Sánchez, i després va fer una campanya electoral a la desesperada, condicionada per la davallada que li pronosticaven els sondatges i que Cs es negava a assumir.
Rivera va rebre ahir la bufetada definitiva de les urnes.
A la primera valoració dels resultats d’ahir a la nit, Rivera ja va assumir la ‘derrota sense pal·liatius’ de la candidatura i va avançar la convocatòria d’un congrés extraordinari, en què els militants hauran d’elegir una nova direcció.
Mapa de la caiguda de Ciutadans: El gran fracàs de Rivera enterra el partit de l’odi

Response: Arran de la “derrota sense pal·liatius” a les eleccions generals, el líder i fundador de Ciutadans, Albert Rivera, ha anunciat la seva dimissió i retirada de la política. Després d'una campanya electoral abocada al fracàs i de la fugida de bona part dels antics dirigents del partit, s'enceta una nova etapa enmig d’una crisi de lideratge.


Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
Els Mossos d’Esquadra han aixecat una acta per infracció de la Llei Orgànica de Protecció de la Seguretat Ciutadana, coneguda com Llei Mordassa, per una concentració no comunicada a la Bisbal d’Empordà (Baix Empordà) on s’han retirat llaços grocs de l’espai públic.
Els agents han identificat una persona com a responsable de l’acte on han participat una vuitantena de persones que han sortit de matinada de Cabrera de Mar (Maresme) en direcció el Baix Empordà.
La primera parada ha estat precisament la Bisbal on, vestits de blanc i amb la cara tapada, han tret els símbols que hi havia penjats a les baranes del riu Daró i a les voltes en solidaritat amb els ‘presos polítics’ i els exiliats.
El coordinador de l’ANC a Girona, Àdam Bertran, ha criticat l’actuació i ha afirmat que ‘necessiten trobar-se persones d’arreu de Catalunya per generar conflicte allà on no n’hi ha’.
Bertran ha avançat també que en les properes hores es tornaran a instal·lar llaços als municipis afectats, entre els quals també hi ha Corçà, La Pera o Sant Feliu de Guíxols.
La concentració ha començat a Cabrera de Mar i des d’allà una vintena de cotxes s’han dirigit fins a la Bisbal.
En aquest municipi, vestits de blanc i la majoria amb la cara tapada, s’han dedicat a treure llaços de les baranes del riu Daró i de les voltes.
Després, han anat fins a la Pera, on han arribat cap a les tres de la matinada i han fet el mateix amb els centenars de símbols que hi havia a la carretera d’accés i en d’altres punts del municipi.
També n’han tret a Corçà, La Pera i a Sant Feliu de Guíxols.
Estava previst que també ho fessin a Platja d’Aro però la Policia Local no té constància que finalment hi hagin actuat.
L’alcalde de la Bisbal, Lluís Sais, ha criticat durament l’actuació, tot i que ha admès que aquesta no és la primera vegada que passa.
‘El que els ciutadans volen mostrar amb els llaços és el seu rebuig al fet que hi hagi presos polítics perquè en qualsevol estat democràtic aquestes persones estarien en llibertat’, ha dit.
Sobre la retirada, ha afirmat que ‘no deixa de ser curiós que hagi de venir gent de fora, gent organitzada, disfressada i tapada’.
‘Quan un no té res a amagar i no té vergonya, va a cara descoberta’, ha dit.
En aquest sentit, ha lamentat que ‘s’actuï d’aquesta forma en la qual pràcticament semblen delinqüents en lloc de ciutadans de peu’.
L’alcaldessa de Corçà, Carme Güell, també ha lamentat els fets i ha dit que son ‘un poble pacífic’ i que ‘el civisme ha d’imperar’.
Per la seva banda, l’alcaldessa de La Pera, Mº Lluïsa Teixidor, ha assegurat que no és la primera vegada que això passa però que mai havien anat ‘tan organitzats’.
‘Aquí qui posa els llaços va amb la cara descoberta i ells han de venir de nit i amb la cara tapada perquè no puguem veure qui fa les malifetes’, ha dit.
‘A ells no els agraden els llaços i a nosaltres no ens agrada tenir polítics a la presó i exiliats’, ha afegit.
El coordinador de l’ANC, Àdam Bertran, també s’ha mostrat molt crític amb la situació.
‘Necessiten trobar-se persones d’arreu de Catalunya per generar un conflicte on no n’hi ha’, ha dit.
En aquest sentit, ha fet una crida a ‘deixar de generar conflictes’ i a respectar ‘la llibertat d’expressió’.
‘Que ells pengin el que vulguin però que no ens treguin la nostra llibertat’, ha insistit.
Sobre el fet que anessin amb la cara tapada ha dit que ‘potser és que tenen por perquè potser estan fent alguna cosa dolenta’.
Bertran ja ha avançat que tenen previst tornar a col·locar llaços grocs als municipis afectats i que ho faran en les properes hores i dies.

Response: Unes vuitanta persones s'han organitzat per sortir de matinada des de Cabrera de Mar en direcció al Baix Empordà, vestits de blanc i amb el rostre cobert, per retirar els llaços grocs que trobaven pel camí. Aquesta acció ha estat sancionada pels Mossos d'Esquadra com una infracció de la Llei de Seguretat Ciutadana i ha rebut també una condemna pública.


Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
L'associació Son Nuestros Hijos ha comparegut aquest dijous davant la comissió de Justícia del Parlament per demanar als diputats obrir el debat d'una hipotètica regulació de la gestació subrogada i portar-lo al Congrés però sobretot, per reclamar aturar el que consideren ''un discurs d'odi'' pel ''bé superior'' dels infants nascuts a través d'aquesta tècnica reproductiva.
La portaveu de l'entitat, Sònia Ruano, ha assegurat que l'associació defensa únicament els processos que respecten els drets de les dones però que cal dir ''prou'' als polítics i mitjans que generen ''atacs'' al col·lectiu perquè arriba als infants i els ''estigmatitza i discrimina''.
Apel·la al ''bé superior'' del menor per utilitzar una ''terminologia impecable''.
Ruano ha recalcat que la gestació subrogada ''ha vingut per quedar-se i que ''és absurd ''posar portes al camp'' per la qual cosa defensa que una regulació d'aquesta pràctica de reproducció assistida seria l'eina més indicada per fer front a la situació actual.
Tot i això, per Ruano, la prioritat actualment és aconseguir que les polítics i els mitjans de comunicació no utilitzin determinat vocabulari com ara ''compra de nadons'' o ''ventres de lloguer'' ja que alerta que els primers nadons nascuts mitjançant aquest tècnica comencen a ser grans i per tant, no estan aliens al debat, sinó que els pot produir ''assetjament''.
'Els fills estan aquí'', diu Ruano, que afegeix que ''no s'ho mereixen''.
Considera que els nadons nascuts per gestació subrogada han nascut ''de l'amor d'una dona que ha volgut donar la seva possibilitat de gestar''.
Per Ruano, cada vegada hi ha més persones amb problemes d'infertilitat i per tant, la tècnica es pot arribar a estendre.
Ha defensat, això si, els processos en països que són respectuosos amb les dones com ho són Estats Units i Canadà.
Per la portaveu de l'associació, la compensació econòmica per la gestació subrogada hi ha de ser, com ho és també en altres tècniques de reproducció assistida com la donació d'esperma o la d'òvuls.
L'advocada Ana Miramontes ha assegurat que les famílies que tenen fills mitjançant aquestes tècniques continuen trobant-se amb problemes per inscriure'l a l'estat espanyol.
Ha alertat que , fins i tot en països on hi ha sentència, com són Canadà i els Estats Units, sovint, el registre depèn del ''criteri subjectiu '' de l'encarregat del registre, i si és ''mínimament responsable.
En països on no hi ha sentència sinó només una resolució administrativa, la sol·licitud de la inscripció dels fills es pot veure aturada, tot i ser ''fills d'espanyols'' i se suspèn i s'envia els pares a demanar la nacionalitat, per la qual cosa són ''apàtrides''.
Miramontes recorda que aconseguir una nacionalitat no és un procés ''ni curt ni simple'' i per tant, poden passar molts mesos.
A més, quan arriben a l'Estat els pares ''no són els seus pares'' sinó només els seus ''guardadors''. una situació que genera pèrdua de drets i més dificultats a l'hora, per exemple, de tenir un número de la seguretat social, escola o fins i tot, el dret d'heretar en cas de mort dels progenitors.
Aquest és el cas d'un pare que ha acompanyat l'assocaició a la seva compareixença.
Fa deu anys va néixer el seu fill per gestació subrogada als Estats Units i encara no té la nacionalitat espanyola, sinó un NIE per ser fill d'europeus.
Per aquest motiu, els dos pares no han pogut fer el seu propi llibre de família i, pel que fa als drets, no han pogut gaudir, per exemple, del ''xec nadó'' que va instaurar el govern de Zapatero.
De moment, el nen ha de viatjar amb un passaport americà.
L'associació, que representa 600 famílies de tot l'Estat, defensa que es podrien implantar a l'Estat models de països que fa més de trenta anys que tenen regulada aquesta tècnica.
Es calcula que un miler de nens entren cada any a l'estat espanyols com a fills nascuts per gestació subrogada.
Els partits han recollit el relat de l'associació i han reconegut la necessitat d'obrir el debat malgrat les dificultats de trobar una unanimitat.
Des de Cs, Noemí de la Calle, ha coincidit amb les membres de l'associació amb els ''prejudicis i desconeixement'' sobre la gestació subrogada i ha lamentat la deriva ''conservadora i antiliberal'' d'alguns sectors ''suposadament'' progressistes sobre el dret a decidir sobre el cos de la dona.
Per Rosa Maria Ibarra, del PSC, ha recalcat que és un tema complex per regular i que s'ha de plantejar quin és ''el límit'' d'aquestes pràctiques.
Des de JxCat, s'ha reconegut que cal ''vetllar'' pel bé del menor per la qual cosa admet que cal legislar per evitar nens ''apàtrides''.

Response: Les famílies dels nens nascuts mitjançant la gestació subrogada reclamen que es reguli i normalitzi el procediment d'inscripció dels naixements al Registre Civil per evitar situacions de nens apàtrides. Així mateix, l'associació que els representa, Son Nuestros Hijos, en la seva compareixença davant la comissió parlamentària de Justícia, també ha demanat que s'aturi el discurs d'odi contra aquesta pràctica.


Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
Els Mossos d'Esquadra van detenir la matinada de l'1 de juny 12 persones acusades de formar part d'una organització criminal especialitzada en robatoris de mercaderies de camions, tràfic de drogues, tinença d'armes i ocupació il·legal de pisos buits que posteriorment venia a tercers.
Cinc dels detinguts ja han ingressat a presó i la resta han quedat en llibertat.
La banda, que estava ubicada al districte de Nou Barris, disposava d'especialistes que es desplaçaven en horari nocturn a la Zona Franca de Barcelona i a polígons de l'àrea metropolitana per tal de detectar camions que estiguessin carregats per sostreure'ls la mercaderia.
També es dedicava a realitzar robatoris a bars i botigues, on accedien forçant la porta, realitzant un butró o enquestant amb algun vehicle sostret la mateixa nit.
Part dels beneficis obtinguts es destinaven a instal·lar i mantenir plantacions de marihuana en diferents domicilis de Nou Barris que l'organització havia ocupat il·legalment.
L'inici de la investigació es va centrar a identificar els autors materials dels robatoris, per aquesta raó, primer es van localitzar els receptadors i distribuïdors de la mercaderia sostreta.
Aquestes gestions van permetre saber que els membres del grup criminal vivien al districte de Nou Barris entre els barris de Can Peguera i Turó de la Peira.
La banda cometia des de robatoris tipus "teloner", robatoris amb força a establiments, instal·lació i gestió de plantacions de marihuana, venda de substàncies estupefaents, tinença i venda d'armes i ocupacions de pisos per revendre'ls a terceres persones o per instal·lar-hi plantacions de marihuana.
Part dels beneficis obtinguts es destinaven a instal·lar i mantenir plantacions de marihuana en diferents domicilis del districte de Nou Barris.
La marihuana es venia al detall amb altres substàncies estupefaents com cocaïna i haixix.
Ocupar immobles per revendre'ls o instal·lar-hi plantacions de marihuana
Els investigats s'havien especialitzat també en l'ocupació il·legal d'immobles, la majoria eren propietat d'entitats bancàries.
Un cop ocupats, oferien els habitatges a terceres persones a canvi d'entre 800 i 1.200 euros per aconseguir l'accés a l'immoble i els subministraments, que s'aconseguien de manera fraudulenta.
També feien servir els pisos per a instal·lar-hi plantacions de marihuana.
Fins ara, els investigadors han pogut acreditar l'ocupació de com a mínim vuit domicilis diferents.
Els mossos investiguen també si almenys deu pisos més, que actualment estan ocupats de manera il·legal, podrien estar relacionats amb aquestes persones.
De fet, diversos membres del grup vivien també en pisos ocupats i havien ocupat una casa de cinc plantes a Hostalets de Pierola on pretenien instal·lar-hi una gran plantació de marihuana.
Destaca que un dels membres del grup treballava en una empresa de manteniment de pisos que eren de titularitat bancària.
Aquesta persona aprofitava per informar el líder del grup dels pisos que quedaven buits i, si podia, feia còpia de les claus de la porta i els hi facilitava la clau de l'alarma per evitar la presència policial en el moment de la intrusió.
Una altra de les activitats que els investigadors van detectar va ser la tinença i venda d'armes de foc, fet que ja s'intuïa a l'inici de la investigació pels diferents antecedents policials dels principals investigats.
De fet, el líder del grup, que tenia nombrosos antecedents policials per delictes greus, gestionava directament la resta dels investigats.
Cadascun tenia assignat diferents rols, cosa que facilitava la comissió dels fets delictius.
Per tot plegat, el Jutjat d'Instrucció 31 de Barcelona va autoritzar l'entrada i registre d'11 domicilis.
El dispositiu va comptar amb la participació de 200 agents dels Mossos d'Esquadra per la seva complexitat i perillositat.
En total es van desmantellar cinc plantacions de marihuana, es van comissar 32 quilograms de marihuana amb un valor al mercat il·lícit de 37.000 euros, petites dosis de cocaïna preparades per a la venda, una arma de foc real, diverses armes simulades, un aparell que facilitava la sostracció de vehicles i multitud d'objectes sostrets en els robatoris.
Als arrestats se'ls imputen delictes contra la salut pública, sis robatoris amb força a establiments comercials, tres robatoris de vehicles, set robatoris de mercaderies de camions estacionats en polígons industrials, tinença d'armes de foc, conducció temerària i pertinença a organització criminal.
Els detinguts, nou homes i tres dones nacionals d'entre 21 i 50 anys van passar a disposició del jutjat el diumenge 3 de juny.
Cinc d'ells van ingressar a presó i la resta va quedar en llibertat amb càrrecs.

Response: Ha estat desarticulada pels Mossos d'Esquadra una organització criminal que s'havia especialitzat en robatoris de camions, tràfic de drogues, tinença d'armes i ocupació d’immobles propietat de bancs. Han estat arrestades dotze persones, cinc de les quals han ingressat a presó. Un dels membres de la banda treballava en una empresa de manteniment dels pisos que posteriorment s’ocupaven il·legalment.


Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
Els preus a l'octubre a Catalunya van pujar vuit dècimes en relació amb al setembre deixant la inflació anual en l'1,9%, dues dècimes menys que el 2,1% de taxa de l'IPC que es va registrar al setembre, segons ha publicat l'Institut d'Estadística espanyol.
Aquesta caiguda de la inflació anual s'explica bàsicament pel fet que el cost de les gasolines aquest mes d'octubre ha pujat menys que a l'octubre de l'any passat, acompanyat pel fet que les botigues de vestit i el calçat han incrementat preus de forma més moderada que fa un any.
En sentit contrari, els preus que han mantingut relativament alta la inflació anual han estat els aliments frescos, especialment les fruites de temporada, que han pujat de preu mentre que l'octubre de l'any passat es van mantenir estables.
La taxa d'inflació anual ha baixat dues dècimes en relació amb la taxa registrada al setembre per l'impacte d'un comportament més moderat dels preus de les cistelles del transport, on s'inclouen les gasolines i el combustible del transport aeri; la cistella del vestit i el calçat; l'habitatge, per la factura del gas i l'electricitat; i finalment la cistella d'oci i cultura.
Les úniques cistelles que impulsen a l'alça la inflació anual aquest mes d'octubre han estat la dels aliments frescos i les begudes no alcohòliques i la cistella de begudes alcohòliques i el tabac.
En la cistella de productes d'aliments frescos ha influït a l'alça el preu de les fruites fresques, que aquest octubre pugen mentre que l'any passat es van mantenir estables.
En concret, les fruites fresques van incrementar un 13% el preu en relació amb al setembre, mentre que en taxa anual l'augment ha estat del 10%.
Des que va començar l'any, les fruites fresques ha pujat els preus un 15,2%, en dades referides a la mitjana de l'estat espanyol.
El principal impacte a la baixa de la inflació l'ha protagonitzat la cistella del transport pel fet que el cost de les gasolines aquest mes d'octubre tot i haver pujat ho ha fet menys que a l'octubre de l'any passat.
També en aquesta cistella ha influït aquest octubre el comportament més moderat que fa un any dels preus dels bitllets d'avió i del preu dels cotxes.
Les botigues de vestit i calçat han pujat aquest octubre menys del que ho van fer a l'octubre de l'any passat.
La cistella de l'habitatge també ha frenat la inflació aquest octubre com a conseqüència del preu de la factura del gas, que baixa aquest octubre quan l'any passat va pujar, i la factura elèctrica, que aquest any s'incrementa però menys que a l'octubre de l'any passat.
Finalment, l'oci i la cultura ha influït també perquè els paquets turístics han reduït més els preus aquest any que a l'octubre de l'any passat.
La inflació subjacent, la que no té en compte el comportament dels aliments frescos ni dels derivats del petroli, s'ha situat a l'octubre en el 0,9%, tres dècimes menys que al setembre.
En el conjunt de l'estat espanyol, els preus es van incrementar nou dècimes i van deixar la inflació anual en l'1,6%, dues dècimes per sota de la registrada en el mes de setembre.
Els preus a la demarcació de Barcelona es van incrementar set dècimes en relació amb al setembre i van deixar una taxa d'inflació anual de l'1,8%, quatre dècimes menys que la registrada el mes anterior.
La inflació anual a Barcelona s'ha situat una dècima per sota de la mitjana catalana de l'1,9%.
A Girona, els preus van pujar nou dècimes a l'octubre en relació amb al setembre, deixant una inflació anual del 2,1%, tres dècimes per sota de la registrada al setembre.
La taxa d'inflació de Girona és la més alta de les quatre demarcacions de Catalunya, i se situa dues dècimes per sobre de la mitjana catalana.
A Lleida, els preus van pujar nou dècimes a l'octubre en relació amb al setembre i deixen una inflació anual de l'1,9%, dues dècimes menys que la registrada al setembre.
A Lleida, la inflació anual se situa en el mateix nivell que la mitjana de Catalunya.
Finalment, a Tarragona els preus a l'octubre van pujar vuit dècimes en relació amb al setembre i van deixar una inflació anual de l'1,6%, dues dècimes menys que la registrada el mes anterior.
La taxa d'inflació de les comarques tarragonines és la més baixa de Catalunya i se situa tres dècimes per sota de la mitjana catalana.

Response: La taxa d'inflació d'octubre a Catalunya ha caigut dues dècimes respecte del mes passat gràcies al descens moderat dels preus de les cistelles del transport, del vestit i el calçat o l'habitatge, entre d'altres; per contra, la cistella d'aliments frescos, begudes i tabac hi han influït negativament, pel seu increment de preus. La inflació subjacent també ha disminuït tres dècimes.


Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
La decisió del Tribunal Suprem de validar la sentència del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) segons la qual s'estableix un 25% de castellà a les aules ha crispat la sessió de control al Parlament.
A les crítiques habituals del PP s'hi han sumat les amenaces de Vox, que ha avisat el conseller d'Educació, Josep Gonzàlez-Cambray, de portar-lo davant de la justícia per "instigador d'un delicte de desobediència" a l'hora de no fer complir la sentència.
Gonzàlez-Cambray, en tot cas, ha demanat "tranquil·litat" i ha remarcat que el Govern "no traspassarà cap responsabilitat" als mestres a l'hora de mantenir el model actual, que ha definit com "d'èxit".
"Estem en una cambra de debat, no en un tribunal", ha ressaltat el conseller davant del discurs de Vox, que més tard ha amenaçat amb l'aplicació del 155.
Això ja ha estat en la sessió de control al president de la Generalitat, Pere Aragonès.
Natàlia Garriga, consellera de Cultura, ha ressaltat que la "normalització" està al "centre" de l'estratègia del Govern.
"Estem impulsant una nova etapa lingüística que es caracteritza per una política de consens que s'ha de concretar en el nou Pacte Nacional per la Llengua", ha ressaltat Garriga, que també ha reclamat "desconflictivitzar" la llengua.
"És amb consens i rigorisitat que es pot dur a terme una política efectiva", ha apuntat Garriga, que al mateix temps ha demanat "no caure en un alarmisme estèril que porta al desànim".
Cultura i Educació impulsen un pla de xoc per augmentar l'ús del català a les escoles i als instituts davant del retrocés en la llengua del país.
Menys de la meitat dels professors de quart d'ESO no s'adrecen en català als alumnes.
La llengua també ha estat protagonista en una pregunta de Lorena Roldán, diputada del PP, dirigida al conseller de Salut, Josep Maria Argimon.
Roldán ha carregat contra el presumpte "assenyalament" de Plataforma per la Llengua a 600 professionals de la salut andalusos contractats les últimes setmanes, i s'ha esforçat en citar paraules de Jordi Pujol segons les quals les persones provinents del sud de l'Estat viuen en la "misèria cultural, mental i espiritual".
Argimon ha remarcat que aquests professionals són "benvinguts", i ha recomanat a l'exdiputada de Ciutadans que la ciutadania estarà "encantada" de la feina que faran i de com s'integraran.
"La llengua ens ha de servir per conviure, no per enfrontar.
Aquest és l'ideari de Catalunya", ha remarcat.
La llengua també ha estat protagonista de la intervenció de Carlos Carrizosa, líder de Ciutadans al Parlament, que ha indicat que el Govern considera "estranger" el castellà a Catalunya.
"Pretenen extirpar Espanya del cors dels catalans.
Intenten fer amb el castellà el mateix que Franco va fer amb el català fins a convèncer que el castellà és aliè", ha ressaltat Carrizosa, que ha celebrat la decisió dels jutges sobre la immersió.
"Ens assegurarem que es compleixi.
No en tingui cap dubte, ho farem per dignitat.
Hi ha molts catalans orgullosos de la pluralitat i no acceptarem que siguin estrangers a la seva pròpia terra", ha assenyalat el dirigent de Ciutadans.
Aragonès ha indicat que la formació taronja va irrompre al Parlament per "dividir" la societat catalana.
"El problema el tenen vostès.
La seva posició política és minoritària", ha apuntat el president, en referència a la "crispació" que representen.
"Continuarem defensant el model lingüístic.
Qui diferencia entre catalanoparlants i castellanoparlants són vostès", ha apuntat el president de la Generalitat, que ha defensat la "cohesió social" que representa, segons ell, el model d'immersió lingüística.
També ha recordat que qui ha demanat més castellà a les aules són només 80 famílies.
Més contundent que Ciutadans ha estat Vox, que ha brandat l'amenaça del 155.
"A la resta de grups de la cambra, els demano que no comparteixin res amb aquest nou feixisme que intenta inocular el virus de la divisió en aquest país", ha ressaltat Aragonès.
"El compromís ha de ser que ningú tracti amb qui vol tancar aquest Parlament per tancar els drets dels ciutadans de Catalunya.
Hem de demostrar que són una absoluta minoria", ha apuntat Aragonès, aplaudit dempeus per ERC, Junts i els comuns en una escena que no s'acostuma a produir al llarg de la legislatura.

Response: Durant la sessió de control al Parlament, les intervencions de l'oposició s'han centrat en la sentència del Tribunal Suprem que obliga a garantir l'ús del castellà a l’escola en un 25 %. Mentre Ciutadans, PP i Vox insisteixen que es discrimina el castellà, el govern es manté en la defensa del model d'immersió lingüística i acusa l'oposició de crear divisió.


Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
El director de cinema Ventura Durall (Barcelona, 1974) proposa una reflexió al voltant de "la culpa, el perdó i la redempció" amb la nova pel·lícula 'L'ofrena', que acaba de passar pel Festival de Cinema de Màlaga i arribarà als cinemes el pròxim 18 de setembre.
La cinta, que considera propera a una tragèdia grega, compta amb la interpretació de Verónica Echegui, Alex Brendemühl, Anna Alarcón, Pablo Molinero, Claudia Riera i Josh Climent, i narra els efectes a llarg termini de les decisions preses en el passat.
Al film, la Violeta, una famosa psiquiatra, rep la visita de la Rita, dona del Jan, un antic amor d'adolescència.
El que la Violeta no sap és que aquesta visita serà el primer pas del Jan per a intentar reescriure la seva història.
Durall ha explicat a l'ACN que el seu llargmetratge versa sobre la culpa, el perdó i sobretot la redempció personal, "que cadascú al final de la pel·lícula troba d'una manera diferent".
El director ha defensat que no volia desplegar un judici moral sobre les decisions dels personatges, per això ha construït la cinta des de diferents punts de vista.
"Al final cada espectador completa la pel·lícula en funció de la seva pròpia experiència", ha afegit.
Segons ha precisat, la gènesi del projecte, produït per la seva productora Nanouk Films, sorgeix de la "negació interior" d'aquelles decisions preses al passat que no es rectifiquen per orgull.
El director ha subratllat, per exemple, que moltes relacions es trenquen en un moment determinat i al llarg del temps no es reprenen per orgull, i "la pel·lícula intenta indagar i fer una aposta sobre com crear aquests ponts de comunicació per tornar a recuperar aquestes relacions".
Tanmateix, el film també versa sobre la fantasia humana de "què hagués passat si s'hagués actuat diferent".
Durall ha triat un final ambigu, "però amb un punt de llum i un d'ombra perquè totes les vides estan fetes per llums i ombres".
En aquest sentit, ha reivindicat que és una pel·lícula "molt intensa i magnètica", que necessita absolutament que l'espectador la completi i assimili, ja que aquest era l'objectiu inicial.
De fet, ha defensat que el guió estava articulat amb capes de misteri que es van desvetllant a poc a poc.
"Mai no saps les intencions dels personatges, i en moltes escenes tens informació que els personatges no tenen", detalla.
El resultat és, segons ha descrit, una pel·lícula molt camaleònica i metamòrfica, perquè "comença que sembla un triangle amorós, passa a una estructura odisseica", i després passa al thriller psicològic i acaba sent un viatge transcendental.
Sis personatges principals que havien d'encaixar
Sobre el repartiment, la idea inicial pivotava en sis personatges principals que havien d'encaixar en conjunt.
El punt de partida va ser l'Àlex Brendemühl, qui encarna un personatge místic, però fràgil per dins i amb un toc terrenal: "Jo vaig escriure pensant en ell", ha assegurat Durall sobre el guió.
En contrast, el segon personatge és el representat per Verónica Echegui, "molt extravertit, sarcàstic, irònic i amb molta potència", que conforma amb Brendemühl un conjunt integrat, tot i l'aparent distància entre ells.
Pel que fa al paper de l'Anna Alarcón, ha dit que necessitava un personatge com el d'Isabelle Huppert a 'La pianista', ha precisat, que el va haver de buscar en un càsting amb moltes actrius fins a trobar Alarcón.
"Ella em podia donar aquesta força interior i aquest buit existencial.
És una actriu brutal", ha descrit.
El seu marit de ficció, encarnat per Pablo Molinero, ha estat "un tresor", ha afegit.
Durall, guanyador de tres Premis Gaudí per la pel·lícula 'Les dues vides d'Andrés Rabadán' (2008), compta amb una llarga i premiada trajectòria en cinema documental.
Aquesta petjada de documental es deixa entreveure al film en "la manera de rodar", ja que el director va triar plans molt llargs, de fins a 15 minuts, per deixar "que les coses passessin i fluïssin, fins i tot coses no previstes".
Ha descrit que part de la seva feina ha consistit a deixar que tot fluís d'una forma molt orgànica en el rodatge, acostant-se així a la seva experiència documental.
Sobre el pas per Màlaga, Durall ha dit que l'equip va sortir molt content de la projecció al certamen "perquè la pel·lícula va agradar moltíssim i va rebre molts aplaudiments", a banda d'haver aconseguit "tocar" els espectadors.
Ha assegurat que tot això es va donar en el marc d'un festival estrany per les mascaretes per la covid-19 i amb una "tensió claustrofòbica, sumada a la intensitat de la pel·lícula".
Ara, l'equip prepara la posada en escena de cara a la seva estrena el 18 de setembre per "anar fent xup-xup".

Response: El llargmetratge “L'ofrena”, de Ventura Durall, s'ha exhibit al Festival de Cinema de Màlaga i s’estrenarà el setembre. La pel·lícula, definida com a “camaleònica i metamòrfica” per les múltiples capes que la componen, tracta sobre “la culpa, el perdó i la redempció”. Amb un final obert i sorprenent, “L'ofrena” està rodada amb una tècnica influïda pel cinema documental conreat per Durall.


Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
LA HAIA, 12 (Reuters/EP)
El Tribunal Permanent d’Arbitratge ha donat la raó a les Filipines en la seva disputa marítima amb la Xina i ha determinat que aquest últim país no té cap dret “històric” al qual agafar-se per reclamar certes zones del mar Meridional.
“No hi ha base legal perquè la Xina reclami drets històrics sobre els recursos dins de les àrees marítimes que entren a la ‘línia dels nou punts’, assegura el tribunal, en al·lusió a una línia de demarcació establerta en un mapa del 1947.
Alhora, l’organisme conclou que les patrulles portades a terme a la zona per part de la Xina han amenaçat la integritat dels pesquers filipins i ha alertat dels danys causats als esculls de coral per les diferents obres fetes durant els últims anys.
El Ministeri d’Exteriors xinès ha rebutjat el dictamen i ha apel·lat a una història de més de 2.000 anys.
En aquest sentit, ha subratllat que “els drets marítims i de sobirania territorial” no es veuran afectats “sota cap circumstància” i que Pequín “mai no acceptarà” cap reclamació aliena.
El Ministeri de Defensa xinès ja havia avançat que, independentment de la decisió arribada des de La Haia, les Forces Armades del gegant asiàtic seguiran “salvaguardant fermament els interessos i drets de sobirania nacional, de seguretat i marítims” i responent a “amenaces i desafiaments”.
Per la seva banda, el secretari del Ministeri d’Exteriors de les Filipines, Perfecto Yasay, ha demanat “contenció i sobrietat” després del veredicte i, tot i que ha dit que estudiarà “detingudament” el text –de gairebé mig miler de pàgines– ja ha dit que el “respecta”.
EL CAS
La Xina reivindica com a pròpies la majoria de les aigües del mar Meridional, riques en recursos energètics i pesquers, i no ha dubtat a defensar-ne la legitimitat davant de la resta de països que també reclamen drets sobirans: Brunei, Malàisia, Filipines, Taiwan i Vietnam.
Les autoritats xineses han arribat a construir illes artificials i hi envien patrulles marítimes de manera regular.
Les Filipines va portar el cas a La Haia el 2013, en un intent per aclarir l’estatus legal d’una sèrie d’esculls, roques i illes artificials al banc de sorra de Scarborough i a l’arxipèlag de Spratly, així com per determinar els drets que té cadascun dels països en aigües veïnes.
El tribunal aplica la Convenció de les Nacions Unides sobre el Dret del Mar per determinar quins països tenen dret a explotar certes aigües, d’acord amb una generalització que planteja que la sobirania d’unes illes garanteix als seus propietaris un radi d’acció de fins a 12 milles nàutiques.
Manila va argumentar durant les vistes que cap de les illes o esculls de les Spratlys són prou grans com per garantir una zona econòmica exclusiva (ZEE) de fins a 200 milles nàutiques.
En canvi, en el cas de Scarborough al·lega que està inclosa dins de ZEE corresponent a l’illa de Luzón i, per tant, pertany a les Filipines.
PREOCUPACIÓ
Uns cent membres d’un grup nacionalista filipí s’han manifestat aquest dimarts davant del Consolat xinès a Manila per demanar a Pequín que acati la decisió del Tribunal d’Arbitratge i renunciï a qualsevol reivindicació futura, cosa que continua semblant llunyà de moment.
El Japó, que de la mateixa manera que els Estats Units observa amb preocupació aquesta controvèrsia, ha fet una crida a la cautela per boca del seu ministre de Defensa, Gen Nakatani.
“Instem totes les parts implicades a reaccionar d’una manera que no augmenti les tensions”, ha manifestat en declaracions als periodistes.
El Departament d’Estat nord-americà ha considerat que la decisió del tribunal de La Haia suposa “una important contribució a l’objectiu compartit d’una resolució pacífica de les disputes al mar de la Xina Meridional” i ha instat les parts a complir amb la resolució coneguda aquest dimarts.
El Govern del Vietnam també ha reclamat el compliment de la decisió internacional, tot i que en el seu cas ha aprofitat per recordar les seves pròpies reivindicacions territorials a la mateixa zona.
Taiwan, per part seva, ha rebutjat la resolució i, en particular, la part relativa a l’illa d’Itu Aba, la seva única reclamació a les illes Spratly.

Response: Les reivindicacions xineses i de diversos països sobre aigües del mar Meridional han sigut objecte d'una decisió del Tribunal Permanent d'Arbitratge a la Haia, que ha donat la raó a les Filipines en la disputa sobre l'estatus legal d'una sèrie de territoris i aigües veïnes. No obstant això, el govern xinès ha rebutjat el dictamen i apel·la a drets històrics.


Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
En Comú Podem guanya les eleccions al Congrés de Diputats a la circumscripció barcelonina amb 9 escons, amb el 99% dels vots escrutats.
El segueix el PSC, que ha baixat de 10 a 5 representants, i ERC, que puja de 2 a 5 diputats, i obté el millor resultat de la seva història en aquesta demarcació.
Per la seva banda, Democràcia i Llibertat, que per primera vegada s'ha presentat a les eleccions generals sense Unió, baixa de 6 a 4 diputats.
Ciutadans n'ha obtingut 4 i el PP n'ha aconseguit 4, 3 menys que el 2011.
Els resultats de les eleccions generals a la circumscripció de Barcelona dibuixen un panorama ben diferent respecte les passades eleccions.
En Comú Podem, que integra ICV, Podem i Barcelona en Comú, fa història i es col·loca com a primera força amb 9 escons, amb un 99% dels vots escrutats.
Concretament, la candidatura liderada per Xavier Domènech ha aconseguit 758.608 vots (26,89%).
En segon lloc queda el PSC, que baixen de 10 a 5 representants.
Es tracta del pitjor resultat de la seva història en una circumscripció que tradicionalment li havia donat l'impuls més important.
Mai havia aconseguit un nombre d'escons tan baix.
El 1977, primera convocatòria electoral des de la recuperació de la democràcia postfranquista, el PSC va aconseguir 11 escons i el 2011 en va aconseguir 10.
En aquestes eleccions ha sumat 459.025 sufragis, un 16,27% del total.
ERC ha augmentat considerablement la seva representació a la demarcació de Barcelona i passa a ser de l'última a la tercera força, amb 5 escons, respecte als 2 que tenia el 2011.
Es tracta del millor resultat de la seva història en aquesta circumscripció.
Amb el 99% de vot escrutat, suma 408.541 vots(14,48%).
Ciutadans se situa com a quarta formació a la circumscripció de Barcelona amb 4 escons.
En total ha aconseguit 382.360 vots, un 13,55% del total.
La candidatura liderada per Juan Carlos Girauta empata a escons, amb Democràcia i Llibertat, l'antiga Convergència, que cau a cinquena força amb més parlamentaris amb 4, 5 representants menys que el 2011, quan es va presentar amb Unió Democràtica de Catalunya.
A les eleccions del 2011 CDC va obtenir 6 representants i UDC en va aconseguir 3 a la circumscripció de Barcelona.
Aquest 2015 ha aconseguit 374.299 vots, un 13,27%.
També ha aconseguit quatre representants a la demarcació de Barcelona el Partit Popular, que se situa en sisena posició amb 318.001 vots (11,27%) amb un 99% dels vots escrutats.
En total ha aconseguit 311.571 sufragis.
Els populars han baixat de 7 a 4 escons.
En setè lloc ha quedat Unió Democràtica de Catalunya, que no ha aconseguit cap representant i ha sumat 47.256 vots (1,67%)
Pel que fa als diputats, els nou d' En Comú Podem són Francesc Xavier Domènech Sampere, Marta Sibina Camps, Josep Vendrell Gardeñes, Lucía Martín González, Raimundo Viejo Viñas, Maria del Mar Garcia Puig, Joan Miquel Mena Arca, Marcelo Expósito Prieto i Aina Vidal Sáez.
A les files dels socialistes, els parlamentaris seran Carme Chacón Piqueras, Germán Rodríguez Sánchez, Mercè Perea Conillas, José Zaragoza Alonso i Lídia Guinart Moreno.
Els cinc diputats d'ERC seran Gabriel Rufián i Romero, Joan Tardà i Coma, Ester Capella i Farré, Ana María Surra i Spadea i Joan Capdevila i Esteve.
Per Democràcia i Llibertat entraran Francesc Homs i Molist, Carles Campuzano i Canadés, Lourdes Ciuró i Buldó i Míriam Nogueras i Camero.
A les files de C's, els parlamentaris seran Juan Carlos Girauta Vidal, Antonio Roldan Mones, Elena Faba de la Encarnación i Jose Manuel Villegas Pérez.
I per el PP entraran Jorge Fernández Díaz, Jorge Moragas Sánchez, Alicia Sánchez-Camacho Pérez i Dolors Montserrat Montserrat.
Participació del 72% a la circumscripció de Barcelona
Amb el 99% dels vots escrutats, la participació a la circumscripció de Barcelona ha estat del 72,09%, sis punts més que el 2011 (65,91%).
L'abstenció, en canvi, ha baixat, passant del 34,09% del 2011 al 27,91% d'aquesta nit electoral.
També ha baixat el vot nul (de l'1,49% al 0,52%) i el vot en blanc (de l'1,79% al 0,63%).

Response: Els resultats de les eleccions generals del 2015 a la circumscripció de Barcelona deixa un panorama ben diferent dels resultats habituals. Amb una participació més elevada respecte dels comicis de 2011, En Comú Podem se situa com a primera força amb nou escons i desbanca el líder històric, el PSC. També ERC ha obtingut els seus resultats i és tercera força.


Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
Una dona embarassada estesa a la porta d’un institut, inconscient i amb un cartró d'alcohol a la vora.
Una altra asseguda enmig d’un passeig, incapaç de moure’s pels efectes de les drogues.
Quatre persones dormint en matalassos a les portes d’una oficina de la Seguretat Social, envoltades de restes d’alcohol, xeringues i brossa.
Són escenes que es poden veure a qualsevol hora del dia, de dilluns a diumenge, a la zona sud del barri del Raval.
La proliferació dels narcopisos –que tenen atemorit el veïnat– i la proximitat a la narcosala han encimbellat un problema que ve de lluny, el de la droga al barri.
Ara, un veí del Raval ha decidit fotografiar totes aquestes escenes per visibilitzar la problemàtica i publicar-les al compte La Barcelona que no volem a Twitter i Instagram.
El seu creador, en Jordi (nom fictici) explica a NacióDigital que no pertany a cap partit ni entitat, i que no busca proactivament les imatges, sinó que es limita a il·lustrar el que veu “de casa a la feina i de la feina a casa”.
Explica que al Raval “sempre s’ha fet venda de droga, però ara la cosa s’ha descontrolat i s’ha arribat a un nivell de degradació increïble”.
Feu clic a la fotografia per veure-la sencera.
Aquest dimarts, l’Associació de Veïns del Raval exigia a Ada Colau el cessament de la regidora de Ciutat Vella, Gala Pin, per la mala gestió dels narcopisos.
Una concentració que se suma a la marxa convocada per Acció Raval aquest dissabte pel mateix conflicte, que arriba després de casserolades diàries per denunciar la situació.
Els veïns han de fer front a “batalles campals, gent que t’ensenya el ganivet i que et vol fer puntades de peu”, explicava un veí en un reportatge a NacióDigital.
— LBQNQ (@laBCNquenovolem) 5 de septiembre de 2017
Alguns dels narcopisos són habitatges socials de l’ajuntament
Fonts del consistori han explicat que s’està contactant amb els propietaris dels habitatges ocupats que es fan servir com a narcopisos, i lamenten la “dificultat” per contactar “els propietaris, especialment els fons d’inversió”, especialment durant el mes d’agost.
Un argument que no convenç en Jordi, el veí que ha capturat les imatges, que assegura que al carrer de l’Om la majoria dels narcopisos estan ubicats a pisos socials de titularitat municipal.
Concretament, es tracta de pisos que pertanyen al Patronat Municipal de l’Habitatge de Barcelona, és a dir, a l’ajuntament.
Les mateixes fonts municipals insisteixen que l’Ajuntament ha reforçat els serveis de neteja de 8 a 15h, i que un equip neteja la zona a la tarda “en bucle”, passant pels carrers més afectats: la Riereta, Vistalegre, Carretes, Cera, Aurora i Sant Pacià, i després es desplaça a la zona d’Egipcíades, En Roig, Malnom, Picalquers i Riera Baixa.
Aquest reforç, tampoc és suficient pel veïnat.
“Hi ha zones que s’han convertit literalment en un campament, on la gent viu amb tendes de campanya i matalassos, i consumeix”, explica en Jordi.
— LBQNQ (@laBCNquenovolem) 4 de septiembre de 2017
Des del govern municipal insisteixen que és a la Conselleria d’Interior a qui li correspon actuar en matèria de venda de drogues, i que, tot i així, la Guàrdia Urbana col·labora “satisfactòriament” amb els Mossos per afrontar aquest fenomen.
Tanmateix, els veïns afectats carreguen contra la inacció de totes dues administracions per igual: “Aquestes escenes tenen lloc a quaranta metres de la comissaria dels Mossos d’Esquadra.
Els agents passen per allà cada dia i no fan res”, lamenta en Jordi.
La venda i el consum de les drogues al carrer i als narcopisos seria encara més acusat si no fos pel Centre d'Atenció Sociosanitària (CAS) Baluard, que es traslladarà aviat a l’antic CUAP Perecamps.
L’ajuntament ha incrementat l’horari d’aquesta “narcosala”, com es coneix popularment, i actualment obre de dilluns a diumenge de 7 del matí a 10 de la nit.
En aquest espai es pot fer consum controlat i higiènic d'heroïna o cocaïna, tant per via injectada com inhalada que hagi comprat prèviament l’usuari.
Aquest any s’han realitzat, de mitjana, 3.500 consums al mes.
“Si no hi hagués aquest recurs, aquests consums es ferien a la via pública”, remarquen des del consistori.

Response: Veïns del Raval denuncien amb protestes i publicacions a les xarxes socials la situació de degradació al barri. La proliferació de narcopisos i l’existència d'una narcosala provoca que, quotidianament, els veïns assisteixin a escenes lamentables protagonitzades per persones drogodependents i visquin en una situació d'inseguretat generalitzada. Els veïns acusen l'Ajuntament i les forces de seguretat d'inacció envers el problema.


Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
Felip d'Edimburg ha mort aquest divendres als 99 anys.
Ho ha comunicat la Casa Reial britànica.
El duc tenia tot per personificar la frivolitat i l'excés que caracteritza bona part de la reialesa.
Curiosament, la suma d'escàndols de tot ordre que han anat fornint el currículum de la seva família el van acabar convertint en una de les figures "canòniques" de les monarquies europees.
His Royal Highness passed away peacefully this morning at Windsor Castle. pic.twitter.com/XOIDQqlFPn — The Royal Family (@RoyalFamily) April 9, 2021
Els anuncis sovintejats que el duc Felip d'Edimburg estava ingressat a l'hospital King Edward VII de Londres van ser el senyal que la vida del marit de la reina havia començat definitivament el camí cap al crepuscle.
Ha mort al castell de Windsor, la seva residència, a 99 anys, després d'haver estat consort durant dècades i deixant definitivament sola Isabel II en l'etapa final del seu llarg regnat.
Amb Felip d'Edimburg se'n va una part de la història britànica.
Quan es va casar amb la futura reina Isabel, a finals dels quaranta, la Gran Bretanya començava a cedir als Estats Units el lideratge global.
En contra del que podria semblar, Felip no era un britànic d'origen.
Va néixer a Corfú, a Grècia, el 1921, en el si de la família reial grega.
Els seus pares eren Andreu de Grècia -germà del rei Constantí I- i Alícia de Battenberg.
Només un any després, una revolta militar que poc després duria la república a Grècia els va obligar a marxar cames ajudeu-me en un periple que per ell acabaria al Regne Unit.
Va ser en aquests anys, sent un jove oficial de la Royal Navy, que va solidificar la seva relació amb Isabel, aleshores princesa de Gal·les, amb qui es va casar el 1947.
Eren cosins tercers i rebesnets de la reina Victòria.
El matrimoni reial ha tingut quatre fills, Carles, Anna, Andreu (duc de York) i Eduard, comte de Wessex.
El primogènit, Carles, príncep de Gal·les, ja té 72 anys i se li està posant cara d'Eduard VII, el fill de la reina Victòria que anava envellint i veia que no accediria al tron perquè la seva mare sobrevivia a tots els pronòstics.
Li va anar de poc i el seu regnat va ser relativament breu.
Felip d'Edimburg va portar malament la seva condició de consort.
Obligat a renunciar a la seva pàtria grega, a la religió ortodoxa i al seu cognom, va intentar forçar el canvi de nom de la família, de Windsor a Mountbatten.
Va ser la primera vegada que va adonar-se que ell allí era un nouvingut.
Churchill, primer ministre en retirada, li va dir que ni pensar-hi.
"Soc l'únic britànic que no pot posar el seu cognom als seus fills", va dir, molt ferit.
Com han assenyalat els biògrafs de la família, ha estat un consort lleial, però no pas fidel.
Sembla que la seva vida sentimental ha estat intensa.
Però ell va acabar encarnant a la perfecció el seu paper sense escàndols, sotmetent-se a la hipocresia de les aparences i exercint amb cinisme la seva funció.
Per això ha portat malament tots els escàndols que han habitat el palau de Buckingham.
Cap d'ells més greu que la ruptura entre Carles i Diana de Gal·les.
Amb la "princesa del poble" hi va tenir moments de bona relació, correspondència inclosa.
És probable que el duc sentís empatia per una Diana que era, com havia estat ell, una intrusa a palau.
Però al final alguna cosa es va trencar entre ells.
En els seus darrers dies, Diana acusava el duc, exponent al capdavall de la raó d'estat, de ser un dels seus principals enemics.
Felip va destacar també per algunes sortides de to, amb comentaris racistes o masclistes, en actes oficials que van incomodar la reina.
El darrer tram de la vida del duc d'Edimburg ha estat marcat per l'impacte dels darrers afers familiars, com el vincle entre el seu fill Andreu i el pedòfil Jeffrey Epstein.
El darrer disgust li va donar la decisió d'un dels seus nets, Enric, de renunciar a les seves obligacions com a membre de la família reial i marxar amb la seva dona, Meghan Markle, als Estats Units.
Hi ha en aquest episodi un xoc cultural sobre el sentit de la monarquia, una de les obsessions de Felip, conscient que els privilegis de la reialesa exigien empassar-se molts gripaus.

Response: El príncep Felip d'Edimburg, marit de la reina Isabel II d'Anglaterra, ha mort aquest divendres als 99 anys. Procedent de l’aristocràcia grega d'origen alemany, Felip no sempre va acceptar bé la seva condició de consort, però tothom li reconeix la seva lleialtat. Durant la seva vida va protagonitzar alguns episodis polèmics, però sempre va ser fidel a la monarquia.


Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
Cada persona desenvolupa les seues pròpies rutines.
Algunes són compartides, confessables; unes altres, més personals, no ho són tant.
Prenc la meua primera dosi de cafè just després del desdejuni, poc abans d’eixir cap al treball: atès que al món es consumeixen cada dia 1.100 milions de tasses d’aquesta poció, sospite que aquesta és una rutina compartida.
Jonathan Swift va afirmar el 1722 que el cafè ens fa més rigorosos, més seriosos, més filosòfics: amb tota seguretat, exagerava.
Una tassa de cafè exprés requereix d’uns cinquanta grans de cafè torrat.
Aquests grans són, inicialment, les llavors seques de Coffea canephora i Coffea arabica, uns arbustos de fulles perennes que creixen en zones tropicals, de clima càlid i humit en el cas de C. canephora i temperat en el cas de C. arabica.
Tots dos produeixen agrupacions de flors blanques, fragants, al llarg de les branques dels arbres.
Els fruits, denominats baies o cireres en la indústria del cafè, tenen un diàmetre típic d’uns quinze mil·límetres.
Quan són madurs la pell és de color roig brillant o groga en algunes varietats.
A sota hi ha la polpa, molt dolça, que conté normalment dues llavors, els futurs grans del cafè.
Els fruits es recol·lecten preferiblement a mà, seleccionant els que són madurs.
També es poden arreplegar tots els fruits de l’arbre, siga a mà o emprant màquines, però en aquest cas s’arrepleguen tant les baies madures com les verdes o les passades i cal fer-ne una separació posterior.
Els fruits han de processar-se immediatament després de la collita per evitar que es deterioren.
S’empren bàsicament dos mètodes.
El primer és l’assecat al sol: les baies s’escampen en un pati i es remouen amb freqüència fins que el fruit és sec. Una màquina separa després les llavors.
En el segon mètode, una màquina converteix la part carnosa del fruit en polpa.
Les llavors se separen llavant-les amb aigua i, després, s’assequen.
Aquests grans, emmagatzemats en un lloc fresc i sec, es mantenen sense deteriorar-se durant almenys un any.
Un dels problemes més greus associats amb el transport des dels països productors fins als països consumidors té a veure amb les fluctuacions de temperatura i humitat, que poden conduir a la condensació d’aigua en la superfície dels grans verds.
Això fa que hi cresca floridura a sobre, cosa que pot arruïnar un carregament.
El pas final en la transformació de les llavors en grans de cafè és el torrat dels grans verds, a temperatures i temps variables segons la qualitat dels grans i el resultat final desitjat.
En aquest procés es produeixen un conjunt de reaccions químiques que augmenten la complexitat química del producte.
Les reaccions de Maillard entre sucres i aminoàcids condueixen a la formació de glicosamines i melanoïdines de color marró i sabor agredolç.
Altres reaccions produeixen una enorme varietat de molècules de baixa massa molecular; aquests compostos volàtils augmenten la complexitat química del cafè i són els responsables del seu aroma.
Així, mentre que el cafè verd conté unes 250 substàncies aromàtiques, al cafè torrat se n’han identificat més de 800.
Una característica dels grans torrats és que, exposats a l’aire, desenvolupen un sabor i un aroma ranci en un parell de setmanes.
Durant el procés de torrat exploten les cèl·lules del gra, la qual cosa exposa el seu contingut a l’aire i provoca l’oxidació dels lípids.
Per això, allò ideal és consumir el cafè acabat de torrar i, si es comercialitza, fer-ho protegit de l’aire i la humitat.
I arriba el moment de la preparació del cafè exprés, la forma com jo el consumisc.
Requereix d’una màquina que escalfa l’aigua i la fa passar a pressió per un conjunt compactat de partícules que provenen de la mòlta dels grans del cafè.
Els trossos de cafè estan adherits entre si gràcies a una fina capa d’oli i tenim, per tant, un laberint de minúsculs conductes d’aire pels quals passa l’aigua a pressió, extraient diferents components del cafè.
El resultat final és un sistema dispers complex en el qual tenim bombolles de gas, gotetes d’oli i xicotets fragments sòlids dispersos en aigua formant dues fases: una dissolució coberta d’una escuma denominada crema.
Però consumim cafè, sobretot, per la cafeïna, un compost de sabor amarg que és un estimulant del sistema nerviós central.
Una tassa de cafè exprés en conté vora 100 mg i s’ha comprovat que la ingesta de cafeïna i glucosa afavoreix l’atenció, l’aprenentatge i la consolidació de la memòria verbal, efecte que no es percep en ingerir aquestes dues substàncies per separat.
Sí, sóc una persona amb rutines marcades: normalment prenc l’última dosi de cafè a l’hora de berenar, preferiblement a casa, i poques vegades en silenci, amb l’única companyia del meu gos…
Trobaràs la recepta en la web de Mètode.
Fernando Sapiña Navarro.
Director de l’Institut de Ciència dels Materials, Parc Científic de la Universitat de València.
Què és Mètode?

Response: Cada dia es consumeixen milers de tasses de cafè a tot el món i aquest consum s’ha convertit en un ritual quotidià que a més afavoreix algunes funcions cognitives, gràcies als seus components. El procés d'elaboració del cafè és complex: des de la recol·lecció dels grans a la preparació de la infusió, passant per l'assecament, la torrefacció i la comercialització.


Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
La mostra 'Del vell al nou, del nou al vell' que ara arriba a l'Arts Santa Mònica neix a partir del poema de Foix 'M'exalta el nou i m'enamora el vell' i té la voluntat de ser presentada de manera itinerant a diferents llocs patrimonials per establir un diàleg entre els artistes actuals i la memòria dels llocs.
La comissària de l'exposició 'Del vell al nou, del nou al vell', Fina Duran, ha apuntat que el centre de la mostra és com "la creació contemporània es mira el patrimoni i com recull tot el que ve del passat per construir un relat de present i anar al futur, i com els artistes analitzen els missatges del passat".
Les obres dels artistes participants s'acompanyen de la reflexió de diferents teòrics al voltant de les qüestions que estructuren l'exposició.
Una de les més destacades és la realitzada per l'artista i arquitecte Carlos Pazos, qui revisa i posa al dia la seva mostra 'Un elefant en els llimbs' de l'any 1993.
Aquesta es una exposició produïda conjuntament per Arts Santa Mònica i el Museu d'Art de Cerdanyola i es podrà visitar des d'aquest dijous fins al 3 d'abril.
Duran ha assenyalat que la mostra compta amb diferents obres d'artistes contemporanis que escullen un element de patrimoni i l'analitzen des de diferents punts de vista: "Narra com la història ens arriba explicada d'una manera, com les noves tecnologies poden fer una altra mirada del patrimoni, com recuperar elements que haurien desaparegut si l'artista no els hi donés una segona vida i com mirar el patrimoni natural com un patrimoni a preservar".
Els artistes de la mostra són Daniela Ortiz/Xose Quiroga, Jesus Galdón, Tom Carr, Jordi Tolosa, Patricia Gomez/Maria Jose Gonzalez, Jordi Canudas/Isabel Banal, Mariona Moncunill /Sergi Botella, Sitesize i Carlos Pazos.
L'exposició compta amb textos de Xavier Antich, Joan M. Minguet, Mercè Alsina, Bernat Puigdollers, Txema Romero i Jaume Reus.
L'exposició es divideix en diferents apartats: 'Entre l'oblit i el record.
La difícil memòria', 'Patrimoni per construir identitats', 'Com definim la nostra realitat?', 'Ens han robat la història: ens la roben, encara', 'Entre el passat i el present' i la instal·lació de Carlos Pazos.
En el primer dels apartats per exemple hi ha una obra de Tom Carr sobre Carles Buïgas basat en projeccions: "Buïgas és molt conegut per la font màgica, però té una obra molt extensa i està infravalorat i val la pena conèixer-lo molt més".
Carlos Pazos
A cadascun dels llocs on es presentarà la mostra es realitzarà una peça artística que reflexionarà sobre un dels espais patrimonials de la ciutat a partir de la creació contemporània.
En el cas de l'Arts Santa Mònica, Carlos Pazos ha preparant una instal·lació amb la que revisa de la seva exposició 'Un elefant en els llimbs' celebrada l'any 1993.
Carlos Pazos (1949, Barcelona) presenta la instal·lació 'Out of Limbo' exposada al centre cultural Arts Santa Mònica.
L'exposició que s'ha basat en l'obra del mateix autor 'Un elefant als llimbs' pretén impregnar l'espectador dels efectes del pas del temps en el cos, la mirada, la nostàlgia i la pèrdua.
Segons Pazos, en declaracions a l'ACN, es tracta d'una "peça climàtica" on hi ha bolcades algunes de les preguntes que ell mateix es formulava en el passat.
"Fa 25 anys em preguntava com podia ser el sexe quan un té pràcticament 70 anys com jo en aquests moments" i ha afegit que la concepció de gaudir de les relacions íntimes canvia.
"Abans pensava en un sexe actiu, ara penso en la decadència del sexe que fa que moltes vegades ens tornem físicament gairebé del sexe oposat".
La instal·lació compta amb objectes, escenificacions, espais d'antirealitat i fragments de relats, entre d'altres.
'Out of Limbo' té la intencionalitat de versionar, adaptar i reelaborar la relació entre el cos i l'objecte, entre el simulacre i el no res.
Una narració que l'artista va iniciar el 1993 amb la figura de l'elefant i que aquest any conclou amb "un llenguatge plàstic molt similar però un discurs molt diferent" que afirma la inutilitat d'una poètica entre la identitat i el record, tal com ha assenyalat l'Arts Santa Mònica.

Response: Una exposició conjunta de l'Arts Santa Mònica i el Museu d'Art de Cerdanyola, comissariada per Fina Duran, pretén establir un diàleg entre artistes contemporanis i elements del patrimoni. La mostra, “Del vell al nou, del nou al vell” es divideix en diferents apartats i comprèn una instal·lació de Carlos Pazos: una reflexió sobre els efectes del pas del temps.


Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
Les obres d’ampliació del 20% de l’antic restaurant el Bulli a la cala Montjoi de Roses encaren la recta final.
El cuiner i promotor del projecte, Ferran Adrià, preveu que els treballs per enllestir les estructures dels nous espais del futur Bulli 1846 s’acabin a finals de maig.
A partir d’aleshores, s’abordaran els interiors del que concep com un ‘laboratori expositiu’ dedicat a la gastronomia.
L’actuació continua pendent dels permisos per abordar el projecte complementari, que inclou els accessos, uns jardins d’exposició, un aparcament i un edifici d’entrada al complex.
Adrià diu que la tramitació va endavant i que treballen amb la idea que l’espai pugui començar a funcionar l’any vinent.
En aquest sentit, remarca que durant els dos primers anys l’equipament només rebrà visites concertades i que, després, l’obriran al públic en general.
Insisteix que en cap cas hi haurà massificació però remarca que el projecte pot ajudar a allargar la temporada turística del municipi.
Les anomena ‘caixes’ però en realitat són de les estructures que conformaran el futur edifici dedicat a la creació gastronòmica, el Bulli 1846.
Els treballs estan molt avançats i només falta acabar els sostres i la instal·lació de la cúpula de fibra que cobrirà l’espai dedicat al ‘brainstorming’ (pluja d’idees), a part superior dels terrenys.
Adrià preveu que aquesta ampliació del 20% que tenen autoritzada s’acabi, com a molt tard, a finals de maig.
Després, s’abordarà l’interior de l’edifici.
Pel que encara no té permisos és per abordar el projecte complementari.
El document es va presentar, per una banda, per legalitzar els moviments de terra que s’estaven fent a l’exterior i, per l’altra, per incloure-hi la part dels accessos, un pàrquing, uns jardins exteriors i una petita edificació que servirà de punt d’entrada al complex.
Pendents d’informes
Adrià diu que el procés segueix la tramitació i que s’hauria de desencallar properament.
De fet, espera que coincideixi amb l’acabament d’aquesta part per poder iniciar les noves obres el més aviat possible.
Des de l’Ajuntament de Roses, han concretat que estan pendents que l’Oficina territorial d’acció i avaluació ambiental (que depèn del Departament de Territori) determini si cal un canvi a l’estudi d’impacte ambiental presentat inicialment.
Quan això es resolgui, expliquen, el consistori els podria donar llicència.
Un laboratori expositiu dedicat a la gastronomia
El cuiner del que va ser durant cinc anys el millor restaurant del món detalla que el nou equipament que s’està aixecant on fins al 2011 s’ubicava l’establiment serà un ‘laboratori expositiu’.
‘Hi haurà un equip creatiu de gent treballant i fent recerca sobre l’eficiència en la innovació i, a més, hi haurà una part expositiva sobre el què, el com i el quan de la creació gastronòmica’, assegura.
Treballen amb la previsió que l’espai pugui obrir l’any vinent i que durant els dos primers anys només s’hi facin visites concertades.
‘L’any que ve hem d’estar aquí, estarem aquí’, remarca.
En aquest sentit, diu que la intenció és que vinguin grups reduïts al principi ja siguin experts en I+D o escolars.
‘Després obrirem al públic però serà una cosa molt intimista, volem poquíssima gent’, insisteix.
Malgrat això, el cuiner assegura que ‘si avui vinguessin 500 persones per Roses això seria molta gent que es podria quedar a dormir i sopar’.
‘Crec que aquest projecte és important sobretot més enllà dels mesos de juliol i agost’, afirma.
Un projecte polèmic
Els treballs per aixecar el Bulli 1846 es van iniciar el març de 2015 no exempts de polèmica.
El projecte inicial preveia una ampliació respecte de la superfície de l’antic restaurant del 50%.
Una xifra que obligava al Govern buscar fórmules legals per permetre una actuació així en un espai que es troba en ple Parc Natural del Cap de Creus.
La normativa vigent només permetia una ampliació del 20%.
Les entitats ecologistes van fer públiques les seves discrepàncies i recels.
Finalment, a principis de l’any passat Adrià va anunciar que renunciava al projecte de màxims (que impedirà traslladar a Roses el gran arxiu del Bulli) i que, per ara, tiraria endavant només aquesta part.
L’Ajuntament va aturar el març de 2016 els treballs que s’estaven fent a l’exterior del complex perquè no estaven autoritzats.
Els promotors van presentar el projecte complementari de restauració -pendent encara d’autorització- que havia de permetre legalitzar-les i adequar els accessos a l’espai.

Response: Després d’unes complexes obres d’ampliació que finalitzaran al maig, Ferran Adrià podrà iniciar una nova etapa en què el nou Bulli 1846 esdevindrà un “laboratori expositiu” sobre gastronomia. Durant els dos primers anys, l'espai estarà reservat a visites concertades i després s'obrirà al públic general. Els responsables confien que influirà positivament en l’activitat turística de Roses.


Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
L’Ajuntament de Castelló ha aprovat l’adjudicació del contracte d’assistència tècnica per a l’elaboració, implementació, seguiment i avaluació de l’Agenda Urbana Castelló 2030, un document estratègic que establirà les bases del desenvolupament de la ciutat i dels projectes que actuaran de motor de transformació en els pròxims deu anys.
Els treballs iniciaran el mes vinent de setembre i s’espera comptar amb el Pla d’Acció a la fi de 2021.
D’aquesta manera, Castelló es converteix en el primer municipi valencià a abordar l’elaboració de la seua Agenda Urbana Local i el tercer a nivell estatal.
L’alcaldessa de Castelló, Amparo Marco, ha recalcat la importància d’aquest pas per a la ciutat.
“Som una de les ciutats espanyoles més compromeses amb aquest procés per a elaborar l’Agenda Urbana que marcarà el nostre desenvolupament lligat als ODS i al disseny d’un Castelló més inclusiu, sostenible i resilient”, ha indicat.
Marco ha recordat que l’elaboració d’aquest document estratègic serà fonamental per a captar més fons europeus i que, en aquest procés, “Castelló va per davant”.
En aquest sentit, ha recordat que l’Ajuntament signarà un protocol amb el Ministeri de Transports, Mobilitat i Agenda Urbana que posicionarà a la ciutat com a referent per a l’elaboració de les Agendes Urbanes Locals d’altres municipis espanyols.
En concret, el contracte per a la prestació del servei d’assistència tècnica per a l’elaboració, implementació, seguiment i avaluació de l’Agenda Urbana Castelló 2030 ha sigut adjudicat a Techfriendly SL per un import total de 98.252 euros (IVA inclòs).
Marco ha recordat que Castelló va iniciar en 2016 un procés de reflexió estratègica per al disseny de l’Estratègia Edusi, amb el qual es van aconseguir 20,2 milions.
Després de l’aprovació dels ODS inclosos en l’Agenda Urbana Europea, en l’Agenda Urbana de les Nacions Unides i l’Agenda Urbana Espanyola, el govern municipal inicia el camí per a la seua Agenda Urbana local.
Un procés que es coordina des d’Alcaldia i l’Oficina de Planificació i Projecció Econòmica.
El procés d’elaboració arrancarà al setembre i compta amb cinc fases: elaboració del Diagnòstic Estratègic (sis mesos de termini d’execució), Document marc Estratègic (3 mesos), Pla d’Acció de l’Agenda Urbana Castelló 2030 (6 mesos), disseny del sistema de seguiment i avaluació (3 mesos) i inici de la implementació del sistema de seguiment i avaluació (18 mesos).
La primera fase, que arrancarà al setembre, té com a objectiu l’elaboració del Diagnòstic Estratègic, un document que serà el punt de partida que assenyalarà la realitat urbana de Castelló i que identificarà els reptes des d’una perspectiva integrada i alineada amb els ODS.
Durant aquesta fase, l’adjudicatari recaptarà l’opinió dels principals agents econòmics, socials i polítics de la ciutat, amb el Consell Social de la Ciutat com l’òrgan vertebrador de la participació.
“Volem recaptar les opinions i aportacions de tot el teixit social de Castelló en aquest camí que hem iniciat per a lligar el nostre futur al disseny d’una ciutat més sostenible, integradora i amable per a la ciutadania”, ha apuntat Marco.
La següent fase serà la d’elaboració del Document marc Estratègic que definirà els objectius específics propis de la nostra Agenda Urbana Local i el mapa de línies d’actuació.
Posteriorment s’abordarà el Pla d’Acció, un document que inclourà una proposta concreta de plans, programes i projectes o accions específiques a desenvolupar fins a 2030.
La previsió és comptar amb aquest Pla a la fi de 2021.
El Pla d’Acció es basarà en els principis d’igualtat entre homes i dones i no discriminació, desenvolupament sostenible, accessibilitat, canvi demogràfic, mitigació i adaptació al canvi climàtic, economia circular, innovació, transparència i rendició de comptes, i participació.
D’altra banda, el ple de l’Ajuntament de Castelló del pròxim dijous aprovarà la seua adhesió a la Xarxa d’Entitats Locals per al desenvolupament dels Objectius de Desenvolupament Sostenible (ODS) de l’Agenda 2030, un instrument creat per la Federació Espanyola de Municipis i Províncies (FEMP) i que ofereix eines als governs locals perquè aconseguisquen els seus objectius, d’acord amb la implementació de l’Agenda 2030 a Espanya.

Response: L'Ajuntament de Castelló enceta el procés d'elaboració de l'Agenda Urbana Castelló 2030 i comptarà amb l’assistència tècnica de l'empresa Techfriendly SL, adjudicatària del contracte de prestació del servei. Es tracta d'un document estratègic fonamental per establir el desenvolupament de la ciutat d’acord amb els principis dels ODS i l’Agenda 2030. Contempla cinc fases, des del diagnòstic estratègic a la implementació.


Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
El president de la Generalitat, Carles Puigdemont, finalment ha confirmat aquest dimecres que, tal com va avançar NacióDigital, convocarà un referèndum, i ha concretat que serà la segona quinzena de setembre de 2017.
Tot i això, s'ha referit també a altres qüestions i ha collat la CUP perquè li aprovi els pressupostos.
Si no, ha apuntat, convocarà eleccions, encara que se'n surti amb la qüestió de confiança.
Diversos dards al govern espanyol i l'enèsima crida a pactar la forma del referèndum han estat altres elements del discurs més transcendental de Puigdemont, que ha arrencat els aplaudiments dels diputats de Junts pel Sí i de la CUP en diversos moments.
Algunes de les frases més destacades han estat:
"Els proposo que iniciem una cadena de confiances que no s'acabi demà amb la votació sinó que continuï fins que Catalunya esdevingui un estat independent de ple dret.
Més que proposar-los que fem confiança, els proposaria que ens fem confiança."
"Vull remarcar que en cap moment no s'ha qüestionat ni s'ha posat en dubte el mandat parlamentari de preparar Catalunya perquè esdevingui un estat independent. [...]
Sí que s'ha qüestionat un dels principals instruments que permeten funcionar a un Govern i desenvolupar amb plenitud les seves polítiques: els pressupostos."
"O s'aproven els pressupostos que enllesteix el vicepresident Junqueras i podem encarar el tram final, o faré ús de les facultats que tinc de convocar eleccions.
Aconsello, per tant, que qui no tingui cap intenció d'aprovar els pressupostos millor que ens estalviï el dubte i el temps i demà no m'atorgui la confiança que reclamo."
"Tant li fa si pensen que Catalunya ja de continuar essent una autonomia descafeïnada de la monarquia espanyola com si pensen que ha d'esdevenir un estat independent: el mal tracte de l'estat espanyols els perjudica exactament igual.
Les conseqüències de la manca de recursos les pateix tothom per igual, de la mateixa manera que les conseqüències d'un repartiment just beneficiaria a tothom."
"No podré complir sense una majoria al Parlament sense fissures i amb la gent mobilitzada sense fissures. [...]
Ens podem posar d'acord i administrar aquest compromís amb tothom, fins i tot amb els contraris a la independència, com els independentistes van col·laborar amb els autonomistes quan aquest era el projecte majoritari dels catalans."
"El juny del 2017 tindrem les estructures d'estat per actuar com un estat independent i entrar a la Unió Europea i a la comunitat internacional. [...]
I ho farem com ho hem fet sempre, de manera pacífica i democràtica, estarem preparats per desconnectar-nos de l'estat espanyol amb garanties, a poder ser de forma pactada"
"Quan vaig ser investit, a l'estat espanyol ja hi havia un govern en funcions.
Nou mesos després, quan m'hauré sotmès a una qüestió de confiança, a un debat de pressupostos i a mútliples sessions de control parlamentari, a l'estat espanyol hi continuarà havent el mateix govern en funcions que el gener, i que no haurà fet res d'això.
Ni una simple sessió de control parlamentari. [...]
He dit el mateix govern que el gener però no és pitjor: més empetitit i amb ministres que han demostrat la seva indignitat per seguir en el càrrec, alguns dels quals han dimitit i d'altres s'aferren a la poltrona."
"El president de la Xunta va dir que fa una setmana literalment que "no es pot negociar amb la pistola del separatisme damunt la taula".
En realitat ho consideren pitjor, perquè per negociar amb ETA es van reunir almenys en dues ocasions i per negociar amb nosaltres no accepten ni asseure's a la taula".
"Si s'accepta el principi democràtic que els catalans podem votar, estem disposats a negociar les condicions.
Que vol dir que podem parlar de com formulem la pregunta, de quina és la data que podríem celebrar-lo, de quins serien els quòrums que acceptaríem per considerar vàlids els resultats, de quina moratòria establiríem per tornar a demanar el referèndum en cas que el perdéssim, i de quina manera gestionaríem el resultat que sortís.
De tot això en podem parlar a fons i amb lleialtat.
I en sortim beneficiats tots."
"La resolució de la demanda catalana es farà, per tant, d'aquesta manera: o referèndum o referèndum.
Perseguirem l'acord fins al darrer dia, treballarem amb la voluntat de fer un referèndum acordable amb l'Estat en tot moment, però si arribem al final de la legislatura i no hi ha hagut cap resposta positiva en aquest sentit, estarem preparats i a punt per pujar el darrer graó abans de proclamar de manera efectiva la independència de Catalunya i, a tot estirar, convocarem un referèndum per a la segona quinzena de setembre de l'any que ve."

Response: En el discurs més important al Parlament des de la seva investidura com a president, Puigdemont ha confirmat la convocatòria del referèndum d’independència la segona quinzena de setembre de 2017. El referèndum es presenta com a condició irrenunciable, tot i que no descarta negociar amb l'estat espanyol qüestions com la data, la modalitat, la pregunta i altres aspectes relacionats.