Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
"Els fills que no s'alliberen de les culpes dels pares són infeliços".
Amb aquesta tesi, Pier Paolo Pasolini publicava el 1975 l'assaig Els joves infeliços, com a part de l'obra Cartes Luteranes.
Ara, Constanza Brnčić i Albert Tola han treballat a partir del treball de l'escriptor i cineasta italià per presentar al Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CCCB) Oi Néoi (Els Nous), del 19 al 21 de juliol i dins la programació del Festival Grec.
El muntatge és el resultat d'anys de teatre amb els instituts i els veïns del Raval a través del projecte PI(È)CE, impulsat pel Teatre Tantarantana i que ha donat com a resultat la creació col·lectiva d'una obra que reflexiona sobre la identitat al barri.
Als Joves infeliços, l'autor culpava una generació de pares de la infelicitat dels seus fills després que ells haguessin acceptat el feixisme.
Més de 50 anys després, la pregunta que es fan els creadors d'Oi Néoi és: existeix la identitat cultural o és un invent?
"El Raval té una identitat formada per dos grans grups, els autòctons i els immigrants", resumeix Martí Castillo, un dels joves que forma part del repartiment de l'obra.
Ell ha estat alumne d'escoles del barri tota la vida i assegura que la segregació escolar és l'origen d'aquesta separació.
"Molts pares autòctons porten els seus fills a escoles de fora del Raval.
S'han creat dos mons que no es relacionen entre ells i això genera conflictes", defensa, alhora que presenta l'obra com una eina per apropar aquestes dues realitats.
Bona prova del que relata Castillo és l'índex de fracàs escolar a la ciutat, que a Ciutat Vella multiplica per vuit el de Sarrià, per exemple, si es prenen com a mostra els alumnes que superen les proves de competències bàsiques que convoca la Generalitat a quart d'ESO.
"Volem transformar els conflictes en art"
Al projecte hi participen persones nascudes al barri, altres de nouvingudes, gent gran i joves.
"Volem treballar-hi i transformar-los en art. Els problemes poden ser un motor de creació", afirma.
"El teatre pot ser una màquina de destruir prejudicis", defensa Tola, que assenyala com en anys anteriors el projecte ha reunit gent que no tenia una relació quotidiana, tant a la platea com a l'escenari.
"Oi Néoi", del 19 al 21 de juliol al CCCB.
Foto: Adrià Costa
És el cas de Gabriela Blanch, una altra de les joves del repartiment, que s'hi ha apuntat després de viure'l com a espectadora molts cops i d'Avelina Teixeira, una de les àvies de la funció.
"M'agrada participar-hi perquè penso que ajudem a integrar molta gent.
Això és com el pa, fermenta i es fa més gros", diu.
Teixeia explica com al llarg dels anys la realitat del Raval ha anat evolucionant i confessa que quan és a l'escenari li agrada veure entre el públic veïns nouvinguts.
"Allà veiem que són gent com tu i com jo", relata.
Una cultura que no penetra
Precisament, els creadors i actors de l'obra defensen el format d'Oi Néoi per fer arribar la cultura a tots els veïns.
Es tracta d'un debat molt viu al Raval, sobretot arran del conflicte obert entre el Macba i el CAP Raval Nord.
Els defensors que la Capella de la Misericòrdia fos pel museu i no per l'ambulatori han argumentat a capa i espasa que el Raval necessitava incrementar l'aportació del Macba al barri.
"No sabien ni que existia i sentien que no era un lloc per a ells.
Està pensat per un públic de classe mitjana o alta que, molts cops, no viu al barri", explica.
"El barri té molts museus i espais d'art, però s'apropen poc a les escoles", apunta Castillo, que assenyala el Teatre Tantarantana com a excepció.
El seu director, Julio Álvarez, participa com a actor al muntatge.
L'obra és una declaració d'intencions per evitar que al Raval la cultura sigui un reclam d'un barri-aparador en què els veïns només tinguin la funció de decorat o, encara pitjor, un motor de gentrificació.
Oi Néoi es presenta com un teatre per la cohesió social i l'enfortiment d'una identitat col·lectiva.
Ni més, ni menys.

Response: "Oi Néoi" és una adaptació lliure de l'assaig Els joves infeliços de Passolini. Aquesta adaptació feta per Constanza Brnčić i Albert Tola es representarà al Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CCCB) dins de la programació del Festival Grec. A més, l'obra s'ha fet a partir de la participació col·lectiva dels instituts i veïns del Raval.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
La Rambla veu aixecar un nou dia amb sentiments enfrontats, entre la crida per la pau, la ràbia pel dolor causat i les ganes d'honorar les víctimes del pitjor dels malsons que ha viscut Barcelona en els darrers 30 anys.
Fa just un any la cèl·lula jihadista de Ripoll colpejava el cor turístic de la capital catalana i una furgoneta s'enduia per davant la vida de catorze innocents i provocava desenes de ferits –dues persones més moririen hores després a la Diagonal i a Cambrils.
Des de llavors, el 17-A quedarà per sempre gravat en la memòria dels catalans i aquest divendres, coincidint amb el primer aniversari dels atemptats, se succeeixen arreu del territori actes commemoratius.
Les principals convocatòries tenen lloc al centre de Barcelona.
El Pla de l'Os de Miró es torna a omplir de flors i espelmes i la plaça de Catalunya acollirà l'acte més solemne de record a les víctimes.
Persianes amunt, soroll de cafeteres, els primers turistes, barcelonins amb rostre amarg i centenars de mitjans de comunicació omplen la Rambla de Barcelona des de primera hora del matí.
Fa un any que el terrorisme jihadista va posar la ciutat de cap per avall i ara, un any després de la massacre, torna a ser moment per recordar les víctimes.
Com ja va passar llavors, l'espontània solidaritat dels barcelonins torna a fer desaparèixer el famós mural de Miró sota una catifa del flors i records, i el silenci s'apodera per moments d'un dels punts de més ebullició de la ciutat.
Pel pla de l'Os passaran al llarg del dia centenars de persones anònimes, autoritats i representats de diversos sectors polítics, econòmics i socials.
A les deu del matí es farà l'ofrena institucional a les víctimes, amb presència de les més altes autoritats de la ciutat, del Govern de Catalunya i també de l'estat espanyol.
També hi assistiran representants de Cambrils, Ripoll, Alcanar i Subirats, així com de Rubí, Sant Hipòlit de Voltregà, Vilafranca del Penedès i Saragossa, municipis d'algunes de les víctimes.
Més tard hi seran també els representants dels CDR, el gremi de taxistes de Barcelona, que protagonitzarà una marxa lenta pels carrers de Barcelona i fins a la Rambla, o els mateixos comerciants de la Rambla i el mercat de la Boqueria, que enlairaran globus blancs en record a les víctimes.
L'altre punt d'atenció de la jornada serà la plaça de Catalunya, on es farà l'acte institucional de record a les víctimes.
Estarà conduït per la periodista Gemma Nierga, inclourà la lectura d'un manifest en les set llengües de les víctimes mortals i la interpretació del 'Cant dels Ocells' per part de les escoles municipals de música de Barcelona.
Ens els darrers dies, la tensió política a Catalunya ha provocat que s'hagin fet constants crides a la neutralitat d'aquest acte i a no utilitzar les víctimes del 17-A com a arma política.
Tot i això, està previst que abans de l'acte es concentri a l'alçada de Canaletes la Unió Monàrquica, que convoca un acte de suport al rei Felip VI.
Reunió extraordinària de Govern
Més enllà dels principals actes oficials a la Rambla i a plaça Catalunya, l'agenda del Govern començarà a tres quarts de nou del matí, amb una reunió extraordinària presidida per Quim Torra, que posteriorment oferirà una declaració institucional amb motiu de la commemoració del 17-A.
A la tarda, una representació del Govern encapçalada pel president es desplaçarà a Sant Joan de Vilatorrada per reunir-se amb l'exconseller Joaquim Forn a la presó de Lledoners i participar en l'acte organitzat per l'ANC i Òmnium a les portes del centre penitenciari per homenatjar les víctimes dels atemptats, així com als cossos d'emergències que van actuar després de l'atac.
Un monòlit per a Pau Pérez i una missa per a Pepita Codina
També fora de la capital catalana, alguns dels actes més emotius que es preveuen tindran lloc al vespre als municipis de Vilafranca del Penedès i a Sant Hipòlit de Voltregà (Osona), viles natals de Pau Pérez i Pepita Codina, dues de les setze víctimes mortals dels atemptats terroristes.
Pau Pérez és el jove que va topar a la Diagonal amb el conductor de la furgoneta de la Rambla, Younes Abouyaaqoub.
El terrorista el va assassinar per continuar la seva fugida en cotxe i va acabar abandonant vehicle i cos a Sant Just Desvern.
Ara l'Ajuntament de Vilafranca instal·la un monòlit a de marbre l'entrada de la zona esportiva municipal, en record al jove.
A Sant Hipòlit de Voltregà es farà un acte senzill de record i afecte a Pepita Codina i una missa a l'Església Parroquial en record al conjunt de víctimes dels atemptats terroristes.
Arreu del país també s'han convocats minuts de silenci davant diferents Ajuntaments al llarg de tot el dia.

Response: Fa un any dels atemptats de les Rambles de Barcelona el 17-A. Per commemorar aquest primer aniversari hi ha previstos diversos actes a la ciutat en honor a les víctimes i a favor de la pau: plaça Catalunya acollirà el acte de record a les víctimes i Quim Torra oferirà una declaració institucional amb motiu de la commemoració.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
L’Ajuntament de Castelló inicia aquest mes de gener la segona exposició al públic del Pla General en la qual es podran consultar els documents del Pla General Estructural (PGE) i el Pla d’Ordenació Detallada (POP), els dos documents que desenvolupen i detallen el que serà el nou model urbanístic per a una ciutat més sostenible, verda, integradora i que retornarà la seguretat jurídica per a atraure inversions.
Està previst que aquesta nova fase inicie el 5 de gener, després de la publicació de l’anunci en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.
Aquest procés comptarà a més amb sessions informatives dirigides a la ciutadania de manera virtual a través de webinars participatius per a compartir el document amb el màxim nombre de persones davant les actuals circumstàncies sanitàries.
D’aquesta manera, el Pla General arriba a la seua recta final amb l’inici de la segona fase d’exposició pública, que es realitza seguint els criteris de transparència i participació que han guiat tot el seu desenvolupament, ja que aquest tràmit i el consegüent període d’al·legacions que obri el consistori és un procés al qual no obliga la normativa actual.
“Amb aquesta segona exposició al públic complim el nostre ferm compromís d’obrir el Pla General a la participació de la ciutadania.
El nou planejament urbanístic és una fita per a Castelló, perquè projecta un nou model de ciutat basat en principis de sostenibilitat ambiental, social i econòmica”, ha afirmat l’alcaldessa de Castelló, Amparo Marco.
Marco ha recalcat que aquest Pla General “trenca amb el model urbanístic especulador, estableix un ús racional del sòl i els recursos, i propícia un urbanisme més verd i inclusiu, amb enfocament de gènere”.
“Iniciem al gener la segona fase d’exposició pública del Pla General, un procés que no és obligatori però que fem en llaures a la transparència i la participació de la ciutadania, tal com ens vam comprometre,” ha manifestat el regidor d’Urbanisme, José Luis López.
El regidor ha apuntat que aquesta nova fase es farà” a través de consultes presencials i online, per a arribar a més persones i que puguen consultar els documents de manera segura”.
La fase d’exposició arrancarà l’11 de gener de manera presencial i el 5, previsiblement, en format virtual.
Per part seua, el segon tinent d’Alcaldia, Ignasi Garcia, ha destacat que l’elaboració del Pla General “ha sigut participatiu des del primer moment”.
“En aquesta última fase de participació, animem a la ciutadania a fer noves aportacions i a millorar el document entre totes i tots”, ha indicat.
El tercer tinent d’Alcaldia, Fernando Navarro, destaca que els governs progressistes del Pacte del Grau i l’Acord de Fadrell han reforçat “la transparència i la participació en el procés d’elaboració del Pla General per a implicar més la ciutadania i per això realitzem dos processos d’al·legacions en el Pla General Estructural”.
Navarro subratlla que el nou planejament “posa fi a les èpoques del desenvolupisme insostenible i l’especulació i situa a Castelló en l’avantguarda de l’urbanisme, amb un model que impulsarà una ciutat sostenible i compacta, desclassificant 12 milions de metres quadrats de sòl urbanitzable i ampliant en 382.000 m² les zones verdes, que incentivarà la rehabilitació del seu parc immobiliari més envellit i ajudarà, a més, a reactivar l’economia amb una mirada verda”.
Nova fase d’exposició
En aquest nou procés d’exposició pública s’ha habilitat l’edifici del Menador per a les consultes físiques, amb limitació i control d’aforament.
Així, es podran consultar els documents de l’11 de gener al 5 de febrer en horari de 9.00 a 14.00 hores i de 16.00 a 19.00 hores en dies de diari i de 10.00 a 13.00 hores els dissabtes.
La primera sessió porta per títol ‘El Pla General Estructural i el Pla d’Ordenació Detallada, un nou urbanisme per a una nova ciutat’ i se celebrarà el dimecres 13 de gener entre les 17.00 i les 19.00 hores.
En segon lloc, s’ha programat el webinar ‘El Pla d’Ordenació Detallada, la ciutat consolidada’ per al 19 de gener a la mateixa hora.
Finalment, la tercera sessió estarà dedicada a ‘El Pla General Estructural i el Pla d’Ordenació Detallada, les urbanitzacions i sectors perifèrics, la Marjalería’ i es realitzarà el divendres 22 entre les 17.00 i les 19.00 hores.
Els processos participatius han sigut una constant a l’hora de definir aquest nou model de planificació d’ordenació urbana per les seues implicacions per a la ciutadania.
En aquest sentit, la fase prèvia a la redacció del Pla General s’ha articulat sobre la base dels mecanismes de participació oberts en 17 zones de la ciutat per a recollir les necessitats dels veïns i veïnes.
Després d’aquesta segona exposició pública dels dos documents que integren l’ordenament urbanístic de la ciutat i una vegada resoltes les al·legacions, el Pla General haurà de passar pel ple i, en última instància, rebre la conformitat de les diferents administracions.

Response: El nou model urbanístic de la ciutat de Castelló ambiciona tenir una ciutat més sostenible, verda i integradora. L'alcaldessa de la ciutat vol que aquest Pla General sigui participatiu i que la ciutadania pugui estar present i donar la seva opinió. Per això s'ha habilitat l'edifici del Menador per a consultes físiques.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
Tot just avui fa un any que la Guàrdia Civil entrava a l'Ajuntament de Torredembarra i detenia la junta de govern local al complet i diversos empresaris.
Hi van estar més de dotze hores, en una jornada històrica que va canviar la política a la localitat del Tarragonès i que va desembocar en dos mesos convulsos, on el municipi va conviure amb tres alcaldes (un d'ell escollit amb zero vots) i amb la presó durant 17 dies de Daniel Masagué, la cara visible del ja anomenat per tothom cas Torredembarra.
Han passat gairebé 365 dies.
Torredembarra ha tingut tres alcaldes des d’aleshores (Pere Font, Enric Grangel i Eduard Rovira) i el ple de l’ajuntament només manté a cinc regidors del darrer mandat.
El cas Torredembarra ha sacsejat la política i la societat torrenca i els partits que van signar el pacte de 2011 han passat de 9 regidors a només 3.
Pel camí, 30 persones imputades i només tres peces de quatre descobertes.
Encara mantenim part del secretisme, doncs, del que investiga el jutge, tant en una peça separada com en la investigació general, on hi ha més de 4.000 pàgines de sumar.
Tot va començar aquell 26 de juny a quarts de nou del matí.
Ja llavors es va detenir a Daniel Masagué, Pere Font, Francisca Felguera, Ignasi Duran, Èlia Rodríguez, Jose Oviedo i Santi Ardèvol.
Els va acompanyar l’empresari local Blas Niubó.
Alguns d’ells van declarar i van sortir amb càrrecs, d’altres van haver de dormir al calabós.
Acabats tots els interrogatoris, només Daniel Masagué va entrar a la presó.
S’hi va estar 17 dies i enmig va dimitir com alcalde.
Dies després es donava a conèixer la imputació de tres tècnics municipals: la cap de contractació, Montserrat Córcoles, la llavors interventora, Esther Agulló i l’enginyer municipal, Vicenç Ruiz.
S’hi sumaven els propietaris dels locals investigats quan es van llogar presumptament de manera irregular: Vicente Sànchez i Rafael Jiménez, així com el cap d’urbanisme de l’Ajuntament, Jaume Vila (ja no hi treballa) i l’empresari de Teyco, Jordi Sumarroca.
La primera peça investigada fa referència a aquests lloguers i el jutge ja va considerar que Èlia Rodríguez no hi tenia res a veure, així com Blas Niubó i Jordi Sumarroca.
Just llavors, també imputava a l’exregidor Juan Pérez, que formava part de la Junta de Govern local en els mandats entre 2007 i 2011.
La segona peça
Si al setembre el jutge va aixecar el secret de sumari de la primera peça, la segona no va ser fins aquest abril, quan es va saber que s’investigava la presumpta contractació irregular de funcionaris.
Aquí, s’hi van sumar 13 nou imputats, entre ells Josep Gili, el cap de la policia local i de baixa des del passat 26 de juny.
En els tribunals que van nomenar als tres tècnics imputats (Córcoles, Agulló i Ruiz) i a Josep Gili, hi van participar assessors externs del consistori: Ramon Cuadrado, Antonio Martos, Antonio Carné, Xavier Xifrà i Jaume Bertran.
A més a més, el jutge també té dubtes amb els presidents dels tribunals: Maria Teresa Llor, Antonio Muñoz i Luis Lacruz Allé.
Pel que fa referència a la plaça del Cap de la Policia Local, segons el jutge, alguns testimonis van assegurar dubtes sobre l’honestedat d’alguns dels membres del tribunal que va nomenar a Gili.
Aquest són Francisco de la Torre, Jesús Fernández i Óscar Bru.
El jutge també afirma en la interlocutòria que va enviar als imputats i denunciants, que algunes de les declaracions també posaven de manifest possibles influències sobre el tribunal, procedents de Jose Ovideo i Blas Niubó.
En canvi, en aquesta segona peça no imputa a Ignasi Duran, Jaume Vila, Juan Pérez, Pere Font, Èlia Rodríguez, Rafael Jiménez, Vicente Sànchez i Jordi Sumarroca.
Aquest juny s’ha desvetllat el trentè imputat: Gerard Montserrat, actual president de Convergència a la Torre i qui presumptament va guanyar a dit la concessió de les guinguetes (conegudes com xiringuitos) de la platja de la Torre.
De moment, els rumors de l'aixecament del sumari són permanents, però encara no han sortit a la llum.
S'especula amb un augment important del nombre de persones investigades i en múltiples connexions que a hores d'ara encara no s'han confirmat.
L'únic que han rebut les parts implicades són les transcripcions de les escoltes telefòniques efectuades per la Guàrdia Civil i la investigació que va justificar l'entrada del cos policial al consistori torrenc.

Response: Fa un any, la Guàrdia Civil actuava a l'Ajuntament de Torredembarra i detenia tota la junta de govern municipal i diversos empresaris. El que es coneix com a cas Torredembarra és un dels casos de corrupció més sonats del Tarragonès, on s'han imputat ja 30 persones i un dels imputats ha estat a la presó.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
Una escultura al·legòrica del Països Catalans recorda, des de diumenge, a la plaça de la Sardana, que Mollerussa és la Capital de la Sardana 2016.
Una obra escultòrica, obra de Ramon Manel Moncasi, que es va descobrir durant els actes de celebració dels 70 anys de l’Agrupació Sardanista de Mollerussa.
Una festa que va tenir una primera part a la plaça de la Sardana i que van obrir els gegantons Pepito i Carme acompanyats de la colla grallera del Casal l’Arreu, seguit del ball d’una sardana com si fos una dansa clàssica, a càrrec d’alumnes de l’Escola de Dansa de Mollerussa.
Tot seguit es van presentar les noves colles sardanistes de Mollerussa, sorgides de diverses iniciatives de l’Agrupació per promoure la sardana.
Els primers varen ser els infants de l’escola Ignasi Peraire, sorgits del curs de Saltem i Ballem i que van estar acompanyats de tes alumnes del col·legi Siloé.
Els va seguir la colla del Casal de la Gent Gran, que ja havien participat en la Trobada de Centes Cívics de Catalunya que es va fer fa uns dies a Mollerussa. i per últim la colla sorgida dels dos cursos de sardanes i balls tradicionals, Mollerussa Dansa!
Monument
La descoberta del monument de Mollerussa Capital de la Sardana 2016 fou un altre moment destacat de la festa.
El seu autor, Ramon Mel.
Moncasí, va explicar que les quatre barres, que s’arrepengen una amb l’altra, simbolitzen els quatre territoris dels Països Catalans que s’han donat suport els uns als altres quan ha calgut.
Cada columna està coronada amb unes formes al·legòriques a la sardana i la unió dels Països Catalans.
El monument ha estat possible gràcies a la col·laboració desinteressada de l’autor i a les aportacions econòmiques ciutadanes en la Guardiola del Mecenatge i de la participació de les més de 400 persones en la II Calçotada Popular de març (el benefici d’aquesta festa va ser lliurat a l’organització dels actes de Mollerussa Capital de la Sardana 2016).
Homenatge als fundadors
Per la seva part, la presidenta de l’Agrupació Sardanista, Mercè París, va voler recordar a totes aquelles persones que amb anterioritat han treballat en la promoció i defensa de la sardana amb especial record per als fundadors: “Hem d’agrair i recordar a aquelles sis persones, que amb moltes ganes i amb molta més valentia, van tenir la gosadia de fundar una Agrupació Sardanista en l’època més obscura del franquisme per donar visibilitat a una cultura i a tot un país asfixiat per una dictadura que ens pretenia esborrar com a poble i com a nació.
Ells van ser: Ramon Grañó, Jaume Marrades, Antoni Dalmases, Ramon Domingo, Llàtzer Pons i Pepito Isanda”.
Per últim, l’alcalde de Mollerussa, Marc Solsona, va destacar la llarga tradició sardanista de la ciutat i la labor constant de l’Agrupació que la convertit en l’entitat cultural més antiga de Mollerussa.
Solsona va recordar que Mollerussa és Capital de la Sardana gràcies al suport de les institucions però sobretot per la llarga trajectòria de l’Agrupació.
Aquesta part pública de la festa es va tancar amb una ballada de sardanes popular amenitzada per la Cobla Jovenívola d’Agramunt.
Dinar d’Homenatge als socis.
La celebració dels 70 anys de l’Agrupació Sardanista de Mollerussa va tenir una segona part, amb un dinar d’Homenatge als socis de l’entitat i en el que hi van assistir 75 persones.
En el mateix, l’Agrupació va voler distingir a cinc persones amb el lliurament dels Guardons de la Capital de la Sardana.
Els guardonats vans ser Magí Carner, Rafel Calvet i Rosa Maria Mir per haver treballat en la defensa de l’Agrupació en anys molt difícils.
A Ramon Manel Moncasi, per la realització del monument i per moltes altres col·laboracions amb l’Agrupació.
I a Miquel Polo, per publicitar totes les activitats de l’Agrupació al llarg de la seva vida com a cronista de la ciutat, i al Centre de Recursos Pedagògics del Pla d’Urgell, representat per la seva directora, Cèlia Torres, pel suport rebut des del primer moment en l’organització i implantació dels Cursos de Sardanes i l’ensenyament de la sardana en totes les escoles de Mollerussa amb motiu de la capitalitat.
Els guardons Mollerussa Capital de la Sardana 2016 són peces realitzades a mà, una per una i originals de les artistes locals Montse i Marta Tarragona.
Amb motiu de la capitalitat, l’organització va decidir crear uns guardons per a distingir al llarg de l’any a institucions, associacions, entitats o particulars.

Response: Aquest diumenge, a l'acte de celebració dels 70 anys de l'Agrupació Sardanista de Mollerussa, es va inaugurar una escultura al·legòrica dels Països Catalans per commemorar que Mollerussa va ser Capital de la Sardana el 2016. L'escultura, obra de Ramon Mel, són quatre barres que s’arrepengen una amb l’altra com a símbol dels quatre territoris dels Països Catalans.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
La presidenta de la Diputació de Barcelona, Mercè Conesa, ha reunit aquest divendres els 311 alcaldes de la demarcació per presentar el Pla d'Actuació de Mandat de l'organisme pels propers tres anys.
Ho ha fet acompanyada de quatre vicepresidents, Dionís Guiteras (Territori i Sostenibilitat), Marc Castells (Desenvolupament Econòmic), Martí Pujol (Cultura, Educació i Esports) i Meritxell Budó (Atenció a les Persones).
Si una cosa ha quedat clara avui en el transcurs d'aquest acte ha estat la rellevància que té una institució com la Diputació per reforçar el poder dels municipis i les administracions locals.
També que el procés de transició nacional requereix d'uns governs locals amb tots els serveis ben engreixats.
Les línies estratègiques del Pla són facilitar un model territorial sostenible, una estructura productiva que fomenti l'ocupació, convertir l'esport i la cultura en estris de cohesió, engegar polítiques socials com a eina contra la desigualtat, una administració pública professional al servei de la ciutadania i els governs locals i l'aposta per la transició nacional, aportant el potencial que suposa una administració local que disposi de suficiència financera i d'autonomia.
"Volem ser protagonistes en la travessia nacional que el país ha engegat"
D'aquesta visió estratègica sorgeixen un seguit de projectes que, sota el lema Connectem, es proposen posar els recursos de la corporació al servei de les necessitats de la gent.
Això en tots els àmbits.
Connectant la tecnologia amb les carreteres (extensió de la fibra òptica a tota la xarxa viària), connectant el territori amb l'energia verda (foment de l'ús de la biomassa), connectant les persones amb el benestar (amb una extensió de la teleassistència), connectant els ciutadans amb la cultura (amb un accés del 99% de la població a la xarxa de biblioteques i assolint els 300.000 espectadors al programa Anem al teatre) i així fins a cent mesures concretes.
La presidenta Mercè Conesa s'ha referit als reptes socials que les institucions han d'afrontar en aquests moments, i ha recordat el paper de la Diputació en els anys de la Mancomunitat.
La presidenta ha elogiat l'esforç fet pels ajuntaments, que en els darrers quatre anys han reduït un 15% el seu deute viu, el que és una xifra important.
Ha anunciat que la corporació posarà al servei dels ajuntaments 230 milions per les seves previsions d'inversió.
Aportarà igualment 15 milions per reforçar els plans d'emergència social.
Conesa ha dit que "els alcaldes i regidors som els primers que volem respondre a una situació social que ens interpel·la", i ha insistit en la pluralitat que caracteritza la dinàmica interna de la Diputació.
"Volem ser protagonistes en la travessia nacional que el país ha engegat", ha proclamat.
I ha conclòs citant Prat: "No hi ha més perill que la immobilitat".
El vicepresident Guiteras ha explicat l'acord de govern a la Diputació entre CDC i ERC, i la voluntat que suposa aquest pacte per avançar en transparència i eficàcia.
Guiteras ha afirmat que "la raó de ser de la Diputació és estar al servei dels pobles i les administracions".
Ha assegurat que presentar el Pla és una mostra de compromís amb la feina que es vol fer i ha apuntat que el Pla inclou moltes de les propostes elevades per la resta de forces polítiques i ha reblat el seu discurs dient que si fa cent anys, la Diputació va dur les carreteres als pobles, ara la modernitat és conectar-los amb les xarxes tecnològiques.
L'acte ha tingut gran solemnitat i s'ha fet al Teatre Ovidi Montllor de l'Institut del Teatre.
Hi eren també els diputats de la corporació i els presidents dels consells comarcals.
Els 311 municipis de les comarques barcelonines suposen el 24% de la superfície de Catalunya i el 74% de la seva població, 5,5 milions de persones.
El pressupost de la Diputació per al 2016 és de 820 milions d'euros, destinats a donar musculatura als pobles.
El poder local de Catalunya és també una estructura d'Estat.

Response: La Diputació de Barcelona enceta el Pla d'Actuació de Mandat per als propers tres anys, i situa els municipis com a eix central. Les estratègies principals d'aquest pla són un model territorial sostenible, fomentar la cultura i l'esport, posar en marxa polítiques socials i invertir en l'administració pública perquè estigui al servei de la ciutadania.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
El Partit Demòcrata ha presentat 153 esmenes als pressupostos de l'Estat per al 2017, per un valor de 240 milions d'euros, amb l'objectiu "d'intentar millorar" els comptes en relació amb la demarcació de Lleida.
Les esmenes se centren en tres eixos, que passen per reclamar més inversió en infraestructures, en el patrimoni històric del territori i un major suport al sector agroalimentari.
La formació reivindica l'inici aquest any de la duplicació de l'N-240 entre Lleida i les Borges Blanques, que s'avanci en l'alliberament de l'AP-2 entre Soses i Montblanc, i agilitzar la millora de l'N-230 i N-260.
D'altra banda, reclama més inversió en patrimoni històric lleidatà, especialment a la Seu Vella, incrementar la partida per les assegurances agràries, que s'inverteixi en la millora de camins que són titularitat de la CHE i que s'aturi l'actualització cadastral de terrenys rústics, entre altres propostes.
El PDeCAT considera que els pressupostos del govern espanyol "són el certificat de defunció de l'operació diàleg amb Catalunya" i, a la vegada "castiguen doblement Lleida", davant la caiguda a la meitat de la inversió prevista a la demarcació respecte als darrers comptes.
Carles Campuzano ha destacat aquest dilluns a Lleida que el Partit Demòcrata "és la formació de tot el Congrés que ha presentat més esmenes parcials als pressupostos de l'Estat" per al 2017, entorn d'unes 800, i que aquestes "són en clau territorial tenint en compte les demandes de la societat catalana i lleidatana".
El portaveu del PDeCAT al Congrés ha assenyalat que els comptes presentats per l'executiu espanyol "són el certificat de defunció de l'operació diàleg amb Catalunya" i, a més, "no inverteixen en partides fonamentals per revertir l'economia i en el terreny social".
Tot i això, Campuzano ha reconegut les dificultats que suposarà poder incorporar aquestes esmenes, tenint en compte que els pressupostos compten amb l'aval de Cs i també del PNB.
En aquest sentit, ha lamentat que "per Cs, Catalunya no és la seva prioritat en la política de l'Estat ja que ha presentat només dues esmenes per al conjunt del territori català i cap de les dues fa referència a Lleida i l'Alt Pirineu i Aran".
153 esmenes en "clau lleidatana"
Amb l'objectiu "d'intentar millorar" els pressupostos estatals 2017 en relació amb la demarcació de Lleida, el Partir Demòcrata ha presentat un total de 153 esmenes parcials, per un valor d'uns 240 milions euros, segons ha afirmat el diputat al Congrés per Lleida, Toni Postius.
Aquestes esmenes es divideixen en tres eixos d'actuació: infraestructures, patrimoni històric i suport al sector agroalimentari.
Pel que fa a infraestructures, la formació ha presentat esmenes per valor de 62,7 milions d'euros d'entre les que destaquen la reclamació per tal que les obres de duplicació de l'N-240 s'iniciïn aquest mateix any i, a la vegada, demana que s'avanci en l'alliberament de l'AP-2 entre Soses i Montblanc.
El PDeCAT també reclama més agilitat en la millora de les carreteres N-230 i N-260, entre altres inversions en infraestructures a la demarcació.
Quant a l'àmbit agroalimentari, la formació ha presentat esmenes per valor d'uns 150 milions d'euros.
Per una banda, el PDeCAT vol que s'incrementi la partida destinada a assegurances agràries per tal de "neutralitzar" l'increment del 30% que hauran d'assumir els productors a l'hora de contactar les pòlisses per la retallada de les aportacions estatals.
La formació també demana que l'Estat inverteixi en la millora de camins del territori que són titularitat de la Conferència Hidrogràfica de l'Ebre (CHE), o bé que els traspassi a administracions catalanes.
Així mateix, també ha presentat una esmena reclamant l'aturada de l'actualització cadastral en les explotacions agràries situades en terrenys rústics.
D'altra banda, el Partit Demòcrata reclama l'execució de totes les actuacions compromeses de compensació per la construcció de l'embassament de Rialb en sis municipis de les comarques lleidatanes de la Noguera i l'Alt Urgell.
Un altre paquet d'esmenes, per valor d'uns 40 milions d'euros, demana una major inversió en el patrimoni històric i cultural de les comarques lleidatanes, pirinenques i araneses.
En aquest àmbit, el PDeCAT reclama que s'inverteixin 2 milions d'euros en actuacions a la Seu Vella de Lleida (en l'edifici, en el campanar i en les muralles), en lloc dels 20.000 previstos en els pressupostos 2017.
Així mateix, el partit també defensa la necessitat d'inbertir a les esglésies de Sant Llorenç, Sant Ruf, Sant Martí i al castell de Gardeny de la capital del Segrià, de la mateixa manera que a altres equipaments patrimonials de la demarcació.
Finalment, el PDeCAT ha tornat a estendre de nou la mà a la resta de forces polítiques amb representació lleidatana al Congrés i al Senat per cercar "complicitats" i "intentar corregir" el projecte de pressupostos de l'Estat per al 2017.

Response: El Partit Demòcrata ha declarat un total de 153 esmenes als pressupostos presentats per l'Estat, que suposen un valor d'uns 240 milions d'euros. La majoria d'aquestes esmenes s'han presentat amb l'objectiu de millorar la demarcació de Lleida amb projectes com ara la duplicació de la N-240 entre Lleida i les Borges Blanques o la millora de l'N-230 i N-260.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
El Govern vol agilitzar el procés de votació per als catalans que estan a l'exterior de cara el 14-F.
Per fer-ho, el Departament d'Acció Exterior i Transparència ha demanat a la Junta Electoral Central (JEC) que els ciutadans que viuen fora de Catalunya puguin rebre abans la targeta censal i el sobre amb què han de votar i que després puguin imprimir-se ells mateixos les paperetes i així "emetre el seu vot al més ràpid possible".
Fins ara, la documentació no s'envia fins que s'han proclamat de manera definitiva les candidatures, i això "retarda molt el procediment de vot" a l'exterior, segons ha explicat el conseller Bernat Solé.
D'altra banda, el Govern opta perquè les franges de votació per al 14-F siguin "recomanades" i no obligatòries.
Eleccions catalanes 14-F
Així seran les eleccions del 14-F: mítings a l'aire lliure, actes telemàtics i espais amplis per votar
El document que el Govern traslladarà aquest divendres a les forces polítiques preveu una campanya amb poc contacte al carrer i fixa les condicions que podrien ajornar els comicis
El Govern, que té una nova trobada amb els partits dilluns vinent per abordar com han de celebrar-se els comicis, plantejava votacions en franges horàries.
Així, es vol que els col·lectius de risc, els contagiats i les persones que no pertanyin a grups vulnerables o en quarantena tinguin una franja concreta assignada.
Solé ha plantejat aquest divendres que probablement aquestes franges seran "recomanades" i no obligatòries.
L'obligació podria restringir els drets dels votants.
A més, establir aquesta divisió horària requeriria una autorització per part de la JEC, que el conseller admet que seria "complicada".
A més, ha dit, la majoria dels grups parlamentaris consideraven més "oportú" plantejar-ho com una recomanació.
El conseller ha assegurat que a la taula de partits per a organitzar el 14-F hi ha "consens" i que falta acabar de perfilar el quadre d'escenaris sobre el qual es valorarà si es manté o s'ajornen els comicis, segons l'evolució epidemiològica.
La decisió es prendrà al voltant del 15 de gener.
De moment, el Departament treballa perquè siguin "segures, es garanteixi el dret a vot i siguin legítimes".
Aquesta setmana s'ha celebrat una altra reunió tècnica amb els grups per dissenyar-les.
Enviar els sobres i la targeta censal abans; imprimir la papereta després
El Departament d'Acció Exterior i Transparència ha enviat aquesta setmana una petició formal a la JEC per demanar que la documentació administrativa es trameti als catalans que viuen a l'exterior abans que les candidatures oficials estiguin proclamades.
En aquests moments, s'espera a la proclamació definitiva i això "retarda molt el procediment de vot d'un ciutadà a l'exterior", ha explicat el conseller en roda de premsa des del Parlament.
Amb aquesta mesura, creu Solé, "es resoldria la manca de participació detectada a tots els comicis anteriors".
Solé ha detallat que les paperetes es penjarien en un enllaç oficial.
El mateix dia que es proclamessin les candidatures, els catalans a l'exterior podrien imprimir la butlleta que escullin i enviar-la, amb el sobre i la targeta censal que ja haurien rebut abans.
El conseller creu que aquesta petició és "totalment raonable i factible", i que no hi hauria "cap motiu" per no permetre la impressió d'aquestes paperetes.
El conseller ha insistit en la derogació del vot pregat, i ha lamentat la poca "predisposició" per fer-ho per part del PSOE i Unides Podem.
Amb tot, ha dit que si el vot pregat es pot sol·licitar al més aviat possible i també es fa arribar la documentació administrativa de manera més àgil, "això accelerarà el vot i també es transformarà amb més participació".
El dia en què acaba la legislatura, Solé ha demanat al pròxim Parlament que treballi per regular el vot electrònic per a facilitar els catalans a l'exterior.
Ha defensat que des del Govern s'ha fet la feina però que ara mateix aquest text no compta amb els suports necessaris per poder tirar endavant, ja que compta amb l'esmena a la totalitat de Cs, PSC-Units i PPC.

Response: Eleccions del 14-F: el Govern demana que els ciutadans que visquin fora de Catalunya puguin rebre la targeta censal abans i emetre el vot més ràpid. D'altra banda, confirma que les franges de votació seran recomanades però no obligatòries i que els grups de risc, contagiats o en quarantena tinguin una franja concreta assignada.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
El dret d’autodeterminació dels pobles és un dret reconegut internacionalment.
Amb el pas dels anys se n’ha anat definint l’aplicació i ha deixat de ser un dret limitat a les situacions colonials.
Tots els estats membres de les Nacions Unides resten obligats a adoptar-lo des del moment que accepten les normes de les Nacions Unides com a normes superiors dins l’ordenament jurídic propi.
La constitució espanyola, l’admet de manera explícita en l’article 10.2.
2.
Les normes relatives als drets fonamentals i a les llibertats que la Constitució reconeix que s’interpretaran de conformitat amb la Declaració universal de drets humans i els tractats i els acords internacionals sobre aquestes matèries ratificats per Espanya.»
Hi ha dos texts fonamentals que l’estat espanyol ha signat i que es troba obligat a acceptar.
Principalment, el capítol primer de la carta fundacional de les Nacions Unides
«Els propòsits de les Nacions Unides són:
2.
Desenvolupar entre les nacions relacions amistoses basades en el respecte al principi de la igualtat de drets dels pobles i del seu dret a la lliure determinació, i prendre totes aquelles altres mesures adequades per a enfortir la pau universal.»
Però aquest text va ser molt desenvolupat i matisat pel Pacte Internacional dels Drets Civils i Polítics, signat per les Nacions Unides el 16 de desembre del 1966.
Diu:
«Article 1.
1.
Tots els pobles tenen el dret d’autodeterminació.
En virtut d’aquest dret, determinen lliurement el seu estatut polític i procuren també pel seu desenvolupament, econòmic, social i cultural.»
És interessant de remarcar que aquest mateix article, en l’apartat tercer, estableix que tots els estats que signen el pacte, ‘incloent-hi’ (és a dir, no solament) els que tenen responsabilitats d’administrar territoris no autònoms, han de promoure l’exercici del dret d’autodeterminació.
3.
El 1960 Espanya també va signar la Declaració sobre l’Atorgament de la Independència als Pobles i Països Colonials.
Però la validesa d’aquesta declaració aplicada al cas català és més discutible.
És cert que s’hi diu que tots els pobles tenen el dret d’autodeterminació, però fa referència a un marc restrictiu, limitat als pobles colonitzats, que a més són objecte d’una llista oficial de casos.
Aquesta declaració es va signar el 1960 i l’article segon diu::
«Tots els pobles tenen el dret d’autodeterminació; en virtut d’aquest dret determinen lliurement el seu estatus polític i procuren lliurement per llur desenvolupament econòmic, social i cultural.»
Aquesta declaració ha estat molt controvertida, perquè segons alguns estats significa que el dret d’autodeterminació només es pot aplicar a països colonitzats.
L’evidència dels fets ho contradiu, car molts estats no colonials incorporen en la constitució el dret d’autodeterminació com a font de legitimitat.
És el cas d’Eslovènia:
«Eslovènia és un estat de tots els seus ciutadans i es fonamenta en el dret permanent i inalienable de la nació eslovena a l’autodeterminació.»
O també de Portugal:
«Portugal reconeix el dret dels pobles a l’autodeterminació, a la independència i al desenvolupament, com també el dret d’insurrecció contra totes les formes d’opressió.»
O el del Paraguai:
«La República del Paraguai, en les seves relacions internacionals, accepta el dret internacional i s’ajusta als següents principis: la independència nacional; l’autodeterminació dels pobles…»
O el de Sud-àfrica:
«El dret del conjunt del poble de Sud-àfrica a l’autodeterminació, tal com es manifesta en aquesta constitució, no exclou, en el marc d’aquest dret, el reconeixement de la noció del dret d’autodeterminació de qualsevol comunitat que comparteix una cultura comuna i l’herència de la llengua, dins una entitat territorial en la república o en qualsevol altra forma.»
Fins i tot Alemanya invoca el dret d’autodeterminació per a justificar la reunificació dels dos estats alemanys:
«Els alemanys dels estats de Baden-Württemberg, Baviera, Berlín, Brandenburg, Bremen, Hamburg, Hessen, Baixa Saxònia, Mecklenburg – Pomerània Occidental, Rin del Nord – Westfàlia, Renània-Palatinat, Sarre, Saxònia, Saxònia-Anhalt, Slesvig-Holstein i Turíngia han assolit la unitat i llibertat d’Alemanya per mitjà de la lliure autodeterminació.»
Així doncs el debat sobre si l’autodeterminació es pot aplicar a una nació no colonitzada en el sentit més clàssic de la paraula és un debat caduc.
I encara cal remarcar la importància de la sentència del Tribunal Internacional de Justícia sobre Kossove, del juliol del 2010, que va servir per a tancar el debat definitivament.
El tribunal deixa clar que no hi ha cap norma legal internacional que prohibeixi una declaració d’independència.
I va molt més enllà, perquè afirma que fins i tot una declaració unilateral, si no viola els drets humans, és acceptable: ‘No hi ha cap prohibició contra la unilateralitat en sí.’

Response: La Generalitat troba dos textos que ratifiquen el dret d'autodeterminació dels pobles com a base per al referèndum. El primer, la Declaració Universal de Drets humans, que reconeix la igualtat dels pobles i el seu dret a la lliure determinació. I l'altre és una declaració signada per Espanya el 1960 on es confirma el dret d'autodeterminació per als països colonitzats.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
El president de la Generalitat, Quim Torra, va sotmetre's l'1 de juliol al primer examen parlamentari sobre la gestió feta pel Govern durant la crisi sanitària.
En aquella compareixença, Torra va xifrar en 30.000 milions el cost de fer front als estralls sanitaris, socials i econòmics provocats per la pandèmia.
I el president català hi va afegir un anunci: preveia sol·licitar al president espanyol, Pedro Sánchez, que reclamés en nom de Catalunya un préstec de 5.000 milions del Mecanisme Europeu d'Estabilitat (MEDE).
D'aquella demanda formulada en seu parlamentària no en tenia coneixement el vicepresident del Govern i conseller d'Economia, Pere Aragonès.
Tres setmanes després, la iniciativa està encallada.
Torra va complir el que havia dit que faria.
El 7 de juliol va enviar una carta a Sánchez i una altra missiva al director general del MEDE, Klaus Regling, en les quals advertia de la necessitat "immediata" de disposar de fons per atendre les conseqüències derivades de la crisi del coronavirus.
En el missatge traslladat a la Moncloa, el president de la Generalitat especificava que el fons Covid estatal no era "suficient" i que eren indispensables "mesures extraordinàries" que aportessin liquiditat, com els préstecs del MEDE.
Torra en sol·licitava per valor de 5.000 milions.
Sánchez encara no ha respost a la reclamació formulada pel president català, tal com confirmen a NacióDigital portaveus de Palau.
Les mateixes fonts expliquen que no s'ha fet "cap més gestió" sobre la qüestió traslladada per carta al govern espanyol.
El Departament d'Economia no hi compta en el còmput de recursos a gestionar.
Consultats per aquest diari, portaveus d'Aragonès no tenen constància de moviments de l'Estat per fer viable la petició del president.
Torra i Aragonès van presentar aquest dimarts el Pla de reactivació econòmica i protecció social del Govern, una estratègia fins al 2032 en el disseny del qual han participat totes les conselleries.
L'executiu calcula que s'hauran de destinar 31.000 milions per executar fins a 145 actuacions, dels quals 2.670 milions ja s'haurien de mobilitzar aquest any.
Per desplegar els projectes que s'hi han inclòs, es compta amb els fons europeus, la flexibilització del dèficit fins a l'1% -una decisió que correspon en última instància a l'Estat- i els recursos del fons Covid, dels quals Catalunya en percebrà 1.246 milions en la primera remesa de juliol.
Coronavirus
El Govern destinarà més de 31.000 milions d'euros a la reactivació econòmica
Torra i Aragonès plantegen una estratègia fins al 2032 que mobilitzarà 2.760 milions abans que acabi l'any si es flexibilitza el dèficit i arriben els recursos de l'Estat del fons Covid
En la roda de premsa del president i el vicepresident a Palau no es va fer cap referència als 5.000 milions en préstecs del MEDE, per bé que Torra sí que va xifrar en 30.000 els milions que la Generalitat entén que li pertocarien de les ajudes pactades pels estats membre de la Unió Europea, una quantitat que s'ajusta als càlculs del pla de reactivació.
A Espanya han d'arribar, segons el còmput fet per la Moncloa, més de 72.000 milions en forma de transferències directes, i 67.000 per crèdits a llarg termini.
Portaveus d'Economia recorden que el president i el vicepresident no van voler centrar-se dimarts en la procedència dels ingressos sinó en la feina feta per concretar en projectes el camí de la reactivació.
"És un pla de país", van repetir un i l'altre.
Resulta evident, però, que la petició de Torra al MEDE no figura en els càlculs d'Aragonès.
El mateix vicepresident es referia així a la iniciativa de Torra en una entrevista a NacióDigital publicada el 5 de juliol, dos dies abans que el president enviés la carta a Sánchez: "L'experiència ens apunta que el MEDE està concebut com un mecanisme de rescat i els recats van associats a mesures d'austeritat imposades.
Per això és vist amb reticències per molta gent".
MAPES
MAPES La cinquantena de punts calents del coronavirus a Catalunya
Consulta en mapes interactius quins municipis o àrees bàsiques de salut han tingut més de 100 positius recents per cada 100.000 habitants, des del 10 de juliol
coronavirus
Què es pot fer i què no amb les noves restriccions del Govern?
25 preguntes amb resposta sobre la nova situació que afecta desenes de municipis a Catalunya
coronavirus
Així hem de guardar les mascaretes a casa entre ús i ús
El lloc on la guardem i com ho fem és vital per poder-la reutilitzar
El món després del coronavirus (16)
Reconstruir el contracte social després del coronavirus: entre la regressió i la por de les elits
L'expresident de Justícia i Pau Arcadi Oliveres, la catedràtica de la UAB Miren Etxezarreta, el secretari general de la Cecot David Garrofé i Emili Ferrer, d'Economistes Davant la Crisi, analitzen el panorama que deixa la pandèmia
Tota l'actualitat, minut a minut
Segueix, en directe, el que està passant a Catalunya i al món

Response: Quim Torra va estimar en 30.000 milions el pressupost per fer front a les despeses sanitàries, socials i econòmiques provocades per la crisi de la covid. Preveient l'ajuda dels fons MEDE, Torra va enviar una carta a Pedro Sánchez advertint de la necessitat d'aquests fons per a Catalunya. Tot i això, encara no ha hagut resposta del president espanyol.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
Tres de cada quatre productes i serveis inclosos al cistell de consum, dissenyat per a calcular l’Índex de Preus del Consum (IPC), van augmentar de preu el 2021 respecte de l’any anterior, amb l’electricitat i els combustibles encapçalant les pujades i el sector turístic i la telefonia mòbil al capdavant de les baixades.
Ho mostren les dades publicades per l’Institut d’Estatística espanyol (INE) sobre la inflació mitjana de l’any, que es va situar finalment a 3,1%, el valor més alt d’aquesta darrera dècada.
L’altre antecedent més alt és del 2011 (3,2%), enmig de la crisi financera.
Oli, hortalisses, carn de xai i fruita fresca | Anàlisi de Jordi Goula
La taxa mitjana de l’IPC general es va moderar a partir d’aleshores: el 2012 els preus van créixer d’un 2,4%, durant el 2013 van repuntar d’un 1,4% i després van encadenar tres anys consecutius en negatiu –van baixar entre un 0,2 i un 0,5%.
El 2017 van tornar al terreny positiu amb una pujada del 2%; van augmentar d’un 1,7% el 2018 i d’un 0,7% el 2019.
El 2020 hi va haver una caiguda del 0,3%, un exercici marcat per l’impacte de la pandèmia de la covid-19.
De les 221 subclasses en què s’estructura l’IPC –que engloben 479 articles–, en 165 es van registrar augments de preu en comparació amb el 2020, és a dir, un 75% del total.
L’electricitat va fer créixer els preus amb una alça mitjana del 35,6%, un factor clau amb un gran efecte multiplicador pel fet que va causar un augment generalitzat del rebut de la llum no solament a les cases, sinó també a les empreses.
Això va fer créixer els costs de producció de les companyies, i algunes els van traslladar als preus de venda al públic, encara que la majoria d’analistes consideren que encara hi ha sectors que es resisteixen a apujar preus a costa de reduir el seu marge de benefici.
També va contribuir a aquesta espiral alcista l’encariment de la gasolina i el gasoil –16,7% i 15,4% de mitjana, respectivament–, amb impacte, per exemple, al transport per carretera.
Els olis comestibles sense incloure el d’oliva (26,9%), els combustibles líquids (26,5%), els hidrocarburs liquats com el butà o el propà (14,9%), l’oli d’oliva (13,6%) i els refrescs (10,1%) completen la llista de productes i serveis amb augments de preu de doble dígit.
D’una altra banda, hi ha 7 subclasses que van mantenir l’IPC intacte respecte del 2020 i 49 que van registrar baixades, encara que la majoria de menys intensitat que no pas les pujades.
De fet, no va haver-hi caigudes de doble dígit.
Entre les categories que més van reduir el preu hi ha els equips i serveis de telefonia mòbil, amb una reculada del 8% i del 4,3%, respectivament, i els ordinadors personals (-5,1%).
Les dificultats del turisme per la pandèmia expliquen les baixades de preu dels vols internacionals (-7,5%) i els de l’interior de l’estat espanyol (-4,5%), com també dels paquets turístics internacionals (-5%) i els hotels, hostals, pensions i més allotjaments (-4,2%).
Les restriccions de mobilitat també han fet que s’abaratissin els automòbils de segona mà (-4,6%) i els peatges, aparcaments públics i parquímetres (-7,3%).
Els sindicats UGT i CCOO demanen pujades salarials als convenis laborals tan aviat com sigui possible per a compensar la pèrdua de capacitat adquisitiva dels assalariats.
Argumenten que els convenis amb efectes econòmics el 2021 van recollir de mitjana un creixement dels sous de l’1,5%, menys de la meitat del repunt mitjà de la inflació (3,1%).
Per contra, la patronal CEOE dóna la volta a l’argument i diu que, justament per l’augment de preus, no és moment de repercutir tot l’IPC als salaris, atès que la mitjana anual es va situar molt lluny de la dada interanual registrada al desembre (6,5%, la taxa més alta en trenta anys) i confien en una desacceleració al llarg del 2022.
Entitats com el Banc d’Espanya o la Fundació de Caixes d’Estalvi (Funcas) ja projecten taxes altes de l’IPC també per a enguany, i pronostiquen una inflació mitjana de l’entorn del 3,7%, sis dècimes per sobre de la de l’any passat.

Response: La pujada del preu de l'electricitat i els combustibles a causa de l'impacte de la pandèmia de la covid-19 ha fet que el 75% dels productes inclosos al cistell de consum hagin augmentat de preu també. Per la seva banda, UGT i CCOO demanen un augment dels sous corresponent amb la inflació.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
L'economia catalana té un model de creixement "sòlid" i "equilibrat" i està preparada per afrontar conjuntures adverses.
Això afirma la Nota d'Economia 104 del Departament d'Economia i Hisenda sobre les potencialitats de l'economia catalana, que recull reflexions de 22 experts.
El vicepresident i conseller d'Economia, Pere Aragonès, ha remarcat aquest dijous durant la presentació de l'informe que el creixement del producte interior burt (PIB) català és "robust" i "equilibrat", ja que "tots els grans sectors productius" fan una aportació positiva.
"Un any després de la tempesta de notícies negatives sobre l'economia catalana" ha passat "tot el contrari", ha destacat el titular d'Economia.
Aragonès també ha explicat que els pressupostos de 2019 tindran com un dels eixos principals la "prosperitat compartida".
Entre d'altres mesures socials, els comptes públics inclouran la creació de beques salari per facilitar l'accés a la universitat.
"Seran una mesura per també tenir present la reducció dels costos d'oportunitat que suposa centrar-se en els estudis universitaris", és a dir "no treballar", segons ha apuntat Aragonès.
Aquesta beca funcionarà en paral·lel a les beques equitat i a partir del setembre se'n farà una primera etapa de desplegament amb una dotació pressupostària encara per concretar.
Aragonès també ha dit que als pressupostos hi haurà un reforç als recursos de l'educació de 0 a 3 anys, a la millora de la fibra òptica i més línies de finançament a través de l'Institut Català de Finances (ICF) perquè administracions locals puguin adquirir habitatge per destinar-lo a lloguer social, entre d'altres.
D'altra banda, el titular d'Economia ha lamentat les "ineficiències de l'actual model de finançament" que deixa un marge de maniobra "estret" a la Generalitat.
Potencialitats de l'economia
Segons la Nota d'Economia 104, el creixement de l'economia catalana és més "sòlid" i "equilibrat" que abans de la crisi.
El model actual és més tecnològic i amb una aportació equilibrada dels diferents sectors productius, amb menys dependència del sector de la construcció.
A més, el teixit empresarial està més internacionalitzat que mai i té més capacitat exportadora i l'economia catalana és més oberta (ha passat d'un 32 a un 67% en grau d'obertura del PIB entre 1986 i 2016).
El secretari general de Vicepresidència i Economia i Hisenda, Albert Castellanos, ha celebrat que la major obertura de l'economia catalana fa que el país sigui més "sobirà" i ha afirmat que cal posar el focus en la "solidesa" del creixement, més enllà de les dades quantitatives, ara que entrem en "una etapa de creixements més moderats".
En aquest sentit, ha apuntat que la dada de creixement interanual del 2,7% del PIB català el tercer trimestre, que ha fet pública aquest dijous l'Institut d'Estadística de Catalunya (Idescat), "convida a un cert optimisme".
A banda, l'informe apunta que el model de recerca català és de prestigi i té un capital humà de qualitat.
Tanmateix, els experts també afirmen que cal millorar la inversió en educació i recerca i desenvolupament així com la cobertura del sistema de protecció social davant l'envelliment de la població i la quarta revolució industrial.
Ho han exposat la directora general d'Anàlisi Econòmica, Marta Curto, i tres dels autors (Oriol Escardíbul, Xavier López i Anna Matas).
A la cloenda de l'acte, Castellanos ha coincidit que cal "generar creixements més inclusius" per reduir les desigualtats la qual cosa, segons ha dit el secretari general, s'ha de fer combinant "polítiques redistributives" com la Renda Garantida amb "polítiques predistributives" que impulsin l'economia catalana i el teixit empresarial, com el Pacte Nacional per a la Indústria.
Crida a "avançar junts"
El secretari d'Economia també ha fet una crida a "avançar junts" i "compatibilitzar" les agendes del país.
Segons Castellanos, cal "intel·ligència col·lectiva" per "ser encara mes resilients econòmicament i políticament" davant "d'estratègies predeterminades de tensió que es volen imposar des de fora".
"El país sempre ha avançat mes quan ha sigut capaç d'avançar junts", ha dit el secretari general d'Economia, que ha afirmat que cal "treure el màxim partit de l'economia al mateix moment que seguim l'agenda de reivindicacions nacionals".
Per això, Castellanos ha dit que el Govern entoma el "repte" de "canalitzar" la "impaciència" dels col·lectius que fan sentir les seves reivindicacions sectorials o el seu malestar perquè volen un canvi de marc polític "més ràpid".

Response: El conseller d'Economia, Pere Aragonés, ha confirmat que el creixement del PIB a Catalunya és fort i equilibrat i que les previsions de l'economia catalana són fortes i positives. Ha afirmat també que en els pressupostos generals d'aquest any es destacarà la prosperitat compartida i s'inclouran mesures socials per a la creació de beques universitàries.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
El ple de l'Assemblea d'Extremadura ha aprovat una proposta del PP, amb el suport del PSOE i Cs, per la qual insten a la Junta a exigir al govern espanyol a l'"abandonament" de la "bilateralitat" amb Catalunya i es mostren a favor d'una nova aplicació de l'article 155 de la Constitució de manera "ferma" i amb l'"amplitud i durada que es requereixi".
Els tres partits assenyalen que aquesta bilateralitat amb Catalunya situa la resta de territoris en una posició de "subordinació" en assumptes que, segons opinen, han de ser abordats de manera "comuna".
La proposta aprovada, amb el vot en contra de Podem, apunta que la nova intervenció de l'autonomia ha de durar prou per "frenar el desafiament independentista català, recuperar la unitat entre els espanyols que viuen a Catalunya, el respecte de la nació espanyola i la història" compartida.
Amb aquesta proposta, s'insta també a l'executiu autonòmic a reivindicar al costat dels grups parlamentaris de la cambra regional el procés de la Transició espanyola i les lleis, acords i consensos que van sorgir del mateix, així com a rebutjar "qualsevol tipus de revisionisme" d'aquesta època "decisiva" en la "història comuna" espanyola.
La iniciativa popular finalment aprovada, a més, commina el govern espanyol a la "defensa incondicional" dels símbols que representen a la nació i als espanyols, a "defensar" la monarquia parlamentària com a forma política "consagrada" a la Constitució, per ser a més "el símbol de la unitat i permanència d'una nació mil·lenària com Espanya".
En aquest sentit, es defensa en la proposta "la inestimable i extraordinària contribució de la Corona al procés de Transició espanyola", així com "la seva exemplar defensa dels drets dels espanyols i de la unitat d'Espanya".
Així mateix, la iniciativa exigeix al govern central la "defensa" de l'espanyol com a llengua "vehicular i comuna" de l'ensenyament en "totes" les comunitats autònomes, "respectant sempre l'existència de les llengües cooficials reconegudes en els diferents Estatuts d'Autonomia, però sense que aquestes llengües siguin imposades i deixin sense efecte el dret de tots els espanyols a usar la llengua comuna, l'espanyol ".
Crítiques al govern espanyol
Durant el debat de la iniciativa, Cristina Teniente (PP) ha criticat un govern central del PSOE dedicat a "premiar els independentistes", i ha insistit en la necessària "defensa" d'Espanya davant els que els "enemics d'Espanya" que " la humilien ", ha dit, per rebutjar la" divisió "i el "xantatge" propiciat pels independentistes que afirma que, a Catalunya," trepitgen la solidaritat ".
En aquest sentit, ha lamentat que el PSOE estigui "acomplexat" i "lligat" als quals "humilien Espanya".
Per la seva banda, el portaveu del PSOE a l'Assemblea, Valentín García, ha lamentat el discurs de "la dreta" sobre Catalunya i els pressupostos de l'Estat per a 2019 "trufat de mentides per intentar guanyar les pròximes eleccions", i ha subratllat que els comptes estatals són "beneficioses" per a Extremadura.
Igualment, ha apuntat que tant la Constitució com els símbols estatals "són dels espanyols" i "no" del PP, un partit en què, segons ha considerat, "són uns patriotes i uns constitucionalistes de pacotilla".
Podem defensa el diàleg en solitari
Mentre, el portaveu parlamentari de Podem, Álvaro Jaén, ha considerat que les "dretes" busquen "escalfar els ànims del país" amb una "qüestió territorial catalana" que actualment ha arribat a un "clima insuportable".
Alhora, ha dit que és "inviable" una "Espanya que deixi de banda a Catalunya i País Basc", cosa que, segons ha dit, forma part de l'"esperit" de la Transició espanyola.
"És impossible governar Espanya odiant a Catalunya", ha insistit.
Al seu torn, la portaveu de Ciutadans a l'Assemblea, María Victoria Domínguez, ha considerat "necessari" la "defensa d'Espanya" perquè "els socialistes seran els culpables d'haver negociat els pressupostos més vergonyosos de la democràcia amb gent que està a la presó".
"Tot el que es negociï amb persones que representen a partits polítics que han volgut trencar a Espanya no és negociable", ha advertit, i alhora ha demanat al PSOE que "sumi al constitucionalisme" com una cosa "necessari".

Response: S'ha aprovat al ple de l'Assemblea d'Extremadura una proposta del PP amb el suport de PSOE i Cs i en contra de Podem per exigir al Govern espanyol que deixi de banda la bilateralitat amb Catalunya i que es comprometi a una aplicació del 155 ferma i amb la durada que calgui.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
'El tigre de Yuzu' retrata la història de la relació entre els xefs Ferran Adrià i Hiroyoshi Ishidam, entre els seus restaurants El Bulli i el Mibu, entre la cuina d'Occident i la d'Orient.
L'espectacle multidisciplinar de Kaiseki Teatre i dirigit per Roger Julià es podrà veure des d'aquest dilluns fins dimecres en el marc del Grec Festival al Mercat de les Flors.
Julià ha declarat que es pregunten "què és El Bulli, que és el Mibu, què és l'art, quina fina línia hi ha entre la cuina i l'art" que pel director no existeix.
Vuit actors s'encarreguen d'explicar una història que té música de Pep Sala i una escenografia que reinterpreta els llocs on va succeir la història real, que va arrencar l'any 2002, quan Ferran Adrià es troba al Japó fent unes conferències i és convidat a menjar al Mibu, ubicat al centre de Tòquio i que només atén a vuit persones i fa un tipus de cuina molt senzilla d'elaboració i basa els seus plats en històries del Japó i llegendes.
Adrià va quedar molt impressionat per menjar al restaurant d'Ishidam i posteriorment va convidar al xef japonès i la seva dona a El Bulli.
La parella va sortir per primera vegada del Japó per anar al restaurant d'Adrià.
Ishidam va quedar també molt impressionat per aquesta experiència.
I al tornar, com ha explicat Roger Zanuy, de producció de l'espectacle, els clients li van fer notar que alguna cosa havia canviat en la seva cuina després de conèixer Adrià, "havia rejovenit".
Ishidam va decidir regalar-li al xef català anar a Roses a cuinar pels clients d'El Bulli durant una setmana.
"L'obra és una trobada entre el passat i el futur", ha apuntat Zanuy.
Vuit actors s'encarreguen d'explicar aquesta història que té música de Sala i una escenografia mitjançant el videoart, la música i tot d'efectes visuals i sonors.
El director del muntatge ha manifestat que a través d'aquest llenguatge multidisciplinar van des d'El bulli, al Mibu, a espais íntims dels protagonistes, aeroports, així com l'espai metafòric del cap i els somnis dels dos protagonistes.
"Treballem d'una forma minimalista", ha apuntat, al temps que ha dit que amb "poques coses" parlen de "molt espais".
Recreen els fets reals des del punt de vista de documentalistes: "Veiem el fet amb un punt de vista allunyat".
En aquest sentit, "els actors fan de tot", toquen instruments, parlen en japonès, català i altres idiomes.
Adrià i Ishidam
Per la seva part, Ferran Adrià ha recordat que ells hi van anar el 2002 i aquest fet va ser un icona brutal en el món de la gastronomia.
"És la primera vegada que la cultura gastronòmica occidental dialoga amb Japó.
No havia passat mai", ha recalcat.
Adrià ha reconegut que comprendre què és Japó "és molt difícil, no es pot entendre, és una cultura tan diferent que no es pot entendre, si no ets allà vivint molt anys".
Adrià ha apuntat que la companyia ha fet l'obra que els ha donat la gana.
"Nosaltres no hem dit res de res perquè si jo em dedico a crear el que mi el que m'agrada és la llibertat".
Hiroyoshi Ishida, qui acudirà amb Adrià a l'estrena, ha declarat que va ser inoblidable conèixer Ferran Adrià.
"Només al veure la seva mirada va ser una cosa nostàlgica.
Em vaig quedar molt sorprès quan vaig conèixer la cuina d'Adrià".
Li va marcar un abans i un després, ha reconegut.
Aquesta és una coproducció del Grec 2017 Festival de Barcelona i Kaiseki Teatre.Amb la col·laboració d'elBulli Foundation, Mibu, Vania, AADPC, Comerjapones.com, Japan Foundation, elBarri i Fabra i Coats Fàbrica de creació.
Aquest dilluns, després de la funció, s'organitza una conversa amb alguns membres de la companyia.
El director del Grec, Francesc Casadesús, ha apuntat que és "una història molt emocionant.
No és una anècdota, ni un conte que es fa al teatre, darrera hi ha molta humanitat, una relació entre dues persones i la de la companyia amb un treball i una il·lusió", ha afegit.
Gira
La idea de l'espectacle és que ha de voltar món.
La seva intenció és fer una estrena a Tòquio i després representar-se per diferents llocs pel món, no només Catalunya i Espanya.

Response: "El tigre de Yuzu", que es representarà dins del Grec Festival al Mercat de les Flors, és una obra multidisciplinar en la qual vuit actors, juntament amb música i efectes visuals i sonors, representen la relació entre Ferran Adrià, el xef japonès Hiroyoshi Ishidam i els seus restaurants exclusius, El Bulli i el Mibu.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
Quan Catalunya s’encamina cap a una quarta onada, a la regió sanitària de Lleida ja fa dies que hi són de ple.
Però no són a la quarta, sinó a la cinquena.
Les terres de Ponent van amb aquest “avantatge” perquè en ple estiu hi va haver un gran brot que va obligar el govern a confinar perimetralment el Segrià.
Aquestes darreres setmanes, el creixement ha estat incessant.
El risc de rebrot a la regió sanitària de Lleida és de 433, i si ho acotem al Segrià, la xifra augment fins a 532.
A tot Catalunya, aquesta xifra també va creixent, però encara és molt més menor, 257.
Que Lleida es troba en plena cinquena onada no ho mostren solament els indicadors epidemiològics, sinó el dia a dia de l’hospital.
“Fa una setmana i mitja que hi ha un augment exponencial i dibuixem una línia recta gairebé vertical.
Hem passat de 108 ingressats a 160 en una setmana; i tenim disset persones a l’UCI”, diu Oriol Yuguero, metge d’urgències de l’hospital Arnau de Vilanova.
Segons que explica en una conversa telefònica, l’hospital ja ha hagut de reobrir la tercera planta d’hospitalització i és molt probable que aviat consideri, novament, una aturada en l’activitat programada i quirúrgica.
“Atenem gairebé dues-centes persones d’urgència el dia.
Unes 130 són de covid, i això dificulta molt la gestió logística del centre”, afegeix.
Els sanitaris de Lleida expliquen que la situació els recorda als moments viscuts després de les festes de Nadal i que van desembocar en la quarta onada.
Però per què hi ha hagut aquest augment de casos?
Aquesta és la pregunta que costa més de respondre.
“La veritat és que no ho sabem.
Així com per Nadal molts pacients et reconeixien haver fet sopars de quinze persones quan no es podia, ara no veiem casos clars.
Els pacients no saben per què s’han infectat.”
Daniel López Codina, professor de la UPC i biofísic del Grup de Biologia Computacional i Sistemes Complexos, assenyala que aquest “creixement perillós” pot respondre a diversos motius: “La densitat de la població; els factors socioeconòmics en determinats barris amb condicions de vida més dures i treballs més precaris; o les visites turístiques que hi ha hagut en determinades comarques de Lleida.”
Aquests són els factors clàssics quan hi ha un repunt de casos, però assenyala un quart motiu, que és la predominança absoluta de la variant britànica.
Ho sosté també Yaguero, qui explica que han observat un canvi en el perfil dels pacients que ingressen: “Veiem pacients joves que, tot i no tenir factors de risc, estan força malament.
Molts pacients es descarten perquè estan bé i tornen al cap de 24 hores o 48 amb un empitjorament clínic molt important que fins ara no vèiem.
Això ho causa la nova variant i estem pendents de com ens afectarà els dies vinents”, diu.
El cribratge està dirigit a tota la població, però des de Salut s’ha convocat a través de missatges al mòbil a les persones d’entre 40 i 60 anys de les zones que tenen una incidència acumulada més elevada en els últims 14 dies.
En la memòria de Lleida i el Segrià hi ha la segona onada, la de l’estiu passat, la que no va viure la resta de Catalunya.
Va coincidir en plena temporada de recollida de la fruita dolça.
L’augment de mobilitat i d’interaccions van superar les autoritats, que no van saber reaccionar als avisos.
El resultat van ser desenes de brots i un confinament per a tallar una situació que s’havia desbocat.
Enguany la campanya de la fruita començarà a final d’abril, just en el moment en què la cinquena onada podria arriba al seu pic, una dada que posa en alerta.
Amb aquest escenari el departament de Salut ha rebutjat la demanda de molts batlles del Segrià d’implementar un pla de vaccinació massiu per a tots els treballadors de la fruita.
Considera que els vaccins s’han d’aplicar seguint un criteri sanitari i no de prevenció.
El que sí que ha programat és un cribratge massiu a tots els treballadors tan bon punt comenci la temporada.
La vacunació és observada per empresaris agroalimentaris i batlles del territori, una de les millors eines a l’abast per a poder evitar una stiució com la de l’any passat.
Per això avui el paer en cap de Lleida, Miquel Pueyo, ha demanat formalment a l’estat que tot el sector agroalimentari sigui considerat essencial i així pugui entrar en el pla de vaccinació.
També ha emplaçat Salut a ser més diligent i accelerar el ritme de vacunació.
“Al Pavelló Onze de Setembre podríem vacunar unes 4.000 persones al dia”, ha demanat.
La crisi perpètua dels temporers: la nova campanya de la fruita arriba sense canvis substancials

Response: Mentre que la resta de Catalunya es prepara per a la quarta onada, la regió de Lleida ja fa dies que es troba en la cinquena, ja que aquest estiu hi va haver un gran brot al Segrià. No sols els marcadors epidemiològics marquen la cinquena onada, sinó també la tensió hospitalària de la zona.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
Alejandro Fernández va heretar fa deu mesos el PP més petit de la seva història a Catalunya.
Dels 19 diputats al Parlament obtinguts el 2012 sota la batuta d'Alícia Sánchez-Camacho, els populars van passar a tenir només quatre representants a les eleccions del 2017.
La proposta, però, ha rebut un no rotund per part del partir taronja.
Si el líder del PP a Catalunya té entre cella i cella aquesta aliança és, bàsicament, per dos motius: a nivell particular, creu que els populars guanyarien pes; i a nivell de resultats, considera que seria una suma que permetria optimitzar el resultat dels constitucionalistes a Catalunya i que podria aspirar a frustrar la reedició d'una majoria independentista.
"Per guanyar unes eleccions a Catalunya, el constitucionalisme hauria de ser capaç de trobar una fórmula així", ha insistit en els darrers dies en diferents entrevistes als mitjans de comunicació.
Els populars han registrat la marca Catalunya Suma
De fet, la prova que l'aposta per la coalició amb Ciutadans és un plantejament que va més enllà del globus sonda és que el partit ja ha registrat la marca Catalunya Suma -seguint el model Navarra Suma-, segons ha avançat Economía Digital i confirmen a NacióDigital fonts de la direcció del PP.
Tot i això, des del partit d'Albert Rivera s'han afanyat a tancar ràpidament el debat rebutjant aquesta proposta.
Ho han fet en públic i, segons expliquen els populars, també en privat.
El partit taronja rebutja una coalició amb el PP conscient de la seva posició de força dins del bloc unionista.
Tot i que les enquestes auguren una davallada electoral de Cs als pròxims comicis, la formació va guanyar les eleccions catalanes del 21-D mentre que a Navarra jugava un paper molt menor.
"La coalició Navarra Suma es va conformar perquè hi havia unes característiques especials que no són extrapolables a altres llocs", argumenten fonts de la direcció de Cs, que afegeixen que, en tot cas, la suma a Navarra va ser un "èxit" perquè van guanyar les eleccions i que si no governen és pel "pacte vergonyant de Sánchez amb Otegi" -Bildu va facilitar amb l'abstenció la presidència del PSOE.
"Entenem que hi hagi partits que sí que volen aquesta fórmula després d'haver recollit uns pèssims resultats, partits que van fer concessions als nacionalistes durant 40 anys", asseguren des de la direcció de Cs
Tot i això, Ciutadans no contempla aquesta fórmula en altres territoris i el diputat Nacho Martín Blanco ha assegurat que el partit ha de preservar el seu rol de "casa gran del constitucionalisme".
Sobretot perquè entenen la proposta del PP com una manera d'intentar sortir de la crisi electoral en la qual es troba.
"Entenem que hi hagi partits que sí que volen aquesta fórmula després d'haver recollit uns pèssims resultats, partits que van fer concessions als nacionalistes durant 40 anys", responen des de la direcció de Cs fent referència als acords del PP amb els governs de Jordi Pujol o bé els pactes pressupostaris d'Alícia Sánchez Camacho amb els primers governs d'Artur Mas.
És per aquest historial que s'erigeixen en "l'única veu del constitucionalisme" a Catalunya i un "referent incontestable dels drets i llibertats" de tots els catalans.
Poc queda d'aquell PP que, liderat per Sánchez-Camacho i just després de la recollida de firmes que va propiciar la sentència que va escapçar l'Estatut, va tocar sostre amb 19 diputats.
El detonant del declivi dels populars a Catalunya va ser, com a la resta de l'Estat, l'esclat de casos de corrupció i escàndols com el de La Camarga -el cas d'espionatge en el qual es va veure involucrada Sánchez-Camacho-.
Però també, en paral·lel, l'ascens de Ciutadans, que a costa de PSC i del PP ha aglutinat la major part del vot unionista en el moment més convuls del procés català entonant un discurs altament bel·ligerant contra l'independentisme.
L'objectiu de Ciutadans de fer el 'sorpasso'
Ara, però, després del degoteig de dirigents de Ciutadans que han fet el salt a Madrid, entre ells la mateixa Inés Arrimadas, i la remuntada dels socialistes amenaça el lideratge a les urnes que van aconseguir el 21-D.
En tot cas, l'objectiu dels populars segueix sent fer el sorpasso al PP, motiu pel qual l'estratègia dels de Rivera no concep la coalició amb el PP a Catalunya encara que en aquest cas no suposin una amenaça.
El daltabaix electoral del 28-A ha abocat els populars a revisar tota la seva estratègia i des del carrer Génova tenen estudiades les 20 circumscripcions on la dreta podria haver maximitzat la representació si no s'hagués presentat dividida.
Catalunya, on el PP està massa dèbil, no estava en el llistat, però Alejandro Fernández té a les seves mans l'encàrrec d'evitar que els populars quedin condemnats a la residualitat.
De moment, però, el flirteig amb Ciutadans és fallit.

Response: Amb un partit cada vegada més menut i amb menys presència a Catalunya (actualment el PP té només 4 diputats al Parlament), Alejandro Fernández, líder del partit a Catalunya, intenta fer una coalició amb Ciutadans. Tanmateix, la formació taronja ha rebutjat aquesta coalició perquè entenen que és la manera del PP de sortir dels mals resultats de les eleccions anteriors.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
Francesc Homs, segona part.
El cap de files del PDECat al Congrés afronta aquest dilluns la segona volta del judici al 9-N després que Artur Mas, Joana Ortega i Irene Rigau ja passessin pel TSJC.
L'ex-consellera de la Presidència es defensarà al Tribunal Suprem per la seva condició de diputat a les Corts espanyoles.
Com va avançar Roger Pi de Cabanyes a NacióDigital, Homs basarà part de la seva defensa en els arguments de la mateixa Fiscalia: per descartar el testimoni de Mariano Rajoy, el ministeri fiscal va insistir que per incórrer en desobediència cal haver estat reiteradament advertit.
Isaac Meler us explicarà dilluns des de Madrid els detalls de la declaració del dirigent del PDECat.
La gestió del diàleg.
La reunió secreta -revelada per La Vanguardia- entre Mariano Rajoy i Carles Puigdemont a la Moncloa ha evidenciat la fina línia que separa la discreció de la mentida.
El Govern ha quedat retratat -especialment la portaveu Neus Munté- negant cap contacte el dia abans de la publicació i l'oposició no ha sabut gratar en la resposta confusa desplegada per la Generalitat.
No ens hauria d'escandalitzar que els dos executius busquessin espais de trobada discrets si abans de la ruptura unilateral es vol explorar la via pactada, però un diàleg amb conseqüències tan rellevants per al país reclama una altra gestió.
Ni que sigui per mostrar respecte als ciutadans.
Urdangarin i la vida a Ginebra.
Deia divendres passat Miquel Roca, advocat de la infanta Cristina i nom propi en la Convergència i Unió pilotada per Jordi Pujol, que la sentència del cas Nóos demostrava "que la justícia és igual per a tots els ciutadans".
Roca resumia així la satisfacció de l'establishment espanyol amb la resolució judicial -còmode amb una sentència que alliberava la infanta però no minava la credibilitat de la Zarzuela-, una lectura que aquesta setmana perd força.
Urdangarin no haurà de pagar cap fiança per eludir la presó i podrà continuar residint a Ginebra fins que es resolguin els recursos de la defensa.
Sobre el cas Nóos és interessant llegir l'entrevista que eldiario.es feia aquest dijous a Raúl Burillo, que era delegat de l'Agència Tributària a les Illes Balears quan va començar la investigació.
Burillo recorda que Cristina de Borbó, absolta dels delictes fiscals, "estava estratègicament col·locada en una trama organitzada de desviament de diners".
Un nou objectiu de "La Marató".
Cada desembre, TV3 i Catalunya Ràdio vehiculen una cita amb la solidaritat que la societat catalana ha convertit en compromís ineludible.
Aquest divendres hem sabut que la propera edició de La Marató estarà dedicada a algunes de les malalties infeccioses més greus, com l'hepatitis, la sida, la meningitis, la bronquitis o la tuberculosi.
La 26a edició del programa es farà el diumenge 17 de desembre i centrarà els seus esforços a sensibilitzar la ciutadania i recaptar fons per dissenyar mètodes de diagnòstic més eficients.
Data marcada al calendari.
Vist i llegit
Aquest no pretén ser un espai per construir teories sobre el futur de la premsa, que viu temps de transformació i d'incertesa, amb un peu al món digital i un altre a les rotatives.
Però us proposo un petit exercici per observar com ha canviat la fesomia dels diaris i la seva manera d'explicar el món.
L'artista Josh Begley ha intentat sintetitzar tota la història contemporània en un vídeo de menys d'un minut.
Com?
Ha enllaçat totes les portades de The New York Times des del 1852 fins a l'actualitat.
En un moment en què la informació audiovisual guanya terreny -també entre les capçaleres-, l'experiment ens permet rememorar el pes creixent de la fotografia en les portades.
Begley ha fet altres exercicis interessants, com aquest vídeo que convida l'usuari a recórrer la frontera entre els Estats Units i Mèxic després de cosir 200.000 imatges de satèl·lit.
Treballs amb missatge.
La frase de la setmana
Joan Serra i Carné
cap de Política de NacióDigital
Vols rebre "La brúixola" de NacióDigital cada divendres a la tarda al teu correu electrònic?
Fes clic aquí per subscriure't-hi

Response: Després de Mas, Ortega i Rigau, ara li toca a Francesc Homs assistir a la segona volta pel judici del 9-N. La seva defensa serà al·legar que per incórrer en la desobediència calen advertiments reiterats. D'altra banda, la reunió secreta entre Mariano Rajoy i Puigdemont enfada la ciutadania per la mala gestió.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
L’alcaldessa de Castelló, Amparo Marco, i el president de la Generalitat, Ximo Puig, han signat el protocol de cessió de l’edifici dels antics jutjats, en la plaça del Jutge Borrull.
L’immoble, propietat del Govern valencià, passarà ara al patrimoni municipal i esdevindrà un contenidor de serveis socials lligats al benestar de la ciutadania, tant del propi Ajuntament com de la Conselleria de Polítiques Inclusives.
“Castelló no podia permetre’s tenir en el cor de la ciutat un edifici d’aquestes característiques en estat d’abandó”, ha afirmat Puig, qui ha destacat el doble benefici que suposarà la recuperació de l’edifici.
“No es tracta solament de rehabilitar-ho, sinó de destinar-ho a una de les polítiques fonamentals.
Els serveis socials no són perifèrics en la política del Govern, ocupen la centralitat i per açò és tan important, que tingan la seua seu en aquest edifici.
A més, la rehabilitació ajudarà a la recuperació econòmica”.
“Avui és possible la devolució d’aquest edifici per a la ciutadania.
Era un deute que teníem amb Castelló.
El Pacte del Grau ens insta a governar per a les persones, a facilitar-los la vida en la relació que tinguen amb l’Administració.
La nostra obligació és treballar per a fer més feliç la vida dels castellonencs”, ha referit Marco.
A més, ha destacat la “receptivitat” del Consell, tant de Puig com d’Oltra, que en les seues respectives visites a la capital de la Plana van recolzar la proposta de l’Ajuntament de Castelló.
L’alcaldessa ha agraït el suport al projecte de Castelló en Moviment i Ciutadans.
La vicepresidenta del Consell i consellera de Polítiques Inclusives, Mònica Oltra, ha ressaltat també l’aposta per la millora de l’atenció integral a la ciutadania, en un àmbit tan sensible amb el del benestar públic.
En la seua intervenció, ha destacat la vocació del Govern valencià per incrementar les partides pressupostàries de l’àrea social i ha destacat la labor del funcionariat autonòmic, que ara podrà treballar en millors condicions.
La signatura del protocol s’ha fet en una de les dependències de l’edifici, habilitada per a aquest objectiu.
A més de Puig, Marco i Oltra ha estat present el conseller d’Hisenda i Model Econòmic, Vicent Soler, qui ha aportat informació sobre l’edifici i el procediment de cessió a l’Ajuntament.
Per part municipal, també han assistit la vicealcaldessa, Ali Brancal, i els regidors Rafa Simó, Enric Porcar, José Luis López, José Antonio Zamora, Xavier del Senyor i Iñaki Vallejo.
L’antiga seu de l’Audiència Provincial va ser propietat estatal fins a 1985, quan va ser cedit al Govern autonòmic, en el procés de transferència de competències.
Té una superfície d’11.679 metres quadrats, distribuïts en un soterrani, planta baixa, entresòl i cinc plantes més i està valorat en 6,21 milions d’euros.
L’abandó d’aquests últims 11 anys ha ocasionat problemes estructurals, que s’escometran en una intervenció de rehabilitació integral per a adaptar-ho als nous usos i a la normativa vigent.
A partir de la signatura del protocol de cessió, la Conselleria d’Hisenda redactarà el projecte tècnic de reforma.
Les obres seran finançades i executades per l’Ajuntament.
De moment, no hi ha terminis per al desenvolupament del projecte, el pressupost definitiu del qual encara es desconeix, encara que podria rondar els 12 milions.
La distribució de la propietat es farà de forma proporcional a l’aportació que realitze cadascuna de les administracions, amb un mínim del 65% per a l’Ajuntament i del 25% per a la Generalitat.
El procés per a la cessió de l’immoble es va iniciar a l’abril de 2016, quan l’alcaldessa va sol·licitar la propietat en un escrit dirigit al conseller d’Hisenda, Vicent Soler.
Marco justificava la petició per la necessitat municipal de “augmentar les dotacions públiques per a garantir un millor servei a la ciutadania”.
Des del Govern municipal, es considera que els actuals equipaments municipals són insuficients per a oferir una resposta de qualitat a les noves i complexes necessitats que té l’Administració local.
L’edifici Borrrull, propietat del Generalitat, va quedar sense ús administratiu en 2006, quan es van inaugurar les dependències de la Ciutat de la Justícia.
Des de llavors, l’immoble ha estat tancat i en una situació de deterioració progressiva.
La cessió de l’edifici permetrà a l’Ajuntament ampliar el patrimoni municipal i millor l’atenció ciutadana, mentre que la Generalitat rendibilitzarà un immoble ara sense utilitat pública i en estat ruïnós.
Posteriorment, es va constituir una comissió mixta, que va estudiar la viabilitat jurídica i administrativa de la cessió de l’edifici a l’Ajuntament.
En un primer moment, la comissió va centrar la seua labor en l’antiga Audiència Provincial, encara que s’ha obert la possibilitat de mantenir la col·laboració entre ambdues institucions per a la redefinició dels usos d’altres instal·lacions públiques també en desús que pot acollir serveis municipals o autonòmics.

Response: L’antiga seu de l’Audiència Provincial a Castelló, coneguda com l'edifici Borrull, ha iniciat un procés de rehabilitació per contenir els serveis socials relacionats amb el benestar de la ciutadania que ofereixen tant l'Ajuntament com la Conselleria de Polítiques Inclusives. L'edifici, que fins ara estava en estat d'abandó, passarà de ser propietat de la Generalitat al patrimoni municipal.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
L'hospital Josep Trueta de Girona ha arribat als 100 trasplantaments de moll d'os.
Aquest tipus d'intervencions es van començar a fer el 2009, evitant així que pacients amb diferents tipologies de càncers de la sang haguessin de desplaçar-se a Barcelona.
Dels casos tractats, un 80% dels pacients continuen amb vida, una dada que està en la línia dels estàndards de supervivència que presenta la malaltia.
El programa va començar amb quatre intervencions el 2009 i el 2015 ja se n'han fet 23.
Els responsables valoren que el projecte està "consolidat" i funciona bé.
En els casos tractats a Girona, el trasplantament es fa a través de cèl·lules mare sanguínies del mateix pacient.
En cas de necessitar un donant, els casos se segueixen tractant a hospitals de Barcelona.
El novembre de 2009 l'Hospital Josep Trueta de Girona va fer el seu primer trasplantament de moll de l'os.
Aquestes intervencions es fan en casos de càncers de la sang que afecten tant la sang com la medul·la òssia i els ganglis limfàtics.
Segons dades del 2013, a Catalunya es van fer 245 trasplantaments de cèl·lules mares sanguínies del mateix pacient, dels quals 16 a Girona (un 6,5%).
Fins al 2009, els malalts que patien aquest tipus de patologies havien d'anar a Barcelona a tractar-se.
De mitjana, aquest tipus d'intervencions requereixen d'unes tres setmanes d'ingrés hospitalari.
Ara, però, tot el procediment es pot fer des de l'hospital gironí i això evita molèsties als pacients i els seus familiars.
En aquests anys, el centre ha anat incrementant l'activitat fins arribar a fer 100 intervencions d'aquest tipus.
Durant el 2015 es van fer un total de 23 intervencions i, segons el cap del Servei d'Hematologia Clínica de l'ICO Girona, David Gallardo, el projecte està "consolidat" i en un moment de "maduresa" i, per tant, considera que tenen poc marge més de créixer.
A Girona el tipus de casos que es tracten són aquells que es pot fer un autotrasplantament de moll d'os amb cèl·lules del mateix pacient.
En els casos de càncers més agressius –sobretot leucèmies amb alt risc de recaiguda- cal recórrer a un donant i la intervenció es fa a Barcelona.
Un 80% d'èxit
En el centenar de casos tractats a Girona, habitualment cal administrar quimioteràpia al pacient per destruir cèl·lules cancerígenes.
Aquest tractament és agressiu i afecta el moll de l'os, fins arribar a eliminar-lo.
Per això, abans d'arribar a aquest punt els metges extreuen cèl·lules mare sanguínies del pacient (les que encara estan sanes) i les mantenen congelades a 80 graus sota zero.
Un cop el malalt ha acabat el tractament amb quimioteràpia, es tornen a restituir les cèl·lules a través d'una infusió endovenosa i cal que el pacient estigui aïllat durant dues setmanes fins que les cèl·lules tornin a fer la seva funció.
En aquest període és molt important evitar infeccions ja que les defenses del malalt són molt baixes.
Segons ha explicat el cap del Servei d'Hematologia Clínica de l'ICO Girona, David Gallardo, el 80% dels casos tractats a l'hospital gironí han acabat bé.
Per tant, són pacients que no han patit recaigudes i que actualment segueixen amb vida.
El doctor apunta que aquestes xifres estan en la línia dels estàndards que presenta aquest tipus de malaltia.
Els pacients sobretot estan afectats per limfomes i mielomes i són un 50% homes i un 50% dones d'edats entre 15 i 70 anys.
"Al Trueta m'han salvat la vida"
Un dels pacients que s'ha sotmès a un autotrasplantament de moll de l'òs és Jose Antonio Repullo, veí de Girona de 49 anys.
Al mes de març va anar al metge perquè es trobava cansat i desanimat i això li va encendre les alarmes ja que és un gran aficionat a l'esport i arribava a córrer 20 quilòmetres diaris.
Li van diagnosticar un limfoma del mantell i al novembre –després de sis cicles de quimioteràpia- es va sotmetre al trasplantament amb cèl·lules del seu cos que anteriorment li havien extret i congelat.
"Ara em trobo molt bé, animat i feliç perquè al Trueta m'han salvat la vida, no puc estar prou agraït als professionals tan excel·lents que tenim", ha manifestat.
El pacient segueix prenent antibiòtics i vitamines però fa vida normal.
"Cada dia surto a caminar i ja faig sis quilòmetres diaris", diu sense amagar el somriure.

Response: L’hospital Trueta de Girona va començar el 2009 amb un programa per fer trasplantament de moll d'os i ha arribat ja fins a les 100 intervencions. Els responsables confirmen que el projecte és sòlid i funciona bé. Aquestes intervencions eviten que els pacients hagin de desplaçar-se a Barcelona per fer el tractament.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
Els veïns de la urbanització Montecarlo d’Alcanar Platja, on el 16 d’agost va explotar la casa que el comando jihadista responsable dels atemptats a Cambrils (Baix Camp) i Barcelona utilitzava per a fabricar explosius, han començat a rebre indemnitzacions de l’Estat espanyol sis mesos després.
Així ho ha explicat el regidor de Governació de l’ajuntament d’Alcanar (Montsià), Jordi Bort, qui ha confirmat la recepció de les compensacions en quatre casos.
El consistori canareu, de fet, va acompanyar administrativament o va ajudar a tramitar aquestes indemnitzacions a uns vuit afectats.
Alguns més ho podrien haver fet també per altres vies.
Bort, en aquest sentit, ha celebrat la celeritat en aquest procés i ha destacat que les explosions no han suposat moviments de sortida de veïns o propietaris d’aquesta urbanització.
L’explosió inicial, que va deixar dos gihadistes morts i set persones més ferides –entre els quals, veïns i també un integrant del comando-, va sobresaltar la tranquil·la vida d’aquesta urbanització, apartada del nucli urbà d’Alcanar i estructurada al voltant d’improvisats carrers sense asfaltar.
La fabricació i manipulació d’explosiu altament volàtil, peròxid de cetona, que fabricaven en un xalet que ocupaven des de feia temps en va ser la causa.
Mentre els Mossos desenrunaven i escorcollaven les restes de la casa, l’endemà, 17 d’agost, el mateix dia dels atemptats de Cambrils i Barcelona, es produïa una segona detonació com a conseqüència dels explosius que es trobaven sota la runa.
Es van comptabilitzar, llavors, cinc ferits més.
Un total de catorze veïns van ser desallotjats de les seves cases i reubicats provisionalment durant dies en un càmping pròxim.
A banda de l’immoble que ocupaven els gihadistes, el contigu va quedar també ensorrat.
Sis mesos després d’aquest episodi, quatre dels afectats han confirmat a l’ajuntament d’Alcanar que ja han rebut les indemnitzacions sol·licitades a l’estat espanyol.
El consistori es va posar a disposició dels afectats per ajudar en el tràmit o acompanyar administrativament.
‘En els dies posteriors et venia gent i et preguntava què havien de fer’, apunta Bort.
Se’ls posava en contacte amb els serveis d’atenció a víctimes del terrorisme o se’ls facilitaven documents i certificats.
Alguns havien fer els tràmits de l’assegurança i d’altres, no.
Uns vuit veïns o famílies afectades es van adreçar als serveis municipals.
‘Hi ha diversos estaments amb responsabilitat.
Com a administració més propera al ciutadà fem l’acompanyament i suport en allò que podem, no per responsabilitat, sinó per ètica, humanitat o veïnatge.
Som empàtics amb el drama que estan passant’, afegeix el regidor.
El consistori valora positivament el termini des que es va efectuar el tràmit fins que s’han començat a fer efectius els imports.
Recorda que, habitualment, és un ‘procés complex, lent i dificultós’.
Les peticions podien cobrir, de forma paral·lela, béns o danys a les persones, que havien de valorar metges forenses.
La proposta de quantitat sol dependre de la intensitat de l’afectació i la continuïtat en el temps.
Bort considera que, malgrat l’habitual lentitud, en aquest cas els sis mesos serien un ‘termini raonablement acceptable atenent les circumstàncies’.
‘Creiem que les administracions han anat responent i l’ajuntament, com a administració més propera, hem fet l’acompanyament, fet que ens satisfà’, ha reblat.
El regidor ha evitat donar detalls sobre quantitats: ‘ens n’hem quedat al marge, estàvem ja desmarcats’.
Mig any després, a la urbanització Montecarlo el consistori no ha detectat grans canvis pel que fa a la població que hi habita.
‘Potser alguna família ha marxat, però no en tenim constància’, apunta Bort, tot recordant que, just els dies posteriors a l’explosió, van coincidir amb una família que es mudava per viure-hi.
‘No hi ha hagut un abandonament generalitzat o massificat’, sentencia.
Fins i tot, el consistori ha donat recentment una llicència d’obres per restaurar la casa del costat de la que habitaven els gihadistes i que va quedar completament destrossada per les explosions.
El que probablement haurà d’esperar serà la regularització total de la urbanització i que sigui l’ajuntament qui n’assumeixi els serveis, tal com reclamaven els veïns.
Bort recorda que, d’acord amb la llei d’urbanisme, els veïns haurien de presentar i executar un projecte d’urbanització, dotant l’espai dels serveis bàsics –enllumenat, aigua i clavegueram- perquè el consistori la pugui rebre.
‘Independentment de la visceralitat del moment, hem de ser prudents i realistes’, tanca.

Response: El 16 d'agost va explotar una casa a la urbanització Montecarlo d'Alcanar Platja que el comando jihadista responsable dels atemptats del 17-A a Barcelona i Cambrils utilitzava per fabricar explosius. Els veïns afectats per aquesta explosió, on van resultar ferides set persones i dos van morir, han començat a rebre les indemnitzacions sis mesos després.