Instruction: Resumeix aquest text:

Context:
Antoni Vidal Ferrando (Santanyí, 1945) és poeta i narrador.
Acaba de presentar La ciutat de ningú (Meteora, 2017), una obra on el protagonista, fill de falangista, rememora bona part de la seva vida a través d’una queixa "impregnada de sarcasme i amargor", amb l'obsessió de preservar unes fotografies del seu pare que són el testimoni d'una època de foscor que malda per no ser revisada.
A partir d'aquesta premissa, l'autor mallorquí estira el fil d'una obra sintètica, depurada fins al moll de l'ós, de paraula exacta i narrativa precisa, amb enllaços constants a una realitat que pot semblar delirant.
"El llibre és un monòleg interior d'un personatge que explica els seus deliris, algú que és en tractament psiquiàtric i va parlant i parlant", explica .
"No li agrada el present, ni la ciutat on viu, és un hipocondríac, creu que hi ha vida en altres planetes i li agradaria levitar, entre d'altres cabòries.
I és fill d'un feixista que encara continuava defensant el cop del 36".
És en aquest punt on entra la fricció amb la realitat, quan sabem que conserva unes imatges compromeses del seu pare.
"Però no vol trencar les fotografies, perquè això vol dir trencar la veritat i el passat.
Al mateix temps, té por que les hi robin".
De primer, Vidal Ferrando es va imaginar algú que segueix pensant que és el guanyador de la guerra, "aquella gent que van adquirir un dret i es creuen superiors als altres".
"Vaig fer aquest llibre per moltes raons", confessa, sense perdre el to del somriure.
"Una, perquè després de tants anys d'avantguardes, de vegades ens assemblem més als narradors del segle XIX que no a allò que promulgaven les avantguardes".
És més necessari que mai fer coses trencadores, com subratlla.
"Una altra, perquè fa molt de temps que penso que el món és una mena de psiquiàtric, on allò que impera mai és la raó, sinó les ambicions, les passions, els traumes i les pors humanes".
Una veu que sobrevola els gèneres
El resultat és una obra contundent, un mostrari de la memòria mal païda i mal tancada, símbol de la ferida oberta d'un país sencer.
"Des dels anys 80, la meva sensació és que el franquisme no s'ha acabat.
Simplement l'han reciclat.
Ara, això ja és una convicció que volia que fos present a l'obra", explica.
A mig camí de la poesia i de la narrativa, La ciutat de ningú és una hibridació de gèneres i pulsions creatives, molt influït per la lectura de Les ones (1931), de Virgina Woolf.
"Un cop acabada la lectura, em preguntava què era: poesia?
Narrativa?
I em vaig proposar fer un llibre que s'hi assemblés".
Escrit amb la força de la síntesi, La ciutat de ningú és un llibre on es mescla el pessimisme i la crueltat amb la tendresa pròpia de la poesia.
"Al final, la literatura és paradoxa", puntualitza.
"A estones, el personatge fa somriure, perquè pot fer somriure, malgrat tot.
Hi ha hagut gent que m'ha dit que li recordava a Enrique Jardiel Poncela, sobretot pels personatges tragicòmics.
Però la meva intenció era explicar la derrota de la raó".
Un objectiu que ha acabat convertit, alhora, en una metàfora del nostre temps i que explica "fins a quin punt es pot arribar a dosis de bogeria, insatisfacció, incomprensió", ben barrejades "amb somnis, fidelitats, amors i desamors de tota mena".
Al final, aquest aiguabarreig té tot el sentit del món.
"Una cosa que sempre m'ha obsessionat és que, malgrat tenir conviccions profundes, convé no adoctrinar, sinó obrir l'espai de llibertat", sosté.
Una qüestió indispensable perquè cada lector pugui fer una lectura segons les seves necessitats i la seva manera d'entendre el món.
"L'art sempre va més enllà de la raó i de qualsevol veritat humana, és metafísic.
En aquest sentit, jo diria que tots els meus llibres són històries d'amor amb les paraules".

Response: La ciutat de ningú (Meteora, 2017), l'última obra d'Antoni Vidal Ferrando, narra les reflexions del fill d'un falangista amb un to sarcàstic i amarg. L'autor, amb una narrativa en clau de poesia fa palès a través del protagonista de l'obra, com ha perdurat la influència del franquisme fins els nostres dies.


Instruction: Resumeix aquest text:

Context:
"Si és extradit, a nivell europeu seria increïble perquè, encara que pocs líders ho diguin públicament, tothom sap que és molt poc normal tenir líders empresonats per la seva activitat política", afirma en declaracions a l'ACN.
Si, per contra, no ho és, això significarà, segons el periodista, una valoració negativa de com s'ha gestionat la situació a escala jurídica a Espanya.
Analitza que si Puigdemont, Comín, Ponsatí, Puig i Serret són lliurats a Espanya, "internacionalment i en termes diplomàtics o polítics" pot causar problemes per al govern belga, tot i que assegura també que no té per què passar.
"Amb la situació judicial, per sort per al govern, l'afer és purament judicial i és per això que l'euroordre va ser inventada: són els jutges els que decidiran sobre l'extradició", remarca.
Sobre la possibilitat que tot plegat faci trontollar el govern de coalició a Bèlgica, Kuczkiewicz creu que "ara per ara" la presència del president i la resta de consellers a Brussel·les no afecta directament la seva estabilitat.
Amb tot, no descarta que pugui ser un "perill" més endavant si el govern belga ha de prendre una decisió política o posicionar-se al respecte.
"Només serà un problema si algú vol fer-ne un problema", afirma apuntant cap als nacionalistes flamencs, l'N-VA, el principal soci del govern liderat per Charles Michel.
Reconeix que no sap què faria l'N-VA en cas d'extradició però insisteix que, de moment, el govern "no té res a dir ni ha debatut sobre si reconèixer o no la independència de Catalunya".
Segons ell, l'N-VA "no vol ni té cap interès que el govern caigui per la qüestió de Catalunya" i atribueix a aquest fet que cap dels seus responsables s'hagi reunit -com a mínim públicament- amb Puigdemont.
"Estan sent cauts en aquest sentit, és difícil per a ells", afegeix.
L'exili de Puigdemont a Brussel·les és una situació "molt insòlita"
El periodista remarca que la presència a Bèlgica del president i els consellers Comín, Puig, Serret i Ponsatí, cessats pel govern espanyol, és una situació "molt insòlita" i admet que està afectant l'espai públic del país.
"És un exiliat polític que fa unes setmanes era president d'una regió d'Europa.
Per tant, és una situació insòlita legalment i política i està afectant perquè tota la premsa internacional és aquí", comenta.
Kuczkiewicz també destaca que si bé Puigdemont assegura haver triat Brussel·les perquè la ciutat és la “capital política” i on es troben “el debat i les institucions europees”, també ha vingut a un país "el primer ministre del qual ha estat dels pocs que han expressat crítiques per com s'estava gestionant la crisi catalana".
El que va dir Michel és un sentiment "molt compartit" a Bèlgica
El periodista de Le Soir, que ha tingut l'ocasió d'entrevistar el primer ministre belga, Charles Michel, està convençut que el polític no es penedeix "en cap cas" de les seves paraules de denúncia de la violència per part de la policia espanyola l’1-O, tot i que s'ha arribat a parlar de crisi diplomàtica.
"Hi he parlat un parell de vegades i crec que ell sap que el que va compartir a Twitter i el que va dir, tot i ser caut, reflecteix molt un sentiment compartit a Bèlgica", explica.
En aquest sentit clarifica que si bé a Valònia i fins i tot en una part de Flandes l'independentisme no és una idea favorita, els belgues saben que aquests tipus de problemes es resolen "de forma política, amb acord i compromís".
"En una entrevista va dir-me que sempre acabes pagant les factures de les frustracions acumulades durant diversos anys.
És a dir, que si no dónes una resposta a les seves necessitats o demandes, les comparteixis o no, sempre has de pagar-ne el preu", recorda.
Això, diu, ho coneixen bé a Bèlgica, on durant anys la regió de Flandes ha demanat més poder i l'N-VA ha passat del 2% al 30% fins a entrar al govern federal.
"No resoldràs el problema amb la independència però tampoc posant a la presó els seus líders i esperant que es resolgui per art de màgia", conclou.

Response: Jurek Kuczkiewicz, periodista del rotatiu belga «Le Soir» que ha entrevistat Carles Puigdemont, adverteix que la resolució de l'euroordre que ha presentat Espanya per extradir l'expresident de Catalunya agitarà l'escenari polític. El periodista titlla la situació d'anòmala i afirma que aquests assumptes es solucionen mitjançant acords en l'àmbit de la política.


Instruction: Resumeix aquest text:

Context:
El president de la Comissió Europea, Jean-Claude Juncker, ha fet una crida aquest dimarts perquè els europeus votin a les urnes el pròxim 26-M i els ha demanat que reflexionin sobre quin seria el paisatge europeu els pròxims anys si tothom votés "els extremistes".
"Hem de lluitar contra el populisme extremista, però no amb eslògans barats o atacs personals [..., sinó amb fets", ha argumentat en una compareixença de premsa des de Brussel·les, afirmant que cal "demostrar als europeus que tenen motius per tenir esperança".
En aquest sentit, i com a pretext pel missatge que també enviarà dijous als líders europeus durant una cimera a Sibiu, Romania, Juncker ha assegurat que amb "unitat" el futur de la UE serà "millor".
Així, ha exigit als 27 "transmetre un missatge d'unitat i esperança".
"Hem de demostrar que estem decidits a treballar junts a favor del projecte europeu", ha afirmat carregant contra els populismes.
Sobre aquest punt, Juncker ha qualificat d'"inaudit" i "inacceptable" que a Polònia s'hagi comparat, per exemple, el president del Consell Europeu, Donald Tusk, amb Hitler o Stalin.
"Els atacs personals no poden tenir lloc en el debat democràtic", ha sentenciat.
El cap de l'executiu comunitari també ha aprofitat la compareixença per fer balanç del seu mandat, destacant com el seu principal "assoliment" haver mantingut Grècia dins de l'Eurozona tot i la crisi.
Per contra, ha admès que va equivocar-se reaccionant tard a l'escàndol del LuxLeaks i que va ser un "error" no interferir durant la campanya del referèndum sobre el Brexit al Regne Unit.
Balanç del seu mandat
Durant prop de mitja hora Juncker ha fet valdre la "resolució i la capacitat d'arribar acords" en els darrers anys i ha citat com a exemples el "ressorgiment" de la crisi financera, el Pla Juncker i els 400MEUR mobilitzats en inversions o la creació de llocs de treball.
Des de l'inici del seu mandat fins ara, ha assegurat, s'ha assolit un nivell d'ocupació rècord, hi ha un 7% menys d'atur juvenil i la UE es troba en el setè any de creixement econòmic.
Segons ell, l'euro és ara una "divisa estable" i té una "reputació internacional".
A més, també s'ha jactat d'una Europa que compta "amb més drets socials" i més "drets dels consumidors" així com una UE que vetlla perquè els ciutadans estiguin "segurs" que es compleix amb la legislació i els seus drets.
Principals èxits i errors de la Comissió Juncker
A preguntes dels periodistes, el luxemburguès s'ha vantat del fet d'haver mantingut Grècia dins de la zona euro "malgrat totes les crítiques" rebudes i les "invitacions" d'alguns estats a expulsar-la.
"Jo sempre he respectat la dignitat del poble grec", ha afegit.
Pel que fa als errors, n'ha admès dos, un de "personal" i un altre de polític.
Per una banda, ha lamentat haver-se esperat una setmana a respondre davant l'escàndol del LuxLeaks, que l'afectava a ell en tractar-se d'informació de l'època en què va ser primer ministre de Luxemburg.
"Hauria d'haver-hi respost immediatament a l'escàndol", ha confessat.
Per altra banda, ha explicat que el segon error va ser "escoltar massa" el govern de David Cameron i fer-li cas en no interferir durant la campanya al Regne Unit sobre el referèndum del Brexit.
"Va ser un error perquè hauríem estat els únics en desmuntar les mentides (del Brexit), em vaig equivocar callant", ha indicat.
A més, també ha reconegut que hi ha "qüestions pendents" per a la Comissió Europea, com ara contribuir a una presa de decisions "més eficaç" i una perspectiva "real" per als Balcans.
Cimera a Sibiu
Els 27 es reuniran aquest dijous a Sibiu, Romania, en una cimera informal per debatre sobre el futur de la UE coincidint amb el Dia d'Europa, que és el 9 de maig.
La trobada, presidida pel president del Consell Europeu, Donald Tusk, s'iniciarà al migdia amb una reunió entre els caps d'estat i de govern dels 27 amb el president del Parlament Europeu, Antonio Tajani.
Tot seguit, i després d'una foto de família, els líders europeus mantindran un dinar de treball i una sessió a la tarda en què abordaran "les prioritats i la direcció futura per la UE els pròxims cinc anys", segons un document preparatori del Consell.
També serà en aquest context quan es preveu que els 27 adoptin l'anomenada 'Declaració de Sibiu'.
Segons han avançat fonts diplomàtiques europees aquest dimarts, la declaració serà curta i contindrà una desena de compromisos de cara al futur coincidint amb el fet que només queden dues setmanes per a les eleccions europees.
En tot cas, la idea de la cimera és aprofitar l'espai de trobada per tractar altres temes que no siguin el Brexit, que ha eclipsat les últimes trobades entre líders europeus.
Les mateixes fonts han apuntat la possibilitat que Donald Tusk mantingui una reunió bilateral amb Pedro Sánchez, que seria la primera entre els dos després del 28-A.
"Hi estem treballant", han indicat matisant que la trobada no està confirmada.

Response: Pocs dies abans de la cimera europea a Sibiu, Junker demana als europeus un vot en clau unionista i allunyat dels extremistes per al pròxim 26-M. Valorant el seu mandat comunitari, n’ha destacat haver evitat la sortida de Grècia, l’alt nivell d’ocupació i l’estabilitat de l’euro, però ha lamentat la lenta reacció amb el Luxleaks i la inacció davant del Brexit.


Instruction: Resumeix aquest text:

Context:
La CUP ha traslladat al president del Parlament, Roger Torrent, que s'abstindrà en la investidura de "qualsevol candidat" que surti d'un acord "autonomista" entre JxCAT i ERC.
Així ho ha explicat el candidat de la formació cupaire Carles Riera després de reunir-se amb Torrent en la nova ronda de contactes per trobar un candidat a la investidura.
Després de la trobada, Riera ha manifestat que la CUP "no ha vetat Jordi Sànchez" i que en el Consell Polític del passat dissabte no es va parlar de cap nom perquè encara no estan en aquest escenari, ja que hi ha un "profund i radical" desacord previ en l'acord plantejat.
Així, ha dit que estan oberts a parlar de noms sempre i quan primer hi hagi un acord sobre un programa polític "republicà".
D'altra banda, ha alertat les dues forces que cal un "acte de desobediència" com que Carles Puigdemont i Toni Comín facin un vot delegat en la investidura, cridant també a la Mesa a fer aquest acte .
"Si no són capaços de fer aquesta petita desobediència, ens preguntem si seran capaços de fer les desobediències que implicarà fer república", s'ha plantejat.
Riera ha traslladat a Torrent la decisió que el consell polític va prendre el passat dissabte, que ha volgut deixar clar que en cap cas els cupaires "no han dit no a cap candidat ni candidata" perquè, malgrat JxCAT i ERC estiguin en un debat de noms, la seva formació no ha arribat a aquesta fase.
Així, ha dit que hi ha un "profund desacord" entre aquestes dues formacions d'una banda i de l'altra amb la CUP.
Per a ells, aquest està en el programa polític institucional plantejat per ERC i JxCAT, en considerar-lo "autonomista".
Per això, la decisió dels cupaires és abstenir-se davant la candidatura de qualsevol persona proposada per JxCAT i ERC en el marc d'un acord d'aquest tipus.
Així, el diputat ha requerit un compromís "explícit i públic sobre el paper signat" sobre que es portarà a terme un programa republicà i no autonòmic que doni resposta a l'1-O, el 27-O i el 21-D.
"Amb un programa republicà podem abordar qualsevol nom sense vetos ni apriorismes", ha asseverat.
Ara per ara, ha reconegut que el diàleg entre les tres forces està "interromput" i que no hi ha cap nova reunió sobre la taula.
Una reunió que per a ells no hi serà fins que no hi hagi sobre la taula una proposta "radicalment diferent" a la presentada fins ara.
"Mirall" per a JxCAT i ERC
Riera ha dit també que la decisió de la CUP d'abstenir-se "també fa de mirall" de JxCAT i ERC ja que ha dit que en segona volta "s'obren possibilitats de que qualsevol investidura prosperi".
El diputat s'ha referit així a la petició que Carles Puigdemont i Toni Comín votin a distància ja que ha assegurat que la CUP "ni desitja ni valida" que aquests dos diputats renunciïn a la seva acta de diputat perquè fer-ho "seria una deslleialtat i nou acatament a l'Estat i el TC".
Així, ha apuntat que una opció seria aquest vot delegat de Puigdmeont i Comín, gest que veurien com una "petita desobediència", que, d'altra banda, ha dit que serà necessària per poder construir república.
Per a Riera, el fet que JxCAT, ERC i la Mesa estiguin disposats o no a fer això "fa de mirall de la voluntat real d'enfrontament davant l'Estat".
En aquesta línia, Riera ha recordat quer per a la CUP aquest programa polític ha de deixar clar que davant d'un conflicte de legitimitat prevaldrà la legitimitat i legalitat del Parlament, que en un debat d'investidura el candidat sigui "el que han decidit les urnes i no un adequat a la legalitat espanyola" i que es contempli u procés constituent i una nova constitució catalana que sigui refrendada en multireferèndum, entre d'altres.

Response: La CUP ha manifestat a Roger Torrent que per comptar amb el seu suport a la investidura abans, és imprescindible arribar un acord per escrit sobre un pla de govern per construir la República. Els cupaires han desafiat JxCAT i ERC a realitzar un acte desobediència convidant Puigdemont i Comín a fer ús del seu vot delegat en l'acte.


Instruction: Resumeix aquest text:

Context:
L’Ajuntament de Santa Coloma de Farners ha penjat la bandera espanyola a la façana del consistori, però acompanyada d’un cartell on deixa clar que s’hi oposa i que ho fa contra la seva voluntat.
El batlle, Joan Martí (ERC), assegura que ho fa per acatar una sentència judicial originada arran d’una denúncia de C’s, que curiosament no té representació al ple.
L’afer, que fa més de dos anys que cueja, ha acabat amb un ultimàtum per part del jutjat i l’obligació de l’Ajuntament de pagar 2.000 euros per les costes del procés.
Martí assegura no recordar quant temps feia que la bandera espanyola no onejava al balcó –de fet, l’han haguda de comprar- i assegura que tot plegat és un nou ‘contrasentit’ per part de l’estat, que ha tornat a fer ‘el ridícul’ preocupant-se més per ‘simbologia i estètica’ que no pels ‘problemes reals dels ajuntaments’.
Santa Coloma de Farners s’afegeix al llistat de municipis que s’han vist obligats a penjar la bandera espanyola al balcó de l’Ajuntament.
Però també s’afegeix al llistat d’aquells que, d’una manera o altra, han buscat una fórmula per deixar clar que ho fan a contracor.
Des d’aquest dimecres, la bandera torna a onejar a la façana consistorial.
Ho fa, però, amb un cartell que l’acompanya i on s’hi pot llegir: ‘La bandera estatal penja en aquest Ajuntament per imperatiu legal en compliment d’una sentència judicial, i en contra de la nostra voluntat’.
El batlle, Joan Martí, assegura que l’equip de govern (ERC i MES) ha esgotat tots els cartutxos abans d’haver de penjar la bandera espanyola.
De fet, assegura que ni recorda els anys que fa que no onejava a l’Ajuntament.
Tant és així, que l’han hagut de comprar de nou.
‘Durant molt de temps, les banderes que hi havia a l’Ajuntament eren la senyera i la del municipi, que són amb les que ens sentim identificats i estem orgullosos de compartir-les’, indica.
I hi afegeix: ‘Ara, però, per via judicial se’ns imposa també l’espanyola, i ho complim amb el benentès que treballem per poder proclamar la República catalana i despenjar-la adequadament’.
Més de dos anys de litigi
L’afer que ha acabat amb la bandera espanyola al balcó fa més de dos anys que dura.
El detonant va ser la campanya engegada per Ciutadans (C’s) arreu de Catalunya, per denunciar tots aquells edificis públics on no hi onejava la bandera espanyola.
I a Santa Coloma li va tocar el rebre el 30 de juliol del 2015.
El partit, que no té representació a l’Ajuntament, va entrar una instància perquè es tornés a penjar la bandera, adduint que s’incomplia la Llei de Banderes.
Sol·licitud per part del subdelegat a Girona, requeriment per l’aleshores delegada a Catalunya Llanos de Luna i interposició d’un contenciós davant del jutjat el desembre del 2015.
La sentència va arribar el 13 de setembre de l’any passat.
L’escrit estimava el recurs interposat per l’estat, obligava l’Ajuntament de Santa Coloma de Farners a penjar la bandera espanyola i el condemnava a pagar els 2.000 euros de les costes del procés.
A partir d’aquí, aquest gener l’advocada de l’estat va reclamar ‘l’execució forçosa’ de la sentència –un cop ja va ser ferma- i a l’Ajuntament no li ha quedat més remei que complir-la.
Amb l’estelada al costat
A més de la bandera espanyola, l’Ajuntament també ha penjat l’europea a la façana del consistori (fins ara, no hi onejava).
Però a les quatre banderes –també hi ha la senyera i la municipal- també les acompanya una immensa estelada que penja des del balcó.
S’hi va posar després de les municipals, el dia en què Martí va prendre possessió com a batlle.
‘Dels disset regidors que som a l’Ajuntament, només el del PSC s’hi va oposar’, remarca el batlle.
A Santa Coloma, ERC té set regidors i governa en pacte amb el de MES.
La resta del ple la formen set regidors de CiU, un de la CUP i el socialista.
‘Contrasentit i ridícul’
Joan Martí assegura que l’obligació de penjar la bandera espanyola és ‘un nou contrasentit’ per part de l’estat, perquè demostra que ‘està més pendent d’una simbologia i unes situacions estètiques alienes a la gran majoria dels ciutadans en comptes de preocupar-se pels seus problemes del dia a dia’.

Response: Una sentència ha obligat l'alcalde de Santa Coloma de Farners a penjar la bandera espanyola a la façana de l'Ajuntament. Martí també ha penjat al costat un cartell que mostra el seu desacord amb la resolució. L'alcalde ha retret a l'Estat que es preocupi més per detalls simbòlics que no pas pels problemes importants dels ajuntaments.


Instruction: Resumeix aquest text:

Context:
El ple del parlament ha ratificat el dictamen que defensa els drets de Pau Juvillà com a diputat, però ho ha fet amb polèmica perquè no se n’ha comptabilitzat el vot, cosa que ha provocat l’enuig de la CUP, que no ha votat.
El ple s’havia convocat amb una reducció al 50% dels diputats com a eina de prevenció de contagis de covid, de manera que a tots els grups parlamentaris havien de registrar delegacions de vot de la meitat dels seus diputats, i tot just començar el ple, Vox ha demanat a la presidenta del parlament, Laura Borràs, si Juvillà havia delegat el vot.
Borràs ha contestat que no se n’havia acceptat la delegació, i sense que cap altre diputat li ho preguntés ha donat la seva explicació: “És imprescindible la nitidesa i claredat de la votació de l’únic punt de l’ordre del dia per preservar els drets del diputat sobre els quals votem avui no quedi contaminada un possible conflicte d’interessos“.
La presidenta del parlament ha invocat l’article 16.1 del reglament de la cambra, que parla de què fer en cas de conflictes d’interessos, però el que no ha dit és que no és ella qui ha d’interpretar si hi ha un possible conflicte d’interessos, sinó que són els mateixos diputats els que tenen el deure de notificar a la mesa del parlament “qualsevol situació de conflicte d’interessos existent o potencial relacionada amb l’assumpte que s’hagi d’examinar”.
Avui Juvillà no era al parlament per la seva malaltia, però a diferència de desembre la CUP n’ha demanat la delegació de vot, però no se li ha concedit.
El ple ha avançat amb agilitat, ja que l’ordre del dia només recollia un punt i s’havia pactat que els grups només farien una intervenció, de cinc minuts.
El punt d’inflexió l’ha marcat la diputada de la CUP Eulàlia Reguant, que ha fet públic que ni tan sols havien convocat Juvillà al ple, deixant en no res el dictamen acordat per ERC, Junts i la CUP ahir mateix que recollia que continua essent diputat.
Malgrat que Borràs ha donat com a justificació per no acceptar la delegació de vot la voluntat d’evitar conflictes d’interessos, l’evidència és que una persona que no ha estat convocada com a diputat electe d’una cambra no pot votar.
Ni presencialment, ni per delegació.
Al començament del ple, el president de la Comissió de l’Estatut del Diputat, Jaume Alonso-Cuevillas, ha presentat el dictamen aprovat ahir.
Ara bé, també ha exposat que el fet que políticament se’l consideri diputat pot xocar amb l’obstacle que els funcionaris de la cambra deixin de considerar-lo com a tal per a evitar de ser perseguits amb una possible querella per un delicte de desobediència.
Alonso-Cuevillas ha explicat que, si bé comparteixen que cal defensar l’escó de Juvillà, no s’ha de posar en perill cap funcionari pel camí.
Els partits de l’oposició no han estalviat crítiques per com s’havia gestionat l’ordre de la JEC, que en especial han dirigit a Borràs.
La portaveu del PSC-Units, Alícia Romero, ha acusat els independentistes d’actuar en l’aparença, i el d’En Comú Podem, David Cid, ha dit que Borràs havia actuat igual que el seu antecessor al càrrec, Roger Torrent: “Queda clar que s’imposa la via Torrent: un torrent de realitat que els ha passat per sobre.”
Vox ha amenaçat amb una querella contra Borràs si no es compleix l’ordre de la JEC, i Ciutadans i el PP han mirat de ridiculitzar el sentit de la votació.
Per contra, ERC i Junts han carregat contra la JEC i han denunciat l’enèsima vulneració dels drets polítics d’un independentista.
La votació per a ratificar el dictamen s’ha fet a mà alçada, i s’ha aprovat amb el vot favorable d’ERC, Junts i En Comú Podem.
PSC, Vox, Ciutadans i PP hi han votat en contra i la CUP, com a protesta per no haver convocat Juvillà, no ha votat.
Ara bé, que el vot s’hagi fet a mà alçada ha evitat de repetir la imatge de gener de 2020, quan es va desactivar el sistema informàtic de votació al president de la Generalitat, Quim Torra.
Amb tot, fonts d’ERC apunten que abans del començament del ple els funcionaris de la cambra ja havien desactivat el botó de l’escó de Juvillà perquè no sabien com dirigiria la votació Laura Borràs, i si es trobarien que s’expressa el vot d’un diputat que, segons la JEC, ja no ho és.

Response: Laura Borràs ha denegat a la CUP la petició de delegació de vot de Juvillà en el ple del parlament per ratificar el dictamen de la comissió de l'Estatut del Diputat. El motiu que ha exposat la presidenta del Parlament ha esta l'article 16.1 del reglament de la cambra, que fa referència a un conflicte d'interessos.


Instruction: Resumeix aquest text:

Context:
Activistes de l'organització Radical Independence Campaign.
Foto: Radical Independence Campaign
A jutjar pel que es pot llegir, veure i escoltar en els principals mitjans de comunicació escocesos, el debat sobre el referèndum independentista del proper 18 de setembre es redueix a un joc reiteratiu de declaracions entre el Primer Ministre escocès, Alex Salmond, i representants dels polítics unionistes (laboristes, liberals o conservadors).
Fins ara, la societat civil i els moviments socials no han trobat el seu espai en un debat acaparat i impulsat gairebé en exclusiva pels partits.
És cert que tant els independentistes com els unionistes disposen de plataformes politico-civils —Yes Scotland per als primers i Better Together per als segons— que aglutinen partits i entitats de base social.
A la pràctica, però, es tracta d’estructures institucionalitzades que es mouen al ritme que marquen els partits.
Entre catalans i per entendren’s: Escòcia no diposa d’entitats equivalents a l’Assemblea Nacional Catalana i Òmnium Cultural.
Ara bé, a mesura que s’apropa el referèndum apareixen noves veus que es reivindiquen en el debat, al marge dels partits.
És allò que l’escriptor i analista polític de Glasgow Gerry Hassan ha volgut definir com la tercera Escòcia, en referència als moviments polítics i socials —principalment d’esquerres i pro-independència— que es desmarquen de les dinàmiques institucionalitzades.
Una manera de fer política que els darrers mesos ha aconseguit mobilitzar actors socials i ha atret sobretot joves per la independència que no es defineixen com a nacionalistes sinó com a demòcrates radicals, feministes i ecologistes —i tot tipus de variants— que contribueixen a complementar el debat fins ara ens mans de l’Escòcia oficial.
Els dos principals pilars d’aquesta tercera Escòcia són la Radical Independece Campaign, que aglutina ecologistes, exlaboristes i partits extraparlamentaris d’extrema esquerra, i el National Collective, un moviment eclèctic d’artistes que a pres força en les principals ciutats del país.
Més enllà del Partit Nacionalista Escocès
“Des de la Radical Independece Campaign fa mesos que treballem per visualitzar que hi ha espai independentista més enllà del Partit Nacionalista Escocès (SNP) del Primer Ministre Alex Salmond.
Es pot discrepar amb Salmond i votar Sí en el referèndum del proper setembre, perquè aquest no és un vot per a un partit polític sinó per al futur de tot un país”, explica Cat Boyd, una de les portaveus de la campanya.
Precisament, el fet que l’SNP tingui gairebé tots els diputats independentistes del Parlament d’Escòcia fa que molts ciutadans associïn la independència a un sol partit.
“Si ens fixem en la representació parlamentària, el moviment del Sí és molt poc transversal.
Però al carrer el debat és més plural del que a primer cop d’ull pugui semblar.
I nosaltres volem demostrar-ho”, comenta l’escriptor Andrew Barr, un dels fundadors de National Collective, entitat que ha aconseguit reunir més de tres-cents associats, una xifra gens modesta en els paràmetres de la mobilització social a Escòcia.
Des del final de l’any passat, l’entitat és present en la major part de capitals escoceses —a Edimburg, Glasgow, Aberdeen, Dundee i Inverness— però el seu projecte estrella tot just acaba de cristal·litzar: s’anomena YEStival i és un festival itinerant que des del 28 de juny i fins el proper tres d’agost donarà la volta a tot el país.
“La nostra iniciativa vol apropar l’art a la política i viceversa: debatre i discutir utilitzant la paraula, la música, la fotografia i el vídeo.
L’objectiu final és buscar noves formes de persuació, potser més desenfadades, per aconseguir motivar aquells que s’han anat distanciant de la participació política”, afegeix Barr.
Treball a peu de carrer
Però quina és la influència d’aquests col·lectius en el debat?
“És cert que disposem de poca infrastructura si ens comparem amb els partits polítics o les campanyes oficials, però som forts en la mobilització social, en el treball al carrer i als barris.
És un treball que pot passar desapercebut, però estem convençuts que tindrà els seus efectes en el resultat del referèndum”, argumenta Cat Boyd.
Així, amb pocs mitjans, però amb el convenciment que la diversitat farà créixer el moviment sobiranista, les noves veus per la independència intenten obrir-se camí en el debat polític escocès.

Response: La societat civil i els moviments socials han entrat en l'escena del debat polític escocès del proper 18 de desembre. Encara que no compten amb la infraestructura dels partits polítics, sí que tenen un gran poder de convocatòria gràcies a la feina que fan a peu de carrer. D'aquesta manera, intentaran ampliar el ventall del moviment sobiranista.


Instruction: Resumeix aquest text:

Context:
La Plataforma en Defensa de l'Ebre (PDE) busca fer aquest diumenge fer una demostració de força a Barcelona en defensa del riu.
La mobilització, contra el Pla de conca impulsat pel govern espanyol en funcions, torna a comptar -com va passar a Amposta el passat de febrer- amb el suport de tots els partits (menys C's i el PP) i d'entitats com l'ANC.
Tanmateix, arriba just una setmana després de la polèmica consulta sobre el monument franquista de Tortosa i això, segons reconeixen des de la mateixa entitat, ha deixat "tocada" la imatge de les Terres de l'Ebre.
L'Ebre torna a la capital catalana quinze anys després que hi desfilés per primera vegada contra el Pla hidrològic nacional i sis anys després que s'hi manifestés per uns cabals ecològics suficients per al tram final del riu i el Delta.
"Tenim més suports que mai però no sabem i no sabem com es materialitzaran, però tenim clar que el 5 de juny serà una festa ebrenca i volem lligar-la a una lluita de país", assenyala Tomàs.
Imatge malmesa
El portaveu antitransvasament es mostra convençut que "hi haurà molta gent de Barcelona, també de l'Aragó i el País Valencià, però la punta de llança de la mobilització ha de ser la gent de les Terres de l'Ebre amb el color blau, perquè serà una demostració de dignitat ebrenca a Barcelona i en els moments que passa el territori per la imatge que hem donat en diverses qüestions, hem de demostrar que seguim sent els de sempre i que no volem separar aquest nou país ni ignorar els seus interessos".
Sense citar explícitament les qüestions que, a parer seu, han malmès la imatge ebrenca –per bé que s'evidenciava que entre aquestes hi ha la consulta sobre el monument franquista a Tortosa i probablement també la polèmica amb els correbous-, Tomàs va insistir en què "el que passa perjudica la imatge del territori, no la de la PDE, que està intacta".
En aquest sentit, va apuntar que "podria ser que en el fons no caiguem tan simpàtics, però seguirem endavant, i sabem que el futur de les Terres de l'Ebre va lligat al futur del país i separar-ho seria una equivocació històrica, ho tenim clar".
Es tracta de contrarestar davant les institucions europees l'ofensiva que ha desplegat el PP a Brussel·les, va explicar Tomàs, facilitant les argumentacions dels regants de la conca de l'Ebre, que aboquen els seus recursos, amb un pressupost de 100.000 euros, per sufragar la seva estratègia.
Una de les tesis que el govern espanyol defensa davant d'Europa és que aquesta és una lluita política "contaminada per independència", de manera que "cal més que mai una resposta enèrgica des de les Terres de l'Ebre per tal que Catalunya assumeixi la defensa del futur i que ningú es desmarqui", va advertir Tomàs.
Diumenge, a les 12, a la plaça Universitat
Així, més de 66 entitats i organitzacions no governamentals, moviments socials i ambientalistes, partits polítics (a excepció del PP i Ciutadans) i sindicats, ja han donat el seu suport a la manifestació.
Sortirà a les 12 del migdia de la plaça Universitat encapçalada per una pancarta que durà per lema, com a Amposta, "L'Ebre sense cabals és la mort del delta", que aglutinarà la "gent de blau", amb la PDE al davant i gent del territori.
La segona pancarta, amb el lema "L'aigua és vida i no una mercaderia", concentrarà les entitats que donen suport a la lluita i a la tercera, "Respectem les directives ambientals europees", se situaran els polítics.
No hi faltaran les camises blaves, les banderes del nus, els cantants ebrencs, les bandes de música, "però per damunt de tot hi posarem la dignitat", afirma la PDE.
La PDE ha agraït totes les facilitats que està donant l'Ajuntament de Barcelona en matèria logística per tal que la mobilització sigui un èxit.
L'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, així com la presidenta del Parlament, Carme Forcadell, han confirmat la seva presència.
"Cada persona serà una gota d'aigua per crear una riuada que arrossegui el Pla hidrològic de l'Ebre i torni la vida al riu", va concloure Tomàs.

Response: La mobilització contra el Pla de Conca de l'Ebre, impulsada per la PDE, compta amb el suport de la majoria de partits a excepció del PP i Ciutadans. La concentració que tindrà lloc el proper diumenge al migdia a la Plaça Universitat té la voluntat de mostrar el rebuig de la societat al projecte.


Instruction: Resumeix aquest text:

Context:
La Junta Qualificadora de Coneixements de Valencià, dependent de la Conselleria d’Educació, Investigació, Cultura i Esport, obre el període d’inscripció a les proves de certificació de nivell de valencià corresponents a la convocatòria de juny de 2018, adaptades per primera vegada completament al marc Europeu Comú de Referència per a les Llengües.
Segons assenyala el director general de Política Lingüística, Rubén Trenzano, a través d’un comunicat, amb el nou model es produeix una adaptació ‘definitiva a Europa amb unes proves pensades per als usos lingüístics del valencià’.
A més, ha destacat que ‘són unes proves molt comunicatives i estan pensades perquè els valencians pensen i escriguen preferentment en valencià’.
En aquest primer període de proves es podran certificar els nivells A2, B1 i C1.
També es podran obtenir els certificats de capacitació tècnica, com són el Certificat de Llenguatge Administratiu, el Certificat de Llenguatge en els Mitjans de Comunicació i el Certificat de Correcció de Textos.
La inscripció serà oberta fins al 9 d’abril i es pot fer per via telemàtica mitjançant el web www.jqcv.gva.es, i amb el pagament de taxes per via electrònica amb targeta de crèdit o de dèbit per fer el tràmit més àgil i accessible, tot i que es manté la possibilitat de realitzar el pagament a l’entitat bancària.
El pagament via telemàtica suposa un 10% de descompte.
Les proves es faran en 24 seus, una de les quals Ontinyent.
Les altres són Alacant, Alcoi, Alzira, Benidorm, Borriana, Bunyol, Castelló, Dénia, Elda, Elx, Gandia, Llíria, Oriola, Paterna, Sagunt, Sogorb, Sueca, Torrent, la Vall d’Uixó, Villena, Vinaròs, Xàtiva i València, on, a més, se celebraran les proves de certificats de capacitació tècnica.
Calendari
En aquest primer període, totes les proves es faran al mes de juny.
El dia 9 es farà la prova de certificació del nivell A2, la primera jornada del nivell C1 i el Certificat de Llenguatge Administratiu.
El dia 16 tindran lloc les proves de nivell B1 i el Certificat de Llenguatge en els Mitjans de Comunicació.
Finalment, el 30 de juny serà la segona jornada del C1 i el Certificat de Correcció de Textos.
Les proves de nivell A2, B1 i la primera jornada del C1 començaran a les 9.00, i les proves dels certificats de capacitació tècnica començaran a les 9.30.
Pel que fa a la segona jornada del nivell C1, els aspirants seran convocats de manera personal amb indicació del dia i l’hora.
El segon període, en què es faran les proves dels nivells B2 i C2, tindrà el procés de matrícula de l’1 al 15 de setembre.
Estructura noves proves
Amb la implantació del nou model, totes les persones aspirants a les proves de la JQCV s’examinaran de les quatre habilitats lingüístiques (comprensió oral, comprensió escrita, expressió escrita i expressió i interacció orals), d’aquesta manera desapareixerà el caràcter excloent de la prova.
Cal recordar que, per primera vegada, l’administració valenciana organitzarà proves del nivell B2 i registrarà i expedirà certificats de nivell A1.
D’aquesta manera, el nivell B2 omple el buit que suposava el salt des del nivell elemental al nivell mitjà i completa una oferta més àmplia i proporcionada de certificats.
Amb el nou model de proves de certificació es permet d’unificar el model de proves de certificació d’idiomes d’organismes públics valencians, com són la JQCV, les escoles oficials d’idiomes i les universitats públiques, mitjançant la Comissió interuniversitària d’Estandardització d’Acreditacions de Coneixements de Valencià.
L’administració educativa recorda que des de l’any 2017 s’estan fent accions formatives per al personal examinador per assegurar un cos avaluador competent en aquest sentit.
Està previst que aquest curs s’arribe a les 2.000 persones, aproximadament, preparades i acreditades per a l’avaluació de l’àrea d’expressió i interacció orals dels nivells A2, B1, B2, C1 i C2.
Amb totes aquestes accions, des de la Junta Qualificadora de Coneixements de Valencià ‘es fa una aposta per poder arribar a ser membre d’ALTE (Association of Language Testers in Europe), que permet de posar-se al nivell dels màxims organismes de certificació lingüística, com són la Cambridge University o l’Instituto Cervantes’, conclouen.

Response: La Junta Qualificadora de Coneixements de Valencià ha obert la convocatòria anual per acreditar el nivell de valencià que aquest any per primera vegada s'emmarca dins del Marc Europeu Comú de Referència. Una altra novetat és que els aspirants podran examinar-se de les quatre competències lingüístiques sense que cap d'aquestes tingui caràcter eliminatori.


Instruction: Resumeix aquest text:

Context:
L’Ajuntament de Castelló ha anunciat que constituirà una comissió per estudiar les necessitats educatives de tots els districtes i plantejar una reordenació de les zones d’influència de cara al proper curs.
Així ho ha explicat el regidor d’Educació, Enric Porcar, el qual ha afirmat que l’objectiu és “evitar que els alumnes hagen de desplaçar-se fora del seu barri i, si això no fos possible, l’ajuntament valorarà l’aprovació d’ajudes de transport per a aquests casos”.
El regidor ha afegit que, encara que el transport escolar és una competència de la Conselleria d’Educació, alguns col·legis no compleixen amb els requisits de l’ens autonòmic, i per això “el consistori està estudiant fer-se càrrec d’alguns desplaçaments que no cobreix conselleria, perquè la distància és inferior a tres quilòmetres, però que presenten recorreguts amb una especial dificultat”, com és el cas del barri del Raval Universitari.
Porcar també ha afegit que l’Ajuntament està duent a terme tots els tràmits per resoldre els problemes d’escolarització, “en tots els districtes de la ciutat, no només al barri del Raval” la qual cosa que no està resultant senzilla perquè “durant anys no hi ha hagut planificació alguna”.
Pla d’emergències
El Govern municipal també ha anunciat l’aprovació del Pla Territorial Municipal d’Emergències per a finals d’aquest any o principis de 2017, que es convertirà en el marc per redactar altres plans sectorials com el d’inundacions.
El regidor de Seguretat Ciutadana, Antonio Lorenzo, ha lamentat la desídia dels anteriors governs en matèria d’emergències “perquè el Pla Territorial d’Emergències hauria d’haver-se començat a redactar en 1993 i ha estat l’actual govern el que ho ha impulsat.
Amb els governs populars la planificació d’autoprotecció i protecció civil era inexistent”.
Lorenzo ha detallat els treballs ja completats i ha explicat que solament queda pendent la delineació de la planimetria i la integració d’entitats i organitzacions d’àmbit no municipal com ara Creu Roja o Cocemfe.
Tanmateix, l’edil ha recordat que mentre no es redacte el pla sectorial d’actuació enfront d’inundacions “és aplicable el Pla Especial enfront del risc d’Inundacions de la Comunitat Valenciana”.
Mocions i declaracions
El ple ordinari del mes de setembre també ha servit per donar el vistiplau a una declaració institucional presentada pels grups municipals del PSPV, Compromís i Castelló en Moviment, a favor d’una llei estatal de finançament del transport públic.
En aquesta declaració, es proposa sumar-se a una campanya estatal en la qual es reclama a l’Administració Central “una major implicació en el finançament del transport urbà col·lectiu i es considera urgent iniciar la redacció i tramitació d’una Llei de Finançament de Transport Públic, que incloga la participació de tots els nivells de govern en coherència amb les recomanacions de la Unió Europea.
En canvi, no ha tirat endavant una proposta sobre ceràmica.
Malgrat que els grups polítics coincidien en la importància del sector i l’ús del taulell a la ciutat, diferencies en la forma de plantejar-ho no han permès aprovar-la.
El regidor d’Ordenació del Territori, Rafa Simó, ha insistit en la voluntat de crear una taula tècnica en la qual participin les organitzacions empresarials, tècnics i polítics per fomentar l’ús de la ceràmica a la nostra ciutat.
Nous portaveus
D’altra banda, en la sessió plenària d’avui Ignasi Garcia ha pres possessió de la seua acta de regidor pel Grup Compromís.
García serà l’encarregat de dirigir la Regidoria de Transparència, Modernització i Normalització, que gestionava Enric Nomdedéu.
També presidirà la Comissió de Suggeriments i Reclamacions i passa a ser el nou portaveu de Compromís.
En el ple també s’ha aprovat el nomenament del regidor d’Ordenació del Territori, Mobilitat i Àrea Metropolitana, Rafa Simó, com a nou portaveu del PSPV.
Finalment, s’ha donat el vistiplau a una modificació del règim retributiu del regidor d’Educació, Esports i Ermites, Enric Porcar, que passarà a tenir una dedicació parcial del 75% durant sis mesos per motius professionals.

Response: L'Ajuntament de Castelló ha acordat en el ple de setembre la creació d'una comissió per identificar i resoldre els problemes de desplaçament dels alumnes. El Govern també ha assenyalat que aquest any s'aprovarà el Pla Territorial Municipal d’Emergències. A més, Ignasi Garcia ja és nou regidor per Compromís i Rafa Simó assumeix les funcions de portaveu del PSPV.


Instruction: Resumeix aquest text:

Context:
Aquest fet provoca que la influència del ramader es vagi debilitant fins al punt que, per no abandonar l'activitat, s'integra a la producció de la gran indústria, la qual cosa significa que el porc passi a ser d'un altre propietari i que el ramader passi a ser un assalariat.
El pagès de Malla, Eudald Senmartí, lamenta a NacióDigital que no hi ha "un sostre que limiti les grans empreses", si bé destaca que treballar per altri suposa una reducció dels riscos, més alts en el cas que es tingui la responsabilitat de gestionar una explotació independent de la gran indústria.
L’alimentació suposa el 70% del cost d’una explotació porcina.
De l'altra, el preu de la carn, que va en funció del que pacten representants de la producció i industrials.
Aquest preu va en funció del que fixa el mercat europeu.
L’estat espanyol és excedentari en producció de porc i n’exporta el 40%.
Per això, el preu ve dictaminat pel mercat europeu i també de la consolidació d’exportacions de fora d’Europa, com la Xina.
"Tenim una situació molt volàtil", sentencia Senmartí.
Les grans empreses et fixen un preu, i si no l’acceptes és el teu problema.
I si t’arrisques se n’aniran amb un altres", assegura Cassà, que reclama més unitat del sector per reclamar preus justos.
La consellera Serret defensa aquesta unitat d'acció com la base a partir de la qual es pot lluitar contra el poder de la indústria, que ara tenen el dret sobre el preus de la llet que abans era del particular.
A aquest context també se li ha d'afegir la davallada del consum de llet.
Serret apunta que aquest és un problema a tenir en compte que s'explica, en bona part, pel canvi d'hàbits de la societat.
En aquest context, Unió de Pagesos denuncia la inacció de la Unió Europea davant de pràctiques de països comunitaris, que exporten els seus excedents làctics a Catalunya i a l’Estat a uns preus a vegades molt per sota costos de producció, i que per als ramaders comporta greus perjudicis per la competència deslleial que suposen aquestes accions.
L’augment de les importacions de productes làctics confirma la dura competència que suposa per a la producció i la indústria catalanes, un fet que fins i tot va arribar al Parlament de Catalunya a tall d'anècdota (però que explicava bé la problemàtica del sector) quan la diputada d'ICV, Sara Vilà, va recriminar al president Artur Mas que al bar de l'edifici es servia llet President, una marca francesa.
Cunicultura: preus baixos i amb productors lligats per les grans indústries
Pesca: davallada de les captures i reducció de les mides de sardines i seitons
La davallada de captures i la reducció de la mida de la sardina i el seitó han dut desenes de pescadors a abandonar l'activitat en els darrers anys.
De moment es desconeixen les causes que ha provocat aquesta situació i des de la direcció general de Pesca s’impulsarà un estudi per detectar-ne el focus, per mitjà de la Unió Europea.
No obstant, aquesta situació del peix blau no és exclusiva de la costa catalana.
Àngel
Els senglars, una plaga sense fre
Quin és el motiu d'aquest increment?
L'absència de depredadors naturals i el fàcil accés a tot tipus d'alimentació (des dels conreus fins a la brossa dels contenidors) són dos dels factors principals per entendre la plaga.
Així ho explica el veterinari Eudald Toralles: "Els senglars són els reis del bosc: sense llops rondant, no tenen cap depredador.
A més, aquests últims anys ha disminuït el nombre de ramaders i, per tant, d'animals que pasturen.
Això fa que hi hagi més menjar per als senglars i com més mengen, més crien".
No obstant, el Govern ha impulsat el pla cinegètic interdepartamental que pretén controlar i prevenir els danys produïts per la fauna.
L'objectiu és, segons va explicar Serret, "equilibrar l’ecosistema i controlar les sobrepoblacions d’animals i alhora garantir l’activitat econòmica en les zones agrícoles" i donar resposta a les queixes del territori, que acusen la Generalitat de només respondre amb una burocràcia complexa que, sovint, queda sense tramitar.

Response: Els ramaders catalans no poden competir amb els preus que marquen els grans productors. Davant aquesta situació, molts han de tancar la seva explotació o reconvertir-la. D'altres es veuen abocats a formar part de les grans indústries com a assalariats, conseqüència del poc marge de benefici que obtenen i les escasses subvencions públiques.


Instruction: Resumeix aquest text:

Context:
El president de la Generalitat, Quim Torra, inicia la sèrie de vídeos #TestimonisBadiaMargarit que ha impulsat la Direcció General de Política Lingüística per celebrar l'Any Badia i Margarit, en honor de qui fou filòleg, acadèmic i primer rector democràtic de la Universitat de Barcelona, Antoni Maria Badia i Margarit.
Els vídeos, protagonitzats per personalitats vinculades al món de la cultura, la llengua i la universitat, s'aniran difonent a les xarxes socials setmanalment i es publicaran també a la pàgina de l'Any Badia i Margarit.
En la seva intervenció, el cap de l'executiu català fa esment de la conferència de Badia i Margarit l'abril del 1968 a Estrasburg, en què es va referir a la situació del català en aquell moment i al fet que "havien perdut l'any 1939 la llengua i la cultura catalanes".
El president de la Generalitat explica que aquells mots no van deixar indiferents els interlocutors i que, fins i tot, la professora suïssa i catalanòfila, Gret Schib, va percebre que "Badia i Margarit encomanava una passió i estimació per la llengua catalana que ja no l'abandonarien mai més".
Amb la publicació del vídeo del president s'inicia la sèrie #TestimonisBadiaiMargarit que es difondran a través dels canals de Twitter, Youtube i a la web de l'Any Badia i Margarit.
En les properes setmanes es preveu la publicació dels vídeos de la consellera de Cultura, Mariàngela Vilallonga, que hi glossa la personalitat acadèmica i científica de Badia; de la directora general de Política Lingüística; Ester Franquesa, que hi destaca aspectes humans i professionals i convida a participar en l'homenatge i els actes de la commemoració i del comissari de l'Any Badia, i Carles Duarte, que remarca l'eix troncal de la trajectòria acadèmica de Badia, expressat per ell mateix en un discurs, que fou l'estudi de la llengua i contribuir a millorar-ne el coneixement i l'ús.
Els seguiran els testimonis audiovisuals del president de l'Institut d'Estudis Catalans, Joan Domènec Ros; de la presidenta de la Secció Filològica de l'Institut d'Estudis Catalans, M. Teresa Cabré, i del professor de la Universitat Autònoma de Barcelona, David Paloma.
Un any d'activitats per recordar Badia, que comencen a Internet
El 2020 es commemoren els 100 anys del naixement d'Antoni Maria Badia i Margarit, filòleg i lingüista.
El Govern va acordar el passat novembre incloure aquesta efemèride dins les commemoracions institucionals de l'any 2020.
La celebració de l'Any Badia i Margarit "vol posar de relleu, recuperar i divulgar la memòria d'una personalitat que va situar la llengua com a eix principal de la seva vida, amb una tasca científica duta a terme durant més de 70 anys i que ha deixat empremta en el patrimoni col·lectiu dels catalans".
Al llarg de 2020, tindran lloc activitats acadèmiques, culturals i de difusió en memòria seva.
La commemoració abastarà els àmbits institucional, universitari i acadèmic.
Per conèixer la figura i l'obra de Badia i Margarit, es realitzaran accions divulgatives que es faran de manera presencial o virtual i que tindran com a llocs de referència les ciutats de Barcelona, Girona, Tarragona, Lleida, Tortosa i Nàpols.
L'acte d'obertura de l'Any Badia, previst per al 19 de març al Paranimf de la Universitat de Barcelona, s'ha hagut d'ajornar provisionalment per la crisi de la covid-19.
La Universitat de Barcelona també prepara una exposició amb motiu de la commemoració de qui en va ser el primer rector durant la democràcia.
L'emergència sanitària ha fet ajornar els actes institucionals que, no obstant això i sempre que sigui possible, es portaran a terme més endavant.
La consellera de Cultura, Mariàngela Vilallonga, ha proposat a l'Ajuntament de Barcelona dedicar-li una via o espai públic dins el nomenclàtor de la ciutat de Barcelona, i al Departament d'Ensenyament, posar el seu nom a un nou centre educatiu de Catalunya.
Enguany també està programada la inauguració del nou edifici de l'Institut Badia i Margarit d'Igualada.

Response: Quim Torra ha estat l'encarregat d'encetar els actes que commemoren el centenari del naixement del filòleg Badia i Margarit. Des de la Direcció General de Política lingüística han preparat una sèrie de vídeos per reivindicar la figura de l'acadèmic i primer rector democràtic de la Universitat de Barcelona, així com el seu llegat a la cultura catalana.


Instruction: Resumeix aquest text:

Context:
Emily O’Reilly, la Defensora del Poble Europeu, ha dit que les declaracions dels membres de les institucions comunitàries sobre la independència de Catalunya només són opinions personals.
En una carta a eurodiputats catalans a què ha tingut accés l’ACN, el cap de gabinet d’O’Really diu: ‘Els tractats no preveuen cap procediment en cas d’una potencial secessió de part d’un territori d’un estat membre.’
I encara ho rebla afirmant que els advertiments de Brussel·les dient que una Catalunya independent restaria fora de la UE i hauria de tornar a demanar-hi l’ingrés són només una ‘opinió personal i no la posició oficial de la institució’.
La Comissió Europea no farà cap dictamen jurídic analitzant les conseqüències d’una secessió mentre el govern espanyol no li ho demani oficialment.
Però fins ara havíem pogut sentir declaracions en què es dibuixava un camí dificultós per a una Catalunya independent.
Per exemple, durant la campanya electoral del 27-S Margaritis Schinas –portaveu del president de la Comissió Europea, Jean-Claude Juncker– va dir: ‘Si una part d’un estat membre deixa de formar-ne part perquè esdevé independent, els tractats ja no s’aplicarien al seu territori, es convertiria en un país tercer i hauria de demanar l’ingrés a la UE.
Aquesta és la posició que l’executiu comunitari ha mantingut des del 2004, d’ençà que el va establir el president d’aleshores, Romano Prodi.’
Bescanvi de cartes amb eurodiputats catalans
Les afirmacions d’Aidan O’Sullivan són contingudes en una carta de resposta a Ramon Tremosa (CDC), Josep-Maria Terricabras i Ernest Maragall (ERC-NeCat), Ernest Urtasun (ICV) i Francesc Gambús (UDC).
Després d’haver-ne parlat amb els serveis legals del Defensor del Poble Europeu, O’Sullivan recorda: ‘Els tractats no preveuen cap procediment en cas d’una potencial secessió de part d’un territori d’un estat membre.’
Els eurodiputats catalans havien denunciat a la Defensora del Poble Europeu l’escàndol per la suposada manipulació d’una resposta de Juncker sobre Catalunya, només cinc dies abans de les eleccions.
‘Ja sigui un cas d’error humà o alguna altra interferència al més alt nivell, aquest fet hauria de ser de gran preocupació’, hi deien.
Els eurodiputats li havien demanat una reunió, en què també volien fer-li arribar les queixes de ‘desenes de milers de ciutadans catalans que viuen a la UE i que no van poder votar el 27-S’ per culpa de la ‘mala pràctica de l’administració espanyola i la reconeguda manca d’esforç del govern espanyol per resoldre aquest problema’.
‘Al corrent de l’escàndol’
O’Reilly els denega, ‘de moment’, l’entrevista i no veu ‘motius suficients per a obrir una investigació’ sobre les seves queixes.
El seu cap de gabinet al·lega que el dret de vot dels catalans a l’estranger ‘sembla una qüestió estatal, fora del mandat’ del Defensor del Poble Europeu.
Per una altra banda, O’Reilly reconeix ‘estar al corrent’ de la doble resposta de Juncker sobre la independència, però demana als eurodiputats que abans adrecin la seva protesta a la Comissió Europea.
O’Really ‘vol sempre mantenir fortes relacions amb els eurodiputats’ i s’ofereix a ‘posar-se en contacte amb els estats membres afectats per discutir’ tot allò que calgui, afegeix.
En una segona carta, Tremosa, Terricabras, Maragall, Urtasun i Gambús responen a O’Reilly que les explicacions que els ha donat Juncker són ‘molt insuficients’.
I insisteixen: ‘Afegir un paràgraf sencer, amb una redacció que clarament no reflecteix el vocabulari que s’acostuma a fer servir a Brussel·les, no ens sembla que sigui un error humà, sinó una manipulació seriosa que pretén influir en una elecció política crítica.’
Així mateix, li reiteren la petició de reunir-s’hi.
La resposta de la Comissió Europea a una pregunta parlamentària del PP incorporava, en la versió en espanyol, un paràgraf que advertia: ‘ respectarà les funcions essencials de l’estat, especialment les que tenen per objectiu garantir la seva integritat territorial.’
I afegia: ‘La determinació d’un estat membre és únicament establerta pel dret constitucional nacional i no per una decisió d’un parlament autonòmic contraria a la constitució.’
Juncker, segons que van admetre els seus portaveus, no havia validat aquest paràgraf, i només havia autoritzat la versió en anglès de la resposta, que es limita a recordar: ‘A la Comissió no li correspon d’expressar una opinió sobre qüestions d’organització interna relacionades amb els procediments constitucionals d’un estat membre.’
El Defensor del Poble Europeu –figura creada el 1995– s’encarrega d’investigar les reclamacions sobre una mala gestió de les institucions, organismes, oficines i agències de la UE.
L’elegeix el Parlament Europeu per un període renovable de cinc anys, però és un organisme imparcial que no rep instruccions de cap govern ni institució.
Sempre malda per arribar a una solució amistosa, però quan no és possible pot emetre recomanacions a la institució afectada i, si no s’accepten, presentar un informe especial a l’Euocambra perquè prengui mesures.
Emily O’Reilly, periodista i ex-Defensora del Poble d’Irlanda, va ser elegida Defensora del Poble Europeu el 3 de juliol del 2013 i reelegida el 16 de desembre del 2014.

Response: Arran de la polèmica generada per unes manifestacions suposadament manipulades de Juncker, la Defensora del Poble Europeu, Emily O'Reilly, ha apuntat que les opinions dels eurodiputats no són en cap cas declaracions oficials. També ha ressaltat que la UE no estableix cap mecanisme en els seus tractats en cas de secessió parcial d'un territori.


Instruction: Resumeix aquest text:

Context:
El grup mallorquí Beach Beach durant el seu concert a Londres Foto: ACN
Els grups de música dels Països Catalans són, cada dia més, una opció "atractiva i emocionat" pels promotors de concerts a les sales independents de Londres o els organitzadors de festivals com el prestigiós The Great Escape, un dels líders al Regne Unit en bandes emergents.
Els catalans Mishima, Manel, Mujeres o els balears The Marzipan Man, Poomse o Beach Beach -que s'han estrenat aquest dijous a la sala TheGarage- són només alguns dels grups que han aconseguit fer-se un lloc en l'espai musical britànic en els darrers tres anys.
"Han tingut una recepció magnífica del públic", explica la directora d'operacions de The Great Escape, Cat Morris.
"Hem estat portant grups de música catalana en els darrers tres anys com a part del festival i en els darrers dos també hem organitzat concerts a Londres amb representants de Catalunya", afirma Morris, que promou The Great Escape a Brighton i una desena de sales de música a la capital britànica.
"El 2011 hem tingut aquí a Londres a Mishima, Les Aus i Aias, i abans dj John Talabot", recorda aquesta experta en nous talents musicals, que també va programar, entre el 2008 i el 2009, concerts de Manel, Mujeres o Cuchillo.
"Ara per primera vegada també hem seleccionat artistes purament balears, i és molt emocionant", afegeix Morris, en referència al concert d'aquest dijous a la nit de The Marzipan Man, Poomse o Beach Beach, tots provinents de les Illes.
L'organització de Cat Morris, The Great Escape, és la líder del sector en la presentació de noves promeses musicals, especialment en els estils pop i indie-independent, i sovint es defineix com un "Glastonbury al costat del mar" o una versió britànica del South by South West de Texas.
Des de fa uns anys, col·labora estretament amb l'Institut Ramon Llull i l'ICIC a Londres per exportar la música de les terres de parla catalana.
"Estem treballant plegats en una gran col·laboració pel 'The Great Escape' del 2012, quan farem concerts d'artistes catalans i balears", avança Morris, en referència al festival que enguany es farà entre el 10 i el 12 de maig a Brighton i que inclourà més de 300 bandes internacionals en 30 escenaris diferents.
Des de l'Institut Ramon Llull i la seva delegació a Londres, liderada per Mercè Estela, es valora molt positivament la creixent presència de nous grups catalans i balears als escenaris del Regne Unit, especialment perquè hi arriben de la mà de The Great Escape, una organització amb "molt bona reputació".
"Els grups que seleccionen tenen tota la confiança del sector", assegura l'IRL, que creu que treballar amb promotors d'aquest tipus "facilita" que els grups emergents de Catalunya i Balears, i d'altres de més consolidats, rebin ofertes per ser "programats en altres festivals i concerts".
La qualitat dels grups catalans i, des d'aquest dijous també balears, que toquen a les sales de Londres facilita una "magnífica" resposta del públic britànic, segons Cat Morris, que confessa que escolta "a l'oficina" els mallorquins The Marzipan Man i que Mishima i altres grups van "deixar petjada" durant els seus concerts a Londres o Brighton.
"Al públic li agrada, completament", explica Morris, que es mostra "especialment" satisfeta dels concerts que s'han programat a les seves sales de Londres, com 'TheGarage' o 'The Bull and the Gate'.
"Estem molt contents de com ha funcionat fins i ara i esperem fer créixer la col·laboració amb els grups catalans", destaca Morris.
"Arreu dels Països Catalans s'està vivint una època de gran qualitat musical", assegura en Tomeu Mulet, de Beach and Beach.
"Tan pel que fa a música cantada en llengua catalana com anglesa", afegeix aquest jove músic, que lidera la banda des del 2006.
"Exportar un producte genuïnament dels Països Catalans ara és factible", celebra el cantant de Beach and Beach.
En Llorenç Roselló, en Gaspar Reixach i en Josep Verdera, components de Poomse, destaquen que en els darrers anys han sorgit molts grups de música de qualitat a ses Illes.
Confessen que pels grups mallorquins o de la resta d'Illes, especialment les "més petites" resulta "més difícil" sortir a l'exterior i fer concerts, però que s'està aconseguint.
Per la seva banda, el líder del grup The Marizpan Man, que ha tocat al Primavera Sound i el festival de Benicàssim, confessa que estan "molt contents" de ser a Londres.
Jordi Herrera explica que la formació està "mutant" a mida que fa concerts en directe, evolucionant cada dia.
"A nivell musical m'agradaria en algun concert sortir volant, mentalment almenys, si poguéssim físicament ja seria genial", explica Herrera.
"Sembla una tonteria, però no ho és.
Volem convertir-nos en una droga musical", conclou.

Response: L’Institut Ramon Llull juntament amb la promotora de concerts The Great Escape han portat aquest dijous la música dels Països Catalans a Londres. Els illencs The Marzipan Man, Poomse o Beach Beach han estat rebuts amb entusiasme a la capital britànica. Grups com Mishima, Manel i Mujeres també hi han tocat.


Instruction: Resumeix aquest text:

Context:
El conseller d’Educació, Vicent Marzà, i el director general de Política Lingüística i Gestió del Multilingüisme, Rubèn Trenzano, han presentat avui els resultats de l’enquesta ‘Coneixement i ús social del valencià 2015‘.
Les conclusions generals de l’estudi són que una majoria de la població del conjunt del País Valencià (un 51%) sap parla català.
La dada augmenta quan es tracta de comprensió lectora: el 52,9% afirma que és capaç de llegir-lo.
L’escriptura, però, és un punt flac, car només el 45% reconeix que sap escriure’l correctament.
Trenzano ha destacat que els coneixements de la llengua han millorat ‘en alguns territoris’ en relació amb la consulta anterior, del 2010.
Aquell any, el 48,5% de la població sabia parlar en català, però segons que ha dit els usos han empitjorat.
De l’estudi, sol·licitat per l’anterior govern, se n’extreu que el 85% de la població creu que el català s’hauria d’utilitzar de la mateixa manera que ara o més habitualment.
Només un 11% demana que es faci servir menys.
L’enquesta estructura les dades tenint en compte les zones catalanoparlants i castellanoparlants i reflecteix les diferències entre totes dues.
Per exemple, el 76,7% de les persones que viuen en àrees on predomina el castellà asseguren que entenen el català, en un grau o un altre.
Rubén Trenzano ha destacat que l’enquesta mostra un greuge comparatiu amb vista a la gent que viu a l’anomenada zona castellanoparlant, perquè fins ara no s’ha potenciat la igualtat d’oportunitats lingüístiques i, de resultes d’això, el 23,3% dels qui viuen en aquestes regions declaren no entendre gens el català, el 54,8% no el sap parlar gens, el 45,9% tampoc no el llegeix i el 67,8% no és capaç d’escriure’l.
Domini de totes dues llengües
El perfil dels qui dominen totes dues llengües oficials és gent amb estudis universitaris, de classe mitjana, que ha cursat ensenyament bilingüe en català a l’escola.
Els joves entre 15 i 35 anys són els que tenen més bones competències lingüístiques en totes dues llengües oficials.
En aquesta enquesta es detecta que la població que viu a l’anomenada zona valencianoparlant té un domini de les dues llengües que dóna avantatges per a tot: una formació en llengües més completa, un coneixement més bo de llengües com ara l’anglès i una posició millor amb vista al ventall d’expectatives laborals.
Acompanyament lingüístic a l’administració pública
Sense que el català sigui un requisit lingüístic per a treballar-hi, la Direcció General de Política Educativa i Gestió del Multilingüisme promou allò que han anomenat l’acompanyament lingüístic per a augmentar l’ús del català.
El 2016 ha impartit el doble de cursos que l’any passat (de 49 a 109) i ha començat a fer atenció personalitzada en alguns serveis de la conselleria.
Per les dades aportades per la Direcció General de Funció Pública, un 70% del funcionariat té algun títol de coneixements de català.
‘De tot plegat, podem inferir que no es parteix de zero i, per tant, a la formació hi hem d’afegir l’acompanyament; i cal activar els títols de tots els qui el tinguin i anar més enllà del reconeixement com a mèrit’, ha explicat Rubén Trenzano.
Línies d’actuació de la política lingüística de la Generalitat
En la mateixa conferència de premsa on s’ha presentat l’estudi sobre l’ús i el coneixement del català també han explicat quines són les línies d’actuació en política lingüística: promoció del català en l’àmbit local (1 milió d’euros), ajudes a l’emissió en català en mitjans de comunicació social (2,3 milions d’euros), foment del català en l’àmbit publicitari (100.000 euros), ajudes a empreses, comerços i indústries per al foment multilingüisme (470.000 euros), ajudes al teixit associatiu i a la projecció exterior (1,6 milions d’euros), foment de la traducció literària al català d’altres llengües i a la inversa (100.000 euros), foment del multilingüisme en l’àmbit musical (200.000 euros).

Response: Els resultats de l'estudi destaquen que el 85% de valencians pensa que l'ús del valencià hauria de ser més freqüent. A més, ressalta l'escàs coneixement de l'idioma a les comarques castellanoparlants. L'estudi conclou que les persones bilingües tenen més facilitat per aprendre altres llengües i estan millor posicionades al mercat laboral.


Instruction: Resumeix aquest text:

Context:
La consellera d'Empresa i Coneixement, Àngels Chacón, ha assegurat en comissió parlamentària que calen 50 milions d'euros per al programa de suport a la indústria de l'automoció i la mobilitat aquest any, 30 milions més del que va demanar al febrer.
D'aquests, 10,5 milions s'haurien de dedicar a cobrir despeses fixes de les empreses proveïdores i auxiliars que tinguin una caiguda de producció, com podria ser el cas dels empresaris afectats pel tancament de les fàbriques de Nissan, anunciat fa un mes.
En total, Empresa calcula que cal invertir 263 milions en la transformació de la indústria fins al 2025 per evitar la destrucció del 74% de llocs de feina d'un sector que genera més del 10% del Producte Interior Brut (PIB) català
El finançament d'aquestes 49 mesures hauria de sorgir del pressupost de la Generalitat i del pla de l'automòbil anunciat pel govern espanyol.
En una intervenció davant de la Comissió d'Empresa i Coneixement al Parlament, Chacón ha comunicat que es reunirà "aviat" amb el ministeri per reclamar que territorialitzi aquests fons i tingui en compte criteris de valor afegit brut (VAB) i població ocupada per a distribuir-los.
Ara mateix, la dotació del pla català de suport a la indústria de l'automoció pel 2020 és d'uns 13 milions d'euros.
La consellera ha reconegut que el moment "realment difícil" que encara el sector requereixen un increment del pressupost dedicat que ha de ser de gairebé 51 milions d'euros aquest any.
"La dotació pressupostària és insuficient, és obvi i negar-ho seria absurd", ha admès Chacón, durant el torn de rèplica.
La titular d'Empresa ha asseverat que si aquesta inversió no arriba "ens arrisquem a perdre" el 74% dels llocs de feina del sector.
"És un programa viu i estem oberts a incorporar canvis per ajudar la indústria de l'automoció de cara al futur", ha dit.
Aquest pressupost s'ha de sumar a les actuacions ja planificades en el Pacte Nacional per a la Indústria (PNI) que ja s'ha complert en un 92,5% en el primer trienni, segons ha anunciat.
Centre d'FP a Martorell
Un dels punts del pla és el desplegament del Centre de Formació Professional d'Automoció de Martorell, que està encallat des de fa anys.
"Som els primers que volem que el centre funcioni", ha dit Chacón, que ha recordat que la licitació de les instal·lacions depèn del Departament de Treball, Afers Socials i Famílies.
Nacionalitzacions
En una resposta al diputat de la CUP, Vidal Aragonès, Chacón ha advertit que les nacionalitzacions d'empreses en dificultats, com podria ser el cas de Nissan a Catalunya, "no és la solució" i ha apostat perquè les administracions "dotin elements innovadors que aportin competitivitat" a les companyies.
Segons Chacón, una empresa nacionalitzada "no garanteix que sigui més competitiva".
Tot i això, ha apuntat que es podrien estudiar "segons quines participacions en segons quines empreses" i ha recordat que el Govern ja "ajuda" companyies amb "alt valor afegit" en els seus inicis.
"La nacionalització no és una solució màgica en un entorn global competitiu", ha insistit.
Amb tot, la titular d'Empresa ha admès que calen "mecanismes de protecció" pels ingressos públics invertits en empreses.
Pel que fa al tancament de Nissan, ha recordat que tindrà un impacte "enorme" sobre tota la xarxa d'empreses de l'automoció catalana i ha dit que el pla compta amb una partida de 10,5 milions d'euros per proveïdors afectats per una caiguda de producció.
Les ajudes cobririen part de les despeses fixes de l'empresari com ara personal, lloguers, subministraments, venciments d'hipoteques o pòlisses d'assegurances mentre s'ajuda a buscar noves oportunitats de negoci.
Segons Chacón, la decisió de l'empresa nipona no ha d'afectar les relacions amb el mercat japonès, que ha duplicat la inversió a Catalunya i ha creat 4.000 llocs de treball en cinc anys.
Empreses automobilístiques en risc
La consellera ha recordat el resultat de la diagnosi que el Departament va elaborar a principis d'any sobre la indústria de l'automoció, que factura 23.800 MEUR a Catalunya i genera 143.000 llocs de treball directes i indirectes.
La conclusió és que la producció massiva del vehicle elèctric a Catalunya impactarà principalment en les 325 empreses que componen la cadena de valor principal.
En total, calculen que 24 estan en risc molt alt perquè es dediquen majoritàriament als subsistemes que desapareixeran de la cadena de valor i que 121 estan en risc alt de desaparició.
Són dades prèvies a la pandèmia de la covid-19, que ha afectat especialment la cadena de subministraments de les indústries.
L'afiliació a la Seguretat Social del sector va disminuir un 3,4% aquest primer trimestre i el 84% dels treballadors han entrat dins d'un Expedient de Regulació Temporal d'Ocupació (ERTO).
Chacón ha assegurat que no espera que aquesta indústria torni a la normalitat "fins ben entrat el 2021", quan es recuperaria un 75% de l'activitat prèvia a l'epidèmia i es podria parlar d'una "dinàmica d'estabilitat".

Response: La consellera d’Empresa i Coneixement ha instat a augmentar el pressupost del programa de suport a la indústria de la mobilitat i l’automoció. Chacon ha insistit que el sector, que representa més del 10% del PIB català, necessita 50 milions d'euros aquest any i un total de 263 fins el 2025, per consolidar el 74% de llocs de treball.


Instruction: Resumeix aquest text:

Context:
L'ensorrament electoral de Ciutadans ha fet olorar sang a tots els partits que fan frontera, d'una manera o altra, amb les sigles de color taronja.
Hi ha moviments de fons en el camp de l'unionisme, sobretot amb l'escenari probable d'unes eleccions catalanes properes i amb l'expectativa d'una davallada de Ciutadans a Catalunya, que ara per ara té 36 diputats al Parlament.
Un pastís sucós pel qual sospiren moltes formacions polítiques en el convuls escenari actual.
De moment, Inés Arrimadas intenta aturar la davallada recuperant un to més centrista a l'espera de més moviment.
- El PP insisteix en Catalunya Suma
Els conservadors ha aconseguit confirmar la seva posició com a primera força de la dreta espanyola, que va veure perillar en les eleccions del 28-A, quan va superar Ciutadans per només nou escons.
Ara, el partit que va ser liderat per Albert Rivera està reduït a deu representants i Pablo Casado intenta fer-li l'abraçada de l'os.
El PP ha llançat la proposta d'una coalició amb el nom de Catalunya Suma, a la qual s'ha resistit fins ara Ciutadans.
Però l'afebliment del partit taronja deixa oberta aquesta possibilitat.
- Valls busca una nova marca
Qui ja ha iniciat els seus moviments de cara al futur immediat és Manuel Valls, exprimer ministre francès i avui regidor a Barcelona.
L'intent de convertir la seva marca, Barcelona pel Canvi, en una alternativa electoral al Parlament ja ha fet les primeres passes.
De moment, ja han canviat els estatuts per deixar oberta la possibilitat de concórrer a tot Catalunya i a l'Estat, i han tancat una entesa amb Centrats per Tarragona, que aplega exmilitants de Ciutadans com Pedro Sánchez, exregidor de la ciutat.
Dijous vinent, Valls aplegarà els simpatitzants que s'estan acostant a ell en un acte tancat.
Segons fonts del seu entorn, Barcelona pel Canvi reuneix en aquests moments prop de 200 simpatitzants a la capital i l'àrea metropolitana.
Dijous, Valls mantindrà una trobada amb els seus simpatitzants, que són prop de dos-cents a Barcelona i àrea metropolitana
Valls té com a braç dret en aquesta operació Eva Parera, regidora amb ell a Barcelona, que ha passat de ser dirigent de la desapareguda Unió a un discurs molt bel·ligerant contra el sobiranisme.
Parera ha arribat a declarar recentment que el catalanisme "ha mort" i ha advocat per la "catalanitat".
Tot indica que els partidaris de Valls han optat per recollir el discurs més radical de Ciutadans per mirar d'obtenir el seu capital electoral.
Això sí, deixant molt clar que no volen saber res de Vox.
En la manifestació constitucionalista del 6 de desembre a Barcelona, el portaveu de Valls durant la campanya municipal, Fernando Carrera, va abandonar la concentració en veure el cartell de Vox contra la llei de violència de gènere.
També ho va fer Lorena Roldán, de Ciutadans.
- La Lliga, per la "seducció" dels sobiranistes
La Lliga Democràtica és una altra de les sigles sorgides del constitucionalisme més moderat i està preparant el seu congrés fundacional per al primer trimestre de l'any.
La politòloga Astrid Barrio n'és la presidenta en aquesta etapa inicial.
El seu vicepresident és José Nicolás de Salas, qui divendres es va despenjar amb un article molt dur contra Valls, sota el títol Insaciable políticament.
Mentre entorn l'exprimer ministre francès s'opta per un discurs radicalment anticatalanista per atreure els vots de Cs, la Lliga s'inclina per intentar atreure el vot sobiranista decebut
La direcció de la Lliga està formada majoritàriament per dirigents provinents de partits unionistes, com l'exeurodiputat Santi Fisas o Ricard Fernández Deu (exmembres del PP), o de perfil conservador com l'exconseller Josep Miró i Ardèvol, però aposta per un discurs catalanista moderat que eviti el frontisme.
És una de les estratègies del constitucionalisme: un intent de seducció del votant catalanista, com explicava Astrid Barrio en una entrevista a NacióDigital.
Una línia oposada de ple a la de Valls.
- Constitucionalistes, en converses
El partit Constitucionalistes, creat -com va informar NacióDigital- per un col·lectiu d'exmilitants de Ciutadans crítics amb el lideratge i la línia política imposada per Albert Rivera, comença a donar els seus passos.
Dirigit per José Antonio Navarro, exregidor a Canovelles, Constitucionalistes tenia fins ara implantació bàsicament al Vallès Oriental, però ara ha fet arrels a Barcelona.
L'exconseller de districte de Ciutadans a Sarrià, Iván Bello, liderarà la formació a la capital.
Constitucionalistes ja ha mantingut diversos contactes amb Valls.

Response: El partit que lidera Inés Arrimadas està fent un gir cap al centre per evitar l'enfonsament que preveuen les enquestes en les properes eleccions a Catalunya. Per la seva banda, el PP; el partit de l'exprimer ministre Manuel Valls; la nova Lliga Democràtica i el partit Constitucionalistes, busquen fer-se un lloc en el panorama electoral català.


Instruction: Resumeix aquest text:

Context:
L'Ajuntament de Bàscara (Alt Empordà) proposa habilitar la sala municipal per acollir alumnes i traspassa a Educació "tota la responsabilitat" d'obrir l'escola Joan Reglà.
El consistori respon al Departament dient-li que, a diferència de l'escola, tant la sala annexa a l'Ajuntament com altres locals alternatius permeten garantir "la salut i seguretat" de mestres i alumnat, perquè no tenen "racons, passadissos o altres elements" que en compliquin la neteja i desinfecció.
A la resposta al requeriment que els va enviar Educació, l'Ajuntament també recorda que, dels 124 alumnes que té el Joan Reglà, tan sols deu (el 8%) van demanar tornar-hi.
"Em sobta que la mesura es vengués com a solució per a conciliar", diu l'alcalde, Narcís Saurina.
"Si no accepten aquests nous espais, que s'assumeixi, per escrit, tota la responsabilitat de l'obertura de l'escola doncs nosaltres com a equip de govern de l'Ajuntament de Bàscara la declinem", diu l'Ajuntament de Bàscara a la resposta al requeriment d'Educació per reobrir l'escola i la llar d'infants.
L'equip de govern subratlla que la competència en matèria de conservació, manteniment i vigilància de l'escola es municipal i que això inclou, també, la neteja i desinfecció "a fons i continuada" dels espais que s'usin, seguint les mesures de "seguretat estricta" decretades pel Departament.
"Manifestem no poder responsabilitzar-nos del se compliment, igual que no podem garantir la distància de seguretat en una escola on, precisament, els alumnes de 6pe estan ubicats en un barracó", argumenta l'ajuntament.
Per això, proposen la sala municipal com a espai alternatiu per acollir alumnes.
L'alcalde de Bàscara, Narcís Saurina, defensa en declaracions a l'ACN que aquest espai annex a l'ajuntament compta amb accés directe a un carrer on no hi ha circulació de vehicles i és "relativament senzilla" de netejar: "No té goteres, ni racons, ni passadissos, ni altres problemes".
"Sol·licitem que el Departament accepti aquests nous espais que el hi oferim doncs en ells sí que es pot garantir la salut i la seguretat de l'alumnat i professorat", diuen a la resposta al requeriment.
L'equip de govern sosté que aquests espais alternatius fora de l'àmbit de l'escola "serien molt més funcionals i segurs" perquè, "a diferència" de les instal·lacions del col·legi, són espais "moderns, que es troben en bones condicions i estan equipats amb tots els serveis necessaris.
"La nostra prioritat és la salut de totes i cadascunes de les persones que fan un ús regular de la llar d'infantils i de l'escola, i aquesta és la nostra màxima preocupació i el fonament principal de la decisió de no obrir ", al·lega l'equip de govern que subratlla, a més, que l'escola està "obsoleta" i compta amb barracons "permanentment provisionals".
Tot i això, reiteren, no s'oposen a traslladar l'activitat educativa "en llocs en millors condicions d'higiene i salubritat, on aquesta seguretat, no només d'espai, pugui ser garantida".
Segons Saurina, d'aquesta manera el municipi "s'acostaria" a la petició del Departament però deixa clar que l'ajuntament aposta per no reobrir i traspassa la responsabilitat a Educació.
En aquest punt, l'alcalde recorda que a l'escola de Sant Esteve de Guialbes (Pla de l'Estany) han detectat un possible cas de coronavirus en una professora.
Es tracta d'una població propera i Saurina explica que molts veïns del municipi "fan vida" a Bàscara.
Pocs alumnes
L'alcalde de Bàscara exposa que la sol·licitud d'assistència a l'escola Joan Reglà i a la llar d'infants és "baixa", com a la majoria de centres educatius.
Per això, qüestiona que la reobertura dels centres educatius sigui una solució per a la conciliació laboral i familiar.
"Val la pena arriscar-nos per tan poca gent?", es pregunta Saurina.
En aquest sentit, reclama a Educació "començar a treballar" per definir com serà el retorn a les aules al setembre i tenir el dispositiu enllestit el 30 de juny: "Tinguem les idees clares perquè es parla de més aules i més professors, i tot això costarà molt de gestionar, com més aviat comencem i tinguem la proposat, millor".
Aquí és on Saurina posa el focus en els esforços que fan els ajuntaments de municipis petits per mantenir les escoles i carrega contra el Departament per no tenir-los en compte "per a res".
A la resposta al requeriment, l'equip de govern de Bàscara remarca que només dues famílies, amb un total de tres alumnes, van demanar assistir a la llar infantil i es van fer enrere quan els van informar sobre les mesures de seguretat que s'haurien de complir al centre.
La petició de retorn a classe a l'escola Joan Reglà va ser de deu alumnes dels 124 que hi ha (un 8%).
A més, defensen que l'ajuntament "ha garantit en tot moment el dret a l'educació de tot l'alumnat" facilitant ordinadors a les famílies que no en tenien o facilitant la connectivitat WIFI per "seguir amb l'activitat formativa i d'acompanyament emocional de manera virtual".

Response: L'Ajuntament de Bàscara ha declinat tota responsabilitat en la resposta al requeriment que els va enviar Educació per reobrir l'escola Joan Reglà. Des del Consistori havien proposat reprendre les classes en una sala annexa de l'Ajuntament de fàcil accés i desinfecció on, a més, es pot garantir la distància de seguretat entre alumnes i professors.


Instruction: Resumeix aquest text:

Context:
La Generalitat ha activat 232 milions d'euros per als 116.000 autònoms que han fet la petició de l'ajuda.
Això suposa 2.000 euros per a cada sol·licitant, que es pagaran de manera única durant el mes de desembre i abans d'acabar les vacances de Nadal.
Els requisits per inscriure's a aquest mecanisme d'ajuda eren tenir menys de 35.000 euros de base imposable l'any passat i menys de 13.000 euros d'ingressos en els primers tres trimestres de 2020.
N'han donat els detalls el vicepresident en funcions de president, Pere Aragonès, i el conseller de Treball, Chakir El Homrani, en una roda de premsa aquest vespre.
Sumant aquest paquet d'ajudes al de novembre, al qual s'hi van acollir 10.000 autònoms, un total de 126.000 treballadors han pogut accedir a les ajudes de la Generalitat.
Aragonès ha dit que l'ajuda es basa en un mecanisme que es podrà reproduir en els propers mesos de pandèmia i a què s'han pogut acollir "tots els treballadors autònoms que compleixen els requisits".
"Aquesta és una mesura perquè ningú quedi enrere", ha dit.
"És una xifra important però que no podrà compensar les pèrdues dels autònoms aquest any", ha admès Aragonès, tot i remarcar que és un "suport important" davant d'una situació "extrema".
Per a això, el Govern vol que els recursos "arribin de manera immediata".
Pel que fa a les peticions, un 37,8% les han fet dones i un 62,1, homes.
La franja d'edat que més ha demanat aquests diners és la de 26 a 46 anys i Barcelona és el territori que més sol·licituds ha fet.
"La convocatòria ha anat bé i s'ha treballat amb uns volums molt alts de peticions", ha dit El Homrani.
Ajuda compatible amb les mesures sectorials
Aragonès ha explicat que aquest ajuda és compatible amb les ajudes sectorials.
"És una mesura transversal, més enllà que en altres sectors el Departament competent hagi activat altres ajudes", ha apuntat.
Les ajudes de novembre van ser "d'emergència" i la d'ara és "de cobertura".
Per què s'ha pogut multiplicar per 10 el valor de les ajudes respecte al novembre?
El Homrani ha detallat que un cop es donin les ajudes, es fa una "fiscalització a posteriori" per veure si el sol·licitant compleix els requisits per accedir a l'ajuda.
"Confiem plenament en la ciutadania", ha dit el conseller, tot i recordar que si la documentació que es demani als sol·licitants no quadra amb els criteris, "es prendran mesures".
Un sistema d'ajudes fallit
L'anunci arriba després que fa unes setmanes, al novembre, es posés en marxa un sistema d'ajudes que va fracassar envoltat de polèmica i malestar per part dels afectats.
El col·lapse per accedir a la prestació anunciada per la Generalitat va obligar a una rectificació.
En un primer moment es va activar una partida de 20 milions d'euros per als més de 542.000 autònoms que va resultar clarament insuficient i va deixar la imatge de milers de treballadors per compte propi davant la pantalla de l'ordinador amb la web col·lapsada des de primera hora.
El Govern va haver de sortir a demanar disculpes en un nou episodi de les mancances de l'executiu en la gestió de la pandèmia, en aquest cas pel que fa a la derivada econòmica.
En una reunió d'urgència, es van prometre noves ajudes amb caràcter "regular" i a través d'un mecanisme "més àgil", que finalment s'han comunicat aquest dilluns.
Abans, però, la Generalitat també va haver de paralitzar a última hora un nou paquet d'ajudes per al sector, que s'havien dissenyat amb el mateix sistema que havia fallat dies enrere.
Es va ajornar sense data amb l'argument que s'havia de modificar la convocatòria per aconseguir més recursos.
Cessaments de la cúpula de Treball
El fiasco de les ajudes als autònoms va situar el conseller de Treball, Chakir El Homrani, al punt de mira per no haver previst l'allau de peticions i haver dissenyat un sistema deficient per accedir als 2.000 euros d'ajuda.
El Homrani, també assenyalat per la mala gestió de les residències durant la primera onada i pel desgavell en relació a l'obligatorietat del teletreball, va evitar dimitir però sí que va cessar la cúpula del Departament de Treball.
Concretament, va destituir dos pesos pesants de la conselleria: el secretari general de Treball, Josep Ginesta, i el secretari general d'Afers Socials, Francesc Iglesias.
El seu lloc els ocupen ara Oriol Amorós i Marta Cassany, respectivament.

Response: Un total de 116.000 autònoms s'han inscrit per demanar l'ajut de 2.000 euros, que s'abonarà aquest mes de desembre. La franja d'edat dels sol·licitants va dels 26 als 46 anys, entre els quals el 62,1% són homes i el 37,8% són dones. L'elevat nombre de peticions va provocar el col·lapse del sistema informàtic.


Instruction: Resumeix aquest text:

Context:
This Crush és una nova xarxa social on el principal atractiu és la possibilitat d'interactuar i enviar missatges o comentaris als altres usuaris de forma anònima.
És una aplicació força opaca i no hi ha dades concretes dels catalans que la utilitzen però el professor de la UOC Ferran Lalueza xifra en centenars de milers les descàrregues que s'han fet a Catalunya.
Tot i que les normes d'ús la limiten a la majoria d'edat, falsejar-ho és fàcil i es calcula que molts perfils corresponen a menors d'edat, sobretot entre 13 i 16 anys.
Per això, els experts alerten que la xarxa es pot convertir en una nova arma de ciberassetjament i, per això, estar a l'aguait és la principal recomanació per als pares.
En només un any, l'ús de This Crush ha experimentat un creixement exponencial i ja són centenars de milers les descàrregues que s'han fet en dispositius a Catalunya.
Així ho ha confirmat a l'ACN Ferran Lalueza, professor dels Estudis de Ciències de la Informació i de la Comunicació de la UOC i expert en xarxes socials, que ha vist com l'aplicació és cada vegada més popular i que les limitacions imposades per l'empresa no garanteixen un bon ús d'aquesta, ja que tot i l'obligatorietat de ser major d'edat per obrir-se un perfil, és fàcil mentir i la companyia, amb seu social a Israel, es remet a les lleis d'aquest país i deixa tota la responsabilitat a l'usuari i, en cas que sigui menor, al seu tutor.
El perill de This Crush rau en el seu principal atractiu, l'anonimat.
Els usuaris poden interactuar amb altres usuaris, ja sigui a través de missatges o comentaris, de forma anònima.
La ''coartada'' inicial de l'empresa creadora és poder enviar ''floretes'' i afalacs, i poder facilitar la declaració d'amor entre els usuaris, però tal com explica Lalueza, aquesta primera impressió deriva cap a insults, atacs verbals o comentaris de mal gust, per la qual cosa s'acaba atacant l'autoestima de les persones.
El problema es dona, explica Lalueza, perquè tot i ser una xarxa per majors d'edat, els usuaris se situen entre els 12 i els 20 anys, i majoritàriament, entre els 13 i els 16 o 17, ja que l'atractiu de l'anonimat ''afortunadament'' va remeten amb l'edat i, tot i que també n'hi hagi, les actuacions de gent gran en aquesta línia són més residuals.
Per tant, tot i que els menors no puguin utilitzar-la, en són els principals usuaris i, a més a més, en fan un ús totalment inadequat, ja que ja s'han detectat casos de ciberassetjament entre menors, i alguns ja han arribat a la policia.
Lalueza explica doncs, que aquest anonimat és l'únic valor afegit de This Crush, que a nivell de contingut s'aprofita d'altres plataformes com Instagram o Facebook, i que a nivell d'interfície té fins i tot una aparença ''vintage''.
Amb tots aquests elements, This Crush s'està convertint en una nova arma de ciberassetjament entre joves, i ja se n'han detectat casos que han acabat amb denúncies.
Per fer-hi front, un dels esculls que s'hi poden trobar les famílies, és el desconeixement per part dels pares de la seva existència.
Lalueza recorda que altres xarxes com Facebook, Twitter o Instagram són més populars entre el públic adult i els fills hi poden coincidir amb els pares, que coneixen el seu funcionament per poder-ne detectar un ús inadequat.
Segons reconeix Lalueza, molts pares ''ignoren'' l'existència de This Crush i per tant, no en tenen control, ja que precisament els fills acostumen a ''migrar'' cap a xarxes on no hi troben la família.
Aquest expert en xarxes socials recomana als progenitors parlar molt amb els fills per formar-los i educar-los en els aspectes positius que aporten les xarxes remarcant clarament els seus riscos, i en el cas de This Crush, evitar-ne l'ús perquè no aporta res positiu, sinó només inconvenients.
Precisament en aquest aspecte, hi coincideix el membre de l'Associació NACE contra l'assetjament escolar, Josep Soler, que reconeix que als pares, els és difícil estar al dia de totes les novetats a les xarxes socials o aplicacions canviats i per tant, creu que formar-se i actualitzar-se és de les poques eines que tenen les famílies.
Soler reconeix que aquest tipus de xarxes socials, que faciliten l'anonimat, donen als assetjadors una falsa sensació d'anonimat que permet actuar amb més impunitat perquè la situació ho facilita.
Soler alerta que el ciberassetjament, tot i ser un tema minoritari dins de l'assetjament escolar que es calcula que pateixen un 20% dels escolars, cada vegada és més freqüent i sobretot, es dona en edats més baixes perquè els infants utilitzen des de més petits els dispositius mòbils i l'ordinador o els videojocs.
Per això, alerta que cada vegada es dona més aviat i amb el risc, diu Lalueza, d'afectar els adolescents en una edat en què la personalitat encara s'està definint.

Response: "This Crush" és una aplicació que permet interactuar de forma anònima amb altres usuaris. Malgrat l'obligatorietat de ser major d'edat per donar-s'hi d'alta, l'app compta amb molts usuaris d'entre 13 i 16 anys. Els experts recomanen a les famílies que vigilin l'ús que fan els seus fills d'aquesta eina, perquè s'han donat casos de ciberassetjament.


Instruction: Resumeix aquest text:

Context:
“Per què no hauria de ser independent Catalunya si té el seu territori, la llengua, la voluntat i la gent que està disposada a dirigir-la?”
És la primera pregunta que la periodista Astrid Kannel va fer ahir a la ministra espanyola d’Afers Estrangers, Arancha González Laya, en l’entrevista a la primera cadena de la televisió pública d’Estònia, ETV.
La ministra espanyola acabava a Estònia una setmana de viatge oficial a les repúbliques bàltiques, després d’haver passat per Lituània i Letònia, per a “aprofundir les relacions polítiques i econòmiques i projectar la imatge d’Espanya” en aquests països.
Precisament l’entrevista palesa la imatge malmesa de l’estat espanyol en relació amb Catalunya i, d’una altra banda, la importància estratègica de la presència militar espanyola en aquesta zona, que ha expressat tradicionalment simpatia pel procés d’independència català.
El “passaport Rumessen”: el precedent estonià de la Identitat Digital Republicana
González Laya respon a la primera pregunta tot aportant una dada per a amagar la fita del 52% de vot independentista en les darreres eleccions al parlament.
Ho fa així: “Catalunya és una part d’Espanya.
Espanya és una democràcia.
Una democràcia amb una constitució que ens ha estat donada per tots els espanyols, inclosos tots els catalans.
I finalment allò que importa és què volen fer tots els espanyols junts.
En segon lloc, perquè quan parles sobre Catalunya sembla que tots els catalans pensin igual, i no és així.
Només un 35%-37% dels catalans –si més no, així es van expressar en les darreres eleccions– voldrien seguir aquest camí.
I si això fos la norma, què ho impediria a altres regions a Espanya que també tenen el seu idioma, que també tenen autogovern, que també tenen la seva gent?”
I tot seguit, la pregunta que la periodista li fa és: “Qui i quanta gent ha de dir que sí perquè Catalunya pugui ser independent?”
González Laya li respon que o la constitució o el caos, entre imatges que el programa va difonent de manifestacions multitudinàries de la Diada: “La constitució parla de majories a Catalunya i de majories a Espanya.
D’una altra manera seria el caos.
Allò que hem après a Europa és que si tothom decideix pel seu compte sense respectar els altres, és el caos.
I ja sabem on porta el caos.
No el volem, el caos.
Volem gent amb llibertats.
I les llibertats d’alguns ciutadans són també les llibertats d’uns altres ciutadans.
Quan parlem de decidir en una direcció o en una altra, cap a la independència o no, allò que importa és de respectar les teves llibertats i les dels altres ciutadans.”
González Laya evita demanar perdó per la conquesta espanyola en una visita Mèxic
La part central de l’entrevista, arran de la visita oficial, és sobre Catalunya.
I la darrera pregunta és sobre la persecució contra Carles Puigdemont: “No s’assemblaria Puigdemont, empresonat a Espanya, a Navalni, empresonat a Rússia?”
La ministra respon que Puigdemont “gaudeix dels mateixos drets que la resta de ciutadans”, però passant per alt que té ordres de detenció, estatal i europea, que li impedeixen la llibertat de moviments; i diu que, a diferència de Navalni, ell és eurodiputat, passant per alt que va haver de ser el TJUE, contradient les autoritats administratives i judicials espanyoles, qui li va reconèixer aquesta condició.
Visiblement enfadada, González Laya respon: “En primer lloc, Carles Puigdemont no és a la presó.
Carles Puigdemont és membre del Parlament Europeu.
Carles Puigdemont viu en llibertat.
Carles Puigdemont gaudeix de tots els drets i llibertats de tots els altres ciutadans.
Ara, Carles Puigdemont no ha passat comptes davant la justícia espanyola i ha d’encarar un judici.
De moment, no ho ha fet.
Perquè com a membre del Parlament Europeu ha invocat la immunitat per no anar a judici.
Però fins i tot els qui són a la presó per haver trencat la llei espanyola… I m’ofèn que compari Espanya amb Rússia, m’ofèn.
Espanya és una democràcia.
En una democràcia, a Espanya com a Estònia, la gent que trenca la llei passa comptes davant la justícia.”

Response: La ministra espanyola d'afers exteriors va ser entrevistada ahir a la televisió pública d'Estònia sobre la qüestió catalana. González Laya va recordar que la Constitució demana el vot majoritari tant a Espanya com a Catalunya en una hipotètica independència. La ministra va rebutjar comparar el cas de Navalni amb el de Puigdemont al·legant que aquest no està a la presó.