Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
L’escriptora Marina Espasa (Barcelona, 1973) acaba de publicar la seva segona novel·la, ‘El dia del cérvol‘ (L’Altra), una obra plena de capes i d’aventures, de lectures i d’intencions, que juga amb els espais temporals, amb paral·lelismes medievals, que fa crítica social i política, amb una pàtina inquieta i plena d’amplitud que li dóna l’ús de la ciència-ficció, que parla de Barcelona, una ciutat que és la que ella trepitja (la de l’Heliogàbal per entendre’ns).
Una novel·la que provoca la riallada i també l’angoixa, i que converteix Patricia Heras, la desventurada poetessa de ‘Ciutat morta’, en personatge literari.
L’autora ho explica així: ‘La novel·la té moltes capes i línies de força que la travessen.
Per això, quan em fan la fatídica pregunta: “De què va el llibre?”, sempre penso, per on començo?
Perquè ‘El dia del cérvol’ tracta sobre una noia que viu a Barcelona aclaparada i esmorteïda pel doctorat que prepara sobre el temps circular en la literatura artúrica, a l’edat mitjana.
Però també és una història d’amor, amb un final poc bonic, com totes les històries d’amor… Però també és una història política, que tracta sobre el control polític del món, d’un grup de neonazis contra un grup de resistents, i això fa que l’obra tingui aires de novel·la d’espionatge… Però també és una novel·la sobre Barcelona, des del 1986, quan Samaranch va anunciar que Barcelona seria la seu dels Jocs Olímpics del 92 (sempre recordo aquell moment estel·lar del peveter, quan tots pensàvem que l’arquer fallaria i que tots els mecanismes també fallarien i la flama no s’encendria, ha, ha, ha), fins a la Barcelona que explica el documental “Ciutat morta”, de l’any 2006, i la tràgica mort de Patricia Heras…’
Continua Espasa: ‘Alhora, és una obra que es divideix en dues parts.
La primera correspon a la idea de novel·la urbana i passa a Barcelona, i la segona part esdevé una novel·la rural ambientada a Suècia.
Potser ho he fet per trencar i combatre les etiquetes.
En les novel·les necessitem tant l’una cosa com l’altra, perquè tot són organismes vius.
I cal viure!
Perquè també és una història de vida i de mort: la protagonista, que es diu Minerva, se sent morta i vol sentir-se viva.
I és quan comença a veure a tot arreu imatges de cérvols, que li comencen a passar situacions extraordinàries i fora del que és comú.’
I, afegiríem, comença a beure cervesa, una cervesa sueca amb logotip cèrvid, que no deixarà de beure durant tota la peripècia.
Una novel·la que incorpora elements del present de l’escriptura
Durant els tres anys d’escriptura de la novel·la, Marina Espasa va anar construint-la com un ésser viu i canviant, al qual va incorporar elements que la commovien.
Després de llegir-lo, Marina Espasa, impressionada, va decidir que la novel·la havia de transcórrer a Suècia.
Explica: ‘Em va agradar molt.
Tant, que al principi vaig ordir una trama que passava al voltant d’aquest llibre.
Me’n vaig anar de vacances a Copenhaguen i vaig visitar Escània.’
Més: ‘Això dels cérvols, doncs, va començar en una botiga de roba que descric al llibre i que existeix.
Es diu Boo, és d’un amic meu, al carrer de Bonavista, i és plena de cérvols.
I vaig començar a veure cérvols per tota la ciutat.
En aquell moment es recuperava la figura de Francisco Casavella i vaig rellegir “El día del Watusi” (Anagrama) i vaig incorporar la idea de marcar la ciutat.
Ell ho feia amb W, jo amb cérvols.
I d’aquest llibre també hi ha allò dels morts i els vius que parlen.’
L’altra incorporació, segurament la més colpidora de tot el llibre, que dota l’obra d’intensitat, malestar i profunditat, l’enrobusteix, és la creació del personatge literari de Patricia Heras, la poetessa madrilenya que va ser víctima de la corrupció i la violència policíaca i política de l’Ajuntament de Barcelona.
Marina Espasa va veure el documentari ‘Ciutat morta’, que explica la història, al festival DocsBarcelona, un parell de mesos abans que s’emetés per la televisió i fes impacte en la societat catalana.
Es va comprar el llibre que els amics de Patricia Heras van editar amb els seus poemes i el seu diari, i la va incorporar al relat, en una escena gòtica, al cementiri del Poblenou.
Marina Espasa va acabar la novel·la a l’estat de Nova York, en una residència de creadors, Leding House.
Només va agafar un llibre, això sí, gruixut.
I es va endur la ‘Divina comèdia’ en la traducció de Josep Maria de Sagarra.
Se’n va llegir la part de l’infern.
No és pas casualitat.

Response: La nova novel·la de Marina Espasa, "El dia del cérvol", tracta sobre l'amor, el control polític d'un grup de neonazis i una protagonista que prepara un doctorat a Barcelona. L'autora afirma que per escriure la seva obra s'ha inspirat durant tres anys en elements impactants, com ara una botiga de roba, un documentari o llibres com "La Divina comèdia".


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
Els observadors del judici del Tribunal Suprem de l'equip de l'International Trial Watch (ITW) han criticat que el president de la sala, Manuel Marchena, fes preguntes al major dels Mossos d'Esquadra, Josep Lluís Trapero, que havia prohibit fer a la fiscalia.
Això podria ser un "indici de falta d'imparcialitat objectiva del tribunal", segons la doctrina del Tribunal Europeu de Drets Humans (TEDH).
Consideren que també hi hauria falta d'imparcialitat en el fet que Marchena no hagi acceptat les protestes de les defenses quan es va preguntar a testimonis per la seva afiliació a Òmnium, i en canvi es va prohibir a les defenses preguntar quines webs consultava la secretària judicial d'instrucció 13.
Un altre indici de falta d'imparcialitat és el fet que Marchena hagi retret a alguns testimonis la seva falta de memòria, quan el nombre de preguntes sense resposta ha estat elevat, però no a altres com Mariano Rajoy, Soraya Sáenz de Santamaría o Juan Ignacio Zoido.
En canvi, només a un, el va advertir del delicte de fals testimoni.
Aquest advertiment, consideren els juristes, pot "condicionar" les respostes següents del testimoni.
En un sentit similar, els juristes recorden que els testimonis investigats en altres procediments poden negar-se a declarar, però Marchena "pot coaccionar la seva declaració" des del moment que els obliga a jurar o prometre dir la veritat, cosa que no està prevista a la llei, segons aquests juristes.
De fet, els juristes creuen que aquesta situació ve provocada per la disgregació de la causa en fins a quatre procediments.
"Això genera distorsions en l'ordre de les declaracions (que ha estat evident, aquesta setmana, en el cas del major Trapero, que hagués declarat com a acusat abans que, per exemple, Diego Pérez de los Cobos); en la possible afectació del seu dret de defensa; en la limitació de les preguntes de les parts no proposants dels testimonis; i, en definitiva, en vista a aclarir la veritat dels fets", expliquen.
Tot això, a més, "està directament relacionat amb un fals punt de partida: és qüestionable que el Suprem sigui, en aquest cas, el jutge predeterminat per la llei", recorden.
Els juristes critiquen també que el dret de defensa també es podria veure vulnerat per l'aparició de nou material probatori "sorpressiu" que només tindria la fiscalia i que procedeix del jutjat d'instrucció número 13 de Barcelona.
Sobre l'exhibició d'imatges durant el judici, els observadors adverteixen que serà important aquesta setmana vinent davant dels testimonis de guàrdies civils.
"En aquest sentit, reiterem que el dret a un procés sense dilacions no pot ser invocat pel tribunal en detriment del dret de defensa, i menys tenint en compte les altes peticions de presó que sol·liciten les acusacions", assegura l'ITW.
Per últim, els juristes adverteixen d'una "descompensació temporal de les sessions", amb durades de fins a deu hores o només de vint minuts.
Aquesta descompensació es deu, en part, al fet que dos magistrats són membres de la Junta Electoral Central.
"Això posa de relleu que funcions no jurisdiccionals d'alguns membres de la sala, que són perfectament renunciables, estan condicionant la bona marxa de les sessions".
D'altra banda, segons els observadors, no consta en l'Acord 55/2019 que aquests dos magistrats s'hagin abstingut en la votació que obliga la Generalitat a retirar els llaços grocs dels edificis públics, cosa que "podria també suposar un indici de falta d'imparcialitat objectiva del Tribunal".
Igualment, critiquen que l'ordre dels testimonis no permet concentrar l'examen dels diversos delictes imputats per l'acusació, cosa que afectaria el dret de defensa.
Com a aspectes positius, els juristes destaquen la "flexibilitat" de Marchena per a certs testimonis que no resideixen a l'estat, permetent l'ajornament de la citació, o que els que tenen dret a no declarar no s'hagin de desplaçar a Madrid, i puguin renunciar per escrit.
També valoren positivament que Marchena hagi limitat les preguntes en les que l'interrogador fa valoracions conclusives que poden condicionar la resposta del testimoni.
La setmana passada els observadors han estat Ralph J. Bunche, secretari general d'Unrepresented Nations and People Organization (UNPO), de Bèlgica; Hannibal Uwaifo, soci director de l'African Bar Association, de Malawi, i Ricardo Juan Sánchez, professor titular de Dret Processal a la Universitat de València.
Aquesta setmana, els observadors seran Ernesto Moreau, vicepresident de l'Associació Americana de Juristes, d'Argentina, i Alejandro Forero, professor de dret penal a la Universitat de Barcelona.

Response: Segons el TEDH, hi podria haver indicis de falta d'imparcialitat de Marchena, que va recriminar a alguns testimonis la manca de memòria i a d'altres, com Rajoy o Zoido, no. També s'han notat descompensacions en la durada de les sessions, algunes de dues hores i altres de minuts, o el permís d'ajornament de sessions en alguns casos.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
La XXX Autotrac de Mollerussa, que es va celebrar del 13 al 15 d’abril i que està adreçat al sector d’ocasió, tant de l’automòbil com de la maquinària agrícola i industrial, va tancar, pel que fa al sector dels cotxes, i segons les dades fetes públiques pel director de Fira de Mollerussa, Poldo Segarra, 144 operacions de venda per un import de 2.002.005 euros.
Aquesta xifra suposa per primer cop sobrepassar la barrera dels dos milions i alhora un increment d’un 1,7% respecte al volum de negoci registrat l’any 2017, mentre que el nombre de cotxes venuts (144) representa la tercera millor dada històrica.
Segarra ha valorat aquests resultats com a “molt bons” que “confirmen i reafirmen la fira com a eina útil i de negoci”.
Mitjana més alta
L’augment de l’import ha estat degut en bona part a la pujada de la mitja de preu dels automòbils venuts, la qual ha estat enguany de 13.902 euros, un 8% més que la de l’any passat i també la més alta des què es tenen xifres.
En aquesta mateixa línia se situa també l’increment de cotxes venuts de major preu, amb un 57% amb un preu superior als 12.000 euros.
Per franges, el 4% dels cotxes venuts van tenir un cost inferior als 3.000 euros, el 8% entre 3.000 i 6.000, el 31% entre 6.000 i 12.000, el 34% entre 12.000 i 18.000, el 16% entre 18.000 i 24.000, el 6% entre 24.000 i 35.000 i un 1% de més de 35.000.
D’altra banda, l’àmplia gamma dels automòbils exposats es va reflectir també en els preus dels cotxes venuts, que van oscil·lar entre els 43.500 euros, el més car venut, i els 800, el més barat.
En aquest sentit, el director ha valorat positivament l’espai de Low Cost amb vehicles més econòmics, ja que també donen resposta a una demanda de la societat.
Procedència
Pel que fa a la distribució de les vendes per la procedència dels compradors, Segarra ha destacat que encara que la majoria dels compradors són de les comarques de Ponent hi ha prop d’un 15% de fora de la demarcació, un percentatge que deixa patent que “la influència –en referència a la fira- es nota a tot el territori”.
Desglossat, la procedència va ser del 19% de Mollerussa, un 16% d’altres poblacions de la comarca del Pla d’Urgell, un 13% de Lleida, un 38% d’altres poblacions de Ponent i un 14% de fora (10% de Catalunya i 4% de fora de Catalunya).
Pel que fa als dies, el diumenge és com en anteriors edicions el dia amb més tancaments de vendes amb el 47% de les operacions realitzades en total.
Sorteig dels 3.000 euros
D’altra banda, aquest matí s’ha portat a terme també el sorteig davant notari del Premi de 3.000 euros entre els compradors d’un cotxe d’ocasió en el marc de l’Autotrac, premi que ha recaigut en Aaron López, de Montblanc, per la seva compra d’un Seat Ibiza a l’expositor Servisimó de Golmés.
El premi té com a objectiu incentivar la venda dins el mateix certamen i està patrocinat per Fira de Mollerussa juntament amb els expositors participants en la fira.
L’Autotrac va comptar amb la participació d’una quarantena d’expositors dels quals 21 corresponien al sector automobilístic, 13 de maquinària agrícola i industrial, 1 de camions, 1 de furgonetes, 1 de serveis i 1 de caravanes.
L’Autotrac és la segona de les tres fires anuals que organitza Fira de Mollerussa i on està present el sector automobilístic, sent les altres dues la Fira de Sant Josep –de cotxe nou–, al mes de març, l’Autotardor –també d’ocasió– a l’octubre.
Entre les dues que s’han celebrat ja –la Fira de Sant Josep i l’Autotrac – el nombre total de cotxes venuts puja a 423, mentre que el volum de negoci assolit entre les dues ascendeix als 9.161.451 euros.
Recordar que l’any 2017 entre els tres certàmens les xifres van ser de 554 automòbils venuts per un import superior als 11,2 milions d’euros.

Response: Del 13 al 15 d'abril es va fer la 30a fira Autotrac de Mollerussa. Aquest any ha tingut 40 expositors i ha tancat 144 vendes de cotxes d'ocasió. A causa de la pujada de preus dels automòbils venuts, s'han facturat un total de 2.002.005 euros. Els compradors d'aquesta edició eren de dins i fora de Lleida.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
El Peneloppegate, l’escàndol que afecta la dona de François Fillon i dos dels seus fills per unes feines fictícies, ha deixat la candidatura del candidat d’Els Republicans al caire del precipici.
La decisió dels jutges de cridar-lo a declarar el 15 de març vinent, en què serà imputat, no detura, però, l’aspirant, qui ha anunciat aquest migdia la seva voluntat de mantenir la seva campanya i ser candidat a l’Elisi.
“No cediré, no em retiraré”, ha clamat Fillon davant els mitjans.
El candidat ha emprat paraules fortes.
Ha denunciat un intent d’“assassinat polític” no només contra ell sinó contra la mateixa elecció presidencial.
Ha dit que declararà davant els jutges per dir “la meva veritat, que és la veritat”.
Ha fet una crida als seus partidaris a resistir.
Ha denunciat que no se l’està tractant de manera justa i ha pronunciat una d’aquelles frases que tant agraden els polítics francesos: “França és molt més gran que els meus errors”.
L’anunci a primera hora d’aquest matí que Fillon havia anul·lat la seva visita al Saló de l’Agricultura, acte obligat en tot candidat a la presidència, ha desfermat tots els rumors.
Els primers sorpresos per l’anul·lació de la visita han estat alguns dels seus col·laboradors principals, cosa que ha afegit desconcert en el camp conservador.
Fillon ha mantingut un seguit de contactes al llarg del matí, abans de la seva compareixença, per demanar consell.
El fet que hagi parlat amb Alain Juppé, un dels seus adversaris i amb qui havia competit en les primàries, ha fet córrer la possibilitat que Juppé fos convocat a la seu de la candidatura en el cas d’una eventual retirada.
Fillon també ha parlat amb l’expresident Nicolas Sarkozy.
Un dels barons de la dreta conservadora, Henri Guaino, va declarar ahir que Fillon no estava en condicions de fer una campanya presidencial.
Aquesta és una idea compartida entre sectors d’Els Republicans.
Però la impressió és que a aquestes alçades, canviar el cartell del candidat a la presidència podria ser pitjor per a les expectatives electorals.
Macron, el gran beneficiat
Macron, el gran beneficiat
Mentre la tempesta s’abat sobre Fillon, Emmanuel Macron, l’opció independent, el presidenciable que després de ser ministre d’Economia de François Hollande, apareix com l’encarnació de la renovació, no fa més que solidificar-se.
El suport que el centrista François Bayrou va donar a Macron fa uns dies ha estat el darrer cop que ha rebut un Fillon extenuat.
Un polític discret que sempre ha aspirat a la glòria
El destí de François Fillon no semblava cridar-lo als destins més alts de França.
Diputat del neogaullista RPR fundat per Jacques Chirac, va ser un diputat gris durant anys.
El temps ha demostrat que mirava ja cap al “tron” republicà.
Fillon, però, tenia ambició.
Durant la campanya pel referèndum sobre el tractat de Maastricht, el 1991, es va alinear a favor del “no” darrera de Philippe Séguin, líder dels gaullistes més nacionalistes i crítics amb el projecte europeu.
Però el triomf del sí, tot i que per la mínima, va tornar a posar en segon terme el sector anti-Maastricht.
Va ser Nicolas Sarkozy qui va treure Fillon de l’obscuritat quan, després de guanyar les eleccions del 2007, el va fer primer ministre.
Sí, fet.
Perquè en el sistema polític francès, el primer ministre és un segon amb totes les de la llei, avui ungits i demà apartats pel president de la República.
El Fillon d’aquells anys (2007-12) va ser un home ponderat i prudent, sempre per sota d’un Sarkozy omnipresent.
Alguns odis devien covar-se en aquell temps i amb motiu d eles primàries a la dreta francesa, Fillon va voler demostrar que no tenia afany de ser sempre el número dos.
La victòria de Fillon sobre Sarkozy i Alain Juppé va ser una revenja del dirigent menystingut de sempre.
L’ex-primer ministre va gaudir d’un triomf espectacular en què va passar a l’ofensiva.
No hi ha precedents d’un cas així: un presidenciable que assoleix una victòria aclaparadora… i efímera.
El que no s eli pot negar és capacitat de resistència.

Response: François Fillon manté la seva candidatura, i de ben segur que no hi renunciarà, malgrat estar citat per declarar pel Peneloppegate. Henri Guaino creu que Fillon no està en el millor moment per fer cap campanya electoral, i això beneficia Macron. Fillon denuncia que no se l'està tractant de manera justa.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
Les excavacions al jaciment del Camp dels Ninots, a Caldes de Malavella (la Selva), han permès d’identificar petjades d’un mamífer de fa 3,1 milions d’anys.
La troballa s’ha fet al sector de Ca n’Argilera, al vessant sud de l’edifici volcànic, una zona que no s’havia intervingut abans.
Tot i que encara no se sap quin animal era, sí que s’ha pogut determinar que caminava en un espai subaquàtic.
Després de la identificació, l’equip encarregat dels treballs va extreure les petjades i les ha traslladat al laboratori per ser restaurades.
Malgrat que se sabia que en el període de temps en el qual el llac del Camp dels Ninots va ser actiu, hi havia presència d’animals i plantes de tipus subtropicals, aquesta és la primera vegada en divuit anys que es localitzen petjades al jaciment.
De fet, el jaciment ha proporcionat proves directes dels diferents taxons animals i vegetals que ocupaven les proximitats de les aigües, amb esquelets complets i en connexió anatòmica de grans i petits vertebrats.
Però mai abans s’havien localitzat proves indirectes de la presència dels mateixos i això proporcionarà informació “molt rellevant” a l’hora de conèixer quins eren els comportaments d’aquests animals tant dins com fora de l’aigua.
En concret, s’han trobat quatre petjades alineades en direcció sud-oest.
Els treballs d’excavació d’aquesta campanya, que porta a terme l’Institut Català de Paleoecologia Humana i Evolució Social (IPHES-CERCA), s’ha centrat en l’exploració de les cales 9/10 de Ca n’Argilera.
En concret, l’actuació ha consistit en el desmuntatge horitzontal dels nivells 10 i 11, tots dos de 3,1 milions d’anys d’antiguitat.
A la zona 10 és on s’ha trobat el rastre del mamífer.
Pel que fa a l’11, el que els estudiosos consideren el més ric des del punt de vista paleontològic, és on s’han localitzat la major part dels esquelets de macrovertebrats recuperats fins ara.
Malgrat això, no es coneixia a fons què hi havia a la base d’aquest nivell i s’ha actuat en aquest punt.
Als nivells lacustres d’aquesta àrea, s’hi han trobat gran quantitat de restes de petits vertebrats, especialment peixos, rèptils, aus i amfibis, en un estat de conservació excepcional, preservant-se en alguns casos restes de possible matèria orgànica.
Fins ara, els estudis realitzats sobre les macrorestes vegetals (empremtes de fulles, fruits, troncs, etc.) han permès de reconstruir amb detall el paisatge dominant d’aquest entorn d’ençà del moment que es va formar el llac fins que aquest es va assecar i es va omplir de sediments.
A les vores d’aquestes zones pantanoses es va desenvolupar un bosc de ribera, constituït fonamentalment per verns, tot i que s’hi ha documentat altres espècies vegetals, com ara els pollancres, els salzes i els plataners.
Lluny de les aigües del llac i darrere dels boscos de ribera, hi havia les laurisilves.
Les diferents línies d’investigació que es duen a terme han posat al descobert una “seqüència sedimentària contínua”, molt ben conservada i amb un “alt grau de resolució temporal”, essencial per al coneixement de l’evolució climàtica i paisatgística del continent europeu de finals del Pliocè (3,1 milions d’anys).
En els sediments del llac acumulats en el volcà, s’hi ha preservat un ecosistema complet.
Unes dades que permeten d’aportar un coneixement de la biodiversitat d’aquella etapa de la història.
La campanya s’ha fet sota la direcció dels doctors Gerard Campeny, Bruno Gómez de Soler i Jordi Agustí, tots tres investigadors de l’IPHES-CERCA.
Hi han participat una vintena de persones, entre professionals de l’arqueologia, la paleontologia, la biologia, la geologia i la restauració, principalment d’aquest centre de recerca, però també de la Universitat Rovira i Virgili (URV), de l’Institut Català de Paleontologia (ICP), del Research Centre in Applied Geosciences (ICRAG), de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) i de la Universitat de Barcelona (UB).
També hi ha participat alumnat del màster en Arqueologia del Quaternari i Evolució Humana de la URV.
“La conservació excepcional d’esquelets complets i en connexió anatòmica de grans i petits vertebrats, corresponents a espècies molt poc representades en el registre fòssil internacional, el fan un patrimoni singular i únic en el país”, asseguren.
Aquesta és la segona campanya d’excavació que es du a terme amb el centre d’interpretació Espai Aquae obert.
Ubicat a l’antic castell de Caldes de Malavella, és un equipament municipal on es combina la recerca, la didàctica i la socialització del patrimoni.
Hi ha materials originals del Camp dels Ninots de 3,1 milions d’anys i es proposa un recorregut per conèixer el llegat natural i cultural del municipi.
Durant aquesta campanya també s’han reactivat les visites escolars, seguint les mesures contra la covid-19.
Els treballs d’intervenció i investigació arqueològica en el Camp dels Ninots estan subvencionats per l’Ajuntament de Caldes de Malavella, el Departament de Cultura amb el projecte ‘El Plio-pleistocè del Camp dels Ninots i la depressió prelitoral: evolució paleoclimàtica, dispersions faunístiques i humanes II’ i el grup de recerca consolidat de l’AGAUR Paleoecologia Humana del Plio-Pleistocè.

Response: L'Institut Català de Paleontologia Humana i Educació Social és l'encarregat de la campanya d'excavacions del Camp dels Ninots, on participen vint persones. Després de 18 anys de campanya, s'han trobat quatre empremtes alineades de mamífer de fa 3,1 milions d'anys. Les excavacions se centren en les cales 9/10 de Ca n'Argilera, i a la dècima s'ha fet el descobriment.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
El president de Ciutadans, Albert Rivera, emplaçarà aquest divendres el president del govern espanyol, Mariano Rajoy, a portar al Tribunal Constitucional l'admissió a tràmit per part de la Mesa del Parlament de la declaració de ruptura que Junts pel Sí i la CUP han presentat al Parlament.
Segons Rivera "en aquesta ocasió el Tribunal hauria de pronunciar-se sobre això" perquè "la Mesa del Parlament no és un registre, sinó un òrgan de govern d'un parlament i no es pot discutir en un parlament si les lleis es compleixen o no ni es pot afirmar que els tribunals no són legítims".
En aquest sentit ha recordat que el govern espanyol "de moment no ha actuat" en aquesta direcció.
"És legítim que ells tinguin una altra estratègia" però "pensem que cal fer tot el que estigui a les nostres mans" i que és al Constitucional qui pot recórrer l'admissió a tràmit i si no s'accepta aquesta impugnació fer-ho després "tenim una oportunitat de fer-ho ara ja", ha dit.
Rivera ha fet aquestes manifestacions abans d'oferir a Madrid un dinar informatiu on ha assistit, entre altres, la president de la Comunitat, Cristina Cifuentes.
Amb tot, ha assegurat que divendres "escoltarà" el president del govern, Mariano Rajoy, a la reunió que tots dos mantindran a La Moncloa, i espera conèixer "quin és el pla" que té a Catalunya.
També li exposarà les seves propostes jurídiques i li manifestarà "la ferma convicció que els demòcrates hem d'estar junts i els que no respecten la democràcia i les lleis democràtiques han de saber que governi qui governi a Espanya a partir del 20-D rebrà la col·laboració dels altres partits i per tant no hi haurà ni una sola fissura".
Segons Rivera, el primer pas a fer és el recurs que C's, PP i PSC ja han presentat a l'admissió a tràmit de la declaració de Junts pel Sí i la CUP, que és "anticonstitucional i antidemocràtica", però cal portar també l'admissió ja al Tribunal Constitucional.
"Hem de passar de la passivitat a l'acció"
El líder de Ciutadans ha aclarit que al seu entendre aquest recurs davant el Tribunal Constitucional només el pot interposar el president del govern espanyol.
"Davant el desafiament a la democràcia espanyola els ciutadans hem de donar respostes amb paraules, però també amb fets, accions i mesures per evitar la ruptura que alguns pretenen", ha dit.
Segons Rivera "cal passar de la passivitat a l'acció" i "el primer que cal fer és impedir que el parlament autonòmic debati una proposta com la que s'ha presentat".
En aquest sentit ha assegurat que aquest debat "autodestrueix l'Estatut d'autonomia de Catalunya" i es du a terme "contra la majoria dels catalans i del poble espanyol".
El 155 com a "últim recurs"
Rivera ha apuntat també que al seu entendre l'ús de l'article 155 de la Constitució per suspendre l'autonomia de Catalunya ha de ser només un "últim recurs".
"Si algú comet un delicte actuem contra les persones que ho fan, no contra 7,5 milions de catalans", ha dit abans de recordar que C's té membres a la Mesa del Parlament.
"Pacte d'Estat per Espanya"
Rivera també ha avançat que aquest divendres plantejarà al president del govern espanyol, així com al PSOE "un pacte d'Estat per Espanya" que deixi clar que "Espanya no es trenca ni és negociable ni divisible" i per tant que "l'article 1 de la Constitució no és toca", és a dir, que no es pot discutir la sobirania nacional malgrat que es reformi la Constitució.
El pacte també busca un compromís sobre la unitat d'Espanya i sobre el fet que la Constitució és l'únic marc on es pot reformar Espanya.
A més, un compromís que "governi qui governi" treballarà per a una Europa sense fronteres.
Per últim, que els partits que signin el pacte "no governaran de la mà dels que volen trencar Espanya".
"Prohibit governar de la mà dels que volen trencar Espanya", ha reiterat, perquè "això ho entén un nen de cinc anys".
Segons Rivera, son "cinc punts" negociables que, en el cas que s'obtingui un acord, serà "la base" de la política espanyola en els pròxims anys.

Response: Segons Rivera, el TC s'hauria de pronunciar davant la ruptura presentada al Parlament per JxSí i la CUP, a què han recorregut Cs, PP i PSC, ja que ho consideren anticonstitucional i antidemocràtic. Mentre Rajoy espera saber quin pla té Catalunya, Rivera afirma que l'aplicació del 155 hauria de ser l'última opció.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
Les conseqüències del trencament del marc polític de la investidura de Pere Aragonès s’estenen.
L’acord entre el govern i els comuns ha deixat en suspens el pacte amb la CUP, i això tindrà efectes sobre l’estabilitat parlamentària quotidiana del govern.
L’executiu cerca ara suports per a validar el decret llei d’energies renovables en el ple del parlament de la setmana que ve.
La CUP ja ha decidit que hi votarà en contra, segons que han explicat a VilaWeb fonts del grup parlamentari.
La CUP va negociar fins a l’últim moment amb l’executiu la redacció del decret i critica que el govern decidís a última hora de no incloure les seves demandes ni les dels territoris afectats –malgrat que asseguren que els havien dit que ho farien– en la redacció aprovada pel consell executiu.
Abans que la CUP decidís d’oposar-se a la tramitació del pressupost, ja va dir que considerava el contingut d’aquest decret com un incompliment de l’acord d’investidura que havien pactat amb ERC, perquè no s’havia aplicat la moratòria dels grans projectes “d’impacte territorial negatiu” del decret anterior, el 16/2019, i en canvi s’havia tirat endavant aquest altre, que troben insuficient.
El nou decret de renovables és el projecte insígnia de la conselleria d’Acció Climàtica que encapçala Teresa Jordà.
Una prova de la importància política que té per al projecte d’Aragonès és que el president de la Generalitat i la consellera el van presentar conjuntament en una conferència sobre la transició energètica, en què Jordà va defensar de no aturar més els projectes d’energia renovable i modificar, i no pas derogar, el decret anterior.
En una entrevista a VilaWeb, Jordà va explicar que la intenció principal del decret és liquidar “el model extractivista i els oligopolis” i fer-hi participar la ciutadania.
Fonts de la CUP asseguren que no han tornat a parlar de la validació del decret amb els socis de l’executiu.
En canvi, fonts d’ERC diuen que tenen una negociació oberta a moltes bandes que també els inclou.
Els comuns sí que confirmen que són a les converses.
El grup de Jéssica Albiach, de fet, també protagonitzarà el primer debat de l’anomenada llei de barris verds en el ple següent.
Una proposició de llei amb què els comuns han volgut marcar perfil i que finalment va restar fora de l’acord pressupostari, segons fonts d’Esquerra, malgrat que era una de les reivindicacions amb què havien començat a negociar el pressupost.
Però això no impedeix que puguin obtenir igualment el suport dels socis del govern perquè es tramiti, tenint en compte que el grup d’extrema dreta Vox és l’únic que hi ha presentat una esmena de refús.
Fonts de Junts es limiten a apuntar que hi treballen.
El nou decret d’energies renovables: utopia, realisme o trampes al solitari?
Els socialistes sembla més difícil que el puguin avalar, el decret.
La portaveu a la cambra, Alícia Romero, es demanava abans-d’ahir del faristol del parlament estant amb qui el validaria el govern i apuntava que els socialistes no hi podran donar suport.
El projecte també ha topat amb l’oposició de l’empresariat.
La Cambra de Comerç de Barcelona, el Consell General de Cambres de Catalunya, les patronals PIMEC i Foment del Treball van demanar ahir als grups que no validessin el decret i que es tramités com a llei perquè pogués ser modificat “substancialment” al parlament.
Perquè els decrets llei aprovats pel govern s’han de sotmetre a la validació del parlament en un termini de trenta dies i, una vegada validats, es poden tramitar com a projecte de llei per a introduir-hi canvis si almenys un grup ho demana i ho aprova la majoria, segons el reglament de la cambra.
Els empresaris demanen que es creï un comissionat per a dirigir les polítiques energètiques de manera “inclusiva” i transversal.
Al marge dels continguts del decret, la posició dels socialistes també s’explica per la situació parlamentària derivada del pacte amb els comuns pel pressupost.
El PSC creu que no solament s’ha trencat la majoria de la investidura, sinó també el govern, i no veu recorregut a la legislatura.
Després de la negativa d’Aragonès de voler negociar-hi la tramitació dels comptes malgrat els oferiments reiterats del PSC, els socialistes continuen abocats a convertir-se en alternativa electoral, i demà presentaran un document sobre l’impuls de les renovables en el marc del seu govern alternatiu.
Malgrat això, ERC –segons fonts pròpies– també en parla amb els socialistes i fins i tot ha sondat Cs i el PP per saber la seva posició.
Fonts de Ciutadans neguen haver tingut converses amb el govern i apunten que encara no han decidit què votaran, mentre que fonts del PP avancen que hi votaran en contra.

Response: Es trenca el marc polític de la investidura d'Aragonès i aquest cerca suports per validar el decret de les renovables, amb la intenció d'acabar amb els oligopolis i l'extractivisme. El PSC proposa un document alternatiu sobre l'impuls de les renovables, aprofitant els negatius i els dubtes de vot dels partits al decret d'Aragonès.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
El concert de la navarresa Iseo ha donat el tret de sortida al cicle Cruïlla XXS, amb fins a 200 propostes programades a diferents indrets de Barcelona les nits de juliol i agost.
L'artista ha comparegut en solitari al Poble Espanyol aquest dimecres, sense la companyia de Dodosaund, amb qui sí que va actuar els darrers Festival Cruïlla i Cruïlla de Tardor.
Però el d'avui ha tingut poc a veure amb aquells dos concerts, i la cantant s'ha defensat només amb la veu, la guitarra i un pedal 'looper' per donar més gruix i accents a les cançons.
En paral·lel, a l'Anella Olímpica, l'XXS ha organitzat un acte per celebrar l'estrena d'aquest cicle inèdit, que és el fruit de l'adaptació del festival d'estiu del Fòrum cancel·lat per la crisi sanitària.
Iseo ha exhaurit les entrades tant del concert inaugural d'aquest dimecres com del que ofereix novament demà.
L'artista ha actuat davant de 430 persones, el límit de l'aforament al Poble Espanyol per tal de poder mantenir les distàncies de seguretat.
L'aspecte poc atapeït de la plaça, amb el públic assegut i molts amb taula, així com les mascaretes i les indicacions per megafonia eren el recordatori de la raó de ser d'aquest cicle: un programa dissenyat després de la cancel·lació del Festival Cruïlla 2020 amb actuacions en espais de format petit o mitjà que respecten les restriccions sanitàries davant la crisi del coronavirus.
Amb part del públic encara intentant aconseguir una beguda tot respectant les distàncies de seguretat, Iseo ha arrencat l'actuació en aquest escenari que l'organització ha batejat com 'Vallformosa'.
La cantant ha tornat als seus orígens com a artista, és a dir, amb un concert en solitari amb la guitarra.
És un retorn puntual a aquest format, ha comentat als espectadors.
Tres anys enrere va canviar aquesta tessitura per la companyia de Dodosaund i junts es van apropar al dancehall i al dub a través de l'electrònica.
Avui Iseo recuperava la seva essència com a cantant més propera al soul, i per això ha hagut de fer memòria, i fins i tot ha admès que havia oblidat la lletra d'algunes de les seves cançons antigues.
Malgrat la intimitat de la proposta, i el públic escoltant assegut, artista i espectadors han celebrat amb entusiasme el retrobament mutu després de mesos sense música en directe.
Una edició 'XXS' però carregada de propostes
El 'Cruïlla XXS', batejat així en relació a la reducció obligada d'aforaments, finalment ha resultat ser molt gran quant al nombre de propostes, gairebé 200 sumant la programació musical, d'arts escèniques, humor i les converses i reflexions del 'Cruïlla Talks', també adaptades per l'ocasió.
Des d'avui i fins a finals d'agost, el cicle omplirà de música, teatre i altres propostes escèniques fins a nou emplaçaments de Barcelona: Poble Espanyol, Camp Nou, l'Anella Olímpica, Disseny HUB, els jardins del TNC, el Recinte Modernista de Sant Pau, el jardí del Museu Marítim i la Plaça Univers (Fira Montjuïc).
La companyia La Fura dels Baus tindrà un paper protagonista en aquest programa, ja que ha creat dos espectacles per a l'ocasió.
El Recinte Modernista de Sant Pau acollirà el primer muntatge –'Nova normalitat'– en dues funcions el 3 i 4 de juliol, en què la companyia homenatjarà les persones que "promouen la salut", des del personal de neteja als metges.
L'espectacle farà gira per tot l'Estat, i començarà per "la zona 0" de la pandèmia a Catalunya, l'Hospital d'Igualada, tal i com ha detallat aquest dijous el director de l'espectacle, Carlus Padrissa.
La segona aportació de la Fura al Cruïlla XXS serà un 'Espectacle Sorpresa' el 17 i 18 de juliol a la plaça Univers de Montjuïc.
Entre el reguitzell d'actuacions programades destaquen també els dobles concerts de Sopa de Cabra i Ismael Serrano dins del Camp Nou; Miki Núñez, Rapsusklei i M-Clan a l'Anella Olímpica; Roger Mas, Pau Riba i Pi de la Serra al TNC; 'Barbes de Balena', de Maldà Teatre al Teatre Victòria; el cicle d'humor al Museu Marítim; i les nits a l'Anella Olímpica que combinen actuacions musicals amb espectacles escènics.
I a l'Anella Olímpica és precisament on aquest vespre, en paral·lel al concert d'Iseo al Poble Espanyol, s'ha celebrat l'acte inaugural del Cruïlla XXS, només per a convidats, i amb l'assistència de l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, entre altres autoritats.
La trobada ha servit per oferir un tastet del que serà el cicle: un monòleg de Tomàs Fuentes, un fragment de l'espectacle 'Flotados', un petit concert de Roger Mas i una conversa introductòria del director de l'esdeveniment, Jordi Herreruela.

Response: Cruïlla rep el nom de Cruïlla XXS a causa de la reducció d'aforament per la distància de seguretat. Durant les nits de juliol i agost, més de 200 propostes programades, amb música, arts escèniques, humor i xerrades, estaran repartides per diferents espais de Barcelona, com el Camp Nou o l'Anella Olímpica. Les entrades ja estan esgotades.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
Amb l’aparició i propagació de la COVID-19, el món sencer ha hagut d’enfrontar-se a una epidèmia global de dimensions encara desconegudes.
Això ha obligat els governs a prendre unes mesures de confinament extremes que han comportat, entre altres efectes, el tancament total o parcial de l’economia mundial durant algunes setmanes o mesos, la substitució de les activitats docents presencials per altres de tipus virtual, i l’ajornament o suspensió d’esdeveniments massius de caràcter social, cultural, esportiu o lúdic.
Des que es detectà aquesta malaltia altament contagiosa a la darreria del 2019 a Wuhan (Xina) el nombre de persones infectades ha augmentat exponencialment arreu del món.
L’11 de març la COVID-19 fou declarada per l’Organització Mundial de la Salut (OMS) pandèmia mundial.
Només tres mesos després, l’1 de setembre, ja hi havia 26 milions de persones infectades i prop de 900.000 decessos.
Les noves epidèmies han constituït, fins a l’aparició de la COVID-19, una amenaça molt menor per a la salut humana que altres aparegudes en segles anteriors (algunes encara ben vigents com ara el VIH i la sida, la malària i altres malalties infeccioses).
Al llarg del segle actual, cada pocs anys creava alarma el brot d’alguna nova «pesta» global (la SARS el 2002-2003, la grip aviària el 2005, la grip porcina el 2009-2010, i l’ebola el 2014), que fins ara havien provocat un nombre de víctimes relativament reduït i concentrat territorialment.
No obstant això, autors com Yuval Harari (2016) advertien que aquesta podia ser només una victòria temporal de la medicina, però que ningú no podia garantir que noves malalties infeccioses no reaparegueren, principalment com a resultat de mutacions aleatòries en el genoma dels patògens que permetrien el pas d’aquests des dels animals als humans.
El primer objectiu d’aquest article és mostrar l’efecte territorial –a diferents escales– de la COVID-19.
Per a tal fi es mostren i s’analitzen diversos mapes que ajuden a conéixer el desigual abast territorial de la nova pandèmia del segle XXI, per tal d’entendre l’aparent correlació entre la latitud d’un lloc i la incidència de la malaltia.
Un altre objectiu és esbrinar el possible lligam entre el brot de la COVID-19 i la progressiva degradació de la natura provocada per causes antròpiques, derivades de la implementació d’un model de creixement econòmic curtterminista que és especialment agressiu en determinades parts del planeta.
Un tercer objectiu és l’anàlisi de l’impacte de la pol·lució ambiental induïda per l’ésser humà en la pròpia expansió de la COVID-19.
Finalment, un quart i últim objectiu és l’observació dels efectes col·laterals positius per al medi ambient que han tingut les mesures de confinament mentre aquestes han durat.
Per a dur a terme la cartografia de la COVID-19 s’ha partit d’informació pública sobre contagis i decessos per coronavirus al món a diferent escala: per estats, comunitats autònomes (Espanya), estats federats (Estats Units) i regions (Itàlia).
No obstant això, els mapes han estat confeccionats amb les dades oferides per cada país, ja que són les úniques fonts oficials disponibles.
Causes ambientals de la COVID-19
Els brots de malalties zoonòtiques representen un repte important per a la salut mundial, com ja assenyalava Quammen (2012) en afirmar que l’Ebola, el SARS i el VIH/SIDA eren resultat de salts de microbis d’animals a persones.
Segons Johnson et al.
(2020), les noves malalties infeccioses en humans són causades freqüentment per patògens originats en dos grups d’animals.
D’una banda, en mamífers, com ara alguns primats i rates penades, que s’han adaptat amb èxit i han proliferat en paisatges dominats per humans; i de l’altra, en animals salvatges amenaçats per la cacera i el comerç, com ara els pangolins que, com a resultat de les activitats antròpiques que han degradat el seu hàbitat, han augmentat la interacció amb els humans, fet que ha facilitat la transmissió de patògens.
Encara que podia haver estat un ratpenat l’origen del nou coronavirus del 2019, Zhang i Zhang (2020) creuen que la transmissió als humans s’hauria produït a través d’un altre animal: probablement dos pangolins malais.
En qualsevol cas, siga quin siga l’origen últim de la transmissió zoonòtica, sembla que existeix una correlació entre la sobreexplotació dels ecosistemes i la pèrdua de biodiversitat, amb l’emergència de noves malalties virals transmeses des d’animals.
Quant a l’origen geogràfic de la malaltia, a la darreria del 2019 es van notificar els primers casos de pacients amb pneumònia associada a la COVID-19 a Wuhan (Hubei, Xina).
Des d’aquesta ciutat subprovincial de vuit milions i mig d’habitants, situada a la vora del riu Iang-Tsé, aquest virus enormement contagiós es va escampar ràpidament per la resta del món, afectant de manera particularment greu l’Europa occidental i els Estats Units durant la primavera de 2020, i el continent americà (incloent-hi de nou els EUA) i l’Índia durant l’estiu.
Joan Carles Membrado.
Professor del Departament de Geografia de la Universitat de València.

Response: Després de l'aparició de la covid-19 a Wuhan i propagar-se per tot el món, l'OMS la va declarar pandèmia mundial l'11 de març. Es creu que la transmissió als humans va ser a través de dos pangolins malais. El virus, al cap de sis mesos, ja havia causat més de 7 milions d'infectats i 400.000 morts.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
De tot el cicle de Nadal, el dia de Reis és una de les festes més estimades i celebrades: el país s’omple de cavalcades i els infants d’il·lusió; i, generalment, Ses Majestats de l’Orient deixen una bona carretada de presents.
Però a la Bíblia l’adoració dels Reis de l’Orient té un paper molt discret en el conjunt d’actes que formen part del natalici de Jesús.
De fet, dels quatre evangelistes, només els esmenta sant Mateu i encara de passada.
Per això se saben tan poques coses d’aquests Reis: no és clar que fossin tres; ni que es diguessin Melcior, Gaspar i Baltasar; ni se sap exactament si eren reis, astrònoms o mags.
Segons que explica Judit Verdaguer, conservadora del Museu Episcopal de Vic, en aquest article, “a partir d’una breu referència, la història s’ha ocupat de crear altres narracions que han anat guarnint la llegenda d’aquests personatges”.
Amb ella, desconstruïm el mite dels Reis de l’Orient i repassem com ha anat evolucionant en el curs dels segles.
També explica des de quan existeix el rei negre i què signifiquen l’or, l’encens i la mirra, els misteriosos regals que van oferir al nen Jesús.
Un dels principals esculls que té la figura dels Reis de l’Orient és que només apareixen esmentats en un sol relat bíblic: l’evangeli de sant Mateu.
A més, hi fa una referència força breu: “Només explica que uns mags vinguts de l’Orient i guiats per una estrella van arribar fins al Messies, el van adorar i li van oferir or, encens i mirra”, diu Verdaguer.
Sant Mateu no especifica en cap moment que fossin tres: “Sí que diu que li van oferir tres presents: or, encens i mirra.
Però no diu enlloc quants mags hi havia.”
Per tant, segons ella, la creença que fossin tres és una deducció pel nombre d’obsequis.
I si sant Mateu no especifica ni quants eren, tampoc no detalla com es deien.
El responsable que els Reis de l’Orient tinguin nom és l’Evangeli armeni de la infància, que data del segle VI.
Però és un evangeli apòcrif que presenta una versió molt novel·lada, monòtona i redundant de la vida de Jesús.
Enmig de vint-i-vuit capítols llarguíssims, parla de l’arribada de Melcior, Gaspar i Baltasar acompanyats d’una escorta de dotze mil homes.
Originalment, sant Mateu es refereix als Reis de l’Orient anomenant-los mags i no pas monarques.
Segons Verdaguer, això és perquè hom creu que es referia als sacerdots perses, que eren anomenats mags.
Possiblement, eren seguidors del zoroastrisme, uns savis molt respectats que es dedicaven a l’astrologia i a llegir el missatge de les estrelles.
“Però com que, amb el pas del temps, el terme ‘mag’ va adquirir un significat pejoratiu, es va acabar substituint pel mot ‘rei’.”
Verdaguer explica que si es repassa la iconografia dels Reis de l’Orient en la història de l’art, veiem que a l’edat mitjana els van relacionar amb l’al·legoria de les tres edats de la vida.
Són relativament freqüents en pintures i retaules del període romànic i gòtic i normalment s’hi veu Melcior simbolitzant la vellesa, Gaspar la maduresa i Baltasar la joventut.
El rei negre comença a aparèixer en algunes obres del segle XIV encara que de manera esporàdica.
Tanmateix, no va ser fins al segle XVI que Baltasar, amb la pell fosca, es va incorporar plenament en la representació dels reis.
Segons Verdaguer, això pot respondre a la intenció d’avivar el missatge d’universalitat del cristianisme.
Una de les poques coses clares que hi ha sobre els Reis de l’Orient són els presents que van oferir a Jesús: or, encens i mirra.
Verdaguer explica que són tres regals carregats de simbolisme: “En aquell moment, l’or, l’encens i la mirra eren regals de luxe, perquè eren matèries molt cares i tenien un significat teològic.
L’or, un metall preciós propi de reis, simbolitzava la reialesa de Jesús; l’encens, una espècie utilitzada com a ofrena als déus i amb propietats purificadores, era un homenatge a la divinitat de Jesús, i la mirra, amb què s’ungien els cadàvers en els ritus funeraris, presagiava la passió i mort de Crist.”

Response: Als evangelis, amb prou feines es parla dels Reis Mags, així que no se sap el seu nom, la seva professió, ni quants eren. Només Sant Mateu els anomena breument. Se'ls va donar nom 600 anys més tard i no va ser fins al segle XVI que va aparèixer el rei negre a les il·lustracions.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
La segona jornada de vaga a l’escorxador Esfosa de Vic, aquest dimecres, ha tingut un seguiment del 100%, segons ha informat la COS, el sindicat majoritari del comitè d’empresa, que ha qualificat l’aturada com un “gran èxit”.
Els treballadors, però, no han aconseguit ni una sola de les seves reivindicacions, ja que ni tan sols s'han arribat a reunir amb la direcció de l'empresa per acostar posicions.
En aquest marc, la COS ha convocat una assemblea per al proper dissabte, on es decidirà si es continua amb noves mobilitzacions.
La direcció d’Esfosa ha declinat fer cap valoració sobre el tema.
La vaga ha durat dos dies, es va iniciar el dilluns a les 12 de la nit i va finalitzar a la mateixa hora de dimecres.
L’aturada estava secundada per la COS, amb set membres al comitè d'empresa, però no per la UGT ni CCOO, amb un representant cadascun.
Aquests dos sindicats han anunciat que emetran una nota de premsa en les properes hores per explicar la seva postura.
Durant la primera jornada de la vaga, la producció va estar parcialment aturada.
Al llarg del dia, l’empresa va portar treballadors de cooperatives, temporals d’ETT o d’altres empreses càrnies, alguns dels quals van arribar amb autobusos i furgonetes, i quatre treballadors fixes de la plantilla, que no es van adherir a la vaga.
Així, Esfosa va aconseguir lligar un torn, amb un centenar de persones, que s’hauria allargat fins a la mitjanit i hauria pogut matar uns 2.400 porcs, una xifra molt per sota de la producció habitual.
Una acció que no va agradar a la COS, que va denunciar a Inspecció de Treball que l’empresa estava omplint els torns de la vaga amb treballadors no qualificats.
Esfosa té uns 250 treballadors: 149 de fixes més un centenar de treballadors temporals d'ETT i de cooperatives, conegudes com "cooperatives falses".
En el primer dia de vaga, la van secundar uns dos-cents treballadors: 145 de la plantilla fixa i una cinquantena d'ETT i cooperatives (o sigui, una setantena de treballadors per cada un dels tres torns, de mitjana).
L'altre cinquantena va treballar, juntament amb altres operaris que l'empresa va portar de fora.
La segona jornada ha estat diferent.
Tot i que han entrat alguns camions a l’escorxador, l’activitat ha estat totalment aturada, ja que l’empresa no ha aconseguit completar cap torn.
Alguns dels vaguistes es van desplaçar ahir al punt de Vic on sortien els autocars amb els treballadors puntuals, els van informar de la situació i van aconseguir que declinessin l’oferta laboral.
En aquest segon dia, tampoc s’ha registrat cap incident important.
Recordem que a la primera jornada hi va haver una picabaralla entre alguns vaguistes i Josep Ramisa, el principal accionista d’Esfosa, que va acabar amb empentes, amenaces i insults racistes.
Precisament, Ramisa ha estat denunciat i haurà d’anar a declarar el dimarts als jutjats de Vic.
Esfosa és un escorxador que té com a accionistes cinc empreses del sector de la carn: Càrniques Montronill, Especialitat Vic Carn (de Casa Tarradellas), Osona Agrícola (vinculada a l'empresa càrnia Toni Josep), Embotits Subirats i Grup Baucells Alimentació.
L'entorn dels vaguistes ha iniciat a Twitter una campanya de boicot a Casa Tarradellas, amb l'etiqueta #BoicotTarradellas.
Esfosa duu a terme el sacrifici d’un gran nombre de porcs, en una quantitat que supera els deu mil caps diaris.
Subministra bona part de la carn que és utilitzada a les altres indústries càrnies de la comarca.
El treballadors han convocat la vaga perquè volen que se’ls millorin les seves condicions laborals.
En concret, reclamen: negociació i acord de la jornada irregular de treball, el correcte pagament del plus de nocturnitat, la realització urgent i posada en practica del pla de prevenció i salut, millora de les mesures de seguretat i emergència en cas d'accident, prevenció de malalties professionals, rotació de personal en el lloc de treball i la revisió de les categories professionals.

Response: La vaga de dos dies de l'escorxador d'Esfosa de Vic ha tingut un seguiment complet i ha provocat una producció molt per sota del que és habitual. El motiu de la vaga és demanar una millora de les condicions laborals i mesures de seguretat, encara que aquestes reivindicacions no es compliran, perquè no s'han pogut reunir amb els dirigents de l'empresa.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
Els boscos de l'Empordà, assolats pel foc.
Foto: Bernat Ferrer/Nació Digital.
El titular del jutjat d'instrucció número 6 de Figueres ha arxivat les dues causes que s'instruïen pels incendis que van tenir lloc a l'Empordà el juliol passat.
El jutge ha decidit arxivar provisionalment les dues instruccions perquè, malgrat les investigacions, no s'ha pogut identificar l'autor o autors que van llençar les burilles.
No obstant això, el titular del jutjat considera que, tant en el foc de la Jonquera com en el de Portbou, la causa que va originar el foc va ser una cigarreta mal apagada.
En aquests dos focs van morir tres persones i es van cremar més de 10.500 hectàrees.
Les dues interlocutòries del jutge de Figueres recorden com es van originar els incendis i les pèrdues que van provocar.
Per una banda, en referència a l'incendi de la Jonquera, el jutge recull que el foc es va originar al costat de l'aparcament conegut com "pàrquing de la comtessa" a causa d'una cigarreta mal apagada.
Concretament, el jutge exposa que es van trobar entre una i sis burilles en aquest punt on es va determinar que es van originar les flames.
El foc es va propagar ràpidament a causa del fort vent fins a cremar més de 10.200 hectàrees, algunes situades a espais d'interès natural com el massís de l'Albera o els estanys de la Jonquera.
En aquest foc va perdre la vida un ciutadà francès a qui li va explotar una bombona de gas mentre apagava les flames, que havia arribat fins a casa seva.
A més, van resultar ferides 31 persones i va caldre evacuar-ne 1.400.
En el cas del foc originat poques hores després del mateix dia 22 a Portbou, l'auto del jutge recull que l'incendi es va iniciar també per una burilla mal apagada.
Aquí, l'escrit del jutjat, considera que el foc va començar a causa "d'una o varies burilles que es van llençar des de la finestreta d'un vehicle que circulava per l'N-260".
En aquell moment, a la carretera hi havia molts vehicles ja que, a causa del focus de la Jonquera s'havia tancat el trànsit a l'N-II i l'autopista i s'havia desviat els vehicles per aquesta via.
El jutge reconeix que la ràpida propagació del foc va causar "pànic" entre els conductors ja que la carretera es va convertir en una autèntica ratera.
"Hi va haver un abandonament massiu dels vehicles i la gent va córrer muntanya avall per evitar que els atrapés el foc", exposa el jutge, que apunta que "els nervis i la por" van fer que diverses persones resultessin ferides i que dos ciutadans francesos (pare i filla) morissin al tirar-se a l'aigua fugint de les flames i impactessin contra unes roques.
En aquest foc es van cremar 46 hectàrees.
Autor o autors sense identificar
El jutge ha fet servir la mateixa argumentació per arxivar de manera provisional les dues causes que s'estaven instruint als jutjats de Figueres.
El titular del jutjat d'instrucció número 6 ha remarcat que no s'han pogut identificar els autors que van llençar les burilles i, per això, s'ha trobat que no pot continuar amb la instrucció de les causes.
El jutge també apunta que, en no identificar-se l'autor o autors del foc, no es pot tampoc determinar si darrera de la seva acció hi havia intencionalitat.
"No es pot determinar si les persones que presumptament van llençar les burilles tenien intenció o més aviat l'incendi es va causar per una imprudència", recull la interlocutòria.
Exemple de "vàlua humana"
El jutge també ha volgut destacar l'esforç humà que es va fer per apagar el foc, que es va originar el dia 22 i, en el cas de la Jonquera, no es va donar per extingit fins el dia 30 de juliol.
El jutge posa de relleu la "humanitat i la solidaritat" tant entre els ciutadans com entre els cossos d'emergència i destaca que només les persones que van viure en primera persona el foc poden saber el que van patir.
A més, remarca que, tant si hi va haver intencionalitat o no en el llançament de les burilles, la societat ha de ser conscient dels danys que es poden causar si es tiren cigarretes mal apagades "en llocs on no toca".
"Els incendis d'ara fa un any haurien de ser no només un exemple de la vàlua humana que s'uneix per protegir a les persones i el que és de tothom sinó un exemple recordat per la societat per evitar que es torni a repetir", recull l'auto del jutge.
La resolució del jutjat d'instrucció número 6 de Figueres no és ferma i es pot interposar un recurs de reforma en el termini de tres dies davant del mateix òrgan judicial i d'apel·lació en el termini de cinc dies davant de l'Audiència de Girona.

Response: Es creu que els dos incendis del juliol passat de l'Empordà els van causar uns cigars mal apagats. Com que no se sap qui els va causar ni quina era la seva intenció, s'han arxivat les instruccions. El jutge ha volgut destacar els esforços per apagar els focs que van posar fi a la vida de tres persones i 10.500 hectàrees.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
La sal és un condiment alimentari format per clorur de sodi, un compost de sodi i clor.
El sodi és un mineral essencial que té la funció de regular el contingut d’aigua a l’interior de les cèl·lules i està implicat en la transmissió nerviosa del cervell i en la relaxació de les fibres musculars.
Una dieta molt baixa en sal pot ser perjudicial i si algú sent la necessitat de menjar aliments salats, ha de comunicar-ho al seu metge perquè això pot indicar que li falten minerals.
D’altra banda, una dieta elevada en sal també pot ser molt perjudicial perquè pot causar hipertensió arterial.
La sal és imprescindible, però en petites quantitats.
L’OMS va establir que la quantitat de sal diària havia de ser, com a màxim, de 5 grams per persona, és a dir, la quantitat que cap en una culleradeta de postres.
D’aquests 5 grams, n’hi ha 2 que són de sodi, el mineral responsable que pot causar retenció de líquids.
Aquesta és la quantitat que es recomana en total, tenint en compte la sal que ja contenen alguns aliments i la que hi afegim.
Hi ha aliments que en contenen, com els plats industrials precuinats, els brous preparats, les conserves, els fumats, les olives i envinagrats, els formatges, els aperitius, la fruita seca salada, les galetes, les torrades, els bastonets de pa, les salses, els embotits i la brioixeria.
Podem trobar que alguns d’aquests productes ja es comercialitzen amb un baix contingut de sal, cosa que és indicada a l’embolcall.
Si a les cases es cuina per a més d’una persona, quan es bull la verdura, la pasta o l’arròs i s’hi afegeixen dues cullerades de sal a l’aigua, la quantitat de sal queda repartida en tot l’aliment que es cuina per a totes les persones i també es perd diluïda dins l’aigua.
Es pot saber la quantitat de sal que consumeix cadascú tenint en compte la que s’afegeix a les amanides, a la carn o al peix quan es cuina.
A més, cal tenir present que també hi haurà inclosa una part de sal de la cocció de la pasta, de l’arròs, dels brous o les verdures.
La sal que es fa difícil de calcular és la que ingerim dels productes preparats (galetes, pizzes, snacks, salses industrials, conserves, brioixeria…) perquè no en sabem la composició.
Per aquest motiu, es recomana un consum molt moderat de tots aquests aliments.
Fa uns anys, es va decidir que a tot el món se subministraria sal iodada per posar fi al dèficit de iode d’alguns territoris, que és la causa de l’hipotiroïdisme.
Però si es consumeix peix, marisc i algues, el consum de iode està assegurat, de manera que aquest suplement no és imprescindible.
La sal ha estat un mètode de conservació dels aliments durant molts anys.
A l’antiguitat, ja es van adonar que amb la salaó s’eliminava la humitat dels aliments i, d’aquesta manera, s’inhibia el procés de putrefacció.
A més, l’efecte de la sal en la carn i el peix també té propietats antisèptiques i evita que els bacteris hi puguin actuar.
Precisament, perquè té aquesta facultat de segrestar i captar l’aigua, un excés de sal a la dieta afavoreix que el nostre organisme retingui els líquids.
És per aquesta raó que cal ser moderat amb la ingesta de sal (tant la que utilitzem nosaltres quan cuinem com amb el consum de productes preparats que ja en duen) i és per aquest motiu que les persones hipertenses han de seguir dietes baixes en sal, per evitar aquest augment de líquid i de pressió a les artèries.
La manera d’equilibrar el sodi dins l’organisme és la de mantenir una dieta rica en potassi, perquè es contraresten.
Els aliments rics en potassi són les verdures, les fruites fresques i la fruita seca.
La sal potàssica que es troba als comerços no té sodi, només conté potassi, i pot ser un bon recurs per a les persones hipertenses o amb problemes cardíacs que han de seguir dietes hiposòdiques.
Us aconsello que ho consulteu amb el dietista o el metge.
Arròs i pasta
Brous
Verdures
Ous
Peix i productes del mar
Carns
Carns preparades
Coure a la sal
Amanides
Pa amb tomàquet
És aconsellable tenir una cullera de postres al saler per tenir la mesura (5 grams) ja presa a l’hora d’afegir sal a l’aigua de cocció de la pasta, l’arròs o la verdura.
Quan parlem d’afegir un polsim de sal volem dir que amb tres dits de la mà (el polze, l’índex i el del mig) n’agafem un pessic (són 2 grams) per tirar als ous, la carn, les amanides… Cal tenir present que la humitat fa la sal grumollosa, de manera que en aquests casos, quan se n’agafa un pessic, n’hi ha més quantitat.
També és molt important agafar els polsims de sal amb les mans ben seques perquè la sal caigui ben repartida i no quedi ni grumollosa ni enganxada als dits.

Response: La sal regula el contingut d'aigua de les cèl·lules, per això en excés o en poca quantitat pot ser perjudicial per a la salut. Es recomana que una persona consumeixi un màxim de 5 g de sal diaris i que reguli el consum dels aliments ja cuinats. Una dieta rica en potassi és molt recomanable, perquè controla el nivell de sodi.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
La finalitat de la nova Sala Versus Glòries és consolidar el concepte Off, basat en la proximitat amb els artistes, i amb la programació d'espectacles teatrals de professionals consolidats i companyies i espectacles emergents.
Els seus nous directors Ramon Godino i Jofre Blesa han presentat la programació i els eixos de la nova etapa.
La nova gestió de la sala anirà a càrrec d'Apunta Teatre SCCL amb més de 15 anys treballant dins l'àmbit de les arts escèniques.
"Tothom pot entrar aquí, hi ha cabuda per a tothom, hi haurà dansa, música i presentacions que farem d'autors de llibres, a més de teatre", ha destacat Blesa.
Entre altres espectacles programats, el cineasta Ventura Pons dirigirà una obra teatral amb 'Quina feinada!' amb Roger Pera com a únic actor.
L'actual espai es va obrir l'any 1995 al carrer de Castillejos com equipament per a l'activitat de creació pròpia amb una clara aposta per a ser un espai no convencional.
Al llarg de tot aquest temps, Versus Teatre ha creat i produït espectacles amb dramatúrgia i directors emergents i fixant el seu interès pel teatre alternatiu, el teatre de creació i les dramatúrgies emergents.
Han fet 30.000 representacions en 20 anys, ha destacat Ever Blanchet, qui havia estat director de la sala.
El nou Versus Glòries aposta pel concepte Off de les grans ciutats com Nova York i Londres.
Un espai de proximitat on hi tinguin cabuda les obres que queden fra del circuit de les grans sales, sempre tenint "la qualitat com a eix vertebrador".
El mateix teatre ha definit el concepte Off, que fa referència a les produccions teatrals que compten amb un format no comercial, ja sigui per pressupost, nombre d'actors, text i qualsevol situació que impliqui una intimitat entre l'espectador i els realitzadors.
La nova sala Versus Glòries es presenta com a centre de producció i d'exhibició d'espectacles artístics.
L'objectiu, han indicat, és "consagrar-se com un agent vertebrador del sector de les arts escèniques de la ciutat i apostar per la cerca constant de nous públics i generar a l'espectador un conjunt d'experiències, sensacions i emocions a través de l'art".
S'ha creat una nova imatge amb el nou nom Sala Versus Glòries.
"Volem fer un teatre popular, per a tots els públics, però no vull perdre de vista que la cultura té un preu i també tenir actors a un pam té un preu", ha ressaltat Jofre Blesa.
En aquest sentit, ha manifestat que amb el rigor que li volen donar, volen ser competitius amb el TNC.
"No tenim objectius que canviar, volem seguir amb la filosofia que a tingut ell, obrir la sala.
Blesa ha ressaltat que la seva idea al Versus Glòries és "fugir del terme sala alternativa.
No som alternatius a res, som més petits però la qualitat que es fa i farem moltes vegades és millor que la dels grans teatres".
Aquesta nova etapa arrencarà el pròxim 2 de maig amb 'Enverinades' de la companyia Kalamukanas dirigida per Àngels Aymar.
L'obra es podrà veure fins el 27 de maig i reflexiona sobre la influència de personatges com Ventafocs, la Bella i Blancaneus.
Després s'ha programat 'Memòria de les Oblidades', del 30 de maig al 17 de juny, amb direcció artística de Joan Pascual i protagonitzada per Rosa Andreu.
Carme Sansa
Una de les grans actrius que passarà per la sala és Carme Sansa amb l'obra 'Diu i canta Carme Sansa a Maria Aurèlia Capmany', del 25 de juny al 29 de juliol.
L'actriu serà acompanyada pel músic i actor Jaume Mallofré.
La seguirà 'Sota la catifa' de l'1 d'agost al 9 de setembre dirigida per Òscar Molina.
Ventura Pons
Un dels plats forts de la temporada serà 'Quina feinada!' dirigida pel cineasta Ventura Pons i protagonitzada per Roger Pera.
L'actor agafarà el relleu a Jesse Tyler Ferguson amb una versió catalana de l'èxit de Broadway del 2016 'Fully committed'.
També s'ha programat 'Eli' del 31 d'octubre al 2 de desembre dirigida per Roc Esquis.
Orquestra Simfònica del Vallès
La Sala Versus Glòries i l'Orquestra Simfònica del Vallès (OSV) han començat a col·laborar per desenvolupar junts projectes musicals i teatrals.
L'objectiu és establir un diàleg entre les dues disciplines artístiques innovant en els formats i la posada en escena.
S'ha programat un cicle de concerts de música de cambra amb diferents formacions de l'OSV, però també la coproducció d'obres de teatre.

Response: La nova sala Versus Glòries aposta pel model Off, ja adoptat a Londres o Nova York, que fa referència a les obres de teatre que no es consideren comercials. Pretenen connectar, mitjançant les obres, amb l'espectador i ser competència per al TNC. La temporada comença amb "Enveninades" al maig, i acaba amb "Eli" al desembre.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
La GSMA considera Barcelona com "la veritable casa del Mobile World Congress" i destaca el "fort poder d'atracció" de la capital catalana.
Els organitzadors del MWC, que s'inaugurarà en un mes al recinte Gran Via de Fira Barcelona, expliquen a l'ACN que confien en una "forta participació" en l'edició del 2022 del congrés.
Tot i admetre que "caldrà un temps perquè els viatges internacionals recuperin els nivells previs a la pandèmia", des de la GSMA es mostren "satisfets" amb la recuperació de la presència d'expositors, i diuen que les inscripcions "continuen augmentant" dia a dia.
"Pel que fa a l'ocupació de l'espai, el MWC 2022 serà molt més gran que l'edició del 2021", amb més de 1.500 expositors i participants de 150 països, insisteixen.
Enguany, per entrar al Mobile World Congress caldrà ensenyar el passaport covid –o un certificat de vacunació equivalent-, un certificat de recuperació de la malaltia vàlid o un test diagnòstic negatiu, que podrà ser una PCR o un test d'antígens.
"A la GSMA seguim centrats en organitzar un esdeveniment inoblidable", afirmen des de l'organització del Mobile, la fira de telefonia més gran del món.
La GSMA destaca que els moments pandèmics actuals requereixen d'un "lideratge responsable" i confirma la seva intenció de celebrar el congrés, tal i com va anunciar a principis de gener.
"Tenint en compte l'esforç que han fet tants socis, grans i petits, per reunir-nos de nou i fer del MWC 2022 a Barcelona un èxit, seguim endavant per acollir la indústria a Fira Gran Via entre el 28 de febrer i el 3 de març", afirma l'organització del saló.
MWC 2022
Sony, primera gran baixa del Mobile World Congress
Les grans multinacionals de telecomunicacions mantenen per ara la participació al MWC tot i l'absència de la marca japonesa
Des de la GSMA resten importància a l'absència de Sony, que recorden que ni tan sols havia reservat un espai per a aquesta edició del congrés, i ja no ho feia des del 2019.
La baixa de Sony no ha sigut l'única, ja que Lenovo ha anunciat aquesta setmana que no tindrà estand físic a la fira, fet que també afectarà Motorola, que forma part de l'empresa.
"Hem demostrat la nostra habilitat per oferir un espai segur amb un pla de salut líder en la indústria", puntualitzen.
Marques com Telefònica, Vodafone, Orange, BT, Ericsson, Microsoft, Samsung o Intel han confirmat en les últimes setmanes l'ACN que mantenen l'assistència presencial al congrés.
Enguany, el saló se celebra sota el títol Connectivity Unleashed i explorarà temes com el 5G, el núvol, l'Internet de les Coses, les Fintech o la intel·ligència artificial.
Segons la GSMA, el congrés comptarà amb més de 400 conferenciants amb alguns dels "principals noms de la indústria ja confirmats".
Barcelona, part de "l'experiència Mobile"
Des de la GSMA destaquen "l'immens suport" de la indústria i de les administracions catalana, barcelonina i espanyola.
"La ciutat és una part immensa de l'experiència del Mobile i, durant aquest temps, ens hem associat exitosament per fer front als reptes i les disrupcions directament", indica l'organització.
El contracte entre Barcelona i la GSMA dura dos anys més, i des de l'empresa eviten valorar si es podrà allargar més enllà.
"El 2020 vam ampliar fins al 2024, demostrant el nostre compromís amb l'ecosistema i les ciutats d'acollida, i la nostra relació forta i mútuament beneficiosa", afegeixen, puntualitzant que mantenen "un enorme suport i compromís" dels expositors i espònsors "per a futures edicions".
Per la GSMA "Barcelona és un destí internacional de primer ordre mundial" i tota la zona s'ha convertit en un "hub essencial per a la innovació, les start-ups i les inversions".
"MWC Barcelona, inclosos el 4YFN i YoMo, representen un significatiu valor econòmic per a la regió i la creació de llocs de feina, i tenen el seu paper en el procés de recuperació econòmica a mida que deixem enrere aquests temps complicats", conclouen.

Response: Tot i l'impacte de la pandèmia, el MWC de Barcelona està tenint un gran augment d'inscripcions i ja compta amb més de 400 expositors. Es demanarà el passaport covid o un test amb resultat negatiu per poder accedir-hi. El MWC, 4YFN i YoMo tenen un impacte positiu en l'economia regional i en la creació de llocs de treball.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
El discurs de qui podria ser el president definitiu de la cambra.
Això és el que ha fet aquest dilluns el diputat de la CUP Julià de Jòdar durant els primers minuts del ple per constituir el nou Parlament, el de l’onzena legislatura.
De Jòdar ha pronunciat aquestes paraules perquè es tracta del diputat de més edat de la cambra i, al costat dels diputats de Catalunya Sí que es Pot i Junts pel Sí, Joan Giner i Gerard Gómez del Moral, els més joves, ha presidit la mesa d’edat.
Julià de Jòdar ha començat el seu parlament demanant un minut de silenci en record de l'exdiputat d'EUiA Jordi Miralles, mort fa pocs dies.
Seguidament, ha destacat la “paradoxa” que suposa el fet que la mesa provisional la presideixi un diputat de la CUP, un grup que “no n’ha volgut ocupar cap lloc”, en referència a la mesa definitiva.
Sigui com sigui, el diputat més veterà ha aprofitat l’ocasió per fer una intervenció que podria haver estat al nivell, perfectament, de la persona que acabés presidint la cambra.
El final del discurs n’és una mostra: “És temps de llibertat i de justícia; visca la terra”.
Aplaudiments des de l’esquerra... de l’hemicicle
La reacció a les paraules de Julià de Jòdar poden ser una premonició del que pot ser bona part de la legislatura.
Tota la banda esquerra de l’hemicicle, la que integren els diputats de Junts pel Sí i de la CUP, ha aplaudit amb força la intervenció del president de la mesa d’edat.
L’entusiasme ha contrastat de valent amb el que ha passat a l’altra banda, amb l’excepció dels diputats de Catalunya Sí que es Pot.
Els representants de Ciutadans, PP i PSC no només no han aplaudit sinó que han posat cara de circumstàncies davant del discurs.
Julià de Jòdar ha fet un discurs que casa amb la visió rupturista del seu grup i també amb la de la majoria de la cambra, tenint en compte que la CUP i Junts pel Sí sumen 72 diputats, i que des de Catalunya Sí que es Pot també es planteja un procés de canvi radical del país, encara que des de la seva òptica hagi de ser prioritzant un referèndum pactat.
El president de la mesa d’edat ha començat, precisament, denunciant la manera com es va fer la transició i la constitució que en va emanar.
Segons Julià de Jòdar, la Constitució “no va sorgir d’un procés constituent popular” sinó que va ser promoguda “des de dalt”.
Un exemple de les mancances d’aquest període és que no es va reconèixer el caràcter nacional de Catalunya, una mancança que encara s’arrossega actualment.
“Ens vam oposar a l’Estaut de Sau perquè sorgia d’aquella Constitució i vam proposar una abstenció activa el 1980”, ha assenyalat Julià de Jòdar per refermar les arrels de la CUP en l’esquerra independentista i extraparlamentària que va reivindicar l’independentisme des d’abans de la transició.
La resistència, ha destacat el diputat de la CUP, es va fer “amb soledat”.
“I no oblidem Guillem Agulló”, ha proclamat tot recordant el militant valencià de Maulets assassinat per l’extrema dreta el 1993.
El “treball” de resistència, ha subratllat Julià de Jòdar, es va fer de forma perseverant i va desembocar en la Plataforma pel Dret de Decidir del 2006, va continuar amb les consultes per la independència, amb la manifestació contra la sentència del Tribunal Constitucional del 2010 i en les mobilitzacions que s’han fet fins al moment actual.
“Alteritat” i no “alternativa”
El canvi respecte les legislatures anteriors, segons Julià de Jòdar, és que s’ha evolucionat de tal manera que Catalunya ha deixat de ser “l’alternativa” per refundar l’estat espanyol i ha passat a ser una “alteritat que no està restringida a la utopia o al record”.
“Ja no ens acontenta el pinso”, ha il·lustrat el diputat de la CUP i es vol “el pa sencer”, citant Ovidi Montllor.
La mostra de l’evolució del país i del que pot esdevenir aquesta legislatura és, des de la perspectiva de Julià de Jòdar, la composició de l’actual cambra legislativa.
“La majoria independentista d’aquest Parlament n’és la garantia”, ha sentenciat el diputat més veterà.
De tot plegat, se’n conclou que la legislatura actual serà com serà, però ni és una més ni ha començat de manera convencional.

Response: Junts pel Sí i la CUP han aplaudit el discurs de Julià de Jòdar com a president de la mesa d'edat. Ha donat suport al referèndum i, per tant, la dreta no l'ha aplaudit. Ha recalcat que Catalunya ha evolucionat i la majoria independentista que hi ha al Parlament garanteix que continuï evolucionant amb èxit.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
El reforç del patrullatge de Mossos i Guàrdia Urbana a la Part Alta de Tarragona està donant fruits, segons els cossos policials.
Des que a final de novembre es va posar en marxa el dispositiu conjunt Vibio, els delictes violents al nucli històric han caigut un 70% i els furts s'han reduït a la meitat.
El cap de la regió policial Camp de Tarragona, el comissari Josep Maria Estela, atribueix la disminució "dràstica" de fets delictius a la presència policial, que assegura que es mantindrà i que hi esmerçaran esforços.
El barri també es veu afectat per ocupacions d'habitatges, un fenomen que proliferra arreu i que s'ha disparat sobretot en segones residències.
A Salou hi ha hagut un 73% més de casos i, a Cambrils, gairebé un 30% més.
El pla específic conjunt de Mossos d'Esquadra i Guàrdia Urbana de Tarragona es va posar en marxa el novembre passat davant la creixent sensació d'inseguretat a la zona i els problemes de convivència derivats de l'ocupació il·legal d'habitatges.
Tot i que el dispositiu s'ha aturat durant algunes setmanes pel confinament, fins al moment el balanç que deixa és una reducció del 70% dels delictes violents a la Part Alta des del novembre.
Es tracta de fets que ocasionen molta alarma social, com ara estrebades i altres robatoris amb violència i intimidació.
"Encara n'hi ha algun, però els hem reduït dràsticament", assenyala el comissari dels Mossos, Josep Maria Estela, en una entrevista a l'ACN.
Els furts al nucli històric també han caigut a la meitat durant aquest període.
"La nostra presència allà equival a una disminució de fets delictius", sentencia.
En el marc del dispositiu Vibio també s'han pogut desmantellar dos punts de venda de drogues.
"Tirarem endavant i seguirem amb el dispositiu.
I més ara que ve l'estiu i que preveiem que torni a haver-hi turistes.
Esperem que vinguin i que hi estiguin segurs", expressa.
Els Mossos també fan intervencions puntuals en zones conflictives d'altres ciutats del Camp de Tarragona com Calafell, el Vendrell o Reus.
En el marc d'aquestes actuacions "quirúrgiques", tal com les anomena el cos, els Mossos van detenir la setmana passada set persones per tràfic de drogues a l'entorn de la plaça de la Sardana de la capital del Baix Camp, un punt on els veïns fa temps que es queixen d'inseguretat i d'activitats delictives.
Creix l'ocupació de segones residències de la costa
D'altra banda, els Mossos d'Esquadra constaten un repunt de les ocupacions il·legals de segones residències en el que portem d'any -no només durant el confinament.
En concret, entre gener i maig els casos s'han disparat un 73% a Salou (Tarragonès) i un 29% a Cambrils (Baix Camp) respecte el mateix període de l'any passat.
També hi ha hagut més denúncies al Vendrell o a Calafell (Baix Penedès).
"El nombre de segones residències és altíssim i ocupar-ne una és fàcil.
Més tenint en compte que els propietaris i els veïns no hi solen viure i que hi van poques vegades l'any.
Si no ens n'assabentem en poques hores, poca cosa podem fer", admet el comissari Estela.
I és que si els inquilins ja han constituït el seu domicili a l'immoble ocupat, només se'ls pot fer fora amb un procés judicial de desnonament que pot trigar "setmanes o mesos".
A més, una segona residència no està considerada un domicili dins d'un delicte d'usurpació d'un bé immoble, amb la qual cosa ocupar-ne una està tipificada al Codi Penal com un delicte lleu i té una responsabilitat penal baixa –tot just una pena de multa.
"Això fa que surti molt barat ocupar una segona residència", lamenta Estela.
Tot i això, a principi de juny els Mossos van poder detenir a Salou una parella jove que havia ocupat un apartament d'un edifici on la majoria d'immobles són de multipropietat.
L'home i la dona s'aprofitaven d'aquesta circumstància per robar en altres domicilis del bloc i endur-se'n el televisor i altres objectes de valor.
Preocupació per la "conducta" dels okupes
Segons el comissari Estela, més que l'ocupació en si mateixa el que sovint ocasiona més problemes és la "conducta" dels inquilins.
"Hi ha persones que no generen alarma ni estan relacionades amb cap activitat delictiva, però n'hi ha d'altres que sí que tenen conductes que generen inseguretat a la via pública", indica.
Algunes ocupacions problemàtiques estan situades al barri del Serrallo de Tarragona -on dilluns va haver-hi una baralla multitudinària a l'entorn de l'edifici del Rancho Grande-, al carrer Ferrers de la Part Alta o a Sant Salvador.
"S'hi trenquen les normes més bàsiques de convivència, hi ha alguna baralla i petit tràfic de drogues", apunta el comissari.
De fet, l'Ajuntament de Tarragona ha endurit la seva postura respecte les ocupacions que porten associades actituds delinqüencials.
Una de les iniciatives que ha engegat és una ronda de reunions amb les entitats financeres que són propietàries dels pisos ocupats.
Mentrestant, la policia es compromet a reforçar la vigilància.
En el cas del Serrallo, els Mossos asseguren que han incrementat la presència policial fixa a la zona.

Response: La inseguretat a la Part Alta de Tarragona disminueix, però l'ocupació il·legal amb conducta delictiva augmenta. Gràcies a un pla col·lectiu dels Mossos i la Guàrdia Urbana, s'ha aconseguit disminuir els delictes violents en un 70 %, juntament amb el desmantellament de venda de drogues. La policia també ha reforçat la vigilància, cosa que dona més seguretat a ciutadans i turistes.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
Endesa ha col·locat una tanca metàl·lica a banda i banda de la passarel·la de la presa de Susqueda (Selva) per impedir l'accés dels visitants a la passarel·la i evitar possibles imprudències.
La instal·lació, que és propietat de la companyia, s'ha convertit en un punt d'atracció per a persones que graven vídeos mentre fan salts o acrobàcies arriscades a diferents punts d'aquest indret i ho comparteixen per les xarxes socials.
Fonts d'Endesa han explicat que s'ha pres com a mesura de seguretat i que ja fa temps que hi estan treballant.
Des del territori, però, qüestionen l'efectivitat de la mesura i creuen que el que fa és treure interès a una visita durant la qual era molt habitual travessar la passarel·la.
A més a més, hi ha dues rutes de senders que passen precisament per aquest punt.
El tancament de l'accés obliga ara a buscar una ruta alternativa i a fer 4 quilòmetres més de volta.
Els alcaldes de Susqueda i Osor tenen previst reunir-se la setmana vinent amb la companyia per intentar buscar una alternativa.
Les persones que vagin a la presa de Susqueda (Selva) es trobaran que ja no poden travessar la passarel·la com fins ara perquè Endesa ha decidit tancar l'accés per motius de seguretat.
Segons publica aquest divendres el 'Diari de Girona', l'empresa vol posar fi a "conductes indegudes, irregularitats i bretolades" i ha decidit impedir el pas d'unes instal·lacions que son de la seva propietat.
Des de fa un temps que apareixien vídeos i imatges a les xarxes socials de persones fent salts o acrobàcies de risc en aquest punt emblemàtic i amb vistes privilegiades per l'alçada de la presa.
Endesa ha col·locat una tanca metàl·lica a cada banda de la passarel·la, acompanyada de cartells que informen que està prohibit el pas.
Un visitant s'ho ha trobat aquest matí i ha mostrat la seva sorpresa.
"No sabia que ja no es podia passar per aquí, és un lloc que ens agrada molt de venir, sobretot perquè aprofitem també per anar fins al santuari del Coll", explica aquest veí Girona que va acompanyat del seu fill.
Des del seu punt de vista, entén que la companyia ho hagi fet per precaució, arran de les imprudències d'alguns, però lamenta que això impedeixi fer una cosa que s'ha fet "tota la vida" com és passar d'un costat a l'altra.
"Amb prudència i passejant pel mig, no hi ha perill", afegeix.
Susqueda i Osor qüestionen la mesura
Des del territori tampoc es veu amb bons ulls aquest tancament si bé admeten que és propietat d'Endesa i que estan en el seu dret de voler millorar la seguretat a les instal·lacions.
L'alcaldessa de Susqueda, Eva Viñolas, es pregunta si realment creuen que dissuadirà els visitants imprudents que vulguin fer-se imatges des d'aquest indret.
En el seu cas, però, no pot dir que li hagi vingut de nou perquè la companyia va informar per escrit a l'Ajuntament de la mesura el mes de novembre passat.
"No ens pensàvem que fos tan immediat", afegeix en declaracions a l'ACN.
I és que el pròxim 22 de gener presentaran la programació per celebrar els 50 anys de l'embassament aquest 2018.
Passejar al llarg de la passarel·la hauria estat una bona experiència per a aquells que encara no ho han fet.
Per l'alcaldessa, això desllueix la visita i ho consideren una "nota negativa" per a tota la comarca i la zona del Ter Brugent.
Per altra banda, aquest tancament afecta directament a dues rutes de senderisme que passen justament per la passarel·la.
Es tracta d'una ruta GR que ve des de Tossa de Mar i el PR 222 des de Sant Benet del Far.
Ara els que vulguin fer aquestes rutes hauran de caminar 4 quilòmetres més per buscar el camí alternatiu.
A Osor, el municipi on està instal·lada la presa, tampoc estant contents.
El seu alcalde, Joan Pla, retreu a la companyia no haver-los informat prèviament, com sí han fet amb Susqueda.
El batlle comprèn que es faci per seguretat però creu que es podria haver buscat una altra manera.
A més a més, considera que la tanca és baixa i que hi poden haver persones que optin per saltar-la o rodejar-la, amb el risc que això comporta.
Tots dos alcaldes tenen previst reunir-se la setmana vinent amb representants d'Endesa per traslladar-los aquestes preocupacions i demanar-los que busquin una alternativa.
Fonts d'Endesa han explicat que és una mesura "consensuada", que fa temps que hi estan treballant amb l'Ajuntament i amb els Mossos i que calia prendre mesures davant els comportaments imprudents d'alguns visitants.

Response: Endesa pren mesures de seguretat després de les gravacions de diversos visitants, fent salts i acrobàcies a la passarel·la de la presa de Susqueda, i han impedit l'accés amb una tanca metàl·lica. La companyia va informar fa poc d'aquestes obres, però alguns en qüestionen l'efectivitat o es queixen perquè talla el pas de la ruta de senderisme.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
El dèficit de la Generalitat del 2019 va ser de 1.329 milions d'euros, el 0,56% del PIB del país, prop de sis vegades superior al 0,1% fixat per l'Estat, segons les dades publicades aquest dimarts per la Intervenció General de l'Estat.
Segons el Departament de la Vicepresidència, Economia i Hisenda, el gruix d'aquesta desviació es deu al fet que, l'any 2019, el Govern de la Generalitat preveia ingressar fins a 924 milions d'euros de transferències de l'Estat pel pagament del deute pendent de l'IVA i pels compromisos adquirits a la darrera reunió de la Comissió Mixta d'Afers Econòmics i Fiscals (CMAEF), celebrada el setembre del 2018.
L'executiu català ha acusat l'estatl de "l'incompliment" d'aquests acords.
Des de l'executiu català s'indica que l'impacte sobre les finances catalanes d'aquests 924 milions no transferits per l'Estat és de gairebé quatre dècimes del PIB (0,39%).
En cas de no haver-se produït aquests incompliments, afegeix el Govern, el dèficit de la Generalitat l'any 2019 s'hauria situat en el 0,17% del PIB, molt a prop de l'objectiu assignat.
També indica que el deute de l'IVA, que s'eleva a 458 milions d'euros, deriva d'un canvi normatiu que el Ministeri d'Hisenda va introduir l'any 2017 i que "va provocar una pèrdua equivalent a la recaptació d'un mes d'aquest impost".
La previsió era que l'Estat retornés aquest deute el 2019, però el pagament "no s'ha efectuat".
Pel que fa als acords de la CMAEF, els van adoptar representants del govern de l'Estat i del Govern de la Generalitat el 25 de setembre del 2018, i el seu impacte sobre les finances catalanes el 2019 és de 466 milions.
El primer dels acords fa referència a la compensació per "l'incompliment" de la disposició addicional tercera de l'Estatut per a l'any 2008, en relació al dèficit d'inversió en infraestructures de l'Estat a Catalunya, un incompliment, subratlla l'executiu català, "reconegut per una sentència del Tribunal Suprem".
A la CMAEF es va acordar que l'Estat compensaria aquest dèficit "històric" d'inversió mitjançant una transferència que es pagaria en quatre trams anuals a partir del 2019, any en què l'Estat es comprometia a abonar 200 milions.
Un segon acord de la CMAEF es refereix a la integració del cos de Mossos d'Esquadra en l'actual sistema de finançament.
Per aquest concepte es preveia que, el 2019, l'Estat transferís a la Generalitat 266 milions, 150 per cobrir una part del deute acumulat fins al 2018 i 116 més corresponents a l'anualitat específica del 2019.
A banda, del conjunt del dèficit registrat el 2019, al voltant d'una dècima (224 milions, equivalent al 0,09% del PIB) correspon al còmput com a despesa diferida, a partir de 2019, de compromisos assumits amb les concessionàries d'autopistes Invicat i Aucat per l'aplicació de peatges reduïts, així com per l'execució d'algunes inversions pactades per mitjà de convenis amb les concessionàries.
Aquest còmput és un ajust comptable sense impacte pressupostari en l'any 2019, afirma el Govern.
Sense tenir en compte aquest ajust, i si l'Estat hagués efectuat les transferències descrites anteriorment, afegeix, el dèficit de la Generalitat hagués caigut al 0,08%, "per sota del 0,1% fixat com a objectiu".
Finalment s'indica que en relació amb el 2018, els ingressos de la Generalitat l'any 2019 han crescut un 4,9%, mentre que les despeses ho han fet un 5,1%.
Una part important d'aquest increment de les despeses es concentra en el capítol de personal, i respon tant a l'augment del nombre de treballadors públics (per la contractació de docents i personal sanitari) com a les millores retributives i al retorn del 40% de la paga extra del 2013.
També s'han destinat més recursos a la Renda Garantida de Ciutadania, als consells comarcals (per transport i menjadors escolars), a l'adquisició de productes sanitaris i a les transferències a l'ATM per al finançament del transport públic de viatgers.

Response: El dèficit de la Generalitat el 2019 hauria estat del 0,17 % del PIB, si no hagués sigut pels 924 MEUR no transferits per l'Estat. Es va acordar a la CMAEF que l'Estat compensaria amb 200 MEUR el dèficit d'inversió en infraestructures de l'Estat per al 2008, i 266 MEUR pel deute acumulat fins al 2018.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
Salvador Guillermo, Ramon Adell i Valentí Pich, presentant les recomanacions fiscals que Foment fa a Rajoy.
Foto: Bernat Ferrer/Nació Digital.
La patronal Foment del Treball no està contenta amb les polítiques fiscals del govern de Mariano Rajoy.
De fet, l'acusa d'haver-se contradit en més d'una ocasió, en comptes d'aplicar "l'anunciada reducció de les cotitzacions a la Seguretat Social", i d'haver fomentat un "caos normatiu" en matèria impositiva que creuen que perjudica als empresaris.
Per mirar de posar-hi remei, ha elaborat un document amb tot un seguit de propostes per a la Reforma Fiscal que està preparant el ministre d'Hisenda, Cristóbal Montoro, i que li faran arribar directament.
"Són propostes concretes per aplicar ja mateix", ha sentenciat el president de la Comissió d'Economia i Fiscalitat de Foment, Ramon Adell.
Bàsicament, Foment reclama la reducció de les cotitzacions a la Seguretat Social, una baixada de l'IRPF, l'eliminació de l'Impost sobre el Patrimoni i l'Impost de Successions i Donaciona, i un "aclariment" del panorama tributari.
L'IVA, en canvi, creuen que no s'hauria de tocar, recordant que països rescatats com Portugal i Grècia el tenen al 23%, en comptes del 21% espanyol.
Contràriament a tot això, les modificacions tributàries que el govern espanyol va aprovar a final de desembre de l'any passat, en què les cotitzacions en espècies també han passat a tributar -com els tiquets restaurant, l'assegurança mèdica i el plus de transport-, creuen que "no són de rebut", s'ha exclamat Salvador Guillermo, director d'Economia i Fiscal de Foment.
"No entenem que el govern es contradigui novament, quan el que havia anunciat era la reducció de les quotes a la Seguretat Social", ha sentenciat.
El president del Consell General d'Economistes d'Espanya, Valentí Pich, hi ha afegit: "Hi ha hagut una allau de normativa fiscal que fa impossible saber què s'ha de pagar, hi ha hagut molta regulació i és molt difícil de seguir.
Tenim un sistema poc previsible, seria conveninet que les pujades i baixades fossin previsibles.
En canvi, en el model actual es toca tot, endavant i enrere, i és molt difícil de gestionar.
Esperem que la reforma fiscal ho aclareixi."
I ha sentenciat: "Aquí, del que es tracta és que la gent treballi i pagui impostos.
I res més.
Si no ho solucionem, l'estat del benestar pot patir de veritat."
Baixar l'Impost de Societats per "dinamitzar" el consum
"La tesi que defensem és que aquesta baixada actuaria com a element dinamitzador.
Proposem una baixada d'impostos no per pagar-ne menys, sinó perquè dinamitza l'economia i el consum intern.
I aquesta és la millor via per aturar les retallades.
És bàsic que les empreses tornin a generar llocs de treball i es reactivi el consum intern.
Només així aconseguirem reduir l'atur, que és el gran repte econòmic i moral que tenim tots plegats", ha proclamat Adell.
"Cal veure que la rebaixa d'impostos tindrà un efecte dinàmic en l'economia, no s'ha de mirar només l'impacte que tindrien les reformes en el primer any de recaptació", ha sentenciat Guillermo.
"Som els màxims interessats en què l'administració tingui recursos, perquè pugui propiciar un bon ambient per fer negocis", ha sentenciat Pich, afegint-hi tot seguit: "Les nostres propostes no volen ser provocadores."
Per sustentar les seves reclamacions, comparen el pes que tenen les cotitzacions socials a l'Estat espanyol del total d'ingressos fiscals, del 38,6%, mentre que al Regne Unit és del 18,5%; a Itàlia, del 31,5%, i a França, del 38,4%.
A Alemanya, en canvi, el pes que tenen és superior a l'espanyol, del 40,1%.
"Espanya té un gravamen excessiu sobre el treball, sent el país amb la taxa d'atur més elevada de la zona euro, i que majoritàriament recauen en les quotes de la seguretat social amb càrrec als empresaris.
És un impost sobre el factor treball.
Cal, de forma immediata, la reducció de les cotitzacions socials", ha insistit Guillermo.
"Tenim la necessitat de créixer.
Perquè créixer és la millor mesura per acabar amb la xacra de l'atur", ha conclòs Adell.

Response: Foment del Treball ha elaborat una sèrie de propostes on demana al govern una reducció de cotitzacions de la seguretat social, una disminució de l'IRPF i eliminar l'impost sobre el patrimoni i l'impost de successions i donacions. Amb això es vol dinamitzar l'economia i acabar amb l'atur, ja que Espanya és el país de la zona euro amb més atur.