Instruction: Donat el següent text, resumeix-me els punts principals.

Context:
L’últim debat electoral, emès per TV3, ha servit per a plasmar l’anormalitat d’aquesta campanya, perquè no hi han participat dos dels caps de llista, el president Carles Puigdemont, de Junts per Catalunya, i el vice-president Oriol Junqueras, d’ERC.
En el seu lloc, Jordi Turull i Marta Rovira han defensat l’opció independentista i, juntament amb Carles Riera de la CUP, han criticat l’aplicació de l’article 155 i s’han compromès a fer efectiva la República després de les eleccions.
Els representants del PP, Xavier Albiol; de Ciutadans, Inés Arrimadas; i del PSC, Miquel Iceta, han centrat les crítiques en les formacions independentistes per haver conduït el país a la situació de ‘blocatge’ en què es troba des del seu punt de vista.
Tot i que Iceta ha criticat l’empresonament de Jordi Sànchez i Jordi Cuixart per crecar una certa equidistància, un espai on s’ha situat el candidat de Catalunya en Comú Xavier Domènech, que criticava els dos blocs i ha recordat que el seu partit és l’únic que ha presentat un recurs al Tribunal Constitucional contra l’article 155.
El candidat més agressiu ha estat García Albiol, que ha negat l’existència de presos polítics i ha criticat fins i tot el moderador del debat, el periodista Vicent Sanchis.
Arrimadas ha provat d’introduir una divisió entre independentistes assegurant que ERC ‘no assumeix el retorn de Puigdemont com a president’, acusació que no ha estat replicada.
Iceta ha reivindicat el diàleg, la negociació i el restabliment del marc estatutari.
Aquí Marta Rovira ha saltat recordant a Iceta que el PSOE va ser corresponsable de la retallada de l’estatut.
I Jordi Turull ha recordat que com a persona imputada que ha estat un mes a la presó hi ha ‘temes’ dels quals no pot parlar per defensar-se dels atacs d’Albiol i Arrimadas.
A més de criticar el bloc del 155, Riera també ha interpel·lat el candidat dels comuns, amb qui es disputa una part de l’electorat, sobre si pactaria o no amb el PSC després de les eleccions, una pregunta que no ha tingut resposta.
El moderador ha intentat que els dos blocs expliquessin amb qui pensaven pactar l’endemà de les eleccions per governar.
Turull ha supeditat qualsevol acord al manteniment, si guanya, de Carles Puigdemont com a president, mentre que Marta Rovira ha evitat noms però s’ha compromès a arribar aliances amb les forces independentistes, igual que Riera, que ha ironitzat mostrant-se partidari d’estendre la ‘infecció independentista’, en al·lusió a les paraules de Josep Borrell, i ha reiterat la voluntat de la CUP d’entrar al govern si es tracta de desplegar la república.
Arrimadas ha posat l’accent en les seves possibilitats de guanyar, ‘que no són utopia’ –ha dit–, i ha pressionat Domènech perquè no doni suport a un govern independentista.
Iceta ha demanat un ‘canvi de rumb’ i ha descartat pactes amb partits independentistes.
I qui ha concretat més és Albiol, que vol un govern de partits ‘constitucionalistes’.
Domènech ha qualificat de ‘govern Frankenstein’ un acord dels partits que donen suport al 155, i ha pronosticat que no tindrien prou escons, però també ha considerat esgotat l’actual govern independentista i ha defensat un govern progressista de diverses sensibilitats.
Per a aquest debat, TV3 ha optat per introduir veus externes que fessin preguntes als candidats i trenquessin una mica la monotonia.
A Turull li ha tocat una pregunta del president de Societat Civil Catalana, a Marta Rovira la hi ha fet el catedràtic Joan Botella, a Arrimadas ha estat Ramon Font, portaveu d’USTEC-STEs, a Iceta el portaveu d’Òmnium, Marcel Mauri, a Domènech el president de l’ANC, Agustí Alcoberro, a García Albiol la portaveu de Casa Nostra Casa Vostra Virgínia Sànchez, i a Riera el secretari general de Foment del Treball, Joan Pujol.
Vegeu també:

Response: S'ha emès a TV3 l'últim debat abans de les eleccions. Cal destacar l’absència de dos dels caps de llista (Puigdemont i Junqueras), les crítiques de PP, Ciutadans i PSC als partits independentistes pel blocatge que hi ha en política o l'agressivitat de García Albiol en negar els presos polítics i en criticar fins i tot el moderador.


Instruction: Donat el següent text, resumeix-me els punts principals.

Context:
Francesc Pena, conseller delegat de l'Agència de Comunicació Local i de la Xarxa Audiovisual Local.
Foto: Pere Francesch (ACN).
La nova productora radiofònica evolucionarà cap a una plataforma audiovisual, La Xarxa , que aglutinarà els continguts de la XTVL i de les emissores locals.
El procés arriba després d'abandonar la batalla jurídica amb la patronal privada per 22 freqüències, que es deixaran de sentir aquest diumenge, dia 2, a mitjanit.
De LaMalla.cat a XarxaNoticies.cat
El primer pas va ser convertir LaMalla.cat en XarxaNoticies.cat i, el segon, és adaptar el model de treball de la Xarxa de Televisions Locals (XTVL) al conjunt d'emissores de ràdio locals.
Així ho ha explicat el conseller delegat de l'Agència de Comunicació Local i de la Xarxa Audiovisual Local, Francesc Pena, en una entrevista a l'ACN.
Arran de la desaparició de COM Ràdio, aquest dilluns, 3 de setembre, l'emissora municipal a Barcelona passarà a dir-se Freqüència Barcelona.
D'aquesta manera, la Diputació, complint amb el "mandat" dels ajuntaments de Barcelona i Girona, vol que la ràdio municipal barcelonina comenci a tenir "personalitat pròpia, ja que ara no es competirà amb la ràdio pública nacional."
El canvi de model evolucionarà cap a la creació d'un nova plataforma audiovisual, La Xarxa, que aglutinarà tots els continguts, tant per a ràdios com per a televisions provinents de la XTVL i de les emissores de ràdio locals.
"La Xarxa no és una ràdio ni una televisió ni una agència, és una productora", ha concretat Pena, que busca dinamitzar els mitjans locals.
Està impulsada per la Diputació de Barcelona per promoure la producció des del territori i és complementària de les ràdios i les televisions nacionals.
Aquest procés arriba després d'abandonar la batalla jurídica amb la patronal privada per 22 freqüències que l'anterior Govern havia concedit a la COM, mesura que havia recorregut l'Associació Catalana de Ràdio.
Aquestes emissores es deixaran de sentir aquest diumenge, dia 2, a mitjanit.
"Deixem les 22 freqüències, que d'altra banda mai havien estat consolidades, ens deixem de batalles jurídiques llargues i complicades que ningú no ens assegura que siguin un èxit, i definim el model que volem i treballem", ha assegurat Pena.
"El model menys agressiu, més simpàtic i que més valoren els ens locals és el de la XTVL, i això és el que hem fet, treballar en coproducció i en xarxa, no treballar des d'un punt, sinó treballar conjuntament", ha afegit.
"A COM Ràdio s'havia fet una programació de ràdio 100% generalista i finalista, i ara canviem la concepció finalista", ha aclarit Pena.
Més enllà dels mitjans de la Diputació
Pena també s'ha referit a les col·laboracions amb els altres mitjans públics més enllà dels de la Diputació.
Ha recordat que ja s'ha presentat el conveni de col·laboració amb TVC en matèria castellera, que ha permès fer quatre programes diferents amb una sola estructura professional.
Pel que fa a Catalunya Ràdio i l'Agència Catalana de Notícies, Pena ha assegurat que es faran més passes.
"No puc concretar aquestes passes, les anirem fent, hi ha moltes idees i ganes de fer més, però tot quan toqui.
La idea és que amb una mateixa infraestructura comunicativa pública no alterem la pluralitat, no creem una cosa sola, sinó que serveixi per optimitzar", ha afegit.
"Amb l'ACN podem trobar més punts d'unió perquè produeix i distribueix notícies, que no deixa de ser el mateix que fem nosaltres, una part del nostre negociat.
Hi ha una altra part que és la producció de programes de ràdio i televisió", també ha assenyalat.
"No sé si el futur passa per la fusió entre l'ACN i La Xarxa.
Se n'ha parlat molt d'això, és possible.
Si és òptim passarà per la fusió, si no ho és, no hi passarà.
La fusió en si no és cap finalitat, la finalitat és aquest camí.
Si aquest camí ens porta a una fusió ja ho veurem, perquè després hi ha l'entramat jurídic i institucional", ha conclòs.
COM Ràdio passarà a anomenar-se "La Xarxa".
Foto: COM Ràdio.

Response: Desapareix COM Ràdio però neix La Xarxa, que pretén ser una nova productora radiofònica on es reuniran tots els continguts de la Xarxa de Televisions Locals (XTVL) i les emissores locals. L'objectiu de la creació de La Xarxa és competir amb la ràdio pública nacional, i permetrà treballar en coproducció d'una forma menys agressiva.


Instruction: Donat el següent text, resumeix-me els punts principals.

Context:
La caiguda de Mariano Rajoy depèn dels partits independentistes i del PNB.
Com que Ciutadans refusa de donar suport a la moció de censura del PSOE, que convertiria Pedro Sánchez en president del govern espanyol, ara l’èxit o el fracàs de la moció de censura és a les mans de l’independentisme català i dels nacionalistes bascs.
Dijous començarà el procediment al congrés espanyol i tant ERC com el PDECat han de decidir una posició definitiva.
Hi ha una crítica compartida entre ERC, el PDECat i el PNB: cap dels seus representants no ha rebut la trucada de Pedro Sánchez per parlar del seu suport a la moció de censura.
La primera sentència del cas Gürtel ha estat demolidora per al PP i ha causat un gran terratrèmol polític.
Ciutadans considera trencat el pacte de legislatura i deixa el govern espanyol en minoria, alhora que exigeix que es convoquin eleccions.
El partit d’Albert Rivera no vol donar suport a Sánchez si no es compromet a posar una data a les eleccions generals, i ha demanat que es retiri la moció de censura per a acordar-ne una amb un candidat alternatiu i independent.
Tanmateix, la posició de Ciutadans pot acabar fent que Rajoy sobrevisqui i continuï governant.
Ara, el fet que Cs consideri liquidat el pacte de la legislatura deixaria l’executiu en minoria al congrés, i això pot acabar fent que Rajoy dissolgui les corts i convoqui eleccions abans no acabi l’any.
De fet, Rivera ha demanat a Rajoy que cedeixi i convoqui eleccions a la tardor.
Per una altra banda, el PNB ha posat com a condició que Sánchez no convoqui eleccions anticipades.
El partit basc, que la setmana passada va donar aire a Rajoy aprovant el pressupost, ara és clau per a fer-lo caure definitivament.
Aquesta exigència és fàcilment acceptable pel PSOE, atès que la intenció de Sánchez és governar uns quants mesos per a demostrar a l’electorat que és un candidat amb cara i ulls.
El portaveu del PNB al congrés, Aitor Esteban, va explicar ahir que, abans de decidir el sentit del seu vot, volien escoltar què proposava Sánchez per al País Basc i Catalunya.
Finalment, Podem, que la setmana passada va anunciar que donaria suport a la moció de censura sense condicions, ha rectificat i ha dit que sotmetrà el seu suport a Pedro Sánchez al vot dels inscrits.
El PSOE nega cap pacte amb l’independentisme
Els socialistes s’han afanyat a desmentir qualsevol mena d’acord amb ERC i el PDECat, arran dels atacs del PP i també de Cs de rebre els vots favorables de l’independentisme.
La demonització dels diputats sobiranistes l’han expressada el secretari d’organització socialista, José Luis Ábalos, i l’ex-president de la Generalitat José Montilla.
Sense el suport de Ciutadans, la moció de censura no pot reeixir.
Però el PSOE fa equilibris per guanyar-la sense negociar res amb l’independentisme per a esquivar les crítiques de la dreta.
Dissabte, el diputat d’ERC Gabriel Rufián va dir a Twitter que Sánchez hauria d’anar a demanar els nou vots republicans al president del partit, Oriol Junqueras, a la presó d’Estremera.
Tanmateix, ahir, Rufián mateix va posar tres condicions en una entrevista a la Xarxa: l’aixecament del 155 –que implicaria la publicació dels nomenaments dels consellers que s’ha negat a fer Rajoy–; que Sánchez demani perdó pels insults contra el president Quim Torra i l’independentisme; i que el PSC no pacti amb Xavier García Albiol per a forçar un canvi de govern a Badalona.
La presa de posició d’ERC ha variat de divendres ençà, quan el diputat Joan Tardà va anunciar el vot favorable a la moció de censura.
Ahir, la portaveu del partit, Marta Vilalta, va explicar que la decisió la prendrien Junqueras, la secretària general, Marta Rovira, i els òrgans de la direcció del partit.
Tardà expressava malestar amb Sánchez: ‘Sembla que el PSOE vulgui que ERC hi voti en contra.’
El portaveu del PDECat al congrés, Carles Campuzano, ha dit que el principal compromís del partit és fer fora Rajoy, però ha advertit que la direcció del partit encara no ha pres cap decisió sobre el sentit del vot a la moció de censura.
Han posat com a condició que no hi hagi cap pacte entre el PSOE i Cs –ara com ara, descartat–.
La coordinadora general del PDECat, Marta Pascal, també va exigir a Sánchez unes disculpes pels insults contra Torra.
Per tant, la disjuntiva de l’independentisme és clara: o la continuïtat de Rajoy o la investidura de Sánchez, que és un dels pares del 155, que ha tancat files amb el president espanyol respecte de Catalunya i que ni tan sols ha trucat als representants de l’independentisme per a dialogar sobre la moció de censura, a banda el menyspreu contra Torra i el moviment independentista.
L’abstenció a la moció de censura, per tant, no s’ha pas descartat, però implicaria, per omissió, la continuïtat de Rajoy.

Response: Ciutadans ha confirmat que no donarà el seu suport a la moció de censura contra Rajoy del PSOE, per tant l'èxit d'aquesta recau ara en els partits independentistes i en els nacionalistes bascs. Tanmateix, els partits nacionalistes, tant catalans com bascos, comparteixen la queixa de no haver rebut cap trucada de Pedro Sánchez per acordar el seu suport.


Instruction: Donat el següent text, resumeix-me els punts principals.

Context:
Juan Valdés guanya a Popeye.
Foto: Arxiu ND
La tendència al joc floral de la política catalana s'engreixa gràcies a les metàfores a què recorren els líders polítics catalans.
Si fou Artur Mas qui va encarar la seva presidència amb un timó mariner la rèplica no es va fer esperar i la majoria dels portaveus polítics catalans estiraven com un xiclet tota al·legoria marítima, de vaixells i de tripulacions de les que la llengua catalana n'està farcida.
Però la polèmica recentralització esperonada pel govern espanyol ha recuperat una metàfora recurrent en la biosfera política catalana: el cafè.
Si el ministre de la UCD, Manuel Clavero, va ser l'inventor de la fórmula, ara polèmica, de cafè per a tots, poc s'imaginava que més de 30 anys després la seva metàfora fos una mina pels parlamentaris catalans.
Així es va poder comprovar en el darrer debat plenari a al cambra catalana.
Ses senyories debatien una moció sobre les problemàtiques relacions financeres de la Generalitat amb l'Estat, impulsada pel republicà Pere Aragonès.
Per CiU, va fixar la posició en el vot de la moció la jove diputada Maria Senserrich que va ser la primera en anar a la cafeteria.
"És la política del «café para todos»?
Completada amb la política del «poco café para todos»?
I rematada amb la política «de la taza de café más pequeña para Catalunya»?", va sentenciar la diputada per qüestionar les relacions econòmiques entre l'administració catalana i l'espanyola.
De fet, la diputada anoienca va acabar la seva intervenció amb una màxima cafetera: "Només tenim la tassa, la tassa sense cafè".
En sentit contrari, l'hàbil parlamentari de Ciutadans, Albert Rivera, també es va servir un xarrup de la infusió parlamentària.
Per Rivera, l'estat de les coses és clar: «Café para todos, no, café para nadie».
I amb un ànim de contemporaneïtat, el diputat ciutadà va posar un toc de modernitat a la metàfora cafetera utilitzant l'invent de la Nespresso per culpar el tripartit de l'estat de la cafeteria.
"Vostès tenen bona part de la culpa que la cafetera, eh?, no doni cafè, perquè vostès ja s’han gastat les càpsules, ara que hi han càpsules de cafè, vostès se les van gastar i com se les van gastar que van deixar la cafetera ben buida", va tancar Rivera amb aquell to murri caracterísitic mentre s'agafava les solapes de l'americana.
Entrats en matèria, i tacat l'hemicicle de marro, el pistoler del Parlament, l'ecosocialista Joan Boada, va repassar la trista història del cafè català.
"M’ha donat la sensació al final que la senyora Senserrich sembla que feia una campanya d’en Juan Valdés, se’n recorda?, aquell del cafè de Saimaza, no, no sé quin cafè era.
Bé, cafè de Colòmbia, cafè de Colòmbia, no?, perquè entre la tassa, el cafè, el tipus de cafè i ara el senyor Rivera, que és més jove i ja utilitza les càpsules, ell, jo no vull pas ser diferent, miri, jo també vull continuar amb el tema del cafè,(...), perquè els catalans bevem malta", va relatar amb aquell to gironí de l'experimentat diputat.
Però els socialistes també els agrada fer un cafetó, així la portaveu adjunta en matèria econòmica dels socialistes, Rocío Martínez Sampere, va servir al seva dosi.
Per la contundent diputada, no hi ha cafè per repartir perquè segons els seus números "Catalunya ha regalat la tassa" perquè CiU va votar a favor de la Llei que permet de facto la intervenció de Catalunya.
Finalment, Pere Aragonès, impulsor de la moció i colgat de les metàfores, va certificar qui va guanyar la batalla al·legòrica.
Pel diputat independentista, Juan Valdés, el mite del cafè, se'n va endur la palma davant el mariner Popeye.
"No entraré en metàfores cafeteres, abans en fèiem de marineres, no?", va cloure un Aragonés tip del cafè que serveixen a Catalunya, acrònim de carregat, amarg, fort i espès.

Response: És ben coneguda la tendència de l’ús de metàfores per part dels dirigents i líders polítics catalans per parlar de política. Últimament, la del cafè ha estat la metàfora utilitzada per parlar de la recentralització del Govern espanyol: "És la política del café para todos?", "Només tenim la tassa, la tassa sense cafè" o "Catalunya ha regalat la tassa".


Instruction: Donat el següent text, resumeix-me els punts principals.

Context:
El director del Serveis Territorials d'Ensenyament a Lleida, Miquel Àngel Cullerés, ha informat aquest dijous que el departament eliminarà tres grups de P3 a Lleida i un a Mollerussa a causa del descens en la natalitat dels últims anys.
En concret ha explicat que a Lleida ciutat hi ha 107 alumnes menys que cursaran P3 i a Mollerussa 23 alumnes menys que l'any anterior.
Tot i això ha assegurat que hi ha pou places per cobrir la demanda ja que a la demarcació de Lleida, pel curs 2016-2017 el departament ofereix 4.650 places de P3, mentre que els infants empadronats amb edat per cursar P3 són 3.939 (un 15% menys).
Sobre les crítiques de l'AMPA de l'escola de Ciutat Jardí que passa de dues a una línia de P3, Cullerés ha dit que no és cap "càstig" sinó una mesura per reforçar les escoles dels barris ja que un 80% dels alumnes d'aquesta escola no viuen en aquest barri de Lleida.
Cullerés també ha negat que es subvencioni una nova línia de P3 a l'escola concertada Arabell de Lleida.
Cullerés ha recordat que durant aquests cinc anys de forta davallada en la natalitat, encara no s'havia reduït cap línia de P3 a Lleida però que finalment aquest descens ha repercutit en l'eliminació de quatre línies de P3 a Lleida i Mollerussa.
A Lleida ciutat és el cas de l'escola de Ciutat Jardí i la de Joan XXIII.
A més, al barri del Secà de Sant Pere també es redueix una línia de P3 ja que les escoles Terres de Ponent i Ginesta, amb una línia de P3 cadascuna s'uneixen en una única línia.
Sobre la petició d'AMPA i sindicats d'aprofitar la baixada de la natalitat per reduir les ràtios, Cullerés ha dit que les ràtios a les comarques de Lleida són ja inferiors a la recomanada de 25 alumnes per aula a P3 i 30 a primer d'ESO.
Concretament, explica, a la demarcació de Lleida la ràtio a P3 aquest curs és de 21,6 de mitjana i a primer d'ESO de 26,2.
Pel que fa a la ciutat de Lleida, a P3 la ràtio mitjana és de 22,2, amb previsió de ser de 21,2 el curs vinent, i a primer d'ESO de 27,6, amb la previsió de 27,4 de mitjana el curs 2016-2017.
"Les escoles que estan pitjor, estan igual que fa 10 anys, i mantenen els mateixos professors tot i la reducció d'alumnes", ha assegurat Cullerés.
A més, ha destacat el director dels Serveis Territorials d'Ensenyament a Lleida, tot i que els nombre d'alumnes de P3 disminuirà en altres poblacions, no s'ha tancat cap línia sinó que s'han disminuït encara més les ràtios.
És el cas de les escoles de Cervera, Guissona (Segarra), Alcarràs (Segrià) i Tàrrega.
Pel que fa a secundària, l'Institut la Valira de la Seu d'Urgell passarà de dues a una línia.
Per contra es reduirà la ràtio de secundària sense eliminar cap línia als instituts de Cervera i Balaguer.
Pel que fa a les escoles d'àmbit rural que incorporen l'educació infantil de primer cicle (P1 i P2) passaran el pròxim curs de les quatre ja existents a les 32.
S'afegeixen així 28 poblacions gràcies a la bona acollida que suposa l'educació de proximitat.
Aquesta implantació suposa l'agrupació dels infants d'1 a 3 anys en un sol grup, amb un màxim de 10 infants.
Pel que fa a la jornada contínua en centres d'educació infantil i primària, el curs que ve s'hi adheriran dues escoles de Lleida, concretament la Sant Jordi d'Oliana i la de Tuixent.
Pel que fa a les crítiques rebudes respecte a la possible subvenció per part de la Generalitat d'una nova línia de P3 a l'escola concertada Arabell de Lleida, Cullerés ho ha negat i ha assegurat que no s'autoritzarà un nou concert amb les dades actuals de disminució d'infants.
Concentració contra la supressió de línies de P3 i en defensa de l'escola pública
Els sindicats del sector de l'ensenyament i la Marea Groga han convocat per aquest dijous a la tarda una concentració a la plaça Paeria de Lleida contra el tancament de grups i en defensa de l'escola pública.
En concret, la mobilització vol denunciar, entre altres, el tancament de les línies de P3 a les escoles Ciutat Jardí i Joan XXIII de la ciutat de Lleida, així com la voluntat d'Ensenyament de fusionar les escoles Terres de Ponent i Ginesta del barri del Secà de Sant Pere també de la capital del Segrià.
L'AMPA del Ciutat Jardí ja ha dit que dóna suport i que participarà en l'acció de protesta.

Response: Els Serveis Territorials d'Ensenyament a Lleida han decidit eliminar tres grups de P3 a Lleida i un a Mollerussa a causa de la baixada de la natalitat al territori. Tot i això, Miquel Àngel Cullerés, director dels Serveis Territorials d'Ensenyament, ja ha confirmat que la demacració de Lleida tindrà suficients places per cobrir la demanda.


Instruction: Donat el següent text, resumeix-me els punts principals.

Context:
Els cinc membres de "la Manada" han estat detinguts a Sevilla aquest migdia després que l'Audiència de Navarra n'ordenés l'arrest immediat per risc de fuga.
La decisió s'ha pres per unanimitat i, a més, condemnen els acusats a pagar les despeses del judici.
A més, en el cas de l'acusat Antonio Manuel Guerrero, li imposa 2 anys més de presó per robatori amb intimidació per treure el mòbil de la víctima.
També obliguen a indemnitzar la noia amb 100.000 euros de manera solidària i prohibeixen acostar-s'hi durant 20 anys.
En un comunicat, el tribunal reconeix que la jove va patir un "autèntic escenari intimidatori", que "en cap moment" va oferir consentiment i que va patir "una angoixa intensa".
A més, aplica els agreujant de tracte vexatori i actuació conjunta de dues o més persones.
Els acusats estan en llibertat provisional i, després d'aquesta decisió que és ferma, haurà de ser l'Audiència de Navarra la que estableixi com s'executa la sentència i quin termini voluntari els dona per ingressar a la presó.
Les acusacions demanen una condemna per violació
Durant la vista, la fiscal Isabel Rodríguez ha insistit que no consta en els fets provats que la víctima donés el seu consentiment ni tampoc que els acusats li demanessin el consentiment per tenir-hi relacions sexuals, com sosté la defensa dels membres de "la Manada".
Ha recorda que l'habitacle on van passar els fets no tenia sortida.
"La víctima hi va entrar envoltada dels acusats i va adoptar una actitud de sotmetiment", ha explicat Rodríguez, i ha especificat que això no implicava consentiment.
Ha afegit que cinc homes "de complexió física forta" són suficients per reprimir qualsevol tipus de resistència.
En aquesta línia, la fiscal ha demanat condemnar "la Manada" per violació: "No es pot exigir a les víctimes una actitud perillosament heroica".
L'advocat de la víctima, Carlos Bacaicoa ha demanat que es consideri els acusats culpables d'un delicte d'agressió sexual i se'ls condemni a 18 anys i 9 mesos de presó.
En la mateixa línia, l'acusació particular representada per l'Ajuntament de Pamplona, ha demanat també una condemna per violació i ha argumentat que, a més de l'element intimidatori, també hi va haver violència dels cinc homes contra la dona.
"Potser no va ser una força desmesurada, però va ser suficient per doblegar la voluntat de la víctima", ha argumentat, i ha fet referències a imatges i àudios.
"Des d'un primer moment hi va haver violència contra la víctima", ha conclòs Víctor Sarasa, recordant que estirar dels cabells, treure la roba o robar el mòbil són accions de força que volien "anul·lar" la voluntat de la víctima.
Idelfonso Sebastián Labayen, advocat de la Comunitat Foral de Navarra, ha subscrit els arguments de la resta d'acusacions.
Ha recordat que les sentències de la justícia de Navarra relata com es va produir l'agressió i l'advocat ha constatat que, tal com s'explica, és evident que no hi va haver consentiment i sí un ús de la força per part dels acusats.
En aquesta línia, ha recordat que els acusats van abandonar la noia mig despullada al portal i se li van endur el mòbil.
La defensa es manté en l'absolució i culpa la víctima
La defesa, per la seva banda, ha tornat a reclamar l'absolució assegurant que la víctima va mostrar consentiment.
L'advocat ha dit que la noia no va fer cap "gest" que indiqués que estava sent sotmesa: "Va dir que va tancar els ulls i no va dir res".
En aquest sentit, l'advocat ha dit que no cal una "actuació heroica" -com ha dit la Fiscalia- però sí que cal algun gest que indiqui que no es volen mantenir relacions sexuals.
"No és no, hi estem d'acord.
El lletrat ha dit també que li van robar el mòbil però no va ser per deixar-la incomunicada.
"Estava al centre de Pamplona, només havia de seguir el carrer per trobar gent", ha dit.
I en aquest sentit, ha dit que la noia va tenir "pànic" pel fet que els acusats havien enregistrat imatges de l'agressió.
"Va tenir por que l'endemà les poguessin penjar a Internet", ha afirmat.
Sobre les imatges, ha dit que són "interpretables" i que no s'hi fa referència en els fets provats.

Response: L’Audiència de Navarra ha ordenat la detenció immediata dels membres de "la Manada" per risc de fuga després que el Tribunal Suprem hagi augmentat la pena de presó a 15 anys per violació. El tribunal reconeix la intimidació i les vexacions que va patir la víctima i, a part dels anys de presó, obliga els acusats a pagar-li una indemnització.


Instruction: Donat el següent text, resumeix-me els punts principals.

Context:
La futura residència Els Estanys per a persones amb discapacitat que es projecte a una finca de Castell-Platja d'Aro (Baix Empordà) començarà a construir-se a partir de setembre i amb una previsió d'obres de més de dos anys.
L'edifici de dues plantes s'aixecarà en una finca de més de 2.500 m2 del carrer Roma, uns terrenys que l'Ajuntament del municipi ha cedit.
El nou espai, situat a tocar d'un parc urbà, inclourà tres unitats de convivència per a un total de 30 usuaris i un centre de dia.
El cost supera els 4,17 milions d'euros (MEUR), dels quals més del 50% els aportarà l'Obra Social 'la Caixa' i el restant seran aportacions de la Diputació de Girona, Generalitat i alguns ajuntaments de la comarca.
La fundació ha presentat el projecte dient que és "un somni fet realitat" pensat per a la promoció, inserció i equilibri personal dels usuaris i ha agraït el suport indispensable de les institucions.
L'edifici s'ha dissenyat pensant en oferir als usuaris "una vida tranquil·la però també una inserció a dins de la societat", una metàfora de l'objectiu final del projecte.
Així s'hi ha referit el vicepresident de la fundació Vimar, Jordi Sistach, que ha detallat com serà la futura residència Els Estanys de Catell-Platja d'Aro (Baix Empordà) a la sala de plens de l'Ajuntament del municipi on hi havia representades totes les institucions que hi donen suport.
La residència, de dues plantes, busca reduir l'impacte amb l'entorn (està a tocar d'un parc urbà) i per això els espais s'han distribuït en cinc volums diferents amb patis d'ombra a la planta baixa i les tres unitats de convivència per a 30 persones a la segona.
"Volem que siguin famílies de deu persones", ha afirmat Sistach, amb una sala per compartir a les hores lliures o caps de setmana.
Pel que fa a la primera planta, també hi haurà una part per a dependències administratives just al costat de les sales d'activitats on hi haurà un gimnàs, una sala d'estimulació sensorial i una altra d'hidromassatge.
L'altra activitat principal serà el centre de dia per a una vintena més d'usuaris.
En total, comptarà amb una superfície construïda d'uns 2.400 m2 entre les dues plantes.
Sistach ha subratllat que les places seran públiques i que per tant hi podran optar persones de tot Catalunya tot i que també es tindrà molt en compte la xarxa social dels usuaris.
Durant la presentació, ha agraït el suport de totes les administracions i institucions que ho faran possible tot recordant que darrere de la Fundacio Vimar "no hi ha empresaris" sinó pares amb fills que tenen discapacitats que volen les millors atencions i un bon futur per a ells.
També ha dit, que la residència serà un "somni fet realitat" que donarà resposta a una necessitat que hi ha a la comarca.
Precisament, el president de la fundació, Claudi Mató, ha fet referència a la mancança de places per a aquest col·lectiu a la comarca.
Segons un estudi del Departament de Treball, Afers Socials i Família de la Generalitat que es va fer amb dades del 2015-2018, al Baix Empordà hi havia 434 persones que necessitaven una plaça de llar residència però a la pràctica només hi havia 34 places.
I en el cas de residència, de 112 usuaris potencials només hi havia 16 places, totes elles ocupades.
Tot això, sense tenir en compte aquells pares o tutors que no ho han demanat oficialment.
És per això que la fundació ha recordat que hi ha molta feina per fer encara.
Properament, està previst que l'actual residència Robert Pallí de Sant Feliu de Guíxols (Baix Empordà) pugui convertir-se també en llar residència i passar de les 34 places actuals fins a 46.
Generalitat i Diputació, compromesos amb el projecte
La futura residència, que es començarà a construir el setembre amb una previsió de més de dos anys de feina, costarà uns 4,17 milions d'euros (MEUR).
Més del 50% del finançament, els aportarà l'Obra Social 'la Caixa'.
El delegat del Govern a Girona, Pere Vila, i el diputat en funcions de la Diputació de Girona, Jordi Camps, han elogiat la feina de la fundació i s'han compromès a donar-hi suport tot posant en valor la col·laboració públic-privada per poder fer realitat projectes com aquest.
La directora general de Serveis Socials de la Generalitat, Meritxell Benedí, també ha reconegut la contribució d'entitats i fundacions per construir polítiques públiques davant necessitats socials.
I l'alcalde del municipi en funcions, Joan Giraut, ha subratllat seguir "molt convençut" d'aquest projecte "ambiciós i de futur i present" i ha recordat que ha comptat amb el suport unànime de tots els regidors del consistori.
També ha fet una menció especial al tinent alcalde en funcions Josep Maria Solé, també present a l'acte, per la seva implicació.
Durant l'acte, representants de Rotary han lliurat les claus d'un vehicle adaptat per a la fundació.

Response: La nova residència per a persones amb discapacitat a Castell-Platja d'Aro (Baix Empordà) ha començat a construir-se i es preveu que el cost superarà els 4,17 milions d'euros, el 50% dels quals els aportarà l'Obra Social "la Caixa".  Les places de la residència Els Estanys seran públiques i per tant persones de tota Catalunya podran optar a entrar-hi.


Instruction: Donat el següent text, resumeix-me els punts principals.

Context:
D’on venim?
On som?
Què és la condició humana?
Quins són els desafiaments del futur?
Aquestes són algunes de les preguntes que la programació del festival Temporada Alta pretén de respondre o, com a mínim, fer reflexionar als espectadors amb un centenar d’espectacles que es podran veure del 6 d’octubre al 9 de desembre a Girona, Salt i sis municipis més.
Què podem fer aquest cap de setmana: deu propostes
La voluntat del festival és d’acostar el teatre, la música, la dansa i el cinema als espectadors, i és per això que ha optat per obres que recuperen textos universals de Shakespeare, Rodoreda, Bertrana, Verdaguer, Pinter, Lorca i Zweig.
Algunes d’aquestes obres també tracten la condició humana però des d’una perspectiva més contemporània com, ara la italiana Macbettu, O agora que demora, basada en l’Odissea per parlar de la immigració, i Iphigenia en Vallecas, que actualitza la Ifigènia a Àulida d’Eurípides i reflexiona sobre un sistema que deixa la joventut sense futur.
De fet, Macbettu serà una de les obres que inaugurarà el festival, juntament amb un altre text shakespearià, Measure for Measure, de la Royal Shakespeare Company.
Aquesta doble funció serà l’11 d’octubre al Teatre Municipal de Girona i obrirà una programació d’espectacles amb vint-i-set propostes internacionals, vint-i-cinc produccions i coproduccions del festival, trenta obres de creació contemporània i cinquanta-sis de dramatúrgia catalana, un dels pilars del festival.
Aquest diumenge, el primer espectacle del Temporada Alta serà un concert de celebració dels deu anys del grup musical infantil el Pot Petit.
La programació és eclèctica i pretén d’acostar les arts escèniques a tanta gent com sigui possible.
Però el festival va més enllà per aconseguir aquest objectiu.
Amb el projecte A Tempo, juntament amb la Fundació la Ciutat Invisible, es dóna l’oportunitat que durant el curs escolar els professors es coordinin amb diferents agents culturals per transformar l’aula a través de les arts, per exemple amb visites d’artistes a les escoles o assistència a assajos generals.
A més, com a novetat s’ha creat el programa Artèria, per a promocionar el teatre entre la gent jove.
El festival també ha participat en la producció i la coproducció de moltes de les propostes de la programació.
Una de les coproduccions més importants, feta juntament amb el TNC, és La mort i la primavera, de Joan Ollé, que duu a l’escenari la novel·la de Mercè Rodoreda.
Entre les copoduccions, també hi destaca la nova proposta d’Àlex Rigola, en col·laboració amb Alba Pujol, Aquest país no descobert que no deixa tornar de les seves fronteres a cap dels viatgers; GRRRLS!!!, de Carlota Subirós, coproduïda amb el CCCB; i Livalone, coproduïda amb Fira Tàrrega.
Una altra de les propostes és CredoinunsolODIO, de Stefano Massini, dirigida per Rosa Maria Sardà, una lectura dramatitzada en record a Cristina Cervià sobre la vida quotidiana a la franja de Gaza.
També destaca l’espectacle Love, un projecte d’Escenaris Especials coordinat per Clàudia Cedó, on persones en risc d’exclusió social reflexionen sobre l’amor.
A més, també es faran els espectacles Decadència, de Steven Berkoff, i Noucents, el pianista de l’oceà, d’Alessandro Baricco, un recorregut per la música del segle XX.
Podeu consultar tota la programació del Temporada Alta
Pel que fa a la dansa, destaquen la proposta de Marta Carrasco, Jo, dona (A Lili Elbe), un homenatge a la primera dona transsexual que es va canviar de sexe; Red Room, de Sol Picó i Susanna Barranco, que combina dansa, teatre i cinema; i Trama, de Roser López Espinosa.
Un dels objectius del Temporada Alta és donar espai als dramaturgs catalans.
Enguany, hi haurà espectacles amb textos de Marc Rosich, Marta Buchaca, Clàudia Cedó, Cristina Clemente, Toni Gomila, Carla Torres, Daniela Feixas, Jordi Oriol, Lola Rosales, Berta Prieto, Daniel J. Meyer i Llàtzer Garcia entre més.
A banda, com cada any, es farà el Torneig de Dramatúrgia Catalana, una de les propostes més esperades.
S’hi enfrontaran autors consolidats i noves veus de la dramatúrgia catalana incloent els guanyadors de les darreres edicions del País Valencià i les Illes.
La final del torneig es farà el 9 de desembre.

Response: La nova edició del festival Temporada Alta, que enguany celebra la seva 28ena edició, basarà els seus espectacles en resoldre preguntes sobre la condició humana. Qui som? D'on venim? El festival estarà en marxa del 6 d'octubre al 9 de desembre en vuit municipis gironins i amb obres de Shakespeare, Rodoreda, Verdaguer o Lorca, entre altres.


Instruction: Donat el següent text, resumeix-me els punts principals.

Context:
L'Ajuntament de Barcelona ha aturat els últims dies les obres de rehabilitació de dos edificis amb interès especulatiu perquè els promotors havien endegat reformes integrals sense llicència.
Es tracta del número 12 del carrer Murillo, al barri del Poble-sec, que es preveu transformar en pisos de luxe, i del 609 de Consell de Cent, al barri del Clot, a prop de la plaça de Glòries, on el consistori intueix que s'hi volen fer pisos turístics, segons el regidor d'Habitatge i de Sant Martí, Josep Maria Montaner.
En aquest cas s'havia aixecat fins i tot una planta de més sense que ho permeti el planejament urbanístic.
Segons l'Ajuntament, darrere les obres del carrer Murillo hi ha el fons Vertice Nedax, vinculada a la societat Norvet, mentre que en el cas de Consell de Cent hi ha la societat xinesa Sort Bwok.
Pel que fa a aquest segon edifici, la companyia havia estat realitzant la remodelació integral de l'edifici, on havia instal·lat dos ascensors, i havia incrementat un pis sense la llicència corresponent.
El consistori farà enderrocar el nou pis perquè el planejament de la zona no permet aquest increment.
El Districte de Sant Martí va detectar l'incompliment de la normativa perquè en aquesta adreça s'havien tramitat només dos comunicats i quatre assabentats, i fa uns dies es va sol·licitar una llicència de divisió horitzontal per comercialitzar els pisos de manera individual.
Els tècnics van inspeccionar les obres, van suspendre els treballs que s'estaven fent i van precintar el bloc.
A més, s'iniciarà un procediment sancionador.
El precinte només s'aixecarà quan es legalitzin les obres i s'enderroquin els volums afegits.
En el cas del carrer Murillo, s'havien tramitat fins a una vintena de comunicats d'obres puntuals, però ha quedat acreditat que s'havia fet una rehabilitació integral de l'edifici.
A més, només es va deixar fora de les obres un dels immobles, on encara resideix en Feliciano, un veí amb els seus dos fills menors.
Ja ha patit quatre intents de desnonament, el primer dels quals amb el contracte de lloguer encara en vigor.
El consistori defensa que no se li va oferir un allotjament durant les obres.
En Feliciano vivia a la finca des del 2008 i la nova propietat no li va voler renovar el contracte de lloguer, relata el consistori, que ha intentat fer de mitjancer sense èxit.
Al mateix edifici Norvet sí que ha ofert a un altre veí que encara hi resideix amb un contracte de renda antiga la possibilitat d'instal·lar-se a un local, però sense cèdula d'habitabilitat.
El consistori ha optat per enviar una carta a Norvet i Vertice Nedax exigint que retirin la petició de desnonament i s'avinguin a trobar una solució digna per al llogater.
L'Ajuntament no acceptarà el "joc brut"
Segons la regidora del Districte de Sants-Montjuïc, Laura Pérez, "és de justícia que es puguin quedar on viuen des de fa 10 anys", i ha ofert l'Ajuntament per donar garanties del pagament del lloguer.
En opinió de Pérez, els fons i societats immobiliàries demostren que eludeixen la seva responsabilitat i eviten el control de l'Ajuntament sense demanar llicència, "una pràctica reiterada", ha subratllat.
L'Ajuntament té detectats 38 casos amb assetjament immobiliari i altres pràctiques irregulars, com no demanar permís de rehabilitació, ha indicat Montaner, el qual ha remarcat que la capital catalana "no acceptarà aquest tipus de joc brut, de saltar-se les normes", i ha agregat: "S'han de respectar els barris".
Els precedents de la societat Norvet
El consistori ja va aturar un projecte de Norvet al número 477 del carrer Aragó per manca de llicència.
En aquell cas la propietat no va demanar el permís d'obres majors que l'hauria obligat a reallotjar temporalment els veïns, i s'havia limitat a tramitar 25 comunicats.
A més, està essent investigada pel Jutjat número 31 de la ciutat per haver contractat a l'empresa Desokupa per dur a terme un desallotjament extrajudicial.
En aquest cas el consistori s'ha personat com a acusació popular.
A més, els serveis municipals han detectat una altra irregularitat vinculada al grup de Norvet, a la finca del número 33 del carrer Poeta Cabanyes, també al Poble-sec.
S'hi va realitzar un enderroc en el qual, malgrat haver sol·licitat el comunicat, no es va pagar la taxa de serveis urbanístics i l'impost de les instal·lacions, construccions i obres (ICIO), raó per la qual va caducar.
El Districte de Sants-Montjuïc ha revisat l'expedient perquè regularitzin l'enderroc i ha incoat un expedient sancionador.

Response: L'Ajuntament de Barcelona ha detectat que dos edificis sense llicència aprovada havien començat les obres de reforma, un al carrer Consell de Cent i l'altre al carrer Murillo. Les obres de rehabilitació dels dos edificis s'han aturat i s'ha vist que ambdós tenien un interès especulatiu. L'Ajuntament confirma que no permetrà el joc brut de les societats immobiliàries.


Instruction: Donat el següent text, resumeix-me els punts principals.

Context:
El govern i els partits de l’Espai de Diàleg –JxCat, ERC, PSC-Units i Catalunya en Comú-Podem– han pactat de continuar a la taula tot i la repressió de l’estat espanyol, el judici contra l’1-O i les eleccions vinents, de moment municipals i europees.
Ho ha explicat la portaveu de l’executiu, Elsa Artadi, després de la segona reunió d’aquest organisme al Palau de la Generalitat.
El president, Quim Torra, ha portat a la reunió el document amb els 21 punts que va oferir al president espanyol, Pedro Sánchez, el 20 de desembre a la cimera de Pedralbes.
Tant el PSC com els comuns han agraït la transparència amb la presentació d’aquest document.
Artadi ha dit: ‘Ens hem intentat conjurar perquè la taula es mantingui per a ser útil i productiva i poder avançar.’
Segons ella, la reunió, d’una hora i mitja, ha estat productiva i s’hi ha parlat de què ha de fer l’espai i com fer-ho, a més d’acordar-se la periodicitat mensual de les reunions.
La portaveu ha destacat que s’hagi acordat de crear un grup tècnic que prepari el pla de treball i el calendari.
I ha insistit que a les reunions s’hi ha de poder arribar amb documentació ja treballada per tal que siguin més útils.
El govern entén que la Taula del Diàleg ha de ser complementària dels altres espais que s’han creat amb l’estat espanyol: la negociació bilateral entre la Generalitat i la Moncloa, i les reunions de partits on es volen incloure almenys PSOE i Podem.
Finalment, Artadi ha lamentat que Cs, la CUP i el PP hagin tornat a optar per no assistir-hi, tal com ja van fer al novembre.
El primer secretari del PSC, Miquel Iceta, ha celebrat que el president, Quim Torra, el vice-president, Pere Aragonès, i la consellera Elsa Artadi hagin compartit amb els grups que han assistit a la reunió el contingut de les negociacions del govern amb la Moncloa: ‘Els honora’, ha subratllat.
Iceta ha dit que és de justícia de fer un reconeixement a l’executiu per haver convocat la reunió i haver compartit els elements del diàleg que mantenen amb el govern espanyol: ‘No tenien cap obligació de fer-ho, però han fet aquest esforç de transparència’.
Sobre la possibilitat d’afegir partits espanyols en un espai de diàleg, Iceta ha dit que no hi veia cap inconvenient, i que el PSC serà sempre ‘facilitador’ dels acords que es tanquin: ‘Donarem suport a allò que faci consens’, ha dit.
Per Jèssica Albiach (Catalunya en Comú-Podem), hi ha hagut un avenç qualitatiu.
Ha considerat una bona notícia la proposta del govern de programar les reunions i establir una metodologia de treball.
Albiach també ha insistit en la presència de representants de la CUP-CC, Cs i el PP per donar una resposta ‘àmplia i contundent’ a la situació ‘d’excepcionalitat democràtica’.
Ha destacat que es constituirà un equip tècnic mixt amb representants de tots els grups parlamentaris per preparar les reunions.
Albiach també ha celebrat que l’espai haig servit per a retre comptes per part del govern en relació amb les negociacions amb la Moncloa.
Albiach ha mostrat el seu acord, també, a la presència d’observadors internacionals objectius per ‘facilitar el diàleg en una situació difícil’.
El dirigent d’ERC Sergi Sabrià ha demanat a la resta d’actors perquè les sessions següents serveixin per a concretar avenços polítics.
Ha reclamat de sortir ‘de la zona de confort’ i ha insistit així en el dret d’autodeterminació i en el final de la repressió com a vies per esbossar una sortida al conflicte polític.
Sobre una possible retirada a l’esmena a la totalitat al pressupost espanyol, Sabrià ha mantingut com a condicions abordar un diàleg amb l’estat ‘sense límits’ i la fi de la repressió.
‘No hi ha hagut cap canvi’, ha afegit.
El portaveu parlamentari de JxCat, Albert Batet, ha condicionat el diàleg amb l’estat a dos elements.
Per una banda, que tingui garanties, és a dir, que s’elabori un pla de treball, un calendari i que es triï un ‘independent acordat entre les parts’ per exercir de relator.
La segona condició és poder abordar el dret d’autodeterminació.
‘Si hi ha aquestes dues condicions és un bon diàleg per a avançar’, ha dit.

Response: El Govern ha confirmat que tant ells com els partits de l'Espai de Diàleg (JxCat, ERC, PSC-Units i Catalunya en Comú-Podem), continuaran amb la taula de diàleg a pesar de la repressió del Govern espanyol. En aquest pacte, Torra ha aportat el document amb els punts que van plantejar al Govern espanyol per seguir amb les negociacions i el diàleg.


Instruction: Donat el següent text, resumeix-me els punts principals.

Context:
Qui perd els orígens perd la identitat, cantava Raimon, i en les actituds dels humans el bressol d’on se surt explica moltes coses.
En la crisi soferta pel PSOE, Prisa i el seu buc insígnia, el diari El País, ha estat una peça determinant per assetjar, i finalment abatre, el secretari general del PSOE.
El comitè federal que va eliminar Pedro Sánchez ha deixat moltes proves que només s’expliquen si s’entenen les claus del que va suposar la transició a la mort de Franco.
Nascut el 1944, Juan Luis Cebrián va ser una jove estrella del periodisme sorgit del forn del franquisme.
El seu pare no era un qualsevol.
Vicente Cebrián era un dels grans noms de la premsa del Movimiento.
Però el lligam amb el poder mediàtic del moment li venia també de part de mare, membre d’una saga poderosa que va donar un director a La Vanguardia i al diari Arriba, aquest darrer un altre rotatiu de la cadena blava.
Del vincle amb els mitjans oficials n’és una prova que en el seu casament, el 1966, va oficiar com a padrí un membre del govern de Franco, el ministre d’Hisenda, Espinosa San Martín.
Vicente Cebrián va obrir al fill les portes de la premsa.
Juan Luis va ser nomenat sotsdirector del diari Informaciones i cap de redacció de Pueblo, que dirigia el sinistre Emilio Romero, un "maestro de periodistas” i amic de Vicente.
Solidaritat de camarades.
El febrer del 1974, Juan Luis Cebrián va ser nomenat cap d’informatius de TVE.
Un lloc clau en un període decisiu.
Va ser dos mesos després de l’assassinat de Carrero i quan feia pocs dies del famós discurs del nou president, Carlos Arias Navarro, davant les Corts en el que es va anomenar "el espíritu del 12 de febrero”.
Arias anunciava una tímida obertura política.
La Transició començava a treure el cap i Cebrián era allà.
Ja no deixaria el primer pla.
L’hegemonia cultural
Han passat quaranta anys des de la mort de Franco, però Juan Luis Cebrián, que ja manava molt aleshores, ha esdevingut un veritable poder fàctic des de la presidència executiva de Prisa, després de la desaparició de Jesús de Polanco.
El 4 de maig de 1976 va sortir al carrer el primer exemplar d'El País i Cebrián va ascendir a la direcció gràcies al suport d'un dels primers accionistes, el llavors vicepresident del govern Manuel Fraga.
El diari continua sent un símbol de totes les contradiccions de la transició espanyola a la democràcia.
Juntament amb Polanco, l’altre gran nom en el procés de gestació del rotatiu va ser José Ortega Spottorno, fill del filòsof Ortega y Gasset.
La concepció orteguiana d’Espanya –essencialista, unitarista- ha estat sempre present en el discurs del rotatiu.
Com és ben conegut, tot i que la línia editorial sempre s’ha volgut liberal i progressista, en el naixement de El País hi van tenir un paper bàsic un seguit de figures provinents del falangisme més pur, des d’Antonio Tovar a Pedro Laín Entralgo, que ja feia anys que s’havien desmarcat del règim.
A les pàgines del diari van trobar-hi refugi i coartada.
Després vindria, de la mà de Cebrián, però amb la necessària benedicció de Polanco, l’aliança estratègica amb el PSOE "renovat" de Felipe González.
Aquí rau una de les majors paradoxes de la Transició.
El País ha protagonitzat canvis i inflexions, però en un aspecte ha mantingut una continuïtat ideològica sense fissures: la defensa a ultrança de l’Espanya unitària a banda d’esdevenir guardià de les essències "transitives".
Després vindrien els anys de triomf mediàtic, amb l’expansió de l’imperi Prisa, temps d’excessos en els quals el grup ha hagut d’afrontar una situació delicada, però que no li ha impedit incrementar el seu so de manera extraordinària.
Cebrián va cobrar de Prisa més de dos milions d’euros l’any 2015.
Embafat de poder, mai n’ha tingut prou.
Acumula nombrosíssimes distincions.
És Oficial de les Arts i les Lletres de França, membre del Club de Roma, membre d’acadèmies i condecoracions diverses.
El darrer episodi conegut és l’aparició del nom de la seva exdona en "els papers de Panamà".
Prisa va anunciar una querella contra La Sexta i els digitals El Confidencial i eldiario.es per haver informat sobre el suposat vincle de Teresa Aranda com a apoderada d’una empresa a les illes Seychelles.

Response: Sens dubte, en la crisi del PSOE i l'enderrocament de Pedro Sánchez, ha tingut a veure molt el Grupo Prisa i sobre tot El País. I dins d'El País, Juan Luis Cebrián, director i fundador del periòdic, el qual té un passat falangista: fill de periodista falangista, va ser cap dels informatius de TVE amb Arias Navarro.


Instruction: Donat el següent text, resumeix-me els punts principals.

Context:
Si això fos un còmic d’Asterix, començaríem amb aquella vinyeta en què es diu que tota la Gàl·lia ha estat conquerida pels romans.
Llavors hi hauria una lupa que diria que no, que hi ha un petit llogaret a la Bretanya envoltat de cinc guarnicions romanes que desafia els invasors.
Si ho traslladem, en una analogia, al món editorial, veurem que hi ha molts llogarets que resisteixen l’invasor: són les editorials independents que s’enfronten amb els seus catàlegs a la uniformització de les grans editorials.
El llogaret en qüestió podria ser Pollença, on fa vint-i-dos anys que va començar la trajectòria el Gall Editor, l’empresa que acaba d’estrenar un segell editorial: Quid pro Quo, destinat únicament a les traduccions al català de llibres d’alta volada intel·lectual, tant novel·les com assaigs.
El nom de l’editorial –que distribueix les Punxes a tots els Països Catalans– fa referència a la dita romana que assenyala la reciprocitat entre iguals: una cosa semblant a un bescanvi just.
Ho podríem resumir dient: ‘Si això té èxit, ens en beneficiarem tots.’
Amb la incorporació del nou segell i el manteniment de títols del Gall Editor, l’empresa passarà a publicar una trentena llarga de volums l’any, una xifra que no espanta l’editor, Gracià Sànchez: ‘Fer aquests llibres i fer-los molt bé és només la meitat de la feina; l’altra meitat és vendre-la.
I per això necessitam la complicitat dels llibreters, periodistes i de tothom que pugui ajudar-nos a explicar-los, perquè són llibres molt bons que podem defensar on calgui i amb tots els arguments.’
L’objectiu és ambiciós, perquè el Gall calcula que perquè hi hagi beneficis de cada títol se n’han de vendre almenys mil exemplars.
És clar que no pensen vendre mil llibres en un exercici, sinó que esperen arribar-hi durant el temps en què tindran els drets de les obres en llengua catalana.
‘I dic aquesta xifra tenint en compte que cada llibre és un món i que depèn de què ens demanin els agents pels drets i dels costs variables de les traduccions, però la mitjana hauria de ser aquesta.’
El naixement d’una col·lecció també permet a la casa mare de reconsiderar la resta del fons: ‘En cap moment no abandonarem ni la narrativa en català, ni la poesia ni molt manco el llibre local, que és un dels nostres puntals i un dels nostres referents.
Mantindrem el volum habitual del Gall i hi incorporarem aquests deu títols anuals.’
El propòsit és provar aquest nou sistema de distribució i alhora millorar aspectes com ara la imatge.
Els quatre primers títols
Al capdavant del nou segell, s’hi mantindrà com a editor literari Antoni Xumet.
Qualsevol qui hagi seguit la seva trajectòria com a editor, tant al Gall com al Salobre, entén el seu compromís amb aquesta literatura de qualitat.
Entre les traduccions que s’han fet ja a la casa, es destaquen cinc llibres de Bernhard, alguns autors portuguesos com ara Lobo Antunes, Cardoso Pires, Eça de Queiroz i Maria do Rosário Pedreira; les germanes Brönte… Una literatura que no es pot considerar fàcil, de cap manera.
‘Tenim la idea de cercar estímuls per a l’edició i treballar aspectes que fins ara no havíem tocat.
Volem actuar amb total independència, guiant-nos pels llibres i pels autors que ens agraden, i triant sempre els millors traductors possibles.’
El nou segell ja té quatre trumfos per a aquest Sant Jordi: Stevenson sota les palmeres, d’Alberto Manguel, amb traducció de Dolors Udina; Suïcidi, d’Édouard Levé, amb traducció de Marta Marfany; L’escopeta de caça, de Yasushi Inoue, traduït del japonès per Jordi Mas; i La dificultat de ser, de Jean Cocteau, amb traducció d’Antoni Clapés.
S’hi afegiran durant l’any Gonçalo M. Tavares, Franz Kafka i Stevenson, entre més.
Els traductors diuen que es van unir de seguida al projecte.
‘Els llibres són molt bons i darrere hi ha amics.
I saps que serà un projecte boníssim’, explica Toni Clapés.
I afegeix: ‘una col·lecció de rigor sempre acaba funcionant perquè s’acaba convertint en un club de fans.’

Response: Quid pro Quo és el nou segell editorial de El Gall Editor, que es dedicarà exclusivament a publicar llibres d'alta volada intel·lectual en la seva traducció al català. L'objectiu és publicar 10 nou títols a l'any en català i, tot i que és una xifra bastant ambiciosa, l'editor Gracià Sànchez està segur de la decisió.


Instruction: Donat el següent text, resumeix-me els punts principals.

Context:
La conselleria valenciana d'Educació ha anunciat aquest dijous que presentarà un recurs de cassació al Tribunal Suprem contra la decisió del Tribunal Superior de Justícia (TSJ) del País Valencià d'acceptar la suspensió cautelar de la no renovació dels concerts educatius als centres La Puríssima-Franciscanes de València i al Domus de Godella (Horta Nord).
Segons que ha informat la conselleria a través d'una nota de premsa, la Generalitat Valenciana no comparteix els motius de la sentència, que no és ferma, i presentarà recurs.
Així mateix, ha informat que vetllarà perquè s'asseguri que els centres abonin la quantitat econòmica estipulada pel tribunal que els permetria tindre els concerts en Batxillerat i que estima en 1'1 milions d'euros.
"Això és el que costa als valencians i valencianes l'existència d'aquests concerts no necessaris, que duplicarien els recursos econòmics invertits per la Generalitat, ja que l'oferta d'escolarització a les seves zones està coberta amb els centres públics i concertats que asseguren ja un servei educatiu suficient", indica la conselleria d'Educació a través de la nota de premsa.
En aquest sentit, remarca que la Generalitat Valenciana no està en contra dels centres educatius concertats, assenyalant que són necessaris sempre que la xarxa educativa pública no cobreixi les necessitats d'escolarització, i que per aquest motiu té concertat un 20% de l'ensenyament no obligatori, com el Batxillerat.
"La Generalitat, allà on cal concertar, posa tots els recursos necessaris als centres privats concertats per a garantir la qualitat educativa que es mereixen els nostres xiquets i xiquetes", defensa.
Al respecte, afegeix que aquests centres "automàticament passen a ser tractats per l'administració com els centres públics, ja que la màxima prioritat és assegurar a l'alumnat valencià l'educació de qualitat que mereix".
En aquest sentit, posa com exemple que amb l'actual conselleria, el professorat dels centres concertats ha cobrat els retards en nòmines que no rebia de l'antiga administració, s'han obert per al pròxim curs moltes més unitats d'Educació Especial en aquest centres i tenen molts més recursos per a la millora educativa, entre d'altres.
La conselleria afegeix que els concerts de Batxillerat varen finalitzar al principi de 2017, i que, per tant, la Generalitat Valenciana no n'ha eliminat cap ja que ja no estaven en vigor.
Així mateix, remarca que l'administració va obrir un període per concertar aquells serveis educatius no obligatoris que són necessaris d'acord amb la planificació educativa i l'aplicació dels criteris d'eficiència i sostenibilitat dels recursos públics, evitant la duplicitat de recursos invertits en un mateix servei.
Al respecte, informa que en aquest procés s'han presentat desenes de centres educatius privats, s'han ordenat totes les sol•licituds en virtut dels criteris reglamentàriament establerts al Decret 6/2017 i a la normativa bàsica estatal.
Els centres que han obtingut una major baremació són els que se'ls ha concedit el concert, i aquells que han quedat en les darreres posicions, com el Institución CulturalDomus o la Puríssima, no han estat concertats.
Segons la conselleria, en total s'ha realitzat la concertació de Batxillerat en un 86,2% dels casos de sol•licituds per necessitats d'escolarització.
La conselleria també ha exposat els criteris per concedir les concessions, en el cas que el nombre de sol•licituds de concerts en Batxillerat sigui superior al nombre de places necessàries.
Al respecte, exposa que els criteris s'ordenen en funció de criteris com que les sol•licituds per part d'antigues filials, empreses que sempre han estat concertades històricament abans que hi hagi un sistema públic; atendre població desfavorida; centres amb experiències educatives innovadores; centres que atenguin la població en la seva àrea d'escolarització i centres que hagin contractat professorat acomiadat d'altres centres per la modificació o supressió del concert d'aquests últims.
En tot cas, la Generalitat Valenciana remarca que per sobre dels criteris prioritzats preval el criteri general marcat per la llei estatal que explicita que les cooperatives educatives tenen prioritat de concertació respecte a les empreses que no ho són.
En aquest sentit, conclou que a cada districte d'una ciutat i a cada població s'han establerts aquests criteris perquè, en cas que s'hagin sol•licitat més sol•licituds concertació en Batxillerat que les necessàries, fer una baremació per a concertar els centres que reunien majors condicions seguint l'ordre de criteris.

Response: La conselleria valenciana d'Educació ha comunicat que presentarà un recurs al Tribunal Suprem contra la renovació cautelar de concerts educatius a dos centres. En aquesta línia també ha confirmat que s'assegurarà que el centres paguin la quantitat econòmica pactada que els deixaria tenir els concerts en els curs de Batxillerat, que seria aproximadament d'1,1 milions d'euros.


Instruction: Donat el següent text, resumeix-me els punts principals.

Context:
El president de la Generalitat, Quim Torra, esbossarà aquest dimarts des de la Universitat Catalana d'Estiu (UCE), a Prada de Conflent, com creu que s'ha d'encarar el nou curs polític, marcat per la sentència del Tribunal Suprem sobre l'1-O i la desunió independentista a l'hora de traçar un camí conjunt.
Torra porta setmanes donant forma a una carta de navegació que començarà a explicar quan ja ha acabat la ronda de contactes amb els diferents actors del sobiranisme per explorar una resposta conjunta al veredicte del Suprem.
Fonts que han seguit de prop el procés de confecció de la conferència expliquen que l'ha escrit després de parlar amb tots ells i que l'ha compartit amb un nucli reduït de persones de confiança.
De fet, asseguren que a Prada no dirà quina ha de ser la resposta concreta a la sentència -els partits segueixen reunint-se per intentar consensuar la reacció- però sí que revelarà sobre quins factors ha de pivotar l'acció del Govern a partir de la Diada.
Una pauta que completarà a Waterloo i el 5 de setembre a Madrid
La conferència a la UCE serà només el primer episodi per explicar una diagnosi de la situació que anirà completant en les pròximes setmanes amb una reunió amb Carles Puigdemont i el grup parlamentari de Junts per Catalunya a Waterloo i, el 5 de setembre, en una conferència organitzada per Europa Press a Madrid.
Si una cosa ha deixat clara el president és que ell no és partidari de donar per finalitzada la legislatura per molt que hi hagi veus a ERC -i també dins de l'òrbita postconvergent- que, o defensen directament les eleccions o les contemplen com a una possibilitat.
El president també va viure amb incomoditat els pactes postelectorals, especialment el de JxCat amb el PSC a la Diputació de Barcelona.
I, a diferència dels presos del seu propi partit, que van demanar a finals de juny l'abstenció, era partidari de votar en contra de la investidura de Pedro Sánchez.
Lluny d'avalar un avançament electoral, dins de Junts per Catalunya sostenen que a la tardor caldrà abocar esforços en intentar aprovar els pressupostos del 2020, sobre els quals el vicepresident Pere Aragonès ja ha començat a treballar.
Parlar de comicis, afirmen, suposa un "punt d'irresponsabilitat" per part dels republicans.
I Carles Puigdemont defensa que caldrà tornar a un escenari de "confrontació" amb l'Estat.
En tot cas, no serà fins que es facin públiques les condemnes -previsiblement abans del 16 d'octubre, quan hauria de ser revisada la presó preventiva de Jordi Sànchez i Jordi Cuixart- quan el president expliqui al Parlament quina resposta institucional preveu donar.
És per això que, en plena explicació del guió que vol seguir aquesta tardor, farà previsiblement una crida als partits perquè tanquin files i garanteixin l'èxit de la mobilització.
Des del seu naixement l'any 2012, mai abans l'ANC havia arribat al 20 d'agost sense fer públiques xifres d'inscrits a la manifestació de la Diada.
Preveu fer-ho aquesta setmana, quan en falten tres per a una convocatòria que conceben com l'avantsala a la sentència del Suprem sobre l'1-O.
Una crida a tancar files per la Diada
A les portes d'encarar l'etapa post-judici, la distància entre l'entitat i els partits -especialment amb ERC- s'ha fet evident, però Torra demanarà pactar una treva reclamant als partits que aparquin diferències i remin a favor de la manifestació que convoca l'entitat que fins ara ha exercit de motor del procés.
El 31 de juliol van ser l'ANC i Òmnium les que van saltar a l'arena per reclamar als partits que superessin la desunió per fer front al que es preveu com un nou moment convuls del procés.
Tot i això, la cúpula de l'Assemblea assegura no estar preocupada perquè la falta d'unitat estratègica dels partits passi factura en la mobilització de l'11 de setembre.
"A principis de juliol ens feia patir, però s'ha remuntat a nivell de motivació", expliquen fonts de l'ANC, que consideren que l'independentisme civil reaccionarà de nou en una Diada en què pretenen seguir esperonant els partits a liderar el procés cap a la independència.
L'entitat no ha amagat el seu desencant pel fet que el Govern no advoqui pel camí de la unilateralitat i ha intentat de forma infructífera marcar el pas de l'executiu.
Caldrà veure si el rumb que vol emprendre ara Torra satisfà o no aquestes expectatives.

Response: A la Universitat Catalana d'Estiu, Quim Torra té previst esbossar el full de ruta que creu que s'ha de seguir per encarar el nou curs polític. Aquest any comença marcat per la sentència de l'1-O del Tribunal Suprem i el desacord dels diferents partits independentistes per intentar fer un projecte conjunt.


Instruction: Donat el següent text, resumeix-me els punts principals.

Context:
L'increment d'accidents mortals relacionats amb l'excés de velocitat ha fet que els Mossos augmentin la vigilància a les carreteres catalanes aquest cap de setmana.
I per lluitar contra els infractors, els agents de trànsit fan servir radars que no es poden ni detectar ni inhibir amb els aparells que porten molts vehicles.
D'aquesta manera els Mossos esperen frenar el nombre d'accidents relacionats amb l'excés de velocitat.
Una de les vies en la que s'ha instal·lat un aparell d'aquest tipus és la C-35, entre Sant Celoni (Vallès Oriental) i Riells i Viabrea (Selva).
Es tracta d'una de les carreteres amb més volum de trànsit aquests dies, i per tant, una de les que més preocupa a Trànsit.
El sergent dels Mossos d'Esquadra Josep Burdés explica que l'objectiu és que els conductors "no es refiïn" dels aparells que els indiquen on hi ha radars fixes, i recorda que tenen "molta tecnologia" al seu abast com radars pistoles, o sistemes dinàmics.
Els detectors de radars que molts conductors porten en el seu vehicle ja no són garantia de no ser enxampat circulant a més velocitat de la permesa.
I és que els Mossos han iniciat una campanya aquest cap de setmana per intentar evitar més accidents a les carreteres catalanes, amb aparells que ni es poden detectar ni inhibir.
L'objectiu és que els conductors "no es refiïn" dels sistemes que capten els radars i "mantinguin una velocitat prudent" durant tot el trajecte.
"Hem vist que l'actitud de moltes persones que es posen al volant és disminuir la marxa allà on saben que hi ha un radar, i després tornar a circular ràpid", assenyala el sergent de Trànsit dels Mossos, Josep Burdés.
A través d'aquest sistema, doncs, els agents poden enxampar aquells que duen a terme aquesta pràctica.
Aquest dissabte ho han fet en una de les carreteres "més carregades" durant els dies de vacances, la C-35.
Els agents han col·locat un radar indetectable just després d'un de fix.
D'aquesta manera comprovaven si els cotxes tornaven a accelerar.
Un quilòmetre més avall, abans de Riells i Viabrea, una patrulla aturava els vehicles que infringien el límit de velocitat.
De fet, la C-35 és una de les vies amb més sinistres aquest 2018.
En el què va d'any s'han registrat fins a 42 accidents, amb ferits de diversa gravetat.
"Hem de tenir en compte que és una carretera alternativa a l'AP-7, i per tant s'utilitza molt", assenyala el sergent.
Es queden sorpresos
Burdés ha explicat que els conductors que enxampen es queden "sorpresos" quan els aturen per excés de velocitat.
"Moltes vegades ens miren i es pregunten on estava el radar, perquè no poden dir que porten un detector o un inhibidor".
En aquest sentit, Burdés recorda que els Mossos utilitzen "molta tecnologia" per combatre les infraccions.
"Nosaltres no tenim cap problema en explicar-los que hi ha làsers de pistola, microones o làsers de barrera", explica el sergent, que deixa clar que l'objectiu és "fer entendre que el més fàcil i econòmic és respectar les senyals".
A més dels aparells situats als vorals de les carreteres, un sistema habitual dels agents de trànsit per trobar imprudents són els controls dinàmics.
Consisteix en un cotxe camuflat i equipat amb un radar que circula uns metres darrere d'un patrulla.
Quan un conductor avança el cotxe policial i aquest detecta una velocitat elevada, els agents adverteixen els seus companys que són els encarregats d'aturar el vehicle infractor.
Més accidents i més lesius
Burdés també ha fet referència a la major gravetat de les lesions en els accidents a alta velocitat.
"Les distraccions són preocupants, però l'alta velocitat té un component de risc de provocar ferides més greus", ressalta Burdés.
En aquest sentit, cal recordar que en les últimes hores s'ha produït un nou accident de trànsit mortal en el què un conductor francès de 20 anys ha perdut la vida en estimbar-se amb el seu cotxe a Vilablareix (Gironès).
També a les comarques de Girona fa una setmana quatre joves van perdre la vida en xocar frontalment contra una furgoneta a la C-63 a Vidreres (Selva).
Els Mossos apunten a l'excés de velocitat com a causa principal del sinistre.
Els veïns de la zona van mobilitzar-se aquest divendres per reclamar més radars de tram i rotondes en aquesta via per tal d'evitar més víctimes mortals.

Response: Recentment s'ha vist un augment dels accidents amb víctimes mortals relacionats amb l’excés de velocitat. És per això que els Mossos s'han vist obligats a augmentar la vigilància en carreteres i a utilitzar radars indetectables per la tecnologia, ja que han vist una tendència per part dels conductors de reduir la velocitat només quan saben que hi ha un radar.


Instruction: Donat el següent text, resumeix-me els punts principals.

Context:
La fiscalia s'ha oposat a la concessió d'un permís penitenciari de 72 hores per a Jordi Cuixart perquè el considera "prematur" i per "manca de penediment" del president d'Òmnium.
El ministeri públic argumenta que atorgar permisos "excessivament anticipats" no compleixen amb l'efecte "d'intimidació al conjunt de la societat" i al propi condemnat per dissuadir-los de cometre "delictes greus, com és aquest cas".
La fiscalia també remarca que Cuixart "no ha fet cap programa de tractament".
La junta de tractament de Lledoners va acordar el 24 de gener un permís de 72 hores per a Cuixart que haurà de ratificar el jutjat de vigilància penitència.
Cuixart ja va gaudir d'un permís de 48 hores aprovat pel Servei de Classificació de la Generalitat.
En el seu escrit, la fiscalia cita jurisprudència del Tribunal Constitucional (TC) per remarca que els requisits establerts per a la concessió de permisos als presos qualificats en segon o tercer grau són "possibilitats i no drets", i que la seva concessió "no és automàtica per la concurrència dels requisits objectius previstos a la llei".
"Perquè l'intern hagi complert un quart de la condemna, observi bona conducta o no sigui dolenta, no per això ha de correspondre-li en tot cas la concessió de permisos", ha assegurat, ja que són un element per a la "preparació per a la vida en llibertat".
Així, en el cas de Cuixart, la fiscalia creu que s'han de tenir en compte elements com ara que la data per al compliment de la condemna total és "llunyana", "el no reconeixement del delicte" i "no haver fet cap programa específic de tractament".
"No tots els delictes són iguals"
A més, la fiscalia afegeix que també s'ha de tenir en compte "la gravetat del delicte comès i el bé jurídic atacat".
Així, considera que s'ha de valorar el delicte "i la seva forma de comissió", ja que "no tots els delictes són iguals ni tenen el mateix retret social".
"Intimidació al conjunt de la societat"
El ministeri públic considera que encara queda "molt de temps" per complir les tres quarts parts de la pena, moment en què Cuixart podria obtenir la llibertat condicional.
Així, considera que l'objectiu del permès, la "preparació per a la vida en llibertat", es "desvirtua" quan el permís es concedeix de manera "excessivament anticipada".
A més, argumenta que la no concessió de permisos també té "finalitats de prevenció general" i "d'intimidació al conjunt de la societat i al propi delinqüent per dissuadir-lo de la comissió de nous delictes".
Així, considera que, quan es tracta de "delictes greus", la pena "ha d'identificar-se pel conjunt social i per l'afectat com una sanció efectiva".
La fiscalia, doncs, considera que un permís en aquest moment fa "il·lusòria" la finalitat de prevenció.
"Llei superior" que "nega l'estat de dret"
La fiscalia cita l'informe psicològic per concloure que Cuixart no manifesta "voluntat de canvi ni de penediment".
"L'intern potser reconeix els fets recollits a la sentència i assumeix les conseqüències", diu, "però fa la seva pròpia interpretació, no considerant que aquets siguin un delicte".
Citant l'informe psicològic, la fiscalia afirma que Cuixart apel·la a una "llei superior", un "dret moral a obeir" basat en la declaració universal de drets humans fonamentals.
Pel fiscal, això suposa "negar l'estat de dret" i "manifestacions justificatives de l'activitat delictiva".
A més, en l'escrit també es recorden les últimes paraules de Cuixart durant el judici al Suprem i el llibre que ha publicat sota el títol 'Ho tornarem a fer' per argumentar que no veu penediment.
"Difícilment es pot tenir confiança de bon ús del permís quan l'intern no assumeix el delicte", afegeix.
Comparació amb un homicidi o violació
La fiscalia considera que les manifestacions de Cuixart demostren que tornaria a tenir la mateixa actitud, i argumenta: "És evident que en cap cas es concediria un permís a un intern que en relació al delicte comès manifestés que ho tornaria a fer en les mateixes condicions i per les mateixes vies, més tenien en compte la gravetat de delicte i de la pena de 9 anys, pròpia de delictes com l'homicidi o l'agressió sexual amb penetració".

Response: La Fiscalia no ha permès la concessió del permís penitenciari de 72 hores per a Jordi Cuixart, ja que el consideren prematur i opinen que hi ha una manca de penediment. A més a més, la Fiscalia afegeix que s'ha de tenir en compte la gravetat del delicte i considera que encara queda temps per poder concedir-li aquest permís.


Instruction: Donat el següent text, resumeix-me els punts principals.

Context:
La ronda de contactes que ha mantingut el president de la Generalitat, Quim Torra, amb els grups parlamentaris ha conclòs aquesta tarda amb ERC i Junts per Catalunya (JxCat), les dues formacions que fan costat al Govern.
Per part d'aquests últims, els representants que s'han acostat a Palau han estat Albert Batet, portaveu parlamentari, i dos dels seus adjunts, Eduard Pujol i Gemma Geis.
Batet ha anunciat reunions amb els grups per reformar el reglament del Parlament que permeti restituir càrrecs que són a la presó o a l'exili, i també una comissió d'investigació sobre el 155.
"La restitució ha de ser real", ha ampliat Batet, que ha indicat que aquesta reforma del reglament del Parlament ha d'anar en la línia de la presència telemàtica de les persones que són fora del país.
En aquest sentit, ha tornat a insistir en la necessitat de tornar a situar Carles Puigdemont a la presidència de la Generalitat, tot i que va ser ell mateix -i el grup parlamentari de JxCat- qui va renunciar a fer el pols per aconseguir-ho.
Els consellers empresonats i exiliats van fer marxa enrere -després, també, de pressions provinents de la mateixa candidatura de la qual formaven part- i, segons l'alcalde de Valls, per restituir hi ha d'haver "voluntat per les dues parts".
Pel que fa a la comissió d'investigació sobre el 155, que se suma a la posada en marxa d'un comissionat governamental que tractarà la qüestió, el dirigent de JxCat ha recalcat que hi han de passar tots els "executors".
"Cal que es puguin donar les explicacions oportunes i necessàries, han de donar la cara", ha indicat.
La legislatura de "fer República"
"Manifestem la total confiança en el president Torra per tirar endavant la legislatura.
Hi ha una majoria republicana clara al Parlament", ha apuntat Batet, que ha destacat el component "excepcional" de la legislatura.
"Avui aquí hi hauria d'haver el president del nostre grup parlamentari, que és Jordi Sànchez", ha recalcat el portaveu, que també ha destacat l'absència de Carles Puigdemont.
JxCat té tres membres a la presó: Sànchez, Jordi Turull i Josep Rull, a banda de l'exiliat Puigdemont.
El principal objectiu de la legislatura, segons Batet, és "fer República" perquè el 21-D es va revalidar el mandat de l'1-O.
"Vetllarem perquè així sigui des del Govern", ha destacat el portaveu parlamentari, que s'ha compromès amb la restitució a través de totes les mesures necessàries des de la cambra catalana per desplegar les lleis necessàries.
Demà mateix, ha dit, hi haurà reunions per reformar el Parlament amb la resta de partits per tal que es puguin fer investidures a distància.
El posicionament d'ERC
Sergi Sabrià i Anna Caula, màxims dirigents dels republicans a la cambra catalana, han defensat davant Torra i en la roda de premsa posterior a la trobada la necessitat de trobar una nova "finestra d'oportunitat" per aconseguir arribar a la independència.
Sabrià també ha indicat que cal apostar pel "desbordament" del marc autonòmic a través de l'acció de Govern.
Pel que fa a la reunió amb Pedro Sánchez, el dirigent d'ERC ha demanat deixar-li clar el projecte republicà.
"És important treballar colze a colze quan un executiu és de coalició", ha ressaltat Sabrià, que ha tractat amb Torra la "importància dels símbols" al costat "d'engegar de nou el país".
"Hem de recuperar l'esperit de l'1-O, ens hem de convertir en una república independent.
Ens hem de posar a treballar per tothom, posant els recursos i els esforços al costat dels qui més ho necessiten", ha apuntat el dirigent d'ERC.
Segons Sabrià, aquesta és la manera de combatre els que "abonen la fractura social".
"Així és com es fan nous republicans.
"Fer la feina és la millor manera de fer la independència, desbordar els marcs autonòmics amb el dia a dia", ha recalcat.
El president del grup parlamentari d'ERC ha apuntat que cal "construir majories" camí d'una "nova finestra d'oportunitat" que permeti aconseguir la independència.
El "desbordament autonòmic" passa per "implementar tot allò que pensem que pot ajudar la nostra gent" -treballar per la ciutadania "i no contra la ciutadania", com ara tornar a implantar lleis suspeses-, mentre que aquesta nova "finestra d'oportunitat" passa per anar eixamplant la base i "estar preparats".

Response: Quim Torra ha acabat la ronda de consultes amb els diferents grups parlamentaris per dur a terme una reforma del reglament del Parlament que permeti restituir els càrrecs que estan empresonats o a l'exili. També s'ha iniciat una comissió d'investigació sobre l'article 155 perquè es puguin donar les explicacions adients i necessàries.


Instruction: Donat el següent text, resumeix-me els punts principals.

Context:
El govern espanyol ha aprovat aquest dimarts la llei per regular el teletreball.
Segons ha subratllat, la llei permetrà "preservar els drets fonamentals" i "augmentarà la productivitat" de l'economia.
El desenvolupament de la feina a distància haurà de ser sufragat o compensat per l'empresa i no podrà suposar l'assumpció per part del treballador de les despeses relacionades amb els equips, eines i mitjans vinculats al desenvolupament de la seva activitat laboral.
Els convenis o acords col·lectius podran establir el mecanisme per determinar i abonar les compensacions de despeses corresponents.
Segons el document pactat, a la feina a distància implantat excepcionalment com a conseqüència de les mesures de contenció sanitària derivades de la pandèmia i mentre aquestes es mantinguin, li seguirà resultant d'aplicació la normativa laboral ordinària.
La negociació col·lectiva, si escau, ha d'establir la forma de compensació de les despeses del teletreballador durant la pandèmia, si existissin i no haguessin estat ja compensats.
En termes generals, el treball a distància serà voluntari i reversible i requerirà la firma d'un acord per escrit, que podrà formar part del contracte inicial o realitzar-se en un moment posterior, sense que aquesta modalitat pugui ser imposada.
L'afectació en menors i contractes de formació
En els contractes de treball firmats per menors i en els contractes en pràctiques i per a la formació i l'aprenentatge, només es podrà arribar a un acord de treball a distància que garanteixi com a mínim un percentatge del 50% de prestació de serveis presencial, sense perjudici del desenvolupament telemàtic de la formació teòrica vinculada a aquests últims.
Els empleats que treballin a distància tindran els mateixos drets que els presencials i no podran patir perjudici de les seves condicions laborals, incloent retribució, estabilitat en l'ocupació, temps de treball, formació i promoció professional.
La negativa d'un empleat a treballar a distància, l'exercici de la reversibilitat a la feina presencial i les dificultats per al desenvolupament adequat de l'activitat laboral a distància exclusivament relacionades amb el canvi d'una prestació presencial a una altra que inclogui treball a distància, no seran causes justificatives d'acomiadament ni de la modificació substancial de les condicions de treball.
Dret al treball presencial o a la promoció
Les persones que treballen a distància des de l'inici de la relació laboral durant la totalitat de la seva jornada tindran prioritat per ocupar llocs de treball que es realitzen totalment o parcialment de manera presencial, de manera que l'empresa ha d'informar de les vacants disponibles.
Tindran dret a la formació en termes equivalents als treballadors presencials; a la promoció professional; a la desconnexió digital; al dret a la intimitat i protecció de dades; a la seguretat i salut en el treball; i a rebre de l'empresa els mitjans adequats per desenvolupar la seva activitat.
Aquesta nova llei seria d'aplicació a les relacions laborals vigents que estiguessin regulades, amb anterioritat a la seva publicació, per acords o convenis col·lectius des del moment en què aquests perdessin la seva vigència.
El teletreball a l'administració
Aquest preacord ha coincidit en el temps amb la signatura de l'acord a què han arribat també els principals sindicats estatals de la funció pública (CCOO, UGT i CSIF) per regular el teletreball en el sector públic.
No obstant això, aquest no s'aprovarà fins al consell de ministres de la setmana vinent.
"El teletreball a Catalunya ha estat una aposta per convicció i no pas per obligació", va reblar.
Novetats en l'ingrés mínim vital
El govern espanyol ha aprofitat la llei per incorporar canvi per millorar l'agilitat en el pagament de l'ingrés mínim vital, que pateix molts retards.
Preguntada per l'acord per allargar les ERTO, Díaz ha apuntat que es reprendran les negociacions ara, un cop assolit el pacte per al teletreball.
De la mateixa manera, serà en el marc del diàleg social on s'abordarà el futur de la reforma laboral, segons ha afirmat també.

Response: El Govern espanyol ha aprovat la llei per regular el teletreball. La llei estableix que el desenvolupament de la feina a distància haurà de ser compensat, tant la feina mateixa com les despeses vinculades als equips, eines o mitjans necessaris per desenvolupar-lo. A més, el teletreball serà voluntari i reversible, i els teletreballadors tindran els mateixos drets que els treballadors presencials.


Instruction: Donat el següent text, resumeix-me els punts principals.

Context:
El líder del PP, Mariano Rajoy, ha acceptat aquest dijous l'encàrrec que li ha fet el rei Felip VI perquè formi govern, però ha demanat poder disposar abans d'un "termini raonable de temps" que li permeti buscar els suports necessaris per superar la investidura.
No ha descartat la possibilitat que finalment no se sotmeti a criteri del Congrés si constata que no disposa de prou vots.
"No convé avançar esdeveniments", ha dit en resposta a les preguntes dels periodistes a La Moncloa sobre aquesta qüestió.
En aquest marc ha tornat a reclamar a la resta de formacions que "col·laborin" per evitar "el fracàs" d'unes noves eleccions.
Ha avançat que obrirà una nova ronda de contactes i negociacions on prioritzarà les formacions "constitucionalistes" per formar un govern "moderat", i ha assegurat que el "desafiament" del Parlament amb l'aprovació de les conclusions de la Comissió d'Estudi del Procés Constituent és un dels "arguments poderosos" que fan urgent la formació d'aquest govern.
El líder del PP situa de nou la pressió a la resta de formacions a qui aquest dijous ha emplaçat a actuar amb "responsabilitat" per evitar el "bloqueig" institucional de l'Estat.
Ha recordat que ell va guanyar les eleccions amb més suports que als comicis del 20-D i ha destacat la necessitat imperiosa d'aprovar el sostre de despesa, les directius europees i els pressupostos del 2017.
També per afrontar el "greu desafiament a l'ordre constitucional" per part "d'alguns òrgans" del Parlament de Catalunya.
Segons Rajoy, el seu govern actuarà "com sempre" en "defensa de les institucions i drets de tots els espanyols", i "complirà amb la seva obligació", però la situació a Catalunya demostra la necessitat de conformar un govern a l'Estat.
Per aquest motiu ha promès que "demà mateix" obrirà una ronda de contactes on prioritzarà els partits "constitucionalistes", és a dir, PSOE i C's.
El seu primer objectiu és "negociar un eventual programa de govern" perquè "una majoria dels espanyols comparteixen la defensa de la unitat i la sobirania nacional, la defensa de les llibertats i la lluita contra el terrorisme".
Seria, ha dit, un govern "moderat" i "estable" que hauria de tenir "un programa definit" i "un calendari per dur-lo a terme".
Amb tot, ha apuntat que "si no és possible aquesta opció", també està disposat a "explorar la possibilitat d'un govern en minoria només amb els suports del PP", tot i que aquesta fórmula "només és possible si la resta de grups garanteixen una lleialtat mínima".
"Un termini raonable de temps"
Conscient que no pot aconseguir aquests suports de manera imminent, ha demanat poder disposar d'un "termini raonable de temps" per informar el monarca dels resultats en les negociacions i de "si està en condicions o no de formar govern".
En tot cas ha advertit que aquest període "raonable" no pot afectar el compliment dels compromisos europeus , l'aprovació del sostre de despesa o dels pressupostos del 2017, fet que fa preveure que serà curt.
Ha declinat donar "una data concreta".
Si es presenta a la investidura o no podrà dependre de com fructifica aquest termini, perquè a preguntes dels periodistes Rajoy s'ha negat a confirmar que se sotmetrà al criteri de la cambra en el cas que no disposi dels suports suficients per superar la votació.
Rajoy ha evitat d'aquesta manera repetir la seva actuació del passat 22 de gener del 2016, quan va declinar la proposta del monarca adduint manca de suports.
Confia que en aquesta ocasió la urgència dels pressupostos i la impossibilitat de fer uns tercers comicis facin decantar el PSOE cap a una abstenció que li donaria la clau de La Moncloa.
És la mateixa estratègia que va intentar Pedro Sánchez abans de sotmetre's al debat: quan l'aleshores president del Congrés, Patxi López, li va donar tres setmanes de marge per teixir un acord amb Podem i C's que finalment es va demostrar impossible.
De moment, només disposa del vot favorable dels seus 137 diputats.
Aquest mateix dijous, en rodes de premsa al Congrés, Sánchez ha insistit que la seva formació "no donarà suport a allò que vol canviar", Iglesias ha descartat cap altra posició que un 'no' i Rivera ha apuntat que la seva és una abstenció purament tècnica.

Response: Rajoy, després de reunir-se amb Felip VI, ha confirmat que ha acceptat l'encàrrec del rei de formar govern. Tanmateix, ha assegurat que vol disposar d'un termini raonable de temps per poder fer rondes de consultes i buscar els suports necessaris per superar la investidura. Rajoy apel·la a la resta de partits a col·laborar per evitar unes altres eleccions fallides.


Instruction: Donat el següent text, resumeix-me els punts principals.

Context:
Un cònclau sense pugna pel lideratge –Rajoy va ser l’únic candidat que va presentar els 100 avals necessaris-, on es debatran cinc ponències i on l’única incògnita és el repartiment de poder entre els futurs aspirants a succeir el president del partit.
Es dóna per fet que Rajoy mantindrà María Dolores de Cospedal com a número dos del PP, malgrat el debat obert sobre l’acumulació de càrrecs, però el president del partit podria variar l’organigrama de la formació per recuperar la figura de coordinador general del PP, un càrrec que havia ocupat Acebes als temps d’Aznar i que ara podria anar a parar a mans del ‘sorayo’ Fenando Martínez-Maíllo.
Els populars volen aprofitar aquest congrés per posar de relleu la seva funció de partit d’ordre contraposat a les pugnes internes que amenacen Podem i el PSOE.
El Congrés engegarà motors oficialment a les 16:00h d’aquest divendres amb discursos de Luisa Fernanda Rudi i la presidenta del cònclau, Cristina Cifuentes, i poc després ja hi prendran la paraula els portaveus al Parlament Europeu, el Senat i el Congrés, abans que ho faci la secretària general del partit, María Dolores de Cospedal.
Al llarg de tres dies s’hi debatran cinc ponències.
La de Política i Estatuts, que coordina Fernado Martínez-Maíllo; l’Econòmica i d’Administració Territorial, coordinada per Javier Arenas, la d’Educació, Innovació i Cultura, per Andrea Levy; la Sociel, per Javier Maroto, i la d’Europa, per Pablo Casado.
S’espera que la qüestió catalana estigui present al congrés, com ho ha estat a l’article de tribunal que el líder de la formació, Mariano Rajoy, ha publicat a El Mundo, on fa una defensa aferrissada de la Constitució espanyola, presenta el PP com “un partit fiable”, crida a “superar els cants de sirena del populisme” i identifica l’independentisme com “un desafiament a la nostra unitat i a les nostres lleis”.
“Un desafiament tan contrari a la nostra història compartida com a la nostra vida democràtica i a un món que avança cap a la supressió de fronteres”, escriu.
Més enllà de la qüestió catalana, un dels centres d’interès del congrés és la llista que el president espanyol presentarà per als càrrecs del Comitè Executiu i la Junta Directiva, on caldrà veure si continuen o no tots els vicesecretaris generals.
El vicesecretari d’Organització del partit, Fernando Martinez-Maíllo, podria ascendir a coordinador del partit, un càrrec que el portaria a assumir alguna de les funcions que fins ara feia la secretària general del PP, Maria Dolores de Cospedal, que es mantindria al càrrec després de la gestió del YAK-42.
En canvi, el PP arriba a aquest congrés sense batalla ideològica de fons.
Malgrat les 4.000 esmenes presentades a les cinc ponències , només han transcendit debats de fons sobre la gestació subrogada, la custòdia compartida i l’avortament.
També sobre l’acumulació de càrrecs, un debat que afecta directament María Dolores de Cospedal.
Es debatrà també una esmena de la presidenta del PP de Madrid, Cristina Cifuentes sobre les primàries al PP.
Una iniciativa que té té pocs visos de prosperar i que es contraposa al sistema de doble volta de primàries (militants primer, i delegats després) ideat per Martínez-Maíllo.
L’oposició a Rajoy no tindrà rostre en aquest congrés.
La renúncia de José María Aznar –al qui no s’espera a la Caja Mágica- com a president d’honor del partit i la desvinculació de la Fundació Faes deixen sense cares visibles els sectors crítics amb el lideratge de Mariano Rajoy.
Els populars volen aprofitar el cònclau –que coincideix amb l’assemblea de Podem- per presentar-se com un partit d’ordre i útil als espanyols que es contraposa amb les pugnes internes del partit de Pablo Iglesias i Íñigo Errejón i que no ha patit la ruptura interna que ha portat el PSOE a estar governat per una gestora.

Response: Comença el congrés del PP sense cap lluita pel lideratge, ja que Rajoy va ser l’únic candidat que va presentar els avals necessaris. Al congrés es debatran cinc ponències amb temes com l'avortament, la custòdia compartida o la gestació subrogada, i la única incògnita és el repartiment de poder entre els aspirants.


Instruction: Donat el següent text, resumeix-me els punts principals.

Context:
"La poesia catalana mai havia viscut una plenitud tan alta com ara", afirma Vicenç Altaió, de manera vehement i amb un exemplar de Mig segle de poesia catalana.
Del Maig del 68 al 2018 a la mà.
Ell és el coresponsable, juntament amb Josep M. Sala-Valldaura, d'una antologia extensa i panoràmica que mostra l'estat de la poesia catalana dels últims 50 anys.
Des de la icònica data del 68 fins a dia d'avui, sense deixar de banda veus joves, l'esclat poètic de les noves generacions i obrint el ventall a veus no sempre reconegudes.
Un llibre que posa atenció i molta cura a tots els detalls, com afirmen els autors: des de l'elaboració "intensíssima" de la tria, fins a una impecable presència estètica, amb la coberta dissenyada per Claret Serrahima, amb una gran "P" girada que ocupa tota la caixa del llibre, amb una franja vermella, una de blava i una altra de negra.
La vermella comprèn el gran període del cicle històric de "la revolta poètica"; la blava, el de "la normalització"; la negra, el "de la insurgència", l'era actual, com detalla Altaió.
De fet, és aquesta darrera franja, la dels poetes més joves, allò que dona impuls a la idea que tenia l'editor Josep Lluch al cap.
"Des de Proa feia temps que donàvem voltes a la manera de contribuir a projectar la nova generació de poetes catalans".
En principi, es creu que aquesta manera havia de ser a través d'una antologia, fins que es contacta amb Altaió i Sala-Valldaura, amb el record del llibre que van publicar l'any 1979, Les darreres tendències de la poesia catalana (1968-1979).
I es van començar a sospesar algunes de les contrapropostes que feien els antòlegs: obrir el compàs, donar el context i abraçar no només una generació, sinó tres.
Una tria "exhaustiva i valenta"
El resultat d'aquest procés és Mig segle de poesia catalana, del maig del 68 al 2018, una mostra "exhaustiva i també valenta, perquè sempre cal triar, per molt que sigui una llista llarga", en paraules d'Altaió, que afegeix que el llibre "té un gran interès didàctic per obrir aquesta mostra a tothom qui vulgui saber quines son les tendències, les línies i els autors representatius de 50 anys de poesia catalana", que en l'actualitat viu un moment únic, "pel que fa al número de poetes, per les variacions de tendències estètiques, per la presència a tot l'àmbit geogràfic i idiomàtic, per l'espai de les traduccions i la dinàmica de les generacions, per la quantitat de col·leccions i, sobretot, de la presència social de la poesia".
Al llibre hi apareixen 231 poetes i 231 poemes.
Un per autor, sense distincions.
"Una mostra de la quantitat de poetes d'alta qualitat que apareixen al llarg d'aquests anys –referma Sala-Valldaura–.
En l'antologia hi hem esmerçat moltes hores, pràcticament la vida.
Però el darrer any i mig ha estat un capbussament total, gairebé turmentat".
Fet al qual Altaió hi afegeix la vocació de construcció del món poètic dels darrers 50 anys, valorant el fet que cada poeta és, en si mateix, tota una literatura.
"Convidem a fer una lectura del llibre com un relat col·lectiu.
De fet, podríem dir que és un assaig escrit col·lectivament".
De Carles Santos a l'era de la dissidència
El relat és encapçalat per un poema de Carles Santos, músic i artista total, una tria del tot intencionada, al mateix nivell que les absències, totes amb una raó de ser.
En aquest sentit, Mig segle de poesia catalana va de la revolta poètica dels 70 –que va representar l'inici de la gran utopia del segle XIX, la de l'accés a la cultura dels joves– fins a "la generació més ben preparada de la història de la humanitat".
Del Maig del 68 a la caiguda de les Torres Bessones, passant per la caiguda del Mur de Berlín, sense deixar-se al tinter la relectura dels clàssics, l'experimentalisme textual, el nou realisme i els poetes del Mall.
Un mostrari i una antologia que culmina amb la veu dels poetes més joves, en l'era de la dissidència social, ara que la poesia torna a tenir presència en l'oralitat.
I amb les noves generacions comandades per l'explosió i quantitat de les dones poetes, "un fet que marcarà el futur de la literatura catalana", asseguren els antòlegs.
És només el darrer capítol del relat col·lectiu d'un llibre que significa "una literatura plena, que s'expressa a través de la poesia, amb una riquesa extraordinària de poetes".
Un fet que garanteix, segons Sala-Valldaura i Altaió, "un futur literari d'alta qualitat".

Response: Vicenç Altaió i Josep M. Sala-Valldaura són coautors de la antologia que recull l'estat de la poesia catalana en els últims 50 anys. "Mig segle de poesia catalana. Del Maig del 68 al 2018" és un projecte amb un gran interès didàctic que conté un gran número de poetes amb diferents tendències estètiques i de diferents parts del territori catalanoparlant.