Instruction: Fes un resum d'aquest text:

Context:
Con ja ho va fer l’any passat, el Circuit d’Autocròs de Mollerussa tornarà a ser, el dissabte, 28, l’escenari de la Fita Alta Madness, una cursa de caràcter solidari envers les malalties minoritàries com la miopatia miotubular i, enguany, també la neurofibromatosis.
Els detalls de la cita els han presentat el regidor de Cultura, Joan Ramon Domingo, el coordinador de la Regidoria d’Esports, Jordi Aymerich, i per Jordi Balagué i Lluís Rosselló, membres del Grup Excursionista Serralada, entitat organitzadora de la Fita.
Tots dos han explicat que es tracta d’una cursa minoritària per a lluitar contra malalties minoritàries.
De fet, l’any passat els fons recollits van ser destinats a lluitar contra la miopatia miotubular, “una malaltia minoritària que afecta nounats, amb una esperança de vida de només 1 any”, tal com ha comentat Jordi Balagué.
La donació es fa a través de la fundació anglesa Myotubular Trust.
Enguany i com a novetat, Balagué ha comentat que, recollint una idea dels pares d’un nen afectat per miopatia miotubular, el Lluc, era ampliar el camp solidari a altres malalties minoritàries, motiu pel qual els fons recollits es repartiran a parts iguals també per als afectats de neurofibromatosis, entre els quals hi figura un altre nen de Manlleu, l’Àxel.
Cursa vertical
Pel que fa a l’aspecte estrictament esportiu, la Fita Alta Madness pretén traslladar a un terreny pla com és Mollerussa el concepte de cursa vertical, i atès que no hi ha un desnivell prou important (el punt més elevat de la comarca és la Fita Alta, amb 298 metres), la prova planteja suplir aquesta mancança fent “100 pujades i baixades a la rampa del circuit d’Autocròs de Mollerussa, fent un total de 7 kilòmetres i 700 metres de desnivell positiu”, ha explicat els organitzadors.
Subhasta a cegues
La cursa té, a més, una altra peculiaritat: només compta amb 10 dorsals pel fet que l’organització vol que sigui minoritària.
Per tal d’atorgar aquests 10 dorsals, es du a terme “una subhasta a cegues” que es tanca aquest divendres i en la que els dorsals s’adjudiquen a les ofertes més altes, amb la qual cosa es poden garantir recaptacions força generoses.
En aquest sentit, Balagué ha recordat que “el primer any vam poder recollir 1.500 euros amb dorsals i 1000 euros de donacions particulars i empreses, amb la qual cosa el primer any van poder entregar 2.500 euros a la fundació.
L’any passat amb dorsals van fer 3.300, que és “una autèntica barbaritat, ja que són 330 euros de mitjana per dorsal” , ha comentat Balagué.
Aquestes xifres van créixer encara més gràcies a les donacions de particulars i empreses, situant-se en un total de 4.500 euros l’any passat.
De fet, Balagué ha destacat que “cada any hi ha hagut gent que s’ha quedat a fora de la subhasta però igualment ens han donat els diners que havien ofert”.
La Fletxa de la Fita Alta
Atès que hi ha només 10 dorsals, i que hi ha molta demanda, Balagué ha explicat que prèviament a la Fita Alta, a les set de la tarda, es farà l’anomenada La Fletxa de la Fita Alta, que premiarà a qui faci mes ràpid un únic ascens amb la participació a la Fita Alta Madness, amb la qual cosa dels 10 dorsals adjudicats per la subhasta a cegues, es passarà als 11 definitius que prendran part en la competició.
El guanyador de La Flexta rebrà també com a premi una samarreta commemorativa d’aquest triomf, mentre que el vencedor de la Fita Alta rebrà el títol de La Bèstia de la Fita Alta, mentre que els que l’acabin seran compensats amb la samarreta de finishers i els que no l’acabin, amb la camiseta de loosers amb carnet.
La Fita Alta Madness, a més a més de l’Ajuntament, també compta amb la col·laboració del Jovent de Mollerussa que posa una barra per servir beure i menjar als que s’atansen a veure la cursa.
En aquest cas, també el que es recull es destinarà a la donació final.

Response: La cursa tindrà lloc el dissabte 28. Aquest any els diners recaptats a través de la fundació anglesa Myotubular Trust es repartiran a parts iguals per lluitar contra dues malalties minoritàries: la miopatia miotubular i la neurofibromatosis. Així ho han explicat Jordi Aymerich, coordinador de la Regidoria d’Esports, i dos membres del Grup Excursionista Serralada, Jordi Balagué i Lluís Rosselló.


Instruction: Fes un resum d'aquest text:

Context:
Destino publicarà al novembre un recull de fragments de dietari inèdits de Josep Pla.
Sota el títol 'Fer-se totes les il·lusions possibles i altres notes disperses', un aforisme manllevat d'un dels textos, els textos d'extensió diversa mostren el Pla més escèptic i, alhora, poètic.
Tots els textos –"madurs i desenvolupats", en paraules del director editorial de Grup62- daten dels anys 60 i aborden aspectes similars als del 'Quadern gris', en què Pla fa una observació de la realitat catalana del moment, amb apunts històrics o retrats de persones amb les quals es troba i conviu.
El material ha sorgit de les investigacions de Francesc Montero, de la Càtedra Josep Pla de la Universitat de Girona, i l'autor havia previst incloure'l en un nou volum de l''Obra completa', un projecte que no es va acabar concretant.
Josep Pla torna a l'actualitat literària gràcies a un nou volum de textos inèdits.
Si fa tres anys es va rescatar 'La vida lenta', el Grup 62 publicarà un llibre de fragments "desenvolupats", en paraules del director editorial Emili Rosales, que inclou des d'aforismes fins a llargs textos d'una trentena de pàgines que, malgrat que no s'organitzen com a dietari, conformen una unitat.
'Fer-se totes les il·lusions possibles i altres notes disperses', que tindrà al voltant de 200 pàgines i es publicarà en català i en castellà, aborda des de reflexions llargues sobre "l'entitat i l'esperit" de Catalunya, fins a retrats de paisatges o aspectes circumstancials, alguns dels quals més curts.
De fet, el mateix títol és un aforisme parcial manllevat del recull i constata el Pla "escèptic però alhora poètic", segons Rosales, sota la idea que el món és un "desastre" però hi ha moments en què funciona, com una "propina de la vida".
L'obra ha provocat que s'hagi endarrerit fins al 2018 la publicació prevista de la correspondència entre Pla i Gaziel.
Un projecte sense concretar
El 1969 va aparèixer el dotzè volum de l''Obra completa' de Pla, que recollia un seguit d'anotacions d'èpoques diverses, desiguals en extensió i intenció, que anaven des de l'aforisme mínim fins a l'assaig curt, passant per l'anotació de dietari sota el títol 'Notes disperses'.
Precisament, aquest material inèdit havia d'incloure's en un nou volum però el projecte no es va concretar.
Ara, les pàgines veuran finalment la llum amb l'edició d'un nou volum.
Catàleg per als propers mesos
En vistes als propers mesos, Grup 62 publicarà 'La Cavalleria Roja' d'Isaak Bàbel al setembre; el corpus d'una de les poetesses més importants de la història, Emily Dickinson amb traducció de Marcel Riera 'Aquesta és la meva carta al món' al novembre; el segon volum de l'obra de Josep Carner el 2018; una ficció novel·lada de l'última estada del poeta Carner a Barcelona de Carles Casajuana titulat 'Retorn' al setembre; un nou llibre de poemes de Narcís Comadira, 'Manera negra' coincidint amb el 75è aniversari o un recull de poesia selecta de Màrius Sampere, tots dos, al 2018.
Finalment, al setembre es publicarà una nova edició revisada de l'obra 'Els catalans als camps nazis' de Montserrat Roig.
Bon any per a la ficció, estancament en assaig
El Grup62 ha aprofitat per fer una valoració del curs editorial que es tanca constatant un creixement dels llibres de ficció, un "estancament" de la no ficció en les diverses variants i la lleugera "pèrdua de pols" del llibre infantil i juvenil, en paraules de Josep Ramoneda, president del grup, que ha afegit que van viure un Sant Jordi "extraordinàriament bo".
Un dels reptes de futur és, segons l'editorial, cercar nous autors d'assaig en català.
Així mateix, també han precisat la resistència del llibre per "migrar" cap a l'entorn digital.
En aquesta línia, l'editorial publica uns 150 títols anuals del conjunt de segells per a adults, una cinquantena menys que abans de la crisi.
Si s'hi sumen els d'infantil i juvenil i els de butxaca incrementen fins als 200.
Aquesta és l'estela que volen mantenir per als propers anys, ara que el grup s'encamina cap als "resultats positius" i es troba, en paraules de Ramoneda, en camí a la "consolidació".
La facturació de l'editorial i de la distribuïdora ascendeix actualment fins als 40 milions d'euros.

Response: Destino publicarà un recull escèptic i poètic de fragments de dietari de Josep Pla, que ha sorgit gràcies a Francesc Montero. El Grup62 publicarà els mesos vinents “La Cavalleria Roja” d'Isaak Bàbel, “Retorn” de Carles Casajuana, “Aquesta és la meva carta al món” d’Emily Dickinson, “Manera negra” de Narcís Comadira i “Els catalans als camps nazis” de Montserrat Roig.


Instruction: Fes un resum d'aquest text:

Context:
Hi ha hagut autocrítica, però en dosis baixes, i una justificació altament tècnica amb un mer repàs dels fets que es van succeir.
Amb l'objectiu de plantar cara a les crítiques, Buch ha defensat l'actuació policial que es va desplegar durant aquests dos dies, tot i que també ha volgut avisar d'un fet.
A diferència del que havia passat durant el darrer any amb la consecució de manifestacions i concentracions de caràcter pacífic, ha detallat que van ser grups i minories "radicals" els que van trencar l'ordre i van traspassar "línies vermelles".
En qualsevol cas, Buch no ha dubtat a defensar que la intervenció de la policia catalana es va fer "amb professionalitat" i va ser "imprescindible" per garantir la seguretat dels participants de les manifestacions que, tal com ha recordat, van ser moltes, disperses en el territori i, fins i tot, algunes no van ser comunicades.
"Considerem que en ambdues jornades, l'actuació de la policia va ser ajustada", ha assegurat, tot i que també ha volgut precisar que l'ordre públic "no és una ciència i menys una ciència exacta" i que, per això, totes les maniobres policials que es van tirar endavant "han de ser analitzades".
En aquest sentit, ha anunciat que s'ha iniciat una investigació dins del cos ja que, segons ha reconegut, hi ha actituds individuals que no s'ajusten als barems establerts.
Grups antagònics i minoria radical
Buch ha justificat també l'actuació dels Mossos per la imminent "confrontació entre grups antagònics", sobretot pel que fa al 29 de setembre quan, tal com ha dit, hi havia manifestants que van buscar el xoc en diverses ocasions.
Una cosa similar és el que va ocórrer l'1 d'octubre, ha recordat, quan els Mossos van haver de treballar davant de manifestants amb "actitud hostil".
Sobretot en el cas dels aldarulls al Parlament, quan una minoria va saltar les tanques de seguretat i es va prendre la decisió de replegar bona part dels agents a l'interior de la cambra catalana "per comprovar si la no presència de la força policial a la façana apaivagava l'actitud dels manifestants".
Una actuació molt criticada
L'actuació policial a les portes del Parlament es va qualificar d'injustificada.
Les crítiques dels sindicats dels Mossos van apuntar a una manca de previsió, sobretot pel fet que els agents van replegar-se davant la cambra catalana, es van utilitzar unitats que no són les habituals en aquests casos i no es van tancar prèviament les portes del Parc de la Ciutadella.
Què havia passat?
Tal com va assegurar Martínez, durant tot un any les manifestacions convocades per les entitats sobiranistes havien tingut caràcter pacífic, i això havia generat un clima de confiança que es va veure trencat per les "accions violentes" d'aquests grups.
Arran de les càrregues, més de quaranta persones van resultar ferides en les protestes.
Malgrat que la compareixença del conseller d'Interior ha estat a petició pròpia, els grups parlamentaris del PSC i Catalunya en Comú Podem ja ho havien sol·licitat després dels aldarulls davant del Parlament.
A més, Sirvent va lamentar que fos el "moviment popular" qui va "frenar la incitació a l'odi" de les manifestacions de suport a la repressió dels cossos policials espanyols i que, per contra, la resposta dels Mossos van ser "càrregues desproporcionades".
Durant aquella setmana, Ciutadans també va registrar una proposta de resolució en el marc del debat de política general que instava el president de la Generalitat, Quim Torra, a cessar Buch.
Concretament, el partit d'Inés Arrimadas demanava la seva dimissió per haver impedit el dret a manifestació i haver identificat persones que retiraven "símbols partidistes", en referència a la manifestació de policies i als GDR que retiraven llaços grocs.
Torra va donar llum verda
Tal com va confirmar NacióDigital, va ser el president de la Generalitat qui va permetre que la jornada commemorativa de l'1 d'octubre acabés durant la nit a les portes del Parlament.
Els organitzadors de la marxa -la Plataforma 1 d'Octubre- havien rebut una autorització d'última hora del Govern per modificar el tram final del recorregut i el lloc en el qual es farien els discursos.

Response: Buch defensa que l’actuació de l’1-O va ser professional i imprescindible, tot i que iniciarà una investigació dins del cos per detectar actituds individuals poc professionals. Els sindicats dels Mossos afirmen que no hi va haver suficient previsió i es va qualificar d’injustificada. Per altra banda, Quim Torra va ser qui va permetre que la nit d’aldarulls acabés al Parlament.


Instruction: Fes un resum d'aquest text:

Context:
I mira, ahir concretament vaig anar a comprar-n'hi un com a regal dels 73 anys."
Ho explica a NacióDigital la Núria, que acaba de complir 61 anys: "A ulls de la societat és com si les dones madures no tinguéssim relacions o no ens toquéssim".
I és que si ja hi ha tabú entorn de la masturbació femenina, aquest s'accentua molt més en el cas de les dones grans.
La pràctica, per una banda, està totalment invisibilitzada socialment, i per l'altra, el pes de l'educació rebuda -que durant dècades ha girat l'esquena a l'educació sexual- fa que moltes dones ho portin en el més absolut silenci.
"Amb tot el rebombori que hi ha hagut als mitjans sí que m'estic trobant més pacients majors, que de normal ni mencionaven el tema, i que ara se m'han acostat preguntant per l'aparell", explica Molins.
Ho explica també l'autora del llibre Sexo-¡oh!, Marta Puig, que assegura que s'està parlant ara del clítoris, "aquell gran oblidat".
"És important perquè cal deconstruir la idea que els orgasmes només poden ser amb penetració, quan no és així.
Les sexòlogues i professionals consultades per NacióDigital coincideixen a assenyalar aquest fenomen com a quelcom positiu, sobretot per la normalització de la masturbació femenina que està comportant.
"El Satisfyer ha passat a ser un regal entre amigues i, per tant, s'han començat a compartir experiències entre dones" explica Arcarons, que a més, assenyala que el boom del producte també ha suposat donar "una segona oportunitat a aquesta pràctica" que moltes o bé havien abandonat o ni tan sols s'hi havien atrevit.
El mite de la menopausa
"Honestament, he redescobert la meva sexualitat", confessa la Núria mig rient.
En el seu cas, aquest "redescobriment" no ha estat tant pel trencament del tabú -que per a ella és pràcticament "inexistent"- sinó més aviat pel salt qualitatiu que ha suposat: "Molts d'homes de la meva generació no saben com donar plaer a una dona, no la tenen com una part important del joc i sols pensen en ells mateixos".
"Sobretot en el meu cas, que no tinc parella i ni la vull tenir, i a aquesta edat es fa més difícil trobar una persona que sols vulgui una relació esporàdica".
La Núria, de 61 anys: "He redescobert la meva sexualitat"
La Maria, als seus 60 anys, recorda el moment en què es va plantar davant del seu marit amb la joguina: "Ell em mirava com dient: per què t'has comprat això?
I li vaig dir: perquè em costa arribar i tu a vegades no ho aconsegueixes tampoc".
Respecte això, admet que encara nota un cert "recel" quan parla del tema.
"Més que la masturbació femenina, crec que el què és tabú és el fet de dir que no has obtingut plaer.
I clar, llavors costa molt dir a la teva parella que no t'ha satisfet, i més si és home", reflexiona.
Malgrat reivindicar que la vida sexual no acaba amb la menopausa, sí que reconeixen que amb el pas del temps, costa més arribar a l'orgasme o excitar-se.
"M'he trobat això com una resignació, i en aquest cas l'aparell ha estat, una descoberta perquè t'ho facilita i ràpidament arribes" explica la Natàlia amb tota normalitat.
És per això que Arcarons vol remarcar que per trencar l'estigmatització de la masturbació no n'hi ha prou amb una joguina, sinó que cal crear "espais" on poder parlar-ne.
"Hem de poder identificar els tabús, explorar el desig, i sobretot veure que no existeix un únic model de relacions sexuals".
"Qui té el tabú és la societat"
En el seu cas, explica que també en pot parlar amb tanta tranquil·litat perquè "quan arribes a una edat ja no et reprimeixes tant com quan ets jove".
"A les dones majors de 50 la societat ens ha posat una creu, i no sols en el sexe", explica a NacióDigital la Núria
La repressió sexual i la pràcticament nul·la educació sobre el tema, continuen pensant en "moltes dones, i homes".

Response: Els tabús, l’estigmatització, i la manca d’educació sexual fan que moltes dones madures deixin d’explorar la part sexual o la comunicació envers el plaer. L’arribada de les joguines sexuals ha suposat una segona oportunitat a l’exploració sexual en dones madures. Tot i això, per combatre l’estigmatització, no només és necessari recórrer a joguines, sinó també crear espais on poder parlar-ne.


Instruction: Fes un resum d'aquest text:

Context:
El president de la Generalitat, Pere Aragonès, ha defensat que la sanitat és una "prioritat" de l'Executiu català durant la presentació de l'Orientació del Pla de Salut 2021-2025 per a la transformació i l'enfortiment del sistema de salut català.
"La salut ha d'estar en el centre de les decisions polítiques", ha reivindicat el president en l'acte de presentació del Pla des del Palau de la Generalitat aquest dimecres, en el qual ha assegurat textualment que l'aprovaran en les pròximes setmanes.
Aragonès ha destacat que l'aposta de l'Executiu català per la salut es reflecteix en el projecte de pressupostos de la Generalitat per a 2022 que va presentar el dimarts, del qual "un de cada tres euros" es destinen a Salut, amb 11.171 milions d'euros per al departament, 1.456 milions més que en 2020.
No obstant això, ha advertit que la "insuficiència crònica" de recursos en l'àmbit sanitari fa que hagin d'alçar la mirada i interpel·lar al Govern perquè es consolidin els fons Covid de l'Estat en 2022 en els comptes autonòmics.
Segons el president, aquests fons serviran per a "posar al dia" el sistema de salut català que ha quedat, a parer seu, molt castigat per la pandèmia i també per a fer front a reptes estructurals com a canvis demogràfics i renovació d'equipaments, entre altres.
El conseller de Salut, Josep Maria Argimon, ha concretat que l'elaboració d'aquest Pla ve marcada per elements com un informe d'avaluació de l'Organització Mundial de la Salut (OMS) dels 30 anys del Pla de Salut de Catalunya, la pandèmia de Covid-19 i l'emergència climàtica, entre altres.
Així mateix, el conseller ha detallat que el pla s'orienta amb un concepte de salut ampli que "va més enllà de l'absència de malaltia i de la supervivència" i el tracta com un estat de benestar biopsicosocial i espiritual, de relació amb les persones i l'entronitzo i de lluita contra les desigualtats.
Per al conseller aquest és un pla més estratègic que "actua com una brúixola" i es compromet amb els objectius de desenvolupament sostenible, el Pacte Verd Europeu, el Programa Horizon 2021-2027 i el programa Gender and Health de l'OMS, entre altres.
La directora general de Planificació en Salut de la Generalitat, Aina Plaza, ha descrit els eixos en els quals s'articula el pla, entre els quals s'inclou la igualtat d'oportunitats en salut al llarg de la vida, la promoció d'entorns saludables i les palanques de canvi transversals i transformadores.
L'OMS felicita el Govern i alerta que tem la mort de 500.000 europeus al febrer per la pandèmia
El director regional de l'OMS per a Europa, Hans Kluge, ha felicitat el Govern pel pla i ha destacat cinc "claus per a l'èxit" d'aquest document a Catalunya després de fer el seguiment de les tres dècades anteriors del Pla de Salut.
Sobre la pandèmia, Kluge ha avisat que el nombre de morts a Europa pot incrementar-se al mig milió abans de febrer de 2022 i ha assegurat que hi haurà països europeus que s'enfrontaran a una tensió "elevada o extrema" durant aquest període.
Així mateix, ha festejat les xifres de cobertura vacunal a Catalunya, que fins a aquest dimecres registra un 75,8% de la població vacunada amb almenys una dosi i un 74,5% que ja té la pauta completa.
Altres notícies que et poden interessar
coronavirus
Oriol Mitjà explica per què un test d'antígens dona positiu dues setmanes després del contagi
La variant òmicron és un dels elements que provoquen aquest fenomen
coronavirus
Quins són els símptomes de l'òmicron sigil·losa
El subllinatge, sorgit a l'Índia, ja s'ha detectat a Dinamarca i al Regne Unit
coronavirus
Per què algunes persones no es contagien de Covid?
Els experts apunten a una immunitat natural derivada de la genètica
coronavirus
La UE canvia les normes per viatjar: dependrà de la vacunació
La incidència per països ja no condicionarà els requisits d'entrada
coronavirus
És hora de tractar la Covid com una grip?
La situació epidemiològica apunta a emprendre el camí cap a l'endèmia, però els experts demanen prudència i no confiar-se: "La incertesa és massa alta per fer aquest pas tan gran"

Response: El president de la Generalitat afirma que la sanitat és una prioritat i que ha estat molt castigada per culpa de la pandèmia. Aragonès demana a Sánchez que consolidi els fons Covid per a 2022. L'OMS felicita el Govern pel Pla, però Kluge alerta que el nombre de morts augmentarà al mig milió el 2022.


Instruction: Fes un resum d'aquest text:

Context:
L'acusat de matar un home a ganivetades davant d'un bar de Salt (Gironès) la nit del 25 de juliol del 2018 ha reconegut els fets davant el tribunal popular.
Segons ha admès al judici que ha començat aquest divendres a l'Audiència de Girona, va coincidir amb la víctima al bar la Cova i, a dins l'establiment, van tenir una primera disputa.
Després, els dos homes es van trobar al carrer.
L'acusat, responent a les preguntes del fiscal, ha concretat que la víctima li va clavar una bufetada i, aleshores, ell va treure una navalla i li va assestar fins a quatre punyalades al pit.
La fiscalia i l'acusació particular demanen 15 anys de presó per homicidi amb abús de superioritat.
La defensa 2 i mig perquè li aplica circumstàncies atenuants d'alcoholisme, confessió i reparació del dany.
El judici a l'acusat de matar un home a ganivetades a Salt ha començat aquest divendres al matí a la secció tercera de l'Audiència de Girona amb la tria del jurat popular.
A la tarda, ha declarat el processat que, tal com ja va fer just després dels fets, ha reconegut que li va assestar diverses ganivetades a la víctima arran d'una discussió que van tenir dins el bar.
L'acusat, Angel Garcia Prior, ha concretat que el 25 de juliol del 2018 va arribar al bar La Cova, situat al carrer Doctor Ferran de Salt, cap a dos quarts d'onze la nit.
Al local, ja hi havia la víctima.
Ja a dins l'establiment van tenir una primera enganxada que, en aquell moment, no va anar a més.
Una estona després, poca abans de les onze de la nit, l'acusat va sortir al carrer i la víctima el va seguir a continuació.
A fora, la disputa va arribar a les mans.
Segons ha detallat l'acusat, davant l'establiment la víctima li va clavar una plantofada a la cara.
Llavors, Garcia Prior ha reconegut que es va treure una navalla que duia al damunt i li va assestar diverses ganivetades al pit a la víctima.
Després de perpetrar l'atac, va tornar a entrar al bar, va deixar el ganivet a la cisterna del lavabo i va continuar consumint fins que els Mossos d'Esquadra van arribar al lloc.
Amb l'arribada de la primera patrulla, ell mateix va confessar els fets.
L'única diferència entre el que va dir aleshores als agents i el que ha declarat aquest divendres al judici és que llavors va assegurar que la víctima l'havia atacat primer amb la navalla i que ell li havia arrabassat de les mans.
L'acusat també ha admès que sabia que propinant diverses ganivetades a la víctima el podia matar.
Aquest divendres també ha declarat un client del bar que va presenciar la baralla.
Segons ha relatat, va veure com la víctima bufetejava l'acusat i com ell responia a l'agressió però no va ser fins que la víctima va caure a terra que va veure que el processat tenia una navalla a les mans.
Durant la declaració, l'autor confés de l'apunyalament ha volgut traslladar el condol a la família de la víctima.
Per reparar el dany, ha posat a disposició dels familiar un pis i un aparcament que té en propietat.
A més, també ha dit que està seguint tractament al centre penitenciari perquè té alcoholisme crònic.
El fiscal Víctor Pillado i l'advocada de l'acusació particular Natàlia Frigola demanen 15 anys de presó per homicidi amb abús de superioritat.
La fiscalia sosté que el processat va atacar amb la navalla "un home que anava totalment desarmat" i que, a més, estava afectat pel consum d'alcohol.
Li van detectar 2,06 grams d'alcohol en sang.
La defensa, encapçalada pel lletrat Benet Salellas, demana una pena de 2 anys i mig perquè considera que li han d'aplicar atenuants de reparació del dany (per haver consignat les propietats per cobrir la indemnització), confessió (perquè ell mateix va reconèixer els fets als Mossos des d'un primer moment) i per actuar sota els efectes de begudes alcohòliques (amb una addicció reconeguda).
Està previst que el judici continuï dilluns amb les conclusions, els informes i l'entrega de l'objecte del veredicte al jurat popular.

Response: Dos homes protagonitzen una baralla al bar la Cova de Salt i un mata l’altre a ganivetades. La fiscalia i l’acusació demanen 15 anys de presó i la defensa, dos i mig. L’acusat ha confessat l’atac, ha demanat perdó a les víctimes i ha posat a la seva disposició un pis i un aparcament que tenia en propietat.


Instruction: Fes un resum d'aquest text:

Context:
La polèmica política sobredimensionada dels fanalets independentistes de Vic no ha eclipsat la màgia dels Reis d'Orient.
Milers de nens han sortit el carrer a rebre Ses Majestats amb fanalet -amb estelada o sense- plens d'il·lusió.
Aliens a la controvèrsia que els més grans han posat al punt de mira, els infants han viscut, com cada any, amb nervis l'arribada dels Reis.
Alguns per primer cop s'espantaven amb la sorollosa benvinguda, d'altres esquivaven les espurnes que saltaven de les teies i els més tocatardans esperaven algun patge que els recollís la carta.
Finalment, l'ANC d'Osona ha venut més de 2.000 fanalets amb l'estelada.
"L'únic que han aconseguit és que la gent encara compri més fanalets" deia la Laura, una de les assistents a la cavalcada, fanalet en mà.
"El fet que vingui TV3 ha estat utilitzat com a excusa" per fer gran la polèmica, ha assegurat a NacióDigital.
També hi havia gent que ha reutilitzat el fanalet d'altres anys, ja que aquesta iniciativa es fa des del 2012.
Dels 500 fanalets que comptaven inicialment les tres entitats organitzadores (ANC Osona, ANC Vic i Òmnium Osona) han quadruplicat les vendes 2.000.
Enguany, la 74 edició de la cavalcada de Vic s'ha retransmès per TV3.
El meteoròleg Tomàs Molina i l'editora del programa Info K del canal Super3 Laia Servera han estat els encarregats de presentar-ho.
Unes seixanta persones han treballat intensament per la retransmissió, entre aquests actors, càmeres, tècnics, maquillatge, vestuari, etc. Hi havia dues unitats mòbils i 13 càmeres voltant per Vic.
A la plaça Major de Vic s'hi han concentrat unes 15.000 persones.
Cues per comprar fanalets
"La gent està rebotada" explicava la coordinadora de l'ANC d'Osona, Jèss Carol, aquest matí quan hi havia cues per comprar el fanalet a la Casa Comella de Vic.
"Molts sabien que existien, però ara l'han vingut a buscar expressament arran del que ha passat" sentenciava.
A la cua hi havia de tot: els que l'han comprat sempre i els que ho han sentit per les notícies.
Segurament aquests han estat els que més s'han sumat a la iniciativa.
"Si ens punxen, reaccionem" deia una parella mentre marxava, que explicava "si no el volen els néts, el portarem nosaltres".
"Li he comprat pel meu pare" confessava una jove de Puigcerdà, que ha baixat a Vic per motius laborals.
L'unionisme va carregar durament davant d'aquesta iniciativa, convertint-la en una qüestió d'estat: Rajoy, Millo, Ribera, Arrimadas...
Alguns, fins i tot, com Societat Civil Catalana i Andrea Levy (PP), van demanar a TV3 que suspengués l'emissió de la cavalcada pels fanalets independentistes.
La cadena catalana va respondre: "El desplegament previst per a aquesta edició de la cavalcada és el mateix que en les últimes edicions.
I es farà amb el rigor i la professionalitat de sempre".
En el comunicat, TV3 assenyalava que la decisió de retransmetre la rua de la capital d'Osona es va prendre "fa mesos" i subratlla que el programa "no ha tingut mai, ni té, cap altre objectiu que fer arribar, cada 5 de gener, la tradició dels Reis Mags a l'audiència".
ANC i Òmnium d'Osona mostren sorpresa
L'ANC de Vic, Osona i Òmnium d'Osona, a través d'un article d'opinió, han respost a les crítiques que han rebut durant aquests dies.
Mostren "sorpresa" pel fet que és una acció que es fa des del 2012, on remarquen "la lliure decisió de cadascun de prendre-hi part o no".
Les tres entitats han associat el protagonisme de la capital d'Osona amb el referèndum: "Que els arguments que desplega l'unionisme en l'actual pugna democràtica no puguin anar més enllà d'uns fanalets ens demostra que el dia del referèndum s'apropa".
D'altra banda, la direcció nacional d'Òmnium Cultural es va desmarcar aquest dimecres de la iniciativa, a la que s'havia sumat la secció local i comarcal.
El president de l'entitat, Jordi Cuixart, va enviar una carta a tots els presidents territorials per desmarcar-se de la iniciativa i demanar-los que siguessin més "curosos" amb les campanyes que engeguen al marge de la direcció nacional.
En canvi, Jordi Sànchez (ANC) va mostrar el suport explícit als organitzadors de la iniciativa.
"A la gent de l'ANC de Vic i d'Òmnium d'Osona, gràcies per ser-hi des de fa tant de temps il·luminant amb encert el camí cap a la república catalana", va piular.

Response: La cavalcada dels Reis d’Orient de Vic ha estat al punt de mira, ja que s’han venut més de 2.000 fanalets amb l’estelada. TV3 l’ha retransmès en directe i afirma que no té cap altre objectiu que fer arribat aquest dia màgic a tothom, tot i que alguns en van demanar la suspensió pels fanalets.


Instruction: Fes un resum d'aquest text:

Context:
La xifra de delictes a Barcelona va seguir augmentant el 2019, però el ritme de creixement es va frenar amb la posada en marxa el pla d'acció dels Mossos d'Esquadra per combatre la inseguretat, el 29 de juliol passat.
"Veniem d'estar creixent un 7,7% abans del pla, i amb el pla hem baixat un 3,5%", ha explicat el comissari en cap del cos, Eduard Sallent.
En tot el 2019 es van produir 229.256 fets delictius, un 2,9% més que el 2018.
"Unes dades que valorem positivament, venint d'on venim", ha afegit Sallent.
"Estem reconduint la situació, venim d'una situació de gran adversitat", ha reblat el conseller d'Interior, Miquel Buch.
Ho han explicat durant la compareixença per explicar les conclusions del 'Pla estratègic Barcelona', que consta de 22 mesures per reduir la ciminalitat, gestionar l'espai públic, millorar la coordinació entre els actors de la seguretat, enfortir l'entorn social i establir una estratègia de comunicació.
El conseller ha explicat que l'objectiu del Pla "és reduir el nombre de delictes, millorar l'atenció a la víctima i recuperar la iniciativa ciutadana i el consens sobre les actuacions de la seguretat en aquesta ciutat".
En aquest sentit, el titular d'Interior ha posat en valor que "l'èxit d'aquestes dades corresponen a la prevenció i a la capacitat de reacció".
Buch ha fet esment de "la dotació d'un 20% més de patrulles cada dia a la ciutat i del reforç de 167 Mossos destinats en pràctiques a finals de juny i 384 efectius més incorporats a finals de setembre".
El Pla compta amb la participació dels diferents actors que intervenen en la seguretat pública i d'entitats que hi estan directament relacionades, com entitats veïnals, socials, econòmiques o relacionades amb el turisme.
El Pla s'ha formulat a partir de grups de treball organitzats en temàtiques concretes: població, mobilitat, comerç i empresa, oci i lleure, nuclis d'interès de la ciutat, actors de la seguretat, cos consular i comunicació.
El conseller ha afirmat que "hi ha un canvi de paradigma en l'àmbit de la seguretat, una nova manera de treballar que implica la col·laboració real i el treball conjunt de molts agents implicats de la mateixa ciutat per reduir la delinqüència i la percepció d'inseguretat".
També ha avançat que es faran dues trobades més, una a l'estiu i una altra a finals d'aquest any per a fer el seguiment del Pla.
Per la seva banda, el director general de la Policia, Pere Ferrer, ha explicat que "el Pla pretén reduir la criminalitat, fer corresponsables a tots els que hi participen, gestionar l'espai públic de manera més eficaç i millorar les organitzacions policials".
El comissari en cap dels Mossos d'Esquadra, Eduard Sallent, s'ha referit a l'augment de la plantilla de Mossos d'Esquadra que treballen a la ciutat, la qual cosa, ha dit "ha permès millorar la seguretat".
I ha remarcat que s'ha "incrementat el temps de patrullatge dirigit a la prevenció" amb "més activitat policial que s'ha situat en un increment de les identificacions i detencions".
El comissari en cap també ha dit que els furts, que constitueixen el percentatge més gran dels delictes que es produeixen a Barcelona, s'han reduït un 1,2 per cent.
A la reunió d'aquest dilluns hi han assistit diferents departaments de la Generalitat de Catalunya (les conselleries d'Empresa i Coneixement; Treball, Afers Socials i Famílies; Territori i Sostenibilitat; i Justícia), representants de l'Ajuntament de Barcelona, la Diputació de Barcelona, PIMEC, Cambra de Comerç de Barcelona, Foment del Treball, Associació de Sales de Concerts de Catalunya, Gremi d'empresaris de discoteques de Barcelona i província, Fira de Barcelona, Port de Barcelona, Associació Catalana d'Empreses de Seguretat (ACAES), APROSER Catalunya, FC Barcelona, FECALON, Federació d'Associacions de Veïns de Barcelona (FavB), Federació d'associacions de Barna Centre, Associació del Passeig de Gràcia, Els Amics de la Rambla, Fundació Sagrada Família, Autoritat del Transport Metropolità, Gremi de Restauració de Barcelona, Gremi d'Hotels de Barcelona, APARTUR, Barcelona Oberta, Barcelona Comerç, Justícia i Pau Barcelona, Barcelona Serveis Municipals i Creu Roja.
Canviar el marc legal de les càmeres de videovigilància
Entre les mesures concretes que han destacat hi ha l'enduriment del codi penal per combatre la reincidència i també de l'ordenança municipal.
També han apuntat que cal "actualitzar" el marc legal de la videovigilància perquè segons el director dels Mossos, Pere Ferrer, està "desfassat" perquè "té més de vint anys" i no permet, per exemple, utilitzar els lectors de matrícula, el que ha apuntat que seria "de molta ajuda".
El comissari en cap, Eduard Sallent, ha criticat que "qualsevol ciutadà pot utilitzar el seu telèfon mòbil per gravar el que vulgui però un policia ha de complimentar informes i afrontar molts condicionaments legals".

Response: Sellent afirma que l’activació del Pla estratègic Barcelona ha reduït un 3,5 % els delictes, la majoria furts, gràcies a l’increment de patrulles, efectius i el temps de patrullatge dirigit a la prevenció i la seguretat. A la reunió han assistit diferents departaments de la Generalitat de Catalunya. També s’ha apuntat que cal canviar el marc de videovigilància.


Instruction: Fes un resum d'aquest text:

Context:
Impotència, desesperació i injustícia.
Això és el que senten un pare i un fill de Bonavista, a Tarragona, que fa dos anys i escaig que viuen al cotxe a perquè el seu pis està ocupat per una família que no els paga el lloguer.
En Francisco Sánchez té 55 anys i és pensionista per incapacitat i el seu fill, Francisco Javier, té declarada una discapacitat del 57%.
Ambdós s'han trobat al carrer per dos motius.
Per una banda, la família que ocupa el pis va entrar amb un contracte de lloguer que va incomplir al "quart o cinquè" mes, quan va deixar de pagar el que li tocava.
Per l'altra, els dos vivien a casa de la mare i àvia, respectivament, però quan va morir van haver de marxar per motius familiars.
Pare i fill han portat el cas als tribunals i tot i que el cas ha tirat endavant, els ocupes no han fet cas de cap de les compareixences que els ha arribat per part d'un jutjat de Tarragona.
Al passat mes de novembre va finalitzar el procediment judicial sense èxit i ara tornen a estar al cap del carrer, segons ha explicat Sánchez a NacióDigital.
Aquest cas s'ha fet públic després que aquesta setmana el fill, Francisco Javier, fos detingut pels Mossos d'Esquadra quan intentava recuperar el seu pis.
El jove, de 21 anys, va prendre aquesta decisió després que el pare tornés a patir una baixada de sucre -té diabetis- per la "situació insostenible" que estava vivint.
Dilluns passat va esperar que la família marxés del pis per entrar a l'habitatge i intentar recuperar-lo.
Per fer-ho, va comptar amb l'ajuda d'una persona que li va possibilitar trencar el pany de la porta.
Un cop a dins, el jove es va tancar i va dir que només obriria la porta al seu pare, que era el propietari del pis.
Quan la dona que ocupa el pis va arribar al lloc, va trucar al seu marit i a la policia per avisar que en Francisco Javier estava a casa seva.
La policia catalana, segons el jove, va "intentar rebentar" la porta per entrar "a casa meva, al pis del meu pare i fer-me fora".
Davant d'aquest escenari i "amb els nervis a flor de pell", en Francisco Javier va agafar una bombona de butà i va dir als Mossos que tenia aquest gas i un encenedor i que deixessin de picar a la porta, que "només entraria el meu pare".
La policia va acordonar la zona davant l'amenaça que va acabar amb un no res.
Una amiga del jove ha explicat que "tenia molt clar que no faria res, només estava nerviós i se sentia impotent".
La policia va localitzar al pare, qui va parlar amb el jove i aquest va accedir a obrir la porta.
Els Mossos van aprofitar per detenir-lo i per "fer el passadís als ocupes perquè recuperessin la seva casa, que és la casa del meu pare".
En Francisco Javier va passar a disposició judicial i el jutjat d'instrucció número 3 de Tarragona el va deixar en llibertat provisional sense fiança amb l'obligació de comparèixer davant del jutjat quan sigui requerit.
La família que ocupa el pis "té recursos econòmics"
Segons els afectats, la família que ocupa el pis rep una ajuda dels serveis socials que l'ha de destinar a pagar el lloguer -que és d'uns 150 euros- però no ingressa ni un euro als comptes d'en Francisco.
A més, segons Sánchez, tenen els subministraments de forma irregular, ja que han "punxat" l'electricitat i "el veïnat es queixa de la brutícia que generen".
Els mateixos afectats han assegurat que "la família té recursos econòmics" i que no és la primera vegada que ocupen, sinó que ja ho havien fet un altre pis però els propietaris els van poder fer fora a temps.
L'única ajuda que reben, segons el pare, són els àpats que fan de dilluns a divendres del menjador social de Bonavista i la paga per incapacitat per malaltia.
Concentració a favor de Sánchez i el seu fill perquè recuperin el pis
Aquest dissabte hi ha convocada una concentració "pacífica" a les 17 h per donar suport al pare i al fill que fa dos anys que dormen en un cotxe perquè no poden recuperar el seu pis.
Està previst que la concentració arrenqui a les portes de l'edifici on hi ha el pis ocupat, al número 38 del carrer Quatre de Bonavista però es desplaçarà fins al mercat municipal.
Aquesta acció es pretén pressionar de forma "pacífica" a la família perquè marxi del pis i alhora posar de manifest que les lleis de l'Estat no defensen els afectats en aquests casos.
Per tot plegat, reclamaran "que els polítics es posin les piles" en aquest aspecte i que busquin solucions ràpides i eficaces.
"Bonavista és més que un barri, és com un poble i aquí ens ajudem", han assegurat algunes de les persones que participaran en aquest acte.

Response: Un pare i un fill, els dos amb discapacitat, fa dos anys que viuen al cotxe perquè el seu pis l'ha ocupat una família que, encara que rep una ajuda destinada a pagar el lloguer, no el paga. Demanen mesures i acció immediata, i els veïns han organitzat una concentració per ajudar-los a recuperar la casa.


Instruction: Fes un resum d'aquest text:

Context:
L'Observatori de l'Ebre continua monitoritzant l'activitat sísmica al voltant de la plataforma marina del projecte Castor per encàrrec de l'empresa Enagás Transporte, a qui el govern espanyol ha confiat la hibernació de les instal·lacions.
La institució científica va cessar de prestar el servei a l'exconcessionària Escal UGS arran la seva renúncia.
Des del passat 1 de desembre –i, de moment, fins el pròxim 31 de desembre- ha reprès la monitorització arran la comanda d'Enagás, que pagarà 75.000 euros sense IVA.
La institució ha anunciat que, durant els últims mesos, ha aconseguit tancar el finançament de cinc nous projectes i contractes de recerca que li aportaran 400.000 euros els pròxims anys.
Escal UGS va contractar l'Observatori el mes d'octubre de 2008 perquè desenvolupés un sistema de monitoratge sísmic, que incloïa 260.000 dòlars per a la instal·lació de dues estacions de mesura a Alcanar (Montsià) i Alcalá de Xivert (Baix Maestrat), així com 58.000 euros anuals, al llarg de deu anys, per al manteniment del sistema i l'explotació de les dades.
El passat novembre de 2014, just després que el govern espanyol va acceptar la renúncia a continuar operant el projecte Castor, autoritzant el pagament de 1.350 milions d'euros en concepte d'indemnització, es va denunciar el contracte i la institució científica va deixar d'efectuar la monitorització i aportar les dades.
Immediatament després, però, Enagàs Transporte, a qui el govern espanyol va encarregar la hibernació de les instal·lacions del Castor, va posar-se en contacte amb l'Observatori per encarregar-li que continuï la mateixa tasca, almenys, fins a la finalització d'aquest 2015.
"Estem fent ara un monitoratge de l'activitat que allí s'està produint.
Fem servir la mateixa xarxa sísmica, utilitzem la mateixa xarxa sísmica que durant el període amb l'anterior empresa i facilitem el mateix tipus d'informació", ha explicat el director de l'Observatori, David Altadill.
La monitorització efectuada per l'Observatori de l'Ebre –que rep dades d'altres xarxes sismològiques nacionals i estatals- va permetre detectar els més de 1.000 terratrèmols provocats per la injecció de gas al magatzem submarí Castor a partir del mes de setembre de 2013.
De fet, va ser un informe oficial del mateix organisme l'any 2005, a petició del govern espanyol, el primer d'avisar sobre el possible risc sísmic per la injecció de gas a l'estructura subterrània davant la costa de l'Ebre i el Maestrat.
Reclamava la necessitat d'estudiar a fons així com monitoritzar el procés.
Un avís que va ser ignorat sistemàticament al llarg de la tramitació del projecte.
L'Antàrtida i l'OTAN
D'altra banda, l'Observatori ha aconseguit finançament per a cinc nous projectes i contractes de recerca que generaran més de 400.000 euros els pròxims anys.
D'una banda, l'observatori que la institució manté a l'Antàrtida des de fa més de vint anys participarà en el projecte AROMA, dins del Plan Estatal, amb una dotació de 283.140 euros i tres anys de durada, per avançar en la seva automatització.
També comptarà amb 81.500 euros en quatre anys del projecte H2020 EPOS, al qual s'ha incorporat recentment, per aprofundir en l'ús dels índexs geomagnètics.
L'organisme també participa, des del passat novembre, en un projecte de l'OTAN per crear un sistema capaç de monitoritzar l'activitat ionosfèrica i predir-ne els impactes en els sistemes tecnològics -36.400 euros en quatre anys-.
Aquests projectes se sumen a d'altres que ja fa temps que estan en marxa com el FP7 eartH2Observe, de 159.389 euros en quatre anys, per efectuar una simulació de la sequera a l'Estat espanyol.
També el projecte MARCO –dins del Plan Estatal i durant tres anys- en el qual l'Observatori busca millorar el comportament hidrològic dels models regionals de clima.
Per últim, l'ens participa en un consorci a qui l'Agència Espacial Europea (ESA) ha concedit un contracte de recerca, que se signarà al novembre, tindrà una durada de tres anys i 24.000 euros, per millorar els models de les pertorbacions ionosfèriques.
Tot i reconèixer que aquests contractes i programes permeten reforçar la capacitat de fer recerca a l'Observatori, malgrat les retallades dels últims anys, Altadill ha recordat que la seva contribució econòmica al funcionament estructural és important però relativa.
En la majoria de casos, les aportacions inclouen la instrumentació que s'ha d'instal·lar, amb un cost elevat.
"Ens permet finançar en part la nostra activitat però no tota l'estructura del centre.
El que és important és que fem coses rellevants de recerca, estem en contacte amb grups nacionals i internacionals, en la línia de la recerca actual", ha subratllat.
Durant els últims dos anys, el pressupost anual de funcionament del centre s'ha situat en uns 650.000 euros, bona part dels quals provenen de les aportacions de les institucions presents en el seu patronat.
Els projectes en marxa, segons Altadill, podrien representar entre un 25 i un 30% d'aquesta xifra.

Response: La injecció de gas al Castor va provocar 1.000 terratrèmols enregistrats per l'Observatori de l'Ebre. El govern va renunciar a continuar operant i va contractar Enagás Transporte perquè realitzés la hibernació del Castor i a l'Observatori de l'Ebre perquè fes un enregistrament dels moviments sísmics de la zona. Ara l'Observatori ha obtingut el finançament per a cinc projectes més.


Instruction: Fes un resum d'aquest text:

Context:
El conseller de Territori i Sostenibilitat, Josep Rull, ha criticat aquest dijous que la Delegació del govern espanyol a Catalunya i la Justícia "hagin de perdre temps del conjunt dels contribuents a prendre decisions sobre una posició de caràcter simbòlic perfectament respectable com la de l'Ajuntament de Badalona d'obrir el 12-O.
"Perseguir expressions estrictament simbòliques a través de la justícia no crec que sigui el més pedagògic i respectable", ha dit.
Rull també ha defensat el projecte de Llei de Ports que preveu espais per a la "defensa nacional".
Segons el conseller es tracta d'una llei "ambiciosa" i "moderna" pensada per a un "país normal".
Sobre la possibilitat que l'executiu espanyol la porti al Tribunal Constitucional ha recordat que el text ha tingut una tramitació "impecable" i ha estat sotmesa a "tots els informes jurídics".
Rull ha fet aquestes manifestacions a un esmorzar informatiu organitzat per Executive Forum a Espanya on han assistit diversos empresaris, així com l'ambaixador de Bosnia Herzegovina a l'Estat i diversos diputats del grup parlamentari del PDECat al Congrés.
El conseller ha insistit que la decisió de l'Ajuntament de Badalona d'obrir portes el 12-O és una decisió d'una naturalesa "estrictament simbòlica".
"Crec que la justícia no ha d'entrar en aquests temes", ha afirmat a preguntes de la premsa.
Segons Rull, malgrat que "es pot estar més o menys d'acord" en l'escenificació d'aquesta decisió per part de l'Ajuntament "un ajuntament en l'exercici de la seva autonomia local pot decidir com gestiona els seus actius i les seves competències".
"El que em sorprèn és que la Justícia hagi de perdre temps fent interlocutòries davant una qüestió que té una naturalesa merament simbòlica i política", ha dit.
Defensa la Llei de Ports
Rull també ha defensat la redacció del projecte de Llei de Ports, que preveu espais per a la 'defensa nacional'.
"Per nosaltres aquesta és una llei molt important i ambiciosa" pensada per a "un país normal" i que pot ser operativa tan per a una Catalunya autònoma com per una Catalunya independent", ha dit.
Segons Rull, la llei parteix del plantejament que a Catalunya no només hi ha els dos ports gestionats per la Generalitat, sinó també els dos ports d'interès general".
Pel que fa a la possibilitat que l'executiu espanyol la porti al TC, Rull s'ha mostrat "convençut" que "tal com està redactada ara i després de superar tots els filtres fins ara quedarà enfortida al Parlament".
Segons Rull, la norma ha tingut una "tramitació impecable i ha estat sotmesa a tots els informes jurídics".
"Els forts pacten, els dèbils imposen"
En el transcurs de l'esmorzar informatiu, Rull també ha assenyalat a l'exercici del dret a decidir com l'única via de superació del conflicte polític a Catalunya.
Segons el conseller, si fins ara l'executiu de Mariano Rajoy no ha optat per aquesta via és perquè "és massa dèbil" com per fer-ho.
"Els forts pacten, els dèbils imposen", ha dit després de citar els casos del Regne Unit i Canadà.
El conseller ha recordat que el nou PSOE post-Sánchez s'alinearà encara més amb el PP respecte a Catalunya.
Segons Rull, els socialistes oferiran "una versió clonada" dels populars en aquesta qüestió.
"Crec que és una mala notícia per al PSOE, per a Catalunya i per a Espanya".
Pel que fa a la judicialització del procés ha assegurat que processar Mas, Ortega, Rigau i Homs pel 9-N dóna "una imatge poc edificant del sistema democràtic espanyol".
"Al segle XXI és difícilment argumentable que es pugui empresonar algú per posar les urnes", ha dit.
En aquest sentit ha apuntat que la votació del suplicatori de Francesc Homs "serà històrica en termes democràtics" al Congrés dels Diputats. ·Son males credencials per a l'estat davant el Món".
"ADIF està fora de control"
Pel que fa a Rodalies, Rull ha lamentat l'incompliment dels compromisos de Foment per a les inversions, fet que demostra, segons el conseller, que ADIF està "fora de control".
"Mai havíem vist una desautorització tan severa d'una empresa pública al seu responsable", ha dit en relació a l'incompliment per part del gestor de les infraestructures dels compromisos assolits per la ministra de Foment, Ana Pastor, l'última legislatura.

Response: Durant l’Executive Forum, Rull ha argumentat que la Justícia no ha de formar part del 12-O, sinó que l’Ajuntament de Badalona ha d'exercir la seva autonomia local, i creu que és una estratègia per “perdre temps”. El conseller també ha defensat el projecte de Llei de Ports i ha remarcat al dret a decidir en relació amb el conflicte polític català.


Instruction: Fes un resum d'aquest text:

Context:
Barcelona i l'Àrea Metropolitana (AMB) s'han conjurat per oferir lloguers assequibles també per a aquelles famílies que, tot i no ser vulnerables, no es poden pagar un arrendament de prop de 1.000 euros mensuals, que és el preu de mercat a la capital catalana.
Les dues administracions preveuen constituir una empresa publicoprivada, que es denominarà Habitatge Metropolis Barcelona, i que gestionarà pisos amb una renda mensual de 500 euros de mitjana.
L'operador mixt calcula que haurà activat la construcció de fins a 4.500 habitatges en sis anys, o sigui, que com a mínim s'hauran iniciat els tràmits per edificar-los.
Segons ha explicat als mitjans el coordinador general de serveis de l'AMB, Eduard Saurina, es tracta d'"impulsar un nou segment de mercat", i és el d'aquells veïns que són capaços d'afrontar el pagament d'un lloguer "si el preu té una lògica que no és l'estrictament la del mercat".
El gerent d'habitatge de Barcelona, Javier Burón, remarca que ara com ara no hi ha cap intervenció pública per garantir habitatge amb un preu entre l'usual d'un lloguer social i el de mercat.
"Entre 202 euros i 800 euros no tenim res", ha reconegut.
El 75% dels pisos que es generin amb aquest sistema hauran de tenir un preu de 7 euros al metre quadrat i el 25% restant de fins a 10 euros.
Per posar un exemple d'un pis tipus de 80 metres quadrats, el preu oscil·larà entre els 560 euros i els 800 mensuals.
Segons Saurina, entre aquestes rendes hi ha "un espai infinit" de demandants.
La selecció es farà, en el cas de la capital catalana, a partir del registre municipal de sol·licitants d'habitatge de lloguer protegit, en el qual ja hi ha uns 30.000 inscrits.
El camp d'acció de l'operador seran els 36 municipis de l'àrea metropolitana, on hi viuen 3,2 milions de persones.
Les administracions públiques tindran el 50% de l'empresa, i aportaran el sòl on s'edificaran els pisos i els inquilins, mentre que els socis privats tindran l'altre 50% i s'encarregaran de construir els habitatges i de la gestió diària.
Les primeres promocions que es finançaran amb aquest sistema s'ubiquen al Pla de Ponent de Gavà i a Montgat, a raó de dues finques en cadascun d'aquests municipis.
A Barcelona, l'Ajuntament preveu que l'empresa iniciï com a mínim els tràmits per construir 1.500 pisos abans d'esgotar-se el mandat, que finalitza el maig del 2019.
Els principals àmbits on es podrien edificar serien la Marina del Prat Vermell, el 22@ i la Sagrera.
L'Àrea Metropolitana, per la seva banda, té un acord de govern per començar el mateix nombre d'habitatges en el mateix període.
Així se n'activarien 3.000, però la llei deixa marge per iniciar-ne 1.500 més (un 50% addicional) en els pròxims sis anys, i s'arribaria així als 4.500.
Benefici del 4% per al soci privat
El consistori barceloní portarà l'operador a aprovació inicial a finals d'octubre, llavors obrirà un mes d'exposició pública i, amb l'AMB, preveuen constituir-lo el desembre.
Inicialment, per tant, serà públic al 100%, però durant els primers sis mesos del 2018 buscaran el soci privat mitjançant una licitació.
És probable que s'acabi escollint alguna UTE, ja que busquen empreses que puguin aportar capital, promoure habitatge i capacitat de gestionar grans parcs de lloguer social.
Segons Burón, l'empresa mixta, "amb lloguers de 500 euros de mitjana, ha de ser capaç de mantenir-se a si mateixa".
Les administracions calculen que els socis privats podran assegurar-se un benefici del 4%, molt inferior que el que poden obtenir del mercat, però consideren que invertir en aquest operador els pot ser atractiu perquè és segur: els contractes segurament no es limitin només als tres anys que preveu la llei d'arrendaments urbans (LAU).
Si hi ha beneficis extra es repartiran també amb l'Ajuntament i l'Àrea Metropolitana.
No soluciona el dèficit d'habitatge assequible
La capital catalana i la seva àrea metropolitana arrosseguen un dèficit històric de manca d'habitatge a preus assequibles, i Burón ha admès que per ara la capacitat d'incidència estructural de les mesures que ha emprès l'Ajuntament és "molt reduïda".
En opinió del gerent, es comença a ser "un actor rellevant" quan s'incideix directament a entre el 10% i el 15% del mercat, però per ara l'habitatge de lloguer assequible són uns 10.500 pisos, o sigui l'1,5% aproximadament del total del parc.
Segons Burón, l'ideal seria ser com Viena, on hi ha un terç de pisos públics, un terç amb empreses com el futur operador barceloní i un terç privat.
La creació de l'operador forma part del Pla pel Dret a l'Habitatge 2016-25, amb el qual l'Ajuntament de Barcelona vol posar en el mercat 18.500 pisos de lloguer assequible fins al 2025, quan s'enfilarien fins al voltant dels 30.000.
Aquest nombre suposarà tenir el 4% del parc d'habitatges de la ciutat amb arrendaments a preu per sota de mercat, molt lluny del 15% que estableix la llei catalana d'habitatge.

Response: Barcelona i l'Àrea Metropolitana han creat l’empresa Habitatge Metròpolis Barcelona que construirà 4.500 habitatges socials amb renda social de 500 euros. Els llogues a Barcelona són prop dels 1.000 euros mensuals. Les administracions públiques posseiran una meitat de l’empresa i facilitaran el sòl i els socis privats l’altra i s’ocuparan de construir els habitatges i gestionar-los.


Instruction: Fes un resum d'aquest text:

Context:
La mestra i investigadora Pilar Benejam ha estat investida avui Doctora Honoris Causa per la Universitat Rovira i Virgili (URV).
Com a mestra, Benejam ha divulgat nous corrents de la geografia, i com a investigadora, s’ha centrat en l’anàlisi de la docència.
Però per a ella, una i altra activitat no poden desvincular-se, i així ho ha fet palès en el seu discurs d’investidura, en què ha reflexionat sobre què és ser un bon mestre i, finalment, quin paper hi té la universitat per formar-los.
És la setena dona distingida com a Honoris Causa per la universitat tarragonina.
Tal com ha explicat en el seu discurs, per a Benejam els mestres haurien de tenir una formació científica perquè ‘el coneixement s’ha de de justificar amb raons, que són diverses i no totes tenen la mateixa verosimilitud’.
Ha considerat igualment indispensable la vinculació entre teoria i pràctica perquè ‘per construir el coneixement professional s’han de tenir experiències que donin significat i posin a prova la teoria’.
‘Cal que el professorat universitari tingui un coneixement pràctic de l’escola, al nivell per al qual pretenen preparar’, ha afirmat.
També ha reclamat que ‘els mestres-tutors que col·laboren en els pràctiques rebin una preparació específica per participar en la formació dels futurs docents i per fer equip amb el professorat universitari’.
Aquestes idees es basen en la premissa de Benejam que ‘el coneixement sobre l’aprenentatge sempre està en construcció’.
Si bé ha enumerat tres factors immutables que permeten facilitar-lo: la dimensió emocional dels alumnes, el seu context social i econòmic, i l’equip de mestres.
Antoni Gavaldà, professor del departament d’Història i Història de l’Art, ha estat el padrí del nomenament i ha fet la ‘laudatio’ destacant les aportacions de Pilar Benejam en cada moment de la història del país en la segona meitat del segle XX.
En la seva vessant com a mestra, la seva trajectòria professional va començar als anys 60 a les escoles Talitha, fora del sistema educatiu oficial, i Costa i Llobera, de Barcelona, on va coincidir amb el geògraf Enric Lluch i es van convertir en pioners de l’ensenyament dels estudis socials.
Benejam va participar als Moviments de Renovació Pedagògica, els col·lectius de mestres que van col·laborar per aconseguir una escola pública catalana de qualitat, que superés el model feixista i arribés a un model educatiu en què l’aprenentatge fos pel descobriment per observació i per experimentació directa dels alumnes.
No obstant això, Benejam va observar que amb el mètode inductiu, quan l’alumne observava, veia el que ja sabia, per tant calien nous aprenentatges perquè acabés veient el que no veia.
Com a investigadora es va convertir en referent de la didàctica de les ciències socials.
Amb la creació de l’Escola Normal a Sant Cugat del Vallès, va dedicar-se plenament a la formació del professorat, i va formar part de la direcció de l’Escola de Mestres quan el centre va ser capdavanter a Catalunya i a l’Estat.
L’any 1995 va assolir la càtedra d’universitat.
La seva obra científica és dispersa perquè ha participat en l’elaboració d’informes universitaris, per a la Generalitat i per al Ministeri d’Educació i Ciència; és cofundadora de la revista ‘Enseñanza de las Ciencias Sociales’, i té llibres de text de diverses editorials.
En total, una producció de més d’un centenar de llibres sola o en col·laboració.
També ha ocupat càrrecs de direcció, com el de coordinació de l’àrea d’Educació de la Diputació de Barcelona, i vicerectora adjunta de Programació Docent a la Universitat Autònoma de Barcelona.
La rectora, María José Figueras, ha destacat durant l’acte d’investidura la ‘visió de futur, la mirada crítica i analítica’ i el compromís amb l’educació amb valors de Pilar Benejam.
I ha ressaltat la dignificació que aquesta mestra, ‘i mestra de mestres’, ha fet de la professió en un moment de ‘cert desànim generalitzat i intencional, en què la feina de mestres s’ha posat en qüestió i és mirada amb lupa’.

Response: La URV investeix Pilar Benejam com a Doctora Honoris Causa per la divulgació de nous corrents geogràfics i l'anàlisi de la docència. És la setena dona en ser Honoris Causa per la URV. Ha remarcat que el coneixement sobre l’aprenentatge sempre està en construcció i que els factors clau són la dimensió emocional dels alumnes, el context econòmic i els mestres.


Instruction: Fes un resum d'aquest text:

Context:
No m’esperava per a res que a aquestes altures estaria semi enganxat a la segona temporada d’El crac.
I dic “semi” perquè aquesta setmana, per exemple, em vaig oblidar que era dilluns i que tocava nou capítol i quan me’n vaig recordar ja era tard.
El vaig buscar a la web i ja està.
Sigui com sigui, no m’ho esperava.
La primera temporada se’m va fer llarga i no especialment graciosa, massa estripada i paròdica.
En canvi aquesta segona, injectada de farsa també per tot arreu, posseeix algun intangible que no sé identificar del tot bé i que li proporciona un magnetisme especial.
Suposo que té a veure amb el que és més evident: el joc autoreferencial entre actors i personatges.
L’equívoc de pretendre que Joel Joan és tal i com es retrata a ell mateix a la sèrie.
Això, ja ho sabem, també passava a la primera temporada, però ara es veu corregit i augmentat per la presència fonamental de Julio Manrique que, al seu torn, també se suposa que s’interpreta a si mateix i que també fa veure que és d’una determinada manera que no és en realitat.
Em pregunto si ara també els passa que els espectadors arrauxats els aturen pel carrer i els fan comentaris i retrets sobre com són i com es comporten a la sèrie.
Des que hi va començar a haver colebrots a Catalunya, hi ha anècdotes sucoses que il·lustren aquest fenomen.
Joan Massotkleiner i Marc Cartes, per exemple, explicaven en el seu dia com els increpaven per culpa dels seus papers a Secrets de família i Laberint d’ombres, respectivament.
Estem davant d’una sèrie estranya i magnètica, també desconcertant.
Que flirteja amb la famosa “conyeta” catalana i alhora la transcendeix.
Que li proposa a l’espectador estímuls primaris i facilots i el sap mantenir en tensió
I en aquest cas que ara ens ocupa què deu passar?
És evident que l’espectador tipus dels colebrots del migdia no és el mateix del d’una sèrie com El crac.
Però no puc evitar imaginar-me aquella senyora que, convençuda que Julio Manrique s’està interpretant a si mateix, l’atura pel carrer i li clava una bronca de por per les mentides que a cada nou capítol li etziba a la seva nòvia, l’estupenda Sara Espígul.
L’estranyesa està ben jugada, empolsinada d’astracanada però amb intenció profunda.
Tot plegat es veu amenitzat i amanit amb sal i pebre per la presència de Pol López, Marc Rodríguez i Ivan Benet -comparses imprescindibles del teatre –real- de Julio Manrique- que donen vida a uns col·legues infantils i frívols, abonats a la disbauxa permanent.
Hi ha un bon guió al darrere d’El crac.
Intueixo, no costa gaire, que les situacions repetides –i repetitives- d’engany i d’hipocresia que a cada nou capítol apareixen en les vides dels protagonistes, estan pensades per a desembocar en una catarsi, un clímax de sentiments que, suposo, no trigarà en arribar.
Mentrestant ens trobem amb capítols tan ben resolts com el del viatge al Líban i l’aparició del mantra Plats bruts en la vida del Joel Joan.
Força brillant, s’ha de reconèixer.
O en el capítol d’aquesta setmana, l’homenatge a Pulp Fiction –la mítica escena de Christopher Walken- amb l’anell que Manrique es treu de la màniga –o d’un altre lloc- per arreglar l’enèsima mentida a la seva parella.
És aquesta capacitat per a retratar la incomoditat, la insatisfacció, la colossal falta de maduresa del nostre temps, el que fa que El crac s’elevi i voli
També hem vist l’aparició de Porca misèria, la sèrie en què Joan i Manrique van forjar la suposada amistat de conveniència que ara ensenyen.
Una pinzellada d’imaginari construït en el passat i interioritzat pels mateixos espectadors que ara veuen El crac.
Estem davant d’una sèrie estranya i magnètica, també desconcertant.
Que flirteja amb la famosa “conyeta” catalana i alhora la transcendeix.
Que li proposa a l’espectador estímuls primaris i facilots i el sap mantenir en tensió, atrapat en el seu magnetisme.
Ben trenada en les seves dues o tres trames paral·leles.
Memorable la imatge d’aquesta setmana de Julio Manrique capturat davant la televisió per un programa tipus Empeños a lo bestia mentre la seva nòvia estava entusiasmada per la possibilitat d’un casament que ell no desitja veure ni amb pintura.
És aquesta capacitat per a retratar la incomoditat, la insatisfacció, la colossal falta de maduresa del nostre temps, el que fa que El crac s’elevi i voli.

Response: Aquesta temporada d'“El crac” atrapa i és un joc autoreferencial entre actors i personatges, a diferència de la primera, que no era massa graciosa. Joan i Manrique s’interpreten a ells mateixos, però amb molts matisos. Apareixen també referències a sèries com “Plats Bruts” o “Porca misèria” i en aquesta última és on els protagonistes van forjar la seva amistat.


Instruction: Fes un resum d'aquest text:

Context:
Canvi històric a Sant Cugat del Vallès.
La republicana Mireia Ingla ja és l'alcaldessa del municipi després d'un acord tripartit entre ERC, el PSC i la CUP per enviar JxCat a l'oposició després de 32 anys de governs convergents i postconvergents al consistori.
Ingla, nascuda a la Seu d'Urgell fa 51 anys, ha rebut els vots dels sis regidors dels republicans, els quatre dels socialistes i els tres de la CUP.
Amb la suma d'aquests 13 vots, ha sumat la majoria absoluta i ha desbancat l'alcaldessa sortint, Carmela Fortuny, que tot i haver guanyat els comicis del 26-M, no n'ha tingut prou amb els 9 vots de Junts per Sant Cugat per revalidar el càrrec.
El ple d'investidura ha estat marcat per la tensió entre el públic assistent que ha omplert de gom a gom la sala de plens del consistori.
Els detractors de l'acord entre ERC i la CUP amb el PSC han acusat de "botiflers" alguns dels regidors socialistes, mentre que també han retret als regidors republicans el pacte amb els socialistes amb proclames contra l'aplicació de l'article 155 a Catalunya.
Els defensors de l'acord han respost amb crits de "3%".
La nova alcaldessa de Sant Cugat ha promès el càrrec "per imperatiu legal" i s'ha compromès a treballar "per fer una ciutat més justa socialment dins la república catalana i per acabar amb la repressió política".
Ho ha fet enmig dels crits de desaprovació d'alguns dels assistents, però també acompanyada pels aplaudiments dels altres.
— NacióPolítica (@naciopolitica) 15 de junio de 2019
Ja en el torn de paraula i en un clima més tranquil, Ingla ha agraït la feina feta per l'anterior alcaldessa, Carmela Fortuny (JxCat), i ha afirmat que "s'hi deixarà la pell perquè la ciutat sigui un gran lloc per viure".
També ha recordat que Sant Cugat és el municipi de Catalunya que té el preu de l'habitatge: "De què ens serveix aquesta ciutat preciosa si els nostres fills i filles no hi poden viure que es facin grans.
Hem mort d'èxit i aquests preus només se'ls poden permetre una minoria adinerada", ha afegit, destacant que "la ciutat ha de ser per a tothom".
Ingla ha tancat el seu primer discurs com a alcaldessa de Sant Cugat amb un emotiu record per Raül Romeva que va tancar la llista d'ERC a les eleccions municipals del 26-M: "Avui en Raül seria aquí somrient i disposat a ajudar en el que faci falta", ha apuntat.
I ha recordat que el líder independentista empresonat a Soto del Real és té el municipi "al cap i al cor i pateix per la gent que se sent expulsada" del municipi.
— NacióPolítica (@naciopolitica) 15 de junio de 2019
Fortuny ofereix "mà estesa" al nou govern
Ja com a líder de l'oposició al consistori, l'alcaldessa sortint, Carmela Fortuny, ha recordat que Junts per Sant Cugat va guanyar les eleccions del 26-M i ha promès que liderarà, amb "rigor", una oposició "amatent i fiscalitzadora" del nou govern per preservar el model de ciutat "amable, verda, amiga de les empreses i generadora d'oportunitats".
Fortuny ha rebut el suport del conseller de Territori Damià Calvet i dels exbatlles convergents del municipi Lluís Recoder i Mercè Conesa.
I ha afegit que "el PSC és sinònim de diàleg, negociació i acord" i ha conclòs amb un missatge: "Els socialistes donarem la talla: salut, república i socialisme".
La portaveu de la CUP, Núria Gibert ha assegurat que el pacte amb ERC i el PSC ha estat "un pas valent i difícil" i ha afirmat que era necessari per posar les persones i les seves problemàtiques al capdavant del municipi.
Durant les últimes hores, la formació anticapitalista del municipi del Vallès Occidental ha retret als joves de JxCat que s'han oposat al tripartit d'esquerres que el seu partit també ha ofert un pacte al PSC per mantenir-se a l'alcaldia.
Oposició de l'ANC de Sant Cugat
El pacte entre els republicans, el PSC i la CUP ha tingut l'oposició de l'ANC de Sant Cugat que havia convocat un acte de protesta: "Porteu senyeres, estalades i domassos dels presos.
En aquest ple es decidirà l'alcaldia.
Exigirem dignitat i coherència, pels empresonats i per Catalunya", ha apuntat l'entitat a través del seu compte de Twitter.
— ANC Sant CVgat 🎗 (@ANCsant_cugat) 14 de juny de 2019
A les eleccions del 26-M, Junts per Sant Cugat -encapçalada per Carmela Fortuny- va ser la llista més votada.
Va aconseguir 9 regidors i un 27,5% dels vots.
La candidatura d'ERC -liderada per la nova alcaldessa Mireia Ingla- va quedar en segona posició aconseguint els seus millors resultats en uns comicis municipals.
Va sumar 6 regidors (el doble que el 2015) i un 19,4% del suport dels electors.
Sant Cugat del Vallès 28-A 2019

Response: La republicana Mireia Ingla ha desbancat Carmela Fortuny com a alcaldessa de Sant Cugat del Vallès. Ingla ha guanyat per majoria absoluta i ha fet un acord tripartit amb ERC, el PSC i la CUP. L'alcaldessa ha declarat que vol fer de Sant Cugat una ciutat més justa socialment. També ha anunciat que treballarà per regular el preu de l’habitatge.


Instruction: Fes un resum d'aquest text:

Context:
El president del Col·legi de Metges de Girona, Josep Vilaplana, defensa que durant la pandèmia el triatge de pacients als hospitals es continua fent avaluant cas per cas i prenent decisions de forma "individualitzada".
"Encara que estiguem precol·lapsats o molt tensionats, es valora el pacient individualment tenint en compte el seu pronòstic, les patologies prèvies i les reserves funcionals", ha afirmat Vilaplana que remarca que, per contra, també cal evitar patiments innecessaris o l'anomenat "acarnissament terapèutic".
El president dels metges gironins diu que això no ha canviat arran del coronavirus i considera que qualsevol protocol que faci un cribratge centrant-se només en l'edat del pacient és un "error" i una "patinada greu".
"Les decisions es prenen sempre de manera individualitzada, estiguem o no col·lapsats", ha afirmat el president dels metges gironins que descarta que els professionals estiguin ara, arran de la pandèmia, fent triatges tenint en compte només l'edat dels pacients.
Josep Vilaplana, que és anestesiòleg i especialitzat en el tractament del dolor, subratlla que sempre prevalen els criteris clínics i els professionals valoren el cas tenint en compte diversos factors, com els pronòstic del pacient, les patologies prèvies i les reserves funcionals.
Segons el doctor Vilaplana, aquesta és la pràctica habitual, acordada per la professió i per comitès d'ètica.
El president dels metges gironins nega que els recursos limitats o el fet que el sistema sanitari estigui "al límit del col·lapse" per la covid-19 hagi provocat un canvi i defensa que sempre preval el criteri clínic.
Per això, el president del COMG considera que qualsevol pràctica o protocol que es basi només en l'edat del pacient és un "error" i una "patinada greu".
"El que cal fer és una avaluació individualitzada de cada pacient, quin és el seu estat actual, quina resposta ofereix al tractament, quins són els seus antecedents previs i, valorant tot això, és fàcil prendre les decisions adequades", ha dit en una entrevista a l'ACN.
En aquest sentit, Vilaplana recorda que, des de l'arribada de la pandèmia, el Consell de Col·legis de Metges de Catalunya ha donat suport a tres documents que refermen els criteris professionals a l'hora d'abordar la pandèmia.
El tercer document, recorda Vilaplana, aborda precisament l'acompanyament al final de la vida, que en el cas de la covid-19 representa un repte afegit per als professionals i els familiars pels "problemes de comunicació" derivats de l'aïllament.
"Els familiars ho passen molt malament i els professionals també, aquest situació implica un estrès molt important i, per això, es van elaborar unes guies per ajudar a fer un acompanyament adequat", subratlla el president del COMG.
Segons Vilaplana, aquests tres documents "són claus" i "en cap d'ells mai es parla d'edat".
Anàlisi i autocrítica
Josep Vilaplana sosté que l'anàlisi i l'autocrítica vindrà un cop superar la crisi sanitària perquè ara cal centrat tots els esforços en atendre els pacients i frenar els contagis al màxim.
Apunta, però, que aquesta crítica "sempre constructiva" haurà d'arribar també a les residències de gent gran.
"Probablement el sistema sanitari, tot i que aquests geriàtrics depenen d'Afers Socials, també tindran alguna cosa a dir-hi", diu el president dels metges gironins que remarca que el coronavirus ha evidenciat que les residències d'avis no disposen dels recursos necessaris "si una part elevada dels interns es posen malalts alhora".
El doctor Vilaplana ha afirmat que "el món occidental" ha menystingut d'entrada el coronavirus i hi ha hagut manca de previsió.
Això ha fet, apunta, que tots els països hagin començat a demanar recursos i a comprar material alhora, provocant un "coll d'ampolla" al qual s'hi ha sumat problemes "d'acaparament" i "fiascos" en algunes adquisicions.
Un cop superat aquest desgavell, remarca, el material necessari ha començat a arribar als hospitals, tant per tractar els pacients com per garantir l'autoprotecció dels sanitaris.
Josep Vilaplana considera que els plans de contingència i les decisions del Departament per guanyar llits de crítics i reorgantizar el sistema han estat ràpides i adequades.
I això, sumat a l'esforç dels professionals sanitaris, ha permès evitar el col·lapse del sistema sanitari, tot i estar en un moment de "molta tensió".
Cara al futur, Vilaplana espera que la reflexió del conjunt de la ciutadania serveixi per evidenciar que hi ha sectors clau per a la societat, com ara la sanitat o l'atenció social, on no s'hi hauria de tornar a retallar la despesa pública.
En el cas de les comarques gironines, el president dels metges també remarca que l'infrafinançament i el fet de no comptar amb el nou Trueta han suposat afegir tensió al sistema i als professionals.

Response: El COMG qualifica “d'error” i “patinada greu” tots els cribratges que es facin només tenint en compte l’edat del pacient i afirma que sempre, inclús durant el coronavirus, han prevalgut els criteris clínics com, per exemple, les patologies prèvies, el pronòstic del pacient, etc. També ha volgut remarcar la importància del sector sanitari i d’atenció social per evitar les retallades.


Instruction: Fes un resum d'aquest text:

Context:
El 13 d’abril el carregament d’un avió a Madrid va sorprendre.
A dins hi havia mig milió de màscares, destinades especialment al personal sanitari.
La sorpresa no era el carregament, aquells dies en què tothom provava d’aconseguir com fos aquestes eines necessàries per a enfrontar-se a la pandèmia.
La sorpresa era la bandera i el lema que hi havia als palets.
Sobre un fons blanc es distingia la geografia de l’illa de Formosa i la bandera de la República de la Xina amb el lema ‘Taiwan pot ajudar’.
La sorpresa venia del fet que Taiwan és un dels estats que Espanya no reconeix.
I, per tant, no hi manté cap relació diplomàtica.
Tanmateix, la urgència sanitària no deixava lloc a les disquisicions, de manera que Madrid va trobar una via de dissimular que acceptava un regal de Taiwan.
Oficialment, es va dir que el carregament anava destinat a la Unió Europea i, de fet, va ser Ursula von der Leyen, la presidenta de la Comissió, l’encarregada de donar-ne les gràcies.
A la Moncloa es van quedar les màscares però van guardar silenci.
La magnífica gestió de la crisi del coronavirus que ha fet Taiwan ha portat al primer pla el peculiar conflicte polític de l’illa.
Taiwan és, de fet, un estat independent encara que en la teoria es reivindica com la república de tota la Xina, i considera el govern de Pequín un govern rebel.
De fa uns quants anys, a Taipei governen els independentistes, que volen abandonar aquest estatus i esdevenir un estat independent a tots els efectes, pretensió que la República Popular de la Xina combat aferrissadament, fins i tot amenaçant amb una guerra.
L’estat espanyol, que durant el franquisme reconeixia Taiwan com el govern legítim de la Xina, es troba així amb un atzucac semblant al que ha tingut aquests anys amb Kossove.
No vol reconèixer Taiwan ni donar suport a la integració en les institucions internacionals, però fent això s’enfronta a la resta de la Unió Europea.
Ahir l’assemblea general de l’OMS havia de proposar la tornada de Taiwan com a país observador de l’organització.
Però les pressions de la Xina van fer ajornar el debat.
La major part dels estats europeus donaven suport a la iniciativa, molt especialment Alemanya.
Ahir, per primera vegada en anys, Taiwan trencava el cercle dels pocs estats que encara el reconeixen com a govern legítim de la Xina i hi mantenen relacions.
El fet que el govern taiwanès fos el primer del món a advertir l’OMS de la gravetat de la pandèmia i l’advertiment no fos acceptat perquè no provenia d’un estat reconegut ha donat a Taiwan molta força davant la comunitat internacional.
Però Espanya s’ha mantingut en un pla discret, intentant de no ser vista malgrat el regal de les màscares.
Actualment cap estat de la Unió Europea no reconeix diplomàticament Taiwan, però tots hi mantenen relacions informals –en el cas espanyol hi ha una oficina comercial a Taipei, dependent de l’ambaixada a Manila, i una oficina de Taiwan a Madrid, sense estatus diplomàtic.
Ara, alguns estats no amaguen i fins i tot hi fomenten relacions importants.
És el cas de Bèlgica, de Lituània o de Txèquia, on hi ha importants inversions econòmiques d’empreses tecnològiques de Taiwan.
Alguns d’aquests estats justifiquen la manca de relacions diplomàtiques adduint que Taiwan no es considera un país diferent de la Xina, i encoratgen així una proclamació de la independència que per a l’estat espanyol tornaria a ser un enorme problema diplomàtic, perquè no vol acceptar cap declaració unilateral.
Però el pas dels anys tot ho suavitza.
Espanya ha fet bandera durant anys del no-reconeixement de la independència de Kossove, proclamada unilateralment el 2008.
De fet, amb Grècia, Romania i Eslovàquia forma part del reduït grup d’estats membres de la Unió Europea que s’ha negat una vegada i una altra a reconèixer l’existència de l’estat kossovès.
Ara, però, Espanya ha participat per primera vegada en les cimeres que la Unió Europea ha fet regularment als Balcans, on també hi ha el govern kossovès.
Ho ha fet amb peticions curioses, com ara que no hi hagués banderes nacionals ni símbols d’estat.
Però ho ha fet, i molts observadors internacionals han entès en aquest gest que comença a admetre que no pot enfrontar-se al conjunt de la Unió.
Serà un precedent, doncs, per al cas de Taiwan?

Response: Espanya no manté relacions diplomàtiques amb Taiwan perquè no el reconeix com a estat. No obstant això, durant la pandèmia va aterrar un avió a Espanya amb mascaretes de Taiwan, fet que la Moncloa va decidir acceptar com a regal. El cas de Taiwan és semblant amb el cas de Kossove, en què també s'han negat a reconèixer-lo com a l'estat.


Instruction: Fes un resum d'aquest text:

Context:
Els portals immobiliaris d'internet defensen que la millor manera de moderar els preus dels habitatges de lloguer és un increment de l'oferta, per exemple, a través d'incrementar el parc de vivendes socials, davant de l'anunci del Govern d'entrada en funcionament de l'índex de referència dels preus del lloguer.
Les empreses intermediàries també reclamen que les administracions catalanes implicades (la Generalitat i 27 ajuntaments que representen el 60% de la població del país) esclareixin quines seran les bonificacions en l'IRPF o l'IBI que rebran els propietaris que posin un immoble al mercat de lloguer per sota del preu de referència.
Les companyies també comprenen la voluntat de les administracions d'actuar sobre els preus del lloguer, especialment a Barcelona, però recorden que es tracta d'un mercat lliure en què s'ha de respectar la propietat privada dels propietaris.
La responsable d'estudis de Fotocasa, Beatriz Toribio, ha demanat en declaracions a l'ACN que les administracions han d'esclarir "en què consisteix i en quins percentatges" s'establiran les desgravacions fiscals "per saber si a la gent li compensa llogar a preu de mercat o sotmetre's al que fixa l'índex a canvi d'aconseguir les bonificacions".
D'altra banda, Toribio ha celebrat "la transparència i la informació que representa l'índex per a inquilins i per a propietaris, especialment pel 'boom' dels preus de lloguer que s'està experimentant a Barcelona".
La responsable de Fotocasa ha afegit que "caldrà veure com funciona l'índex i si els preus que ofereix s'adeqüen a la realitat actual del mercat".
El portal Fotocasa disposa del seu propi índex, "que registra la realitat del mercat i no només les fiances introduïdes a l'Incasòl".
Davant del fenomen de l'increment de preus, Toribio coincideix que "les mesures han d'anar a incrementar l'oferta, ja que la demanda és molt superior" i ha recordat que "el lloguer social ha estat oblidat durant la crisi".
Per la seva banda, el director del gabinet d'estudis de Pisos.com, Manuel Gandarias, ha advertit que "tractar de regular el mercat del lloguer, en què els propietaris són els que han de decidir què fer amb un actiu de la seva propietat, implica intervenir en dues qüestions de dret fonamental, el dret de propietat i la seguretat jurídica".
"L'índex és positiu, però s'ha de prendre com una referència.
Totes les fiances que es prenen com a referència hauran variat molt en aquests últims tres anys.
Les superfícies del cadastre no sempre s'ajusten a la realitat dels pisos.
I l'estat de conservació no deixa de ser una dada objectiva.
Això fa que l'índex sigui relatiu.
Però és bo començar per alguna cosa", ha apuntat Gandarias.
Per la seva banda, el director general de Lloguer Segur, Sergi Gargallo, considera que "aquest índex és molt arbitrari, confús, no té en compte l'estat de la habitatge i acabarà perjudicant els inquilins".
"Els arrendataris, a canvi que el propietari pagui menys impostos, rebran pisos en pitjors condicions i sense moblar, el que provocarà que es desincentivi el mercat, en comptes de potenciar-lo", denuncia Gargallo.
Crítiques al govern de Colau
Els portals s'han mostrat unànimes en criticar els plans de l'ajuntament de Barcelona d'anar més enllà de l'índex de preus per rebaixar els preus del lloguer.
"Restringir el mercat immobiliari no és bo.
És un mercat lliure i la restricció pot generar un efecte contrari" com un increment del mercat negre, ha comentat Toribio.
"La intenció de la Generalitat és bona a causa de l'escalfament de preus en determinades zones que sobretot afecten Barcelona capital.
I diem que és bona ja que tracten d'incentivar un cert control sobre els preus amb reforços positius que en aquest cas impacten en avantatges fiscals en els trams autonòmics de l'IRPF i l'impost de societats i reduccions en l'IBI.
Això és tot el contrari al que planteja l'Ajuntament de Barcelona, que pretén "penalitzar l'abús extrem de preus" que està sustentat pel propi mercat", ha afirmat Gandarias.

Response: Els portals immobiliaris creuen que augmentant l’oferta d’habitatge a Barcelona es podrien reduir l’índex de preus i demanen a les administracions implicades que exposin quines seran les bonificacions en IRPF o IBI que rebran els propietaris dels immobles. També han criticat la voluntat de l’Ajuntament de Barcelona de restringir el mercat, ja que pot crear l'efecte contrari.


Instruction: Fes un resum d'aquest text:

Context:
Un dels reptes del govern a l'exili és internacionalitzar el procés i denunciar la persecució de l'Estat contra l'independentisme.
Així mateix, el fet que els polítics independentistes puguin viatjar amb normalitat per molts països d'Europa serveix també com a eina per desgastar l'estratègia judicial de l'estat espanyol i mostrar que els delictes que s'imputen en la causa contra el procés ho són per qüestions polítiques, limitades a les fronteres espanyoles i que no s'accepten als tribunals dels països europeus.
Des de Carles Puigdemont fins a Anna Gabriel, passant per Clara Ponsatí, tots ells han viatjat per diversos països d'Europa portant l'exili de polítics catalans arreu del continent.
Puigdemont, que aquests dies ha estat a Ginebra, visitarà Finlàndia aquest dijous, per trobar-se amb polítics finlandesos i fer una conferència a la Universitat d'Hèlsinki sobre la situació a Catalunya.
Finlàndia se suma, per tant, a Bèlgica, Suïssa, Dinamarca i el Regne Units en la llista de països que han visitat els dirigents sobiranistes exiliats sense que la justícia espanyola gosi reactivar l'ordre europea de detenció.
Ponsatí va decidir fa una setmana tornar a Escòcia, a la Universitat de Saint Andrews, on és catedràtica en Economia.
També a través de Twitter aprofundia en la necessitat de traslladar el problema català arreu i explicava que "l'exili català havia arribat al Regne Unit".
Va afirmar també, en una entrevista a Rac1, que la justícia al Regne Unit no és "doblega" a pressions polítiques ni reconeix els delictes "imaginaris" de sedició i rebel·lió que investiga el Tribunal Suprem.
— Clara Ponsatí (@ClaraPonsati) March 18, 2018
Puigdemont, a Ginebra davant la impotència de la Fiscalia
Tot plegat coincideix amb el viatge de Carles Puigdemont a Ginebra, on assisteix al Festival de Cinema i el Fòrum Internacional sobre els Drets Humans.
El president va viatjar dissabte cap a Suïssa davant la impotència de la Fiscalia, que havia maldat perquè fos detingut al país helvètic i extradit a Espanya.
La resposta de Suïssa no es va fer esperar i, per via de l'Oficina Federal de Justícia (OFJ), va assegurar que no hi havia "base legal" per detenir Puigdemont.
Recordaven també que al desembre el Tribunal Suprem espanyol va retirar el desembre l'ordre de detenció internacional contra els membres del govern exiliats a Bèlgica (davant la possibilitat que la justícia belga la rebutgés).
Suïssa, un nou "problema" per Espanya
Des de fa unes setmanes, Suïssa s'ha convertit en un nou "problema" per a l'estat espanyol.
En concret, des que l'exdiputada de la CUP Anna Gabriel va decidir quedar-se al país helvètic i no comparèixer a declarar davant del Suprem.
En diverses entrevistes a mitjans locals, l'exdiputada cupaire denunciava la "persecució política" contra l'independentisme.
"Serà Suïssa qui decidirà què fer amb mi", va dir Gabriel.
"En virtut de la base jurídica que regeix la col·laboració d'assistència legal entre Suïssa i Espanya (...)
Suïssa no autoritza, com la majoria de la resta d'estats, cap extradició ni tampoc cap altra forma d'ajuda jurídica per delictes polítics", va explicar Folco Galli, portaveu del Departament de Justícia suís.
En aquest sentit, afegia que, sobre el cas de Gabriel que "segons les informacions de mitjans de comunicació, a priori es tractaria de delictes polítics".
A Ginebra, Puigdemont debatrà amb Anna Gabriel sobre el paper de la CUP en la investidura.
Ara per ara, els cupaires no donen suport al full de ruta presentat per JxCat i ERC, que consideren "autonomista" i han anunciat que s'abstindran en la votació del nou president.
Més enllà de la investidura, Puigdemont i Gabriel parlaran també de la seva situació i de la disposició "a continuar defensant el dret i la legitimitat" de les seves decisions.
"Certa incomoditat" en el govern espanyol
La ruta europea dels dirigents independentistes exiliats no ha deixat indiferent el govern espanyol.
El ministre d'Afers Exteriors, Alfonso Dastis, ha admès aquest dilluns que els viatges de Carles Puigdemont per internacionalitzar el cas català i defensar els drets humans i el dret a l'autodeterminació des de diversos països europeus genera "certa incomoditat" al govern espanyol.
"No els ho ocultaré", ha reconegut, "però més que res pel circ ambulant que està desenvolupant".
Amb tot, el ministre ha dit també que l'activitat de Puigdemont els "preocupa" d'una manera que ha definit com "no excessiva".

Response: Puigdemont viatjarà a Finlàndia per fer una conferència a la Universitat de Hèlsinki sobre el cas català. L’Estat critica el fet que els exiliats com Puigdemont i Anna Gabriel puguin viatjar amb normalitat per Europa i admeten que ho consideren un “circ” que els crea “certa incomoditat”. Els exiliats aprofiten aquesta ruta europea per desgastar l’estratègia judicial de l’Estat.


Instruction: Fes un resum d'aquest text:

Context:
La fiscalia sol·licita 14 anys de presó per al jove acusat de matar la seva mare amb un ganivet "de grans dimensions" i de ferir el seu germà durant una discussió, el 7 d'abril del 2017, a la casa on vivia la família a Bellvís (Pla d'Urgell).
Segons el ministeri fiscal, en el moment dels fets l'acusat, M. N. S., que aleshores tenia 22 anys, "patia esquizofrènia paranoide subcrònica, amb trastorn i dependència per l'ús d'alcohol i cànnabis".
La fiscalia el considera autor dels delictes d'homicidi i de temptativa d'homicidi, per als quals li demana 8 i 6 anys de presó.
El jove es troba en presó provisional des de la seva detenció.
Encara no hi ha data de judici, tot i que podria ser cap al març de 2019.
La fiscalia considera M. N. S. autor dels delictes d'homicidi i de temptativa d'homicidi per als quals li demana 8 i 6 anys de presó, respectivament, amb les circumstàncies agreujants de parentesc i de superioritat respecte a les víctimes, per l'ús d'una arma, i l'eximent incompleta d'alienació mental.
A més, el ministeri fiscal sol·licita 5 anys de llibertat vigilada per a l'acusat, un cop finalitzi la pena de presó que li sigui imposada, i la privació del dret a tenir o portar qualsevol arma durant un període de 10 anys.
A la vegada, la fiscalia demana que l'acusat no es pugui acostar a menys de 250 metres ni comunicar-se durant 10 anys amb el seu germà, més enllà de la pena de presó que hagi de complir.
D'altra banda, el ministeri fiscal sol·licita que l'acusat indemnitzi, amb la quantitat que estableixi la sala, el seu germà i el seu pare per haver matat la seva mare, i en el cas del germà, també per les ferides patides com a conseqüència de l'agressió i de les quals està pendent de sotmetre's a una intervenció quirúrgica.
Els fets van tenir lloc el 7 d'abril del 2017 quan l'acusat es trobava al domicili familiar juntament amb la seva mare i el seu germà.
Cap a les vuit del vespre, el germà de l'acusat es va adonar que li faltaven 5 euros a la cartera li va dir a la seva mare que sospitava de l'acusat.
La mare va anar a recriminar a l'acusat els fets i es va iniciar una discussió al menjador entre mare i fill durant la qual M. N. S. li va clavar diverses ganivetades, dues a la regió cervical i una a l'espatlla dreta, que minuts més tard, a causa de l'hemorràgia, van provocar la mort de la dona, de 49 anys d'edat.
La víctima també presentava diverses ferides a les mans que s'hauria fet mentre intentava defensar-se de l'atac.
Segons l'escrit del ministeri públic, el germà del presumpte autor dels fets va acudir llavors al menjador en sentir els crits d'auxili de la seva mare i en arribar va trobar la dona a terra envoltada de sang.
Aleshores es va dirigir cap a l'acusat per intentar prendre-li el ganivet i es va iniciar una baralla entre els dos.
L'acusat va apunyalar també el seu germà "amb la intenció d'acabar amb la seva vida", sense aconseguir-ho, tot i que li va provocar ferides a les mans, la cara i a l'espatlla.
Segons recull l'escrit de la fiscalia, durant l'atac al seu germà, l'acusat va pronunciar expressions com ara "estic boig, no puc parar!" tot i que finalment el germà ferit va poder raonar amb ell i va aconseguir que deposés la seva actitud agressiva i intentés auxiliar la seva mare trucant a 112, malgrat que la dona ja era morta.
La fiscalia sosté que, en el moment dels fets, M. N. S. patia "esquizofrènia paranoide subcrònica, amb trastorn i dependència per l'ús d'alcohol i cànnabis, agreujada per un mal compliment terapèutic i un consum important de substàncies tòxiques", la qual cosa col·loca l'acusat "en una situació de contacte deficient amb la realitat" per la qual "existia una greu alteració de la seva capacitat d'entendre i obrar conforme a la seva voluntat".

Response: La fiscalia demana 14 anys per a l’acusat de matar la seva mare i ferir el seu germà durant una discussió per cinc euros. El jove, que patia esquizofrènia paranoide subcrònica, es troba a presó a l’espera de judici. La mare va morir a l’acte i el germà està a l’espera d’una intervenció quirúrgica.


Instruction: Fes un resum d'aquest text:

Context:
Sabadell ha recordat els sis agents de la Policia Nacional que van perdre la vida en l'atemptat d'ETA el 8 de desembre del 1990, en un acte que ha estat també un homenatge a totes les víctimes del terrorisme.
Als qui van morir a Vic el 1991.
A Madrid el 2004.
A París el 2015.
Els responsables d'Interior del govern espanyol i de la Generalitat, Jorge Fernández Díaz i Jordi Jané, han apel·lat a la unitat policial i social davant el terror.
"Igual que units vam derrotar ETA, també units en la comunitat internacional derrotarem el terrorisme jihadista", ha afirmat el ministre.
El president de l'Associació Catalana de Víctimes d'Organitzacions Terroristes (ACVOT), José Vargas, ha retret al president català, Artur Mas, que "prefereixi anar a París a dipositar una flor i mai hagi vingut a homenatjar les víctimes catalanes".
L'actual alcalde de Sabadell, Juli Fernández, tenia 13 anys quan ETA va assassinar sis policies i va causar desenes de ferits en fer esclatar una bomba en el pas d'un furgó policial que es dirigia a la Creu Alta per a les tasques de seguretat d'un partit de futbol.
"Estava al menjador de casa.
Crec que tothom de la ciutat sap dir on era aquell dia, a aquella hora, i vam saber que havia passat una cosa greu.
Després d'aquest moment inicial, van començar a arribar notícies i ens vam adonar que Sabadell havia patit el pitjor atemptat terrorista de la seva història", ha relatat Fernández, que ha traslladat "el condol i acompanyament en nom de la ciutat" a les famílies de les víctimes en la commemoració dels 25 anys de l'atemptat.
Isabel Martín, viuda de Miguel Marcos, un dels policies assassinats en l'atemptat de Sabadell, ha expressat que és "tan important per a nosaltres que es recordi i no s'oblidi i saber que Sabadell tampoc els oblida".
L'homenatge, al Parc de Catalunya, ha volgut ser també un clam de solidaritat cap a totes les víctimes de qualsevol tipus de terror.
I per això, en les intervencions, la mirada estava posada també a la nit del 13 de novembre a París, així com en atemptats de les últimes dècades i a diferents països.
El ministre de l'Interior, Jorge Fernández Díaz, ha afirmat, "des de la convicció que units som més forts", que el terrorisme es derrota "només units, compartint intel·ligència, informació i totes les eines de l'estat de dret".
El ministre també ha destacat "la derrota operativa" d'ETA però que continuaran treballant fins a aconseguir-ne la "dissolució definitiva".
Jané ha assenyalat que el "millor homenatge que també podem fer a les víctimes" és la "màxima col·laboració" dels cossos de seguretat, així com "màxim compartir informació" i "màxim esforç per diagnosticar escenaris de risc i donar una resposta preventiva i eficaç" davant l'amenaça jihadista.
Vargas critica Mas i Podem
El president d'ACVOT ha agraït el suport que reben les víctimes del terrorisme, però no ha eludit entrar en polèmiques.
D'una banda, ha criticat Mas per homenatjar les víctimes de París i no, segons ha dit, les d'"un lloc molt més proper com és Barcelona o Sabadell".
Jané remarcaria després que ell també assistia a l'acte en representació del president del Govern en funcions.
Vargas ha carregat també contra la formació Podem i En Comú Podem, dels quals ha afirmat: "No són amics de les víctimes del terrorisme; no els importem.
Els invitem a tots els actes i no vénen".
Vargas ha hagut de corregir aquesta asseveració després que l'alcalde de Sabadell puntualitzés que entre els assistents es trobava representació municipal de la formació.
L'homenatge, en què han assistit alts comandaments i representants dels cossos policials, ha conclòs amb l'ofrena floral al monòlit de record a les víctimes de Sabadell en atemptats terroristes i amb un minut de silenci.

Response: Homenatge a Sabadell per les víctimes de l’atemptat d’ETA i per totes les víctimes de terrorisme. Jorge Fernández Díaz i Jordi Jané apel·len a la unitat per derrotar el terrorisme jihadista. El president d'ACVOT ha retret a Mas que no es presentés a l’homenatge de Sabadell i anés al de París. L’acte ha conclòs amb un minut de silenci.