Instruction: Explica'm breument les idees principals del text següent:

Context:
Aquesta setmana el Govern va acceptar la possibilitat d'incorporar una partida els pressupostos pel Referèndum Unilateral per la Independència, una afirmació que avui el president del grup municipal d'Esquerra Republicana a l'Ajuntament de Barcelona, Alfred Bosch, ha repetit.
La CUP va proposar que el referèndum es fes el juny del 2017.
Sembla que les postures entre les formacions independentistes per aquest punt s'estan acostant i conseqüentment les reaccions dels partits i les forces contràries aquest fet no s'ha fet esperar.
Albiol amenaça amb l'article 155
El coordinador general del PP català, Xavier Albiol, ha avisat els partits independentistes que en cap cas es permetrà la celebració d'un referèndum unilateral d'independència (RUI) i que, si cal, podrien suspendre's competències a la Generalitat per evitar-lo: "L'Estat disposa de l'article 155 per a casos de situacions d'excepcionalitat com aquesta".
En una entrevista d'Europa Press, Albiol ha assegurat que l'estat espanyol ha d'utilitzar "qualsevol instrument al seu abast per garantir que ningú segueix endavant amb un procés de ruptura de la societat catalana ni s'utilitzin les institucions catalanes per a aquest fi".
Albiol considera que aplicar aquest article "no significa la suspensió necessària de l'autonomia de Catalunya, sinó la capacitat del govern espanyol de recuperar determinades competències"
Per aquesta raó, està convençut que mai es portarà a terme un referèndum independentista a Catalunya, i ha avisat que impugnarà els Pressupostos de 2017 de la Generalitat si inclouen una partida per finançar-lo.
El 9N tindrà conseqüències legals
Albiol també ha afegit que "El 9N es va deixar passar però les conseqüències estan arribant, segons el líder del PP "L'Estat de dret no funciona amb la rapidesa que ens agradaria però al final acaba posant tothom al seu lloc" i considera positiu que Artur Mas, Joana Ortega, i Irene Rigau, estiguin a punt d'anar a judici pels fets
El president del PSC, Àngel Ros, ha assegurat que no participaria en un referèndum unilateral d'independència (RUI) perquè "no tindria eficàcia jurídica, política ni internacional", característiques que assegura que tampoc va tenir la consulta del 9N, en què sí va votar.
"El 9N no era un referèndum, era una consulta i vaig voler participar d'aquell procés popular participatiu tot i que no estava d'acord ni amb la pregunta ni amb el procés" i per això el vot va ser en blanc, ha destacat el també alcalde de Lleida en una entrevista d'Europa Press.
Segons ell, la unilateralitat del RUI fa que sigui impossible pels socialistes de participar-hi "Les relacions entre Catalunya i la resta d'Espanya, com qualsevol mena de relació, no es poden fixar d'aquesta manera"
Ros també ha afirmat que els socialistes no poden donar suport a un procés independentista i per això no preveuen negociar els Pressupostos de 2017 amb Puigdemont.
"Ciutadans cansats i frustrats"
Preguntat per si creu que el procés sobiranista està causant cansament entre els independentistes, ha assegurat que sí i ha recordat que és un sentiment del qual ja va alertar el PSC: "Fa dos anys parlàvem que ens tocaria gestionar la frustració i em van crucificar.
Canviem ara aquesta paraula per la de cansament, que la reconeix fins i tot la mateixa ANC".
"Fixar al ciutadà un objectiu i que aquest ciutadà vegi la impossibilitat d'assolir-lo genera, diguem cansament, diguem frustració", ha afegit Ros, que també ha avançat que participarà en els actes institucionals de la Diada de l'11 de setembre però no en els sobiranistes convocats per l'ANC i Òmnium.
CCOO creu que el RUI trencarà el consens
El secretari general de CCOO de Catalunya, Joan Carles Gallego, ha alertat que l'aposta de part del món sobiranista per un referèndum unilateral d'independència (RUI) pot acabar "afeblint" la majoria social a favor del dret a decidir dels catalans sobre la creació d'un estat propi.
En una entrevista a l'ACN, Gallego ha lamentat que la política catalana "canvia de discurs massa sovint" i que el camí de la unilateralitat pot generar que s'acabi perdent el consens social al voltant d'un referèndum acordat amb l'estat espanyol.
El líder sindical ha reiterat que el conflicte català és "polític" i que cal donar-hi solucions des de la política, de manera que el futur de Catalunya s'ha de decidir amb una consulta "legal, acordada i amb conseqüències jurídiques plenes".
En cas contrari, el màxim dirigent de CCOO de Catalunya ha apuntat que el país "seguirà instal·lat en el 9-N", una possibilitat que no veu amb bons ulls, ja que ha recordat que la ciutadania ja es va manifestar una vegada en una consulta d'aquest tipus.
Gallego ha assenyalat que el concepte del referèndum unilateral d'independència vincula tres "elements diversos", ja que no hi ha el mateix consens social darrere del concepte de referèndum, que d'independència o, en darrer terme, d'unilateralitat.

Response: El govern es planteja incloure l’organització d’un referèndum unilateral d'independència als pressupostos. Xavier Albiol ha advertit que això podria tenir conseqüències greus en l’autonomia catalana i Àngel Ros ha declarat que el seu partit no participarà en un referèndum sense validesa jurídica. Així mateix, Joan Carles Gallego ha opinat que un RUI podria debilitar el suport de la ciutadania.


Instruction: Explica'm breument les idees principals del text següent:

Context:
La reivindicació de la tribuna, Foto: Núria Julià
0-0.
Aquest ha estat el resultat del partit amistós que ha enfrontat aquest vespre la selecció catalana de futbol amb la de Tunísia i que ha aplegat 36.545 espectadors a l'Estadi Olímpic Lluís Companys, segons dades difoses per TV3.
A banda de ser una 'festa de l'esport', l'encontre ha servit perquè, una vegada més, es faci un clam popular perquè Catalunya estigui present en competicions internacionals, com el pròxim Mundial de Futbol de Brasil 2014.
El matx d'aquest divendres és el tercer amb Johan Cruyff al capdavant de l'equip tècnic, i ha reunit representants del món de l'esport i de la política, com el president del Govern, Artur Mas, la vicepresident, Joana Ortega o el president de la Federació Catalana de Futbol, Andreu Subies.
La Plataforma Proseleccions ha impulsat una acció reivindicativa per tal que l'equip de Catalunya pugui competir de manera oficial en tornejos internacionals.
Per aquest motiu, ha repartit abans del partit octavetes i banderoles amb el text 'Catalunya al Mundial Brasil'.
Unes banderoles que havien d'exhibir-se des de la graderia concretament al minut 20 amb 14 segons, coincidint així amb l'any en que se celebrarà el pròxim mundial.
Actualment, la selecció competeix oficialment en 21 esports.
Ferran Duran, un jove que s'ha traslladat des de Piera (Anoia) fins a Montjuïc, ha recordat que altres nacions tenen selecció pròpia i competeixen a nivell internacional.
Per la seva banda, el president de la Generalitat, Artur Mas, ha apuntat en declaracions a la mitja part del partit a Televisió de Catalunya (TVC) que el somni per aconseguir aquesta oficialització de l'equip de futbol és encara "llunyà" que compta, a més, amb els "entrebancs" i la oposició que presenten alguns sectors polítics i relacionats amb federacions espanyoles.
Tanmateix, Mas ha apuntat que que el poble català és "tossut" i que algun dia s'aconseguirà aquest repte.
A la llotja d'autoritats també hi eren presents l'alcalde de Barcelona, Xavier Trias; el conseller de Cultura, Ferran Mascarell; el president de la Diputació de Barcelona, Salvador Esteve; el secretari del Govern, Germà Gordó, i el secretari general de l'Esport, Ivan Tibau, entre d'altres.
Un resultat gairebé inèdit
El contrincant de Catalunya ha estat l'actual campiona d'Àfrica, Tunísia, que a més havia guanyat la selecció d'Euskadi aquest mateix dimecres a l'estadi bilbaí de San Mamés.
L'empenta dels tunisians i també la mala sort a l'hora de trobar el gol ha fet que el partit s'acabés en empat sense gols: 0-0.
Per trobar una resultat igual en la història de la selecció catalana cal remuntar-se al 10 d'octubre l'any 1915, en l'enfrontament contra la 'Selecció Centre' en el primer camp en propietat del FC Barcelona.
Un estadi que tenia el malnom de 'L'escopidora' i que es trobava al llavors anomenat carrer Indústria -actualment carrer París-, entre Urgell i Londres.
El Catalunya-Tunísia era el tercer partit de Johan Cruyff com a seleccionador de l'equip català.
Per al matx, Cruyff havia convocat un total de 22 jugadors: 11 del Barça -finalment Carles Puyol ha causat baixa per molèsties a l'abductor de la cuixa esquerra-, 7 de l'Espanyol i 1 del Nàstic, Girona, Sabadell i Roma, respectivament.
En la primera part, l'onze titular estava format per Valdés a la porteria; Juste, Piqué, Fontàs, Didac Vilà a la defensa; al mig del camp Xavi, Busquets i Cesc; i Coro, Bojan i Sergio García com a davanters.
Cruyff ha procurat que tot els seleccionats juguessin uns minuts.
Per aquest motiu s'han produït vuit canvis en l'alineació, saltant al camp Raül, Montoya, Muniesa, Roberto, Cuenca, Vázquez, Verdú i Amat.
Abans del partit, s'ha fet una homenatge a Roger Garcia.
L'actual segon entrenador del CE Sabadell i exjugador d'equips com el Barça i l'Espanyol ha vestit fins a dotze vegades la samarreta de la selecció catalana.
L'organització ha decidit, a més, donar el trofeu de millor jugador del partit a Bojan Krkic, qui ara juga a la Roma i que ha estat un dels més ovacionats de la nit.

Response: La selecció catalana oficial de futbol, liderada per Johan Cruyff, ha empatat 0-0 en un partit amistós contra la selecció de Tunísia, a l'Estadi Olímpic Lluís Companys de Barcelona. L’esdeveniment ha comptat amb la presència de personalitats polítiques i de l’esport, així com amb 36.545 assistents i ha servit per reivindicar el seu dret a competir en tornejos internacionals.


Instruction: Explica'm breument les idees principals del text següent:

Context:
L'Ajuntament de Blanes (Selva) obrirà abans de Nadal un nou tram del camí de ronda que uneix Lloret de Mar (Selva) amb el delta del riu Tordera (Maresme).
Es tracta de la zona que voreja la Cala Bona, i que portava més de deu anys tancada.
De fet, el temps ha fet que la vegetació creixés i s'hagués de tancar l'accés als vianants.
Ara, amb aquesta recuperació, es fa un pas més cap a l'objectiu de resseguir tota la costa de la localitat amb un camí de ronda.
Un objectiu que des del consistori es fixen per a finals de la legislatura.
L'alcaldessa accidental de Blanes, Pepa Celaya, diu que més que una promesa "era una necessitat" recuperar aquest espai.
"Tenim un paisatge privilegiat que molts blanencs van gaudir fa anys passejant pel camí i ara el tornem a posar a disposició", ha reblat.
Prop de 250.000 euros hauran calgut per tornar a habilitar el camí de ronda que Blanes va perdre fa deu anys i que es reobrirà al públic durant el mes de desembre.
Uns diners que han sortit de diverses administracions.
En concret, per tornar a gaudir del camí de ronda que voreja el litoral blanenc, s'ha necessitat la complicitat de l'ajuntament de la ciutat, la Diputació de Girona, la Generalitat i el Ministeri de Medi Ambient.
L'alcaldessa accidental de Blanes, Pepa Celaya, es mostra "molt satisfeta" per haver aconseguit recuperar una infraestructura que ha qualificat com a "necessària per als ciutadans".
Del total del pressupost, prop de 134.000 euros s'han destinat a les obres d'arranjament realitzades durant aquest any en el segment del camí de ronda que passa per l'interior de la cala.
S'ha pavimentat el terra –que fins ara era de ciment-, s'han adequat els accessos a la platja, a més d'introduir diverses millores de mobiliari i estructurals.
També s'ha reparat l'escala que connecta fins l'Ermita de Sant Francesc, modificant-ne alhora el seu tram final.
Els 116.000 euros restants els han invertit l'ajuntament i el Ministeri per arreglar el tram del camí de ronda que s'obrirà d'aquí a unes setmanes.
Les actuacions que s'hi ha fet han estat en matèria de seguretat, com una nova barana, a més d'elements necessaris per donar estabilitat a un tram on abans hi havia hagut esllavissades, parts ensorrades i arbres caiguts.
Amb una subvenció al 50% del Pla de Foment Territorial del Turisme de la Generalitat, l'ajuntament va invertir 14.000 euros en desbrossar i sanejar de pedres i vegetació tot el tram perquè després hi poguessin actuar els operaris del ministeri.
Actualment s'està enllestint l'arranjament de la part final de les escales que connecten el camí de ronda a tocar de mar fins el Carrer Fragata, i segueixen pujant fins arribar al mirador de la cala.
El tram que s'obrirà al llarg d'aquest desembre voreja la Cala de Sant Francesc – més coneguda com a Cala Bona –, i arriba just a tocar d'una zona privada.
Ara l'ajuntament espera que el propietari s'avingui a permetre el pas pel camí de ronda que ja està construït, però passa per dins de la seva finca.
També s'ha previst fer una escala nova que connecti els dos trams.
Un nou tram
Coincidint amb la recuperació de la ruta que va des de Cala Bona fins el Mirador de la Cala en direcció a Lloret, l'Ajuntament de Blanes també recuperarà un altre tram de camí de ronda inèdit, que connectarà la cala fins el Carrer de l'Ermita, al costat de l'entrada posterior del Jardí Botànic Marimutra.
La setmana que ve acaba el termini per presentar propostes per a l'adjudicació del projecte, que compta amb un pressupost d'execució de més de 205.000 euros.
A finals de legislatura
Des de l'ajuntament calculen que "si tot va bé" a finals de la legislatura – mitjans de l'any 2019 – s'hagi completat tota l'obra.
"Aquests són els terminis amb els què treballem" concreta Celaya.
Amb tot, l'alcaldessa ha tornat a demanar "implicació" per part de tots els actors polítics per fer realitat una obra "molt important pels blanencs".
Malgrat tot, el consistori ara mateix viu un trasbals que podria afectar a algunes obres que estan en marxa com el camí de ronda.
De fet, Celaya és alcaldessa de manera accidental després de la renúncia del fins ara batlle, Miquel Lupiáñez, arran de les discrepàncies amb l'actuació del PSC.
Per tot plegat, el proper dijous 30 de novembre el consistori celebrarà un ple on s'hauria de decidir qui és el substitut de Lupiáñez, que va arribar a l'alcaldia amb el suport del PDeCAT i ERC.

Response: L’Ajuntament de Blanes ha arreglat el tram de camí de ronda que voreja la cala Bona. Les obres s'han centrat a renovar el terra, els accessos a la platja, les escales i les mesures de seguretat, entre d'altres, i s'han realitzat amb el suport de l'Ajuntament, la Diputació de Girona, la Generalitat i el Ministeri de Medi Ambient.


Instruction: Explica'm breument les idees principals del text següent:

Context:
Els Mossos d'Esquadra i les Policies Locals, coordinats pel Servei Català de Trànsit (SCT), han posat en marxa aquest dilluns una campanya de controls preventius per reduir la sinistralitat entre els motoristes.
L'operatiu, que s'allargarà fins diumenge, té per objectiu detectar les infraccions més habituals entre els conductors de motocicletes i ciclomotors, d'una banda, i també les de la resta de conductors quan posen en perill la seguretat dels motoristes.
A les zones urbanes la campanya incidirà especialment en l'ús del cas i a la resta de vies es vigilaran conductes de risc com no mantenir la distància de seguretat, circular pel voral o avançar entre vehicles, entre d'altres.
En un dels controls, el situat a l'A2 al seu pas per Cornellà de Llobregat, el cap de l'àrea Regional de Trànsit de Metropolitana Sud dels Mossos d'Esquadra, Marc Patxot, ha recordat que en el que portem d'any set motoristes han perdut la vida a les carreteres catalanes i que en el 40% dels accidents amb víctimes mortals o ferits greus hi ha implicat un conductor de motocicleta o ciclomotor.
A banda de sancionar els infractors, durant la campanya es donaran consells als motoristes per millorar la seva seguretat.
En el control realitzat aquest dilluns al matí a la rotonda elevada de la sortida 606 de l'A2 a Cornellà de Llobregat, el degoteig de motoristes aturats ha estat constant.
Segons ha explicat el sotsinspector Marc Patxot, cap de l'àrea Regional de Trànsit de Metropolitana Sud dels Mossos d'Esquadra, la majoria d'infraccions detectades han estat per circular pel voral, no respectar la distància de seguretat i avançar entre vehicles.
Unes infraccions, ha afegit, "molt habituals" en les vies d'entrada a Barcelona quan el trànsit es dens i que estan penades amb una multa de 200 euros.
A banda de sancionar els conductors infractors, durant el dispositiu els agents han fet entrega d'uns fulletons amb consells viaris que el SCT ha editat en cinc idiomes coincidint amb la campanya informant els conductors de la necessitat d'evitar conductes de risc com ara fer avançaments temeraris i recordant-los que senyalitzar correctament les maniobres i no excedir la velocitat permesa, són aspectes primordials per evitar accidents.
Durant els controls també es farà incidència en l'equipament dels motoristes.
Així, a banda de l'ús del casc, un dels objectius principals dels dispositius que es muntaran a vies urbanes, s'ha recomanat portar elements reflectors i l'ús de jaqueta, pantalons i guants de seguretat als conductors.
Més enllà de la d'aquesta setmana, el SCT impulsarà durant el 2016 fins a 14 campanyes preventives per reduir la sinistralitat entre els motoristes.
En aquests controls intensius i massius es farà especial atenció als següents factors de risc que concorren en l'accidentalitat: velocitat excessiva o inadequada, les distraccions (en especial, ús de mòbils), alcohol, drogues i psicofàrmacs i elements de seguretat passiva (casc, cinturó, sistemes de retenció infantil).
Reduir la sinistralitat
Aquesta campanya se suma a les actuacions endegades pel SCT per aconseguir reduir la sinistralitat dels vehicles de dues rodes que en els darrers anys no ha registrat el descens de l'accidentalitat en general.
De fet, les motocicletes i els ciclomotors, que suposen un 10% de la mobilitat total, estan presents en el 40% dels sinistres amb morts i ferits greus.
L'any passat van morir a les carreteres catalanes 49 motoristes i 333 van resultar ferits greus i en el que portem d'any set motoristes han perdut la vida i 112 més han resultat ferits greus en sinistre viari de motocicleta o ciclomotor.
En zona urbana al 2015 hi van haver 492 motoristes morts i ferits greus.
Més sancions
El repunt de la sinistralitat entre els conductors de dues rodes en els últims anys ha fet que el SCT hagi endurit l'activitat sancionadora.
Així, l'any 2015 es van multar 34.785 conductors de motocicleta, un nombre gairebé idèntic que l'any anterior, i 10.708 conductors de ciclomotor, gairebé 1.500 més que el 2014.
En el cas de les motocicletes, el major nombre de sancions, 8.557, van ser per defectes en les condicions tècniques, com no haver passat la ITV.
A poca distància, 7.460 conductors van ser multats per excés de velocitat, més de 4.000 per problemes amb la documentació i 2.192 per circular sense l'assegurança obligatòria.
També es van sancionar 256 motoristes per conduir sota els efectes de l'alcohol i poc més de 200 per fer-ho sense casc.
Pel que fa als ciclomotors, 4.786 conductors van ser sancionats per defectes tècnics dels vehicles, 2.592 per conduir sense llicència i 2.355 per no disposar de l'assegurança obligatòria.
Per conduir sense casc van ser sancionats 204 conductors.
L'any passat també es van sancionar 234 ciclistes, principalment per conduir sense casc i amb el vehicle en males condicions.

Response: El Servei Català de Trànsit ha llançat una campanya per controlar les infraccions dels motoristes i els comportaments que posen en perill la seva seguretat, i així disminuir la quantitat d’accidents de motos i ciclomotors. A més de sancionar les infraccions, els agents distribueixen fulletons informatius per educar i conscienciar els conductors i prevenir les conductes de risc.


Instruction: Explica'm breument les idees principals del text següent:

Context:
Amb el judici vist per sentència aquesta columna arriba al seu final.
Durant aquests mesos he intentat explicar com es veia des de Madrid el judici, quina era la "cosmovisió" dels fets dominant a l'opinió publicada espanyola que, al cap i a la fi, és a la qual pertanyen els jutges.
El discurs que m'hi he trobat té un punt de graciós.
Per una banda s'ha lloat la fortalesa de la Justícia espanyola, no només de la conducció del judici pel Tribunal, sinó també la preparació de la Fiscalia i la fortalesa i fermesa dels funcionaris policials, d'hisenda, etc. Tots, excepte l'advocacia de l'Estat.
Per què depèn del Govern?
No exactament, ja que la majoria dels altres estaments citats també ho fan, sinó perquè s'ha sortit del guió imposat per ells mateixos i ha "rebaixat" la petició de rebel·lió (25 anys de presó) a sedició (12 anys).
Per l'altra, aquests mateixos mitjans han venut com a "fets provats" –un punt al qual els magistrats encara no hi han arribat- el relat de l'acusació que no és altre que el seu mateix.
Hi va haver un pla orquestrat entre les institucions catalanes i les organitzacions civils per trencar l'ordre constitucional mitjançant un cop d'Estat violent utilitzant tant les mobilitzacions ciutadanes com els recursos públics de la policia, televisió o pressupostos.
Això és el que va passar.
No tinc cap bola de vidre i les meves opinions sobre que pot decidir finalment el tribunal presidit per Marchena no tenen cap rellevància, però és obvi que no tot ha anat tan rodat com volen vendre i que van apareixent a la premsa de Madrid petites esquerdes que posen de manifest la fragilitat d’aquesta realitat paral·lela.
Ahir El País publicava un article que admetia "dubtes" dels juristes sobre la decisió del Suprem d’impedir a Oriol Junqueras recollir la seva acta d'eurodiputat.
La definició com a dubtes "dubtes" del titular és en realitat molt generosa.
Cap dels juristes citats avala ni entén l’oposició de Marchena, que vulnera –segons la seva opinió- greument els drets polítics d’un ciutadà, ara per ara, totalment innocent.
Al final del text i en un breu paràgraf, algunes veus "que prefereixen mantenir-se en l'anonimat" –mostra evident del grau de llibertat i tolerància que impera a la capital espanyola- apunten una possible explicació al veto: una absolució de Junqueras, com a mínim del delicte de rebel·lió, impediria aplicar l'article 384 de la Llei d'Enjudiciament Criminal que suspèn de forma automàtica els seus drets com a diputat i aquest passaria a gaudir de la immunitat atorgada per la càmera europea.
Serà tan impecable la Justícia espanyola i tan professional el jutge Marchena si no aplica la sentència que ells ja han dictat?
Alejo Vidal-Quadra a Voz Pópuli verbalitza una probable reacció.
Primer ve l'avís: "els jutges [no s'haurien de deixar] influenciar per factors aliens a la reveladora realitat dels esdeveniments i els comportaments que han de contrastar amb el que preveu el Codi Penal, faltarien al seu deure i pervertirien la seva transcendental funció.
En les deliberacions no han d'oblidar en cap que encarnen un poder de l'Estat independent dels altres dos formals, Executiu i Legislatiu, i de l'informal que és la premsa".
La premsa, no la seva, és clar que és la bona, sinó "els mitjans de comunicació afins a l'independentisme [que han] insistit sense descans en els components polítics d'aquest desgraciat assumpte, intentant així treure la vena protectora dels ulls de la Justícia per evitar el que més temen, la imparcialitat de les seves actuacions", perquè l'amenaça real és que Marchena segueix amb més interès les, posem pel cas, anàlisis de Ferran Casas al Nació Digital que pel videoblog de Pedro J. Ramírez.
I després l'amenaça: "[si] Manuel Marchena i els sis togats col·legues sucumbeixen als cants de sirena que els comminen a transformar la sentència en un instrument del joc polític, és a dir, a què no exerceixin de jutges, sinó de titelles mogudes per interessos aliens al seu deure sagrat".
Clar i català: si la sentència no és la que ells volen, desenes de plumilles de Madrid els faltarà temps per esborrar piulades i articles de l'hemeroteca i Marchena passarà d'encarnar la dignitat de l'eterna Nació espanyola a ser la personificació de la rendició i la destrucció de l'Estat de dret davant dels espuris interessos de la política.
No tinc cap dada per saber si hi haurà absolució ni vull donar des d'aquí cap falsa esperança, però, per si de cas, aniré comprant crispetes que no m'ho vull perdre.

Response: Durant els mesos que ha durat el judici del procés, la premsa espanyola no ha parat de lloar les accions de la Justícia i de culpabilitzar els independentistes per voler trencar l'ordre constitucional. Encara no està clar què decidirà el jutge Marchena, però, si el seu veredicte no és el mateix que el de la premsa, serà durament criticat.


Instruction: Explica'm breument les idees principals del text següent:

Context:
"Pensem que els Mossos han de ser al costat de la ciutadania, al costat de la gent i sobretot al costat de garantir els drets polítics bàsics del poble".
Són paraules del diputat de la CUP Benet Salellas després que aquest dimarts al vespre el major dels Mossos, Josep Lluís Trapero, traslladés a tots els serveis l'ordre de la Fiscalia per actuar davant dels preparatius del referèndum.
Ho ha dit des de Barcelona en l'acte que han organitzat els cupaires descentralitzat també a València, Perpinyà i Palma abans de donar el tret de sortida a la campanya de l'1-O.
Els cupaires recorden que "de moment" han vist que "qui ha vingut a escorcollar diaris i a començar a coartar drets civils i polítics bàsics són els tricornis de la Guàrdia Civil".
Per això, asseguren que ara la seva "principal preocupació" és que "totes les institucions catalanes" es col·loquin "al costat de la garantia dels drets civils i polítics", "una garantia que les institucions de l'Estat no pensen assumir", ha afirmat Salellas des del Fossar de les Moreres.
Salellas ha valorat així que el major dels Mossos d'Esquadra, Josep Lluís Trapero, hagi ordenat centralitzar a la Comissaria General d'Informació els atestats o informes de l'1-0 que s'enviïn a Fiscalia.
"De moment el que podem dir és que hem vist que qui ha vingut a escorcollar diaris i a d'alguna manera a començar a coartar drets civils i polítics basics són els tricornis de la Guàrdia Civil", ha arrencat Salellas a preguntes de la premsa.
En aquest context, ha defensat, però, que els Mossos "han de ser al costat de la ciutadania, al costat de la gent, i sobretot al costat de garantir els drets polítics bàsics d'aquest poble".
El diputat cupaire ha parlat de situació "d'excepcionalitat democràtica" i ha advertit que "es posa en joc" drets com el dret a la informació i el dret a reunió quan "els directors de mitjans de comunicació reben requeriments de la justícia" o quan es prohibeixen actes polítics com el de Madrid.
"La nostra principal preocupació és que totes les institucions catalanes estiguin al costat de la garantia als drets civils i polítics, una garantia que les institucions de l'Estat no pensen assumir", ha insistit el diputat de l'esquerra anticapitalista.
De fet, ha acusat l'Estat d'haver "obert l'embat antidemocràtic per anorrear els drets civils i polítics del país".
Volen obrir els col·legis de Barcelona
Al seu torn, la regidora barcelonina Maria Rovira ha instat el govern municipal d'Ada Colau i Jaume Collboni a donar als cupaires les claus dels col·legis si no volen cedir locals municipals per l'1-O.
I ha afegit: "Nosaltres mateixes anirem a obrir els col·legis; qualsevol pas que no és garantir el dret a vot de l'1-O és posicionar-se al costat dels que trepitgen els drets democràtics del país", ha advertit a comuns i socialistes la regidora anticapitalista.
Salellas i Rovira han intervingut a l'acte que els cupaires han dut a terme aquest dimecres al Fossar de les Moreres de Barcelona, un dels quatre que simultàniament també s'han dut a terme a Palma, València i Perpinyà, com a preludi de la campanya que els cupaires arrencaran formalment divendres de cara l'1-O.
Just abans de fer lectura del manifest conjunt, el diputat de la CUP Joan Garriga 'Nana' ha assegurat que s'entra ara en "un combat polític brutal, impressionant i meravellós".
Ha defensat així que l'aprovació de la llei del Referèndum i de la de Transitorietat i fundacional de la república suposa un "acte de determinació sense retorn" que vol obrir també les portes a "una real oportunitat de transformació política a l'horitzó del marc dels Països Catalans".
Així, al manifest que s'ha llegit a Palma, Barcelona, València i Perpinyà, els cupaires han qualificat "d'imprescindible exercir el dret a l'autodeterminació" l'1-O.
"Animem el poble de Catalunya a votar amb un somriure revolucionari i sense por, amb la dignitat dels que defensem la democràcia i la justícia arreu", diu el text.
El manifest també defensa que cada vot afirmatiu a les urnes de l'1-O és un "acte de llibertat i solidaritat amb la resta de pobles del món que lluiten per ser lliures".

Response: La CUP ha celebrat un acte descentralitzat a diferents ciutats abans de la campanya de l’1-O. Allà, Benet Salellas ha defensat que les institucions catalanes, com els Mossos d'Esquadra o els ajuntaments, han d’estar de part de la ciutadania i garantir els seus drets democràtics bàsics. A més, ha ressaltat la importància de votar al referèndum d’autodeterminació.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
Ulleres de sol, mapa i calçat còmode.
Aquest és el conjunt que ha triat l'Anaïs per al seu primer dia de turisme a Barcelona.
Ha vingut des de França, acompanyada per la Julie, i han arribat a la ciutat coincidint amb l'autorització perquè comencin a arribar visitants que hagin estat vacunats al seu país d'origen, com és el seu cas.
"Hem vingut en avió i hi havia molts controls a l'aeroport.
Ens sentim segures", asseguren mentre seuen en un banc davant la Casa Batlló.
Barcelona s'ha marcat com a objectiu rebre dos milions de turistes aquest estiu, i tot i que la ciutat ja ho té tot a punt, els carrers encara no mostren una imatge prepandèmica.
L'Anaïs i la Julie han triat Barcelona, entre altres motius, per la curta distància que separa la ciutat de França.
"Ho tenim a prop i aquí hi ha moltes coses a fer", expliquen.
Una idea compartida per molts francesos, que des de fa dies són els primers que han fet recuperar el pols turístic a la ciutat.
"Si pares l'orella a la Rambla, el que més sentiràs parlar és francès", explica l'Andreu, cambrer de l'històric Cafè de l'Òpera.
Des de fa dies es veu més gent al passeig, i això vol dir que el turisme ha tornat.
Encara que sigui amb comptagotes
Un d'ells és el Rajai, que aquest dilluns a la tarda s'ha acostat al Mercat de la Boqueria amb la seva parella.
Van arribar fa una setmana i han combinat feina amb plaer.
"Els nostres plans són passejar i fer shopping.
"Aquí, fins que no arribin els creuers, res de res", vaticina.
coronavirus
A partir d'aquest dilluns, els turistes vacunats ja poden viatjar a Espanya
S'acceptaran les vacunes aprovades per l'EMA i les reconegudes per l'OMS
Enguany, l'Ajuntament i Turisme de Barcelona han impulsat una campanya de promoció turística després de sis anys sense fer-ne cap i l'objectiu és aconseguir que arribin a la capital gairebé els mateixos turistes del 2019.
Una meta que s'espera assolir en part gràcies a l'arribada de creuers, que es podria reactivar al juny si Sanitat ho autoritza.
A la Rambla es nota que els creueristes encara no han tornat i en dona fe la dependenta d'una de les botigues de records i alimentació que hi ha en aquest passeig.
"No es podia venir fins avui?"
No tothom, però, beu al Born.
Les terrasses de la plaça Catalunya també s'han començat a omplir de turistes.
L'Ajuntament les va ampliar -aquestes i les d'arreu de la ciutat- arran de la pandèmia i ara l'objectiu és que puguin mantenir indefinidament l'espai que han guanyat als vianants.
En Tony seu a la taula del Zurich, acompanyat de la seva dona, la seva filla i la parella d'aquesta.
"Així, els turistes no vacunats no podien accedir a Espanya fins avui?", pregunta sorprès.
Ell ha vingut per veure el gran premi de motociclisme al Circuit de Catalunya, que s'ha celebrat el passat cap de setmana.
"Hem agafat el bus turístic i hem fet compres", expliquen.
Ha vingut de Suïssa i amb la seva família és el segon gran viatge que fan des de l'esclat de la pandèmia.
"L'estiu passat vam anar a Venècia", recorden.
A una taula situada molt a prop, el Nino també beu cervesa i comenta que és la seva primera vegada a la ciutat.
"No estic vacunat i m'importa ben poc el coronavirus, la veritat.
No tinc por", explica.
S'allotjarà a un hostal del centre i diu que detallarà els seus plans sobre la marxa.
Com ell, són molts els turistes que arribaran a Barcelona les pròximes setmanes.
L'activitat turística representava el 14% del PIB a la ciutat abans de la Covid-19 i amb la tornada a la normalitat no s'ha dissenyat cap alternativa que pugui assumir aquest pes.
El decorat al centre de la ciutat ja està a punt i, a falta de veïns, els turistes ja l'han començat a omplir.

Response: Ara que s’ha autoritzat l’entrada de turistes vacunats al territori espanyol, els primers viatgers, vinguts sobretot de França, comencen a arribar a Barcelona, que es prepara per aconseguir tants visitants com abans de la pandèmia. El turisme és una font d’ingressos important per a la ciutat i, per tant, el sector espera que tot torni aviat a la normalitat.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
La cobla és un dels estils musicals més representatius de la cultura popular catalana.
Per reivindicar aquest patrimoni musical i posar-lo al dia, neix el festival 'Amb so de cobla', el primer de Catalunya dedicat a aquest gènere.
Pel festival hi passaran artistes com Cris Juanico (ex Ja t'ho diré) que repassarà grans èxits adaptats al so de la cobla i també s'ha encarregat al projecte de Roger Mas i la Cobla de Sant Jordi que creïn nous temes per estrenar al festival.
Palamós serà el municipi que farà d'amfitrió d'un festival que neix amb vocació d'estendre's al territori i també de mantenir-se en els anys que venen.
El festival neix amb el suport de la Generalitat, la Diputació de Girona i l'Ajuntament de Palamós i té com a objectiu atreure nous públics i acostar-los a la nova sonoritat de la cobla del segle XXI.
Del 29 de juliol al 6 d'agost, Palamós acollirà la primera edició del festival 'Amb so de Cobla', dedicat a aquest gènere tradicional.
El festival neix per omplir un buit, atraure nous públics i mostrar com la cobla és un so distintiu de la cultura popular catalana però que s'ha actualitzat i posat al dia.
Un dels codirectors, Adrià Bauzó, ha explicat que la cobla en els seus orígens era una formació petita i dinàmica, que incorporava instruments d'altres disciplines i fins i tot també dansa.
Després, va evolucionar al format tradicional d'onze músics.
Ara, amb el festival volen recuperar aquella essència i reflectir la vitalitat i creativitat musical que hi ha al voltant de la cobla.
Per exemple, un dels grups que actuarà al festival –i que ha fet un petit tastet musical durant la presentació- ha estat 'Biflats', que uneix cobla amb sons de la música balcànica.
Per què a Palamós?
Palamós ha estat la localitat escollida per acollir el festival per la seva àmplia tradició sardanista.
Per exemple, l'Agrupació Sardanista Costa Brava de Palamós es va fundar el 1943 i continua activa i organitzant actes.
De fet, dos dels esdeveniments que organitzen s'han inclòs en el programa del festival: l'Aplec de la Sardana (49ena edició) i el 17è Memorial Ricard Viladesau.
Enguany, hi actuaran la Principal de la Bisbal i Els Montgrins.
La programació
El festival arrenca amb una producció pròpia que portarà el menorquí Cris Juanico a fusionar rock i cobla amb un repàs als seus èxits més coneguts.
La Cobla de Sant Jordi i Roger Mas han estat un precedent de fusió musical que ha recollit èxits a tot el país.
També passaran pel festival amb la presentació de nous temes per encàrrec de 'Amb so de Cobla'.
Altres actuacions aniran a càrrec dels gironins Gazpacho, que fusionaran rumba amb cobla de la mà de la Cobla Bisbal Jove o l'actuació dels Biflats, que fan fanfara catalana.
La tenora de Jordi Molina també passarà per Palamós, on presentarà temes de 'Matèria de temps¡', que es va presentar a la Fira Mediterrània de Manresa, amb qui el festival vol establir llaços de cara a edicions futures.
La programació del festival es completa amb un curs on hi haurà diverses classes magistrals simultànies amb especialistes i a la tarda els alumnes del curs mostraran el resultat de la feina apresa.
Totes les activitats i concerts són gratuïts, a excepció del tradicional concert de l'Agrupació Sardanista que sempre havia estat de pagament.
Iniciativa a diverses bandes
'Amb so de cobla' és una iniciativa conjunta del Departament de Cultura, la Diputació de Girona i l'Ajuntament de Palamós i compta amb el suport de la Confederació Sardanista de Catalunya i l'Agrupació Sardanista Costa Brava de Palamós.
Neix amb un pressupost de 80.000 euros i amb la vocació d'estendre's en el territori i mantenir-se en el temps.
Així ho ha confirmat el director general de Cultura Popular, Lluís Puig.
"El festival ha vingut per quedar-se perquè estem convençuts que anirà molt bé", ha manifestat.
Per la seva banda, el diputat de Cultura, Albert Piñeira, ha remarcat que ve a omplir un buit que hi havia a Catalunya.
"És una aposta de sacsejada, de posada al dia de la cobla, de no veure aquest so com una cosa arcaica i carrinclona; es tracta de combinar tradició i no renyir-ho amb la modernitat", ha valorat.
L'alcalde de Palamós, Lluís Puig, també s'ha mostrat "orgullós" que sigui el municipi la seu escollida per al festival i ha convidat el públic a conèixer "les possibilitats de la cobla".

Response: Del 29 de juliol al 6 d'agost se celebrarà a Palamós el festival “Amb so de Cobla”, on es podrà escoltar aquest estil musical des d’una perspectiva contemporània, per exemple, fusionat amb música balcànica, rock o rumba. El festival serà gratuït, excepte el concert de l'Agrupació Sardanista Costa Brava, i inclourà altres activitats com cursos o aplecs de sardanes.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
El programa nuclear de Corea del Nord ha fet un tomb inexplicable.
De sobte, els míssils nord-coreans volen bé i cauen on han de caure.
I, de sobte també, l’explosió d’una possible bomba d’hidrogen té una capacitat de destrucció, pel cap baix, cinc vegades superior a la que tenia.
Dins Corea del Nord, s’hi manté el secretisme habitual, però a fora hi ha una intriga enorme: què ha canviat?
Com és que, tot d’una, un programa que resultava tan poc creïble –amb tants errors– comença a rutllar?
Tots els governs i els experts independents del món s’han fet la mateixa pregunta i han començat a analitzar, adeleradament, les fotografies i els vídeos dels llançaments recents; en cerca d’alguna dada, alguna pista que els pogués aclarir el misteri.
Michael Elleman, un expert en fabricació de míssils de l’International Institute for Strategic Studies de Londres, sembla haver trobat la clau que explica el canvi.
I és ben sorprenent.
El llançament de dos míssils intercontinentals des de Corea del Nord aquest estiu ha encès totes les alarmes.
Corea del Nord fa deu anys que malda per crear míssils prou grans i estables que serveixin per a atacar països allunyats, especialment els Estats Units.
Fins ara havia aconseguit algun èxit menor, però tothom creia que tenia poques possibilitats de fabricar un vehicle capaç de fer un vol intercontinental amb garanties.
Millorava tècnicament, però a poc a poc, i els experts occidentals no consideraven que pogués fer un atac real més enllà de Corea del Sud o el Japó.
Aquests experts són els que van restar esbalaïts de veure el vol dels ICBM llançats aquest estiu.
Corea del Nord és una societat molt tancada i obtenir-hi informació sobre el seu programa nuclear esdevé molt difícil.
De manera que els experts s’han acostumat a mirar amb el màxim detall les fotografies i els vídeos on ritualment Kim Jong-un apareix inspeccionant els míssils, amb alguns dels científics que teòricament els han creats.
Ningú no pot assegurar que les fotografies corresponguin a les armes reals, però, detall a detall, s’han anat reconstruint les peces d’un trencaclosques complicat que ens duu molt lluny de Corea.
Quan Elleman va analitzar les fotografies, es va sorprendre del disseny nou dels motors que impulsaven el coet.
Els havia vists abans, i després de comparar la seva gran base de fotografies ho va poder confirmar: eren idèntics a un tipus de motor que havia propulsat una generació de míssils soviètics.
Una generació de motors, poca broma, capaç d’enviar deu caps nuclears a distàncies intercontinentals.
La pregunta immediata era si podia ser que aquell coet hagués estat desenvolupat a Corea del Nord.
I la resposta va ser unànime: no.
A Corea no hi ha cap fàbrica capaç de crear un enginy com aquell.
Els coreans no n’havien aconseguit els plans i l’havien fabricat.
La cosa era molt més complicada: algú els havia venut parts cabdals del sistema de míssils soviètics.
El pas següent era escatir qui.
El format dels coets propulsors, després d’analitzar totes les fotografies disponibles, va permetre de vincular la peça amb la fàbrica.
A l’antiga URSS, només dues fàbriques podien crear un coet com aquest, el més gran de tots.
L’una és a Rússia i l’altra, a Ucraïna.
Tot indica que aquesta darrera és la fàbrica que, no se sap com, ha venut als nord-coreans la tecnologia que necessitaven, molt probablement de manera clandestina.
La fàbrica en qüestió, Yuzmash, és a Dnipró, al centre d’Ucraïna, i ha passat una crisi molt dura des del 2014, després del refredament de les relacions entre Rússia i Ucraïna.
Abans, subministrava míssils i material de recanvi a l’exèrcit rus.
Però quan el president pro-rus d’Ucraïna Víktor Ianukòvitx va ser apartat del poder van deixar d’arribar-hi comandes i l’enorme factoria va entrar en crisi.
D’això, sembla que n’han tret profit els nord-coreans, que, no se sap com, han pogut adquirir si més no dos coets i els han poguts traslladar d’Ucraïna a Corea del Nord sense que hagin alçat sospites.
Yuzmash, com era previsible, ho ha negat tot.
Les condicions imposades a una fàbrica com aquesta per evitar la disseminació de tecnologia militar són molt estrictes.
El govern ucraïnès també ha negat cap participació en aquest intercanvi.
Però els experts no tenen cap dubte que els coets en provenen i la majoria estan segurs que les autoritats ucraïneses actuals –grans aliades dels Estats Units– no n’estan al corrent.
Ni les sancions de l’ONU, ni la intensa vigilància de tots els estats occidentals i Rússia ni els controls del govern ucraïnès no sembla que hagin servit, doncs, per a detectar i impedir aquesta compra al mercat negre que té mig món espantat i que pot canviar les relacions de força a l’Àsia i potser al món sencer.

Response: Aquest estiu, Corea del Nord va aconseguir llançar dos míssils intercontinentals, davant la sorpresa de la comunitat internacional. Els experts han analitzat les dades existents i han descobert que podria ser gràcies al fet que els coreans utilitzessin peces de míssils soviètics provinents d’una fàbrica a Ucraïna i comprades al mercat negre.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
Un equip internacional de l'European Society for Translational Antiviral Research (ESAR), amb participació de científics catalans, ha traçat les rutes de propagació de la sida arreu del món després que aquest arribés als EUA a principis dels anys 70.
L’estudi suggereix que l’expansió del subtipus B del VIH-1, la soca més abundant al món occidental, reflecteix els esdeveniments geopolítics de la segona meitat del segle XX.
Per exemple, les soques de l’Europa de l’Est i l’Europa de l’Oest no van barrejar-se fins a la caiguda del Teló d’Acer, a principis dels anys 90, quan es van relaxar les polítiques migratòries entre les dues zones.
Així, factors com el comerç internacional, el turisme o els moviments migratoris tenen un paper rellevant en la dispersió mundial del VIH.
Des que el Virus de la Immunodeficiència Humana tipus 1 (VIH-1) va ser descobert a principis dels anys 80 del segle XX, l’epidèmia al món occidental ha estat dominada pel subtipus B d’aquest virus, que va viatjar des de l'Àfrica als EUA a través d'Haití.
Fins ara, però, el patró de la propagació posterior seguia essent poc conegut.
Els científics de la European Society for Translational Antiviral Research (ESAR), amb la participació de l’Institut de Recerca de la Sida IrsiCaixa, han traçat les rutes de propagació del virus en un estudi que es publica aquest dimecres 15 de juny a la revista Journal of Molecular Epidemiology and Evolutionary Genetics of Infectious Diseases.
Els investigadors han analitzat gairebé 9.000 genomes de soques del VIH-1 subtipus B provinents de 78 països, amb l’objectiu de fer un mapa de l’expansió al món durant els últims 50 anys i marcar els patrons més significatius de propagació.
El treball suggereix que el VIH-1 es va estendre per rutes migratòries específiques que coincideixen amb els factors geopolítics que han afectat l’activitat humana durant els últims 50 anys, com la migració, el turisme i el comerç internacional.
Per exemple, queda demostrat que el virus va viatjar des de l'Amèrica del Nord a l’Europa Occidental en diferents ocasions, mentre que l’Europa Central i l’Oriental van romandre aïllades durant la major part de l'inici de l’epidèmia.
Per a Dimitrios Paraskevis, coautor principal de l’estudi i professor adjunt del Departament d'Higiene, Epidemiologia i Estadística Mèdica a la Universitat d'Atenes, l’aïllament té a veure “probablement” amb la situació política al continent.
En aquest sentit, el mateix Paraskevis ha afegit que les diferents soques de l’Europa de l'Est i de l’Oest van connectar-se durant la dècada dels 90, quan els moviments migratoris van ser “menys restringits”.
Altres aspectes que s’han observat és que els virus europeus tenen connexions amb virus de tots els continents excepte amb els de l’Àsia, que només mostra connexions amb Oceania i l’Amèrica del Sud i Central.
En general, el treball mostra una gran interconnexió entre els països europeus.
Portugal, Espanya i Alemanya presenten un gran nombre d’intercanvis amb altres països, possiblement causats per factors com el turisme o per l’elevat nombre d’infeccions entre la seva població.
Els intercanvis de virus poden ser bidireccionals
En aquest sentit, Roger Paredes, investigador d’IrsiCaixa que ha participat en l’estudi, ha destacat que els intercanvis de virus poden ser “bidireccionals”.
És a dir, el fet que una soca d’un país no europeu viatgi a un d’europeu pot venir donat tant perquè les persones no europees migrin a Europa, com perquè els europeus viatgin a altres continents, s’infectin allà i tornin al seu país amb el virus.
L’estudi mostra una gran diversitat de soques a Europa, continua, perquè “els europeus viatgen molt però tenen tendència a romandre i tractar-se al seu continent, on gaudeixen de bons sistemes de salut”.
Finalment, per a Paredes els resultats demostren que les epidèmies “no entenen de fronteres”.
És per això que ha subratllat que si es vol acabar amb la sida cal actuar “a escala global”, especialment als països de renda baixa on viuen la majoria de persones infectades pel VIH i on actualment s’estan transmetent virus resistents als fàrmacs.

Response: Un estudi de l'European Society for Translational Antiviral Research, en el qual participa l’Institut de Recerca de la Sida IrsiCaixa, ha analitzat genomes del VIH per esbrinar les rutes de propagació del virus durant els últims 50 anys i ha demostrat que aquestes rutes es corresponen amb diferents factors geopolítics que impliquen el moviment de persones entre països.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
El PDeCAT abordarà el 14 de gener els principals reptes polítics amb l'expresident Carles Puigdemont, durant la reunió a Waterloo.
Fonts de la direcció del partit consultades per l'ACN han explicat que a la cimera es tractaran, sobretot, els pressupostos generals de l'Estat (PGE).
La majoria de l'executiva -liderada pel president, David Bonvehí- s'inclina per facilitar la tramitació dels comptes espanyols.
A més, un sector aposta per votar a favor dels pressupostos.
Al conclave amb Puigdemont també es debatran les municipals, especialment les eleccions a Barcelona, on pren força que la consellera Elsa Artadi faci dupla amb Quim Forn, per davant de la guanyadora de les primàries del PDeCAT, Neus Munté.
A la reunió també es parlarà de la Crida, que celebra el seu congrés constituent el 26 de gener.
El sector que comanden Bonvehí i el coordinador d'organització, Ferran Bel, insisteixen en donar més marge de temps al president espanyol, Pedro Sánchez, a l'espera d'una proposta política per a Catalunya.
Aquest espai majoritari també aposta per votar en contra de les esmenes a la totalitat de PP i Cs al Congrés.
A l'altra banda, la vicepresidenta del PDeCAT, Míriam Nogueras -propera a Puigdemont i a l'espai de JxCat i la Crida- és partidària de no facilitar ni la tramitació dels PGE i, fins i tot, presentar-hi una esmena a la totalitat.
El sector de Nogueras té minoria tant a l'executiva com a Madrid.
Alguns dirigents apostaven perquè la Direcció Executiva de dilluns passat sotmetés a votació el suport a la tramitació dels comptes espanyols.
Finalment només hi va haver debat, ja que es va prioritzar no prendre cap decisió definitiva fins a la trobada amb Puigdemont a Waterloo.
Tot i això, la maquinària oficialista pressiona perquè, almenys, el PDeCAT tramiti els PGE.
L'alcalde de Gironella i membre de la direcció del partit, David Font, assegurava aquest dijous en un article a 'El Món' que "no és encertat" tombar els PGE a primera volta.
Barcelona i Crida
Al conclave a Waterloo també s'abordaran les municipals, sobretot els comicis a Barcelona.
Munté, la guanyadora de les primàries del PDeCAT, acceptaria que Forn i Artadi encapçalin la llista, si finalment es confirmés l'aposta de la portaveu.
L'exconsellera, però, aspira a no veure's més avall de la llista, una petició que Forn respectaria.
La direcció del PDeCAT, de nou, es divideix entre els partidaris de Munté -el sector oficialista i majoritari, el mateix que aposta per donar facilitats als PGE de Pedro Sánchez-, i l'espai que comanda Nogueras, que tanca files al voltant de Puigdemont i, per tant, d'Artadi.
El naixement de la Crida també serà un debat a abordar a Waterloo.
La formació que impulsen Jordi Sànchez, Quim Torra i el propi Puigdemont celebra el seu congrés constituent el 26 de gener a Barcelona.
De moment, les esmenes transaccionades no preveuen que la Crida es constitueixi com a partit polític, tot i que encara hi ha propostes vives per a modificar les ponències política i organitzativa.
Bonvehí prefereix que la Crida s'articuli com a espai o plataforma, no com a partit, per evitar una col·lisió directa amb el PDeCAT.
Nogueras, al seu torn, aposta perquè la nova organització sigui un nou partit i que el PDeCAT s'hi avingui.
Davant aquest escenari, el sector que comanden Bonvehí i Bel accepta -en privat- que s'apropa el "xoc" entre PDeCAT i la Crida.
I, més aviat que tard, volen liderar l'ofensiva per no haver d'anar a remolc de Puigdemont i Sànchez.
JxCat, a Lledoners i Waterloo
El mateix 14 de gener els diputats del grup de JxCat es reuniran amb el seu president parlamentari, Jordi Sànchez, i els exconsellers Jordi Turull, Josep Rull i Quim Forn a la presó de Lledoners, tal com va avançar ahir l'ACN.
L'objectiu és abordar el judici de l'1-O -que començaria pocs dies després- a més de fer-los arribar el suport.
A més, la trobada de JxCat a Lledoners també servirà per abordar temes d'actualitat, com els propis PGE.
El grup parlamentari també es reunirà amb Puigdemont a Waterloo, els dies 20 i 21 de gener.

Response: La direcció del PDeCAT es reunirà amb Carles Puigdemont per parlar dels pressupostos de l’Estat, les eleccions municipals i la constitució de la Crida. El partit es divideix entre els que volen facilitar la tramitació dels pressupostos i els que no, i entre els que donen suport a la candidatura de Munté a Barcelona i els que prefereixen la d’Artadi.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
Els presos polítics s’han acomiadat en un acte públic davant la presó dels Lledoners, després de la decisió del jutjat de vigilància penitenciària d’acceptar la petició de la fiscalia espanyola de suspendre el tercer grau de Jordi Sànchez, Jordi Cuixart, Oriol Junqueras, Raül Romeva i Joaquim Forn.
El president d’Òmnium Cultural, Jordi Cuixart, ha fet el primer dels discursos.
‘Els qui avui ens tornen a tancar són els que voldrien que fóssim violents, que ens han intentat dividir.
Però nosaltres som un poble unit i cívic’, ha dit Cuixart, amb un to vibrant, escoltat per les desenes de persones que s’hi han aplegat.
‘No podem renunciar a continuar lluitant i treballant per la llibertat dels Països Catalans.
Això seria renunciar a la vida i als drets fonamentals.
No hi podem renunciar.
I aquesta és la raó per la qual ens tornen a tancar en aquesta presó.’
Ha afegit: ‘Si aquesta és la proposta de diàleg, la resposta és continuar lluitant per l’exercici del dret d’autodeterminació.
Ens poden reprimir i empresonar.
La solució passa per l’amnistia de tots els presos polítics de Catalunya.
No volem una solució individual, volem una amnistia i una solució dialogada al conflicte polític.’
Per acabar, ha enviat dos missatges: ‘A la gent gran, que sempre ens acompanya, no defalliu perquè sou exemple de determinació i coratge.
I a la gent jove, que no us aigualeixin el somni, teniu tot el dret de desobeir, desobeïu tantes lleis injustes com calgui.’
Per la seva part, el conseller Josep Rull ha dit que era un honor ‘servir aquest poble i la gent que l’1-O va abraçar l’esperança de les urnes’ i ha criticat aquells que ‘només entenen el discurs de la venjança’.
‘Però que febles que són’, ha afegit, ‘són tan febles que fins i tot han desmuntat el seu propi estat de dret per abatre el que representem, retallant drets i llibertats’.
Rull ha criticat: ‘La fiscalia diu que aquesta gent ha de passar per un programa de reeducació perquè canviïn les seves idees .
Nosaltres diem alt i clar que continuarem defensant la llibertat de Catalunya perquè mai més hagi de marxar a l’exili o entrar a la presó per defensar les seves idees’.
I ha clos: ‘Ens en sortirem perquè l’esperança és sempre més poderosa que la por’.
Ha dit que calia ‘persistir’ i que la seva era ‘una lluita llarga’, però que assumiran ‘l’esforç que calgui’.
Així mateix, ha reivindicat: ‘No ens han vençut, continuem igual de forts com
Raül Romeva, conseller d’Afers Estrangers, ha dit que ells continuaven on eren, ‘fent front a la repressió’.
‘És aquí on som, però ara som molt més forts, i cada decisió d’aquest règim que ens vol atemorits i agenollats ens fa més forts i més determinats a continuar endavant’, ha afegit.
‘Si algú creu que ens faran por, els demostrarem que no ho aconseguiran mai’.
I ha sentenciat: ‘Tornem a la presó, però continuarem fent la nostra lluita aquí, i fent camí que saben que és irreversible.
Que ningú dubti que ho acabarem aconseguint.’
El conseller Jordi Turull ha començat la intervenció demanant un aplaudiment per a la consellera Dolors Bassa i la presidenta del parlament Carme Forcadell.
‘Aquí no es busca la justícia, sinó escarment i venjança.
Però perden el temps.
Es pensen que amb quatre cursos de reeducació ens tombaran?
Què s’han cregut?
No ho aconseguiran’, ha dit.
Tot seguit, ha demanat unitat: ‘Això nostre ha de tenir sentit, per tant demano als qui tenen responsabilitats que no esperin que ens donin garrotades per a anar a l’una.
No afluixem, anem a totes i de cara.’
Per últim, el vice-president Oriol Junqueras ha dit: ‘Ens tornen a tancar perquè ens tenen por i perquè saben que a les urnes no ens guanyen.’
‘Només ens poden guanyar si fan servir eines no democràtiques.
A les urnes els campions som nosaltres’, ha afegit.
És per això, ha dit Junqueras, que ‘volen incidir amb la presó, la repressió i l’exili forçat en la política i a societat catalana, perquè no podem fer-hi per la via de les majories socials i parlamentàries’.
Amb tot, ha dit que saben que ‘de la presó se’n surt’ i que ‘sortirem de la presó i guanyarem’.

Response: Els presos polítics han participat en un acte públic per acomiadar-se abans d’entrar a la presó i han declarat que continuaran defensant els drets dels catalans i lluitant per la llibertat a Catalunya. Segons ells, les accions del govern espanyol són repressives i antidemocràtiques i, en comptes de fer-los callar, els fan més forts.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
L'encara vicepresident de la Diputació de Barcelona i candidat d'ERC a la presidència de l'ens, Dionís Guiteras, ha apel·lat aquest divendres a la responsabilitat de JxCat i ha explicat que fins la data de constitució de la Diputació de Barcelona intentaran "revertir" l'acord de govern a la corporació del PSC i JxCat.
En declaracions a l'ACN, Guiteras ha indicat que els republicans estan oberts fins l'últim dia a pactar amb la formació de l'expresident Carles Puigdemont però ha avisat que "han de voler-ne parlar".
En aquest sentit, ha lamentat que JxCat hagi decidit pactar amb el PSC quan en una reunió ERC "els havia garantit la majoria per tirar endavant la presidència i el govern".
Per això Guiteras ha atribuït la decisió de pactar amb el PSC enlloc d'ERC "quan havia les mateixes condicions i possibilitat de millorar-les" a les batalles internes de JxCat i al fet que en alguns sectors donar la presidència a ERC els sembli "horrible".
ERC acusa JxCat de plantar-los en una reunió amb els Comuns
Guiteras ha explicat a l'ACN que aquest matí s'han reunit amb el president del PDeCAT, David Bonvehí, i el secretari d'organització de la formació, Ferran Bel, i que els republicans els han presentat una proposta de vicepresidència primera i l'àrea de territori.
"Ha estat una primera proposta per poder debatre i tenir una contraoferta", ha explicat.
En aquesta trobada ERC ha dit a l'equip de JxCat que podia "garantir la majoria (amb Comuns i Tots per Terrassa) i tirar endavant la presidència i el govern".
Per això, s'han emplaçat a reunir-se a la tarda conjuntament amb els Comuns, però JxCat no s'ha presentat a la trobada i els ha anunciat el pacte amb el PSC.
El també alcalde de Moià ha lamentat que JxCat no els hagi fet "retorn" de la proposta i s'ha preguntat si l'acord amb el PSC té l'aprovació del president de la Generalitat, Quim Torra, i del líder de JxCat, Carles Puigdemont.
"A igual condicions de negociació s'estimen més un pacte amb el PSC que amb ERC", ha criticat.
Ha al·legat que la decisió es pot haver donat per la "batalla interna" de JxCat amb, per una banda, el sector partidari de pactar amb el PSC, i de l'altra el que "els sembla horrible" fer president de l'ens un candidat republicà.
Preguntat sobre la posició dels Comuns, Guiteras ha reconegut que tenien "clar" que hi havia d'haver un govern a la Diputació "estable" que garantís el "reequilibri territorial" i que eren conscients de la importància de la Diputació de Barcelona.
"Els comuns estaven disposats a parlar-ne, però on havíem de dialogar, JxCat no s'ha presentat", ha subratllat.
Tot i dir que compta amb la honestedat de les persones, Guiteras ha reconegut que el fet que JxCat els hagi dit que "no hi havia res tancat" durant la reunió i que hores després els hagi plantat perquè ja tenien un acord, els porta a "rumiar que potser si que hi havia altres pactes ja fets que no havien dit".
També ha suggerit que a la batalla interna de JxCat "guanya algú que no vol anar en la mateixa direcció que s'ha anat fins ara".
"L'estratègia de JxCat és de mirada curta"
Sobre la possibilitat que a partir d'aquest fet es vegin perjudicades les relacions entre els dos socis de Govern, Guiteras ha evitat pronunciar-se però ha recordat que ERC "és un partit seriós" i "responsable que mira més enllà".
Ha dit que amb aquest pacte es veu com l'estratègia de JxCat "és de mirada curta".
"Quan arribin les sentències algú haurà de dir el què", ha apuntat.
Així, ha dit que l'acord demostra una situació "simptomàtica" i que "no som nosaltres els que ens movem sinó que són ells".
"Nosaltres pensem com aconseguir majories socials a favor del canvi que necessita el país, que acabi la repressió i que la manca de drets i llibertats a l'Estat es pugui superar", ha sentenciat.
"Ells ho han de justificar"
Finalment, Guiteras ha lamentat que el nou acord contradigui el que s'ha fet fins ara.
També s'ha preguntat com entendrà la ciutadania que votava a les municipals a certs partits que ara faran president de la Diputació de Barcelona "a una persona del 155".
"No som ningú per jutjar-ho, son ells els que ho han de justificar", ha conclòs.

Response: El candidat d’ERC a la Diputació de Barcelona, Dionís Guiteras, ha criticat que JxCat hagi pactat amb el PSC, malgrat l’oferta de col·laboració del seu partit. Guiteras ha atribuït la decisió a la batalla interna de JxCat i ha afirmat que aquest acord contradiu l’estratègia general seguida fins ara i pot resultar sorprenent per a la ciutadania.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
L’Ajuntament de Mollerussa portarà a l’aprovació del primer Ple ordinari del mandat, previst pel dijous, 25, a les nou de la nit, la modificació del contracte de neteja del centre comercial de la ciutat i també de la casa de la vila després dels treballs de remodelació que s’han dut a terme en tots dos espais.
Ho ha explicat l’alcalde de Mollerussa, Marc Solsona, que ha indicat que el Ple servirà també perquè Raquel Pueyo prengui possessió del càrrec com a regidora de Joventut, Festes, Noves Tecnologies i responsable de Ràdio Ponent, després de la renúncia presentada per Xavier Roure al passar a ser director de Fira de Mollerussa.
Centre
En el primer dels casos, les obres de conversió del centre de la ciutat en un espai amb prioritat per als vianants amb un paviment de nova generació han comportat algunes deficiències en la neteja que han portat a l’Ajuntament a motivar l’ampliació del contracte de neteja, adjudicat en el seu dia a l’empresa Serveis LIC 1999, SLU.
D’aquesta manera, la revisió del contracte inclou una ampliació en tres hores diàries de la neteja en les places centrals de la ciutat així com també un canvi en el tipus de detergents utilitzat.
A més inclou també una neteja a pressió amb una periodicitat quinzenal.
Aquesta modificació ha estat quantificada en 2.336 euros al mes (IVA inclòs).
Dependències municipals
En el cas de les dependències municipals, les dependències municipals per unificar serveis en una sola planta a través de l’Oficina d’Atenció a la Ciutadania han fet que hi hagi hagut un increment de la superfície a netejar en més d’un centenar de metres quadrats, un canvi que s’han valorat en un increment de 3.841 euros més cada any (IVA inclòs) en el contracte que té l’empresa Pulit Lleida, SL.
Cessió gratuïta dels terrenys municipals del nou institut
També passarà per a l’aprovació del Ple la cessió gratuïta a Educació de la finca de prop de de 7.000 metres quadrats en la que s’ha d’edificar el nou institut de Secundària de la ciutat i que està situada al darrera de l’escola bressol El Niu, ubicada al carrer de Josep Tarradellas.
La cessió no s’ha fet fins ara perquè l’Ajuntament s’ha fet càrrec de l’adjudicació de les obres de construcció de la fonamentació de l’edifici, que es preveu estiguin enllestides a finals de juliol o principis d’agost per tal que la Generalitat pugui proveir els mòduls prefabricats que han de permetre iniciar el curs amb normalitat al nou complex.
El consistori situa en un 94% la ràtio d’endeutament a finals del 2018
Un altre dels punts de l’ordre del dia serà l’aprovació del Compte General, que posa de manifest que la ràtio d’endeutament al tancament de l’exercici 2018 se situa en 94% amb un romanent de tresoreria positiu de més de 800.000 euros, que Solsona ha posat en valor pel fet que durant l’any passat es va haver de modificar el crèdit en 2 milions d’euros per tal de finançar les obres del Pla de Barris.
Operacions de crèdit
Així mateix, Solsona també ha explicat que el Ple també debatrà la contractació de dues operacions de crèdit per un import total de 642.000 euros, que es repartirà entre dues entitats, 200.000 al Banc de Sabadell i 442.000 a La Caixa.
L’objectiu d’aquestes operacions és proveir fons de tresoreria per tal de fer front als pagaments a proveïdors.
En aquest sentit, Solsona ha explicat que s’ha executat molta obra en poc temps i això ha provocat que s’hagi excedit el període mig de pagament a proveïdors a l’espera de poder cobrar el 1,3 milions d’euros que té pendents en concepte de subvencions de la Generalitat i de la Diputació així com també en contribucions especials.
En aquest sentit, ha fet referencia a que 500.000 euros corresponent als diners que s’ha hagut de pagar pel contenciós que s’ha perdut davant la Confederació Hidrogràfica de l’Ebre (CHE) i que “ens omple de raons” per poder anar contra l’Agència Catalana de l’Aigua, que va ser qui va deixar de pagar a la CHE sense previ avís el cànon que l’Ajuntament li abonava per aquest concepte.

Response: L’Ajuntament de Mollerussa celebrarà el seu ple ordinari i debatrà diferents punts, com la modificació dels contractes de neteja, després de les obres al centre comercial i la casa de la vila; la cessió gratuïta d’un terreny per construir un institut de Secundària, l’aprovació del compte general i la contractació de dos crèdits per poder pagar proveïdors.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
"Res no tornarà a ser igual", resa el lema d'un enorme plotter promocional que és just darrera de Dan Brown, a mode de decorat, mentre l'autor és a l'escenari per parlar de l'arquitectura addictiva d'Origen (Columna, Planeta), la seva darrera novel·la.
Som a les entranyes de La Pedrera, lloc emblemàtic de Barcelona, un indret que té un pes rellevant al llibre i on, ara, aquestes paraules prenen un sentit que no pot deslligar-se de la realitat, especialment després de les detencions de les darreres hores.
"Cal protegir la normalitat en temps difícils.
No es tracta de fer boicots, sinó de treballar més dur perquè el diàleg no s'estanqui".
Dan Brown ha començat així la presentació en roda de premsa de la darrera obra amb Robert Langdon com a protagonista, amb un auditori de La Pedrera ple i expectant, sense defugir la qüestió política que es viu a Catalunya.
"Sento un gran amor per Catalunya i per Espanya.
És un moment dolorós, però tinc molta esperança, sóc optimista i crec que tot se solucionarà", ha afirmat.
"Tinc la sensació que una de les raons per les quals escric és per crear un diàleg, més que mai quan els temps són turbulents.
S'ha d'escoltar la gent, perquè compartir idees és fonamental, sobretot si són diferents a les nostres".
Catalunya, escenari d'Origen
Ambientat íntegrament a l'estat espanyol, i bona part a Catalunya, la trama d'Origen –i els llocs triats com a localitzacions de les accions– és un aspecte fonamental en la trama, ja que ha permès a l'autor parlar del més nou i del més antic.
"L'estat espanyol era el lloc perfecte.
Té la tradició arrelada de la cultura catòlica, però també té visió de futur.
Un dels ordinadors més ràpids del món és a Barcelona!".
En aquest sentit, Brown ha pogut passar moltes hores a la casa Milà, lloc on avui fa aquesta presentació.
"He pogut visitar el museu que hi ha a l'àtic, i l'he pogut convertir en un apartament.
M'encantaria viure allà dalt, no us enganyaré".
Un altre dels punts clau és la Sagrada Família.
"Sempre creus que tens el guió clar quan ja has començat a escriure, però sovint hi ha canvis que vols fer.
Això em va passar a la Sagrada Família.
L'escena la tenia clara, però vaig tornar-hi i vaig descobrir aquella escala de cargol, alta i perillosa.
I vaig dir: algú ha de morir allà".
Ho vaig reescriure i vaig afegir-ho, tal com apareix ara.
"Considero les localitzacions un personatge més de la novel·la.
Quan escric sobre Barcelona, escric sobre les coses que a mi m'emocionen i m'interessen, per això apareixen els llocs que apareixen.
La meva esperança és que el lector apreciï el lloc, i que el lector estimi allò que jo estimo de cada indret".
Ciència i religió, la pugna eterna
Ambientada a llocs emblemàtics de Catalunya com la mateixa casa Milà, la Sagrada Família o Montserrat, l'autor de best-sellers tan cèlebres com El codi Da Vinci o Àngels i dimonis, sap que cada obra que publica acaba sent "el tresor més preuat" de les editorials.
En aquesta ocasió, la premissa que ho inicia tot és intentar esbrinar què passaria amb la religió si la ciència trobés respostes a preguntes que encara no en tenen.
L'església, com no podia ser d'altra manera, té un gran protagonisme.
"A Origen he intentat equilibrar molt la ciència i la religió.
L'Església és un marc moral per molta gent, la respecto molt, però a la vegada necessita evolucionar o s'estancarà", ha detallat.
Per escriure el llibre, Brown també ha hagut de parlar amb molts futuròlegs i experts en computació.
"Hi ha qui creu que la tecnologia del futur serà tan gran que podria acabar destruint-nos.
De fet, la nostra espècie no ha creat mai cap tecnologia que no pugui acabar sent una arma, des del foc a l'energia nuclear.
És ingenu pensar que els avenços en intel·ligència artificials no tindrà una aplicació maligna".
Brown, però, torna a ser optimista, "perquè ara ja tenim el poder de destruir-nos i encara no ho hem fet", exclama.
"Crec que al món hi ha molt més amor que odi, més capacitat creativa que destructiva.
L'esperit humà és molt més proper a estimar que a odiar".

Response: L'última novel·la de Dan Brown, “Origen”, està ambientada a l’estat espanyol i part de l’argument es desenvolupa a llocs emblemàtics de Barcelona, com la Sagrada Família o la Pedrera. Per això, l’autor ha presentat l’obra en aquest últim edifici. Durant la roda de premsa, Brown ha dedicat unes paraules d’ànims a la societat catalana per la situació actual.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
Molts coincidien ahir a la nit en un mateix fet: allò no era normal.
O no ho era fins fa quatre dies.
Una gala dels Premis Ovidi Montllor al Palau de la Música, un espai fins fa poc vetat a la música i la cultura en català, i amb la presència de les principals institucions del país.
Exacte, impensable.
Fins ara.
Una dècada després de la tancada històrica i simbòlica per a denunciar la manca de suport institucional, molts d’aquells mateixos músics i encara més de nous tornaven a omplir l’edifici, ara com a convidats, com a organitzadors, com a protagonistes, de la festa de la música valenciana.
Impensable fins fa quatre dies veure el president de la Generalitat no únicament a la fila zero sinó lliurant un dels premis i aplaudint els guardonats, en aquest cas, ni més ni menys que a Obrint Pas, que van ser homenatjats amb el premi d’honor a la trajectòria musical.
Obrint Pas recollint un premi de la mà del president del govern, qui els ho hauria dit i qui s’ho hauria cregut.
Les coses han canviat molt.
Aquell Enric Morera que fa deu anys també ocupava el Palau en suport als músics valencians, ahir trepitjava l’escenari com a president de les Corts al crit de ‘Hem recuperat la normalitat democràtica!
Hem tornat al Palau’, assumint que encara hi havia molt per a fer.
Doncs sí, hem començat a normalitzar allò que sempre hauria d’haver estat normal: l’estima i la defensa de la cultura i la llengua pròpies.
Ho recordava Mónica Oltra, vice-presidenta del govern: ‘Que difícil que és ser normal quan la nostra llengua no pot prestigiar-se.’
Però de mica en mica les anomalies van minvant.
Ja comencem a menjar-nos el pa sencer, que deia la conductora de la gala, la periodista Amàlia Garrigós.
Una gala amb un parell de pífies que van fer descobrir el nom d’algun guardonat abans d’hora.
Però de segur que el públic va perdonar la relliscada en una nit com aquella en què se celebrava, per sobre de tot, la vitalitat de l’escena musical valenciana i el grau de normalitat que, finalment, ha aconseguit.
I això es mereix un brindis.
A la salut no tan sols de la nostra música sinó de tots aquells que han fet possible una normalització que no s’ha esdevingut per art de màgia.
N’és conscient el públic, que va retre un fort aplaudiment al Micalet i el seu principal responsable, Tonetxo Pardiñas, que durant tots aquests anys de vet institucional ha aixoplugat la música i la cultura d’aquest país.
També en són un exemple, entre tants, els guardonats d’honor.
‘Batallar quan tot sembla perdut, eixa és la nostra força –recordava Xavi Sarrià–.
No només no han pogut liquidar-nos sinó que aquesta escena musical és l’exemple de com podem sentir-nos d’orgullosos.’
Vicent Torrent, ex-cantant d’Al Tall, també va ser ovacionat, i va aprofitar la seva aparició a escena per a exigir als nous responsables polítics que no afluixin en la tasca de treure i mantenir a la superfície la música tan viva que tenim.
I insistia en l’avís un altre ex-Al Tall, Manolo Miralles, president del Col·lectiu de Músics Ovidi Montllor: ‘La fera mossegarà amb ganes qui trenque l’alegria d’aquest poble.’
El president de la Generalitat, Ximo Puig, va demanar perdó als músics valencians pel tracte institucional rebut tots aquests anys i va voler reivindicar que el país era més viu que mai i que aquest renaixement del País Valencià havia d’incloure els seus músics i la seva cultura.
I un pletòric Enric Morera sentenciava: ‘Estem fent país, estem recuperant posicions.’
I perquè tot plegat no quedi només en paraules, Mónica Oltra va anunciar una partida de 200.000 euros al pressupost per a la promoció de la música valenciana en català.
El 22 de novembre de 2015, dia de Santa Cecília, patrona de la Música, va ser el dia que la Fera, aquella fera ferotge de l’Ovidi, va irrompre amb la força de cada vegada més músics i públic i va alliberar un Palau de la Música que feia massa temps que feia pudor de resclosit.
Informació relacionada:
Gener i Mox triomfen en la gala dels Premis Ovidi al Palau de la Música de València

Response: La gala de Premis Ovidi Montllor, dedicada a la música en valencià, es va celebrar al Palau de la Música amb la presència de representants de les principals institucions. Durant l’entrega de premis, el president de la Generalitat va reivindicar la cultura valenciana i es va disculpar en nom de les institucions pel tracte als músics valencians en el passat.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
D’exposicions temàtiques se n’han fet sempre, però ara sembla que prendre un element de la vida quotidiana, sense una influència directa o conscient en l’obra d’un artista, i veure com hi és present, té cada dia més comissaris i museus adeptes.
I fa un vincle amb el públic, també amb aquell que no acostuma a anar a exposicions.
Fa pocs mesos, era Picasso i la cuina al Museu Picasso de Barcelona i ara és la Fundació Palau de Caldes d’Estrac que s’ho ha proposat i fa un pas més amb l’exposició ‘Chapeau!
De Casas i Picasso a Balenciaga i Pertegaz‘.
L’exposició té el barret com a fil conductor, amb una primera part pictòrica a la primera planta i una segona part on es mostren estrictament 250 barrets, a la segona planta.
El resultat és una mostra curiosa, que barreja la representació simbòlica d’un objecte amb l’objecte mateix.
La directora de la Fundació Palau, Maria Choya, ha explicat que va acceptar de fer l’exposició perquè hi havia ‘molt de Palau’.
Efectivament, en la primera part, l’exposició mostra un bon nombre de peces que provenen del fons de la col·lecció Palau, i que Palau i Fabre va heretar en bona part del seu pare, Josep Palau i Oller.
Moltes d’aquestes peces s’han tret de la reserva, és a dir, que no s’exposen habitualment en la col·lecció permanent de la fundació.
La primera part, que pren el títol de ‘Casas, Picasso l’Alquimista i la Divina’, s’obre amb un retrat d’Opisso on apareixen amb barret, per descomptat, Picasso, Nonell i Vallmitjana.
Porten barrets tous d’ala ampla, propis del modernisme, de Casas i Rusiñol.
Ben sovint, Picasso va pintar aquests barrets per representar la figura de l’artista i per representar-se a ell mateix.
En aquesta sala hi ha obra de pintors modernistes i noucentistes que mostren escenes on apareixen els barrets.
Són obres d’Ismael Smith, Pablo Gargallo, Manuel Humbert, Josep de Togores, Xavier Nogués, Pere Torné Esquius, Josep Mompou, Josep Palau Oller, Emili Grau Sala, i un dibuix autògraf de Federico García Lorca dedicat a Josep Palau i Fabre.
També destaquen tres retrats de dona de Ramon Casas, amb figures femenines portant unes pameles ben sofisticades.
En aquest espai també podem contemplar l’apartat ‘Estimat Picasso’, on s’aprofundeix en la relació de Picasso amb Josep Palau i Fabre a partir de la gran quantitat de dibuixos que Picasso va dedicar al poeta català al frontispici de molts llibres, en els quals els barrets sempre són omnipresents.
A la vegada, l’apartat inclou manuscrits de Palau i Fabre sobre Picasso, pochoirs dels figurins del ballet Tricorne, de l’edició original que va fer Paul Rossenberg el 1920, i també gravats i linòleums de l’artista malagueny.
Aquests darrers són cinc peces que provenen del Museu Picasso de Barcelona, que per primera vegada ha deixat aquest volum d’obres a la Fundació Palau.
La sala contigua proposa obres dels artistes que van conformar el grup Dau al Set: Tàpies, Pons, Brossa, etc., les segones avantguardes.
En aquestes peces, el barret és un element que presenta el poder, ja sigui el del capitalisme, amb els barrets de copa presents tothora en l’obra de Tàpies d’aquell moment; el de la màgia i la creativitat, amb els barrets cònics d’arlequí, de bruixot o d’heretge, de Joan Ponç; o el de la transformació de les coses i les identitats, amb els jocs malabars i conceptuals de Joan Brossa.
El pas entre la primera part de l’exposició i la segona part es fa mitjançant l’actriu Greta Garbo.
Palau i Fabre tenia una obsessió per Garbo.
Ella, com cap altra artista de Hollywood, va fer dels barrets una icona glamurosa.
Acompanyant les fotografies de Greta Garbo, també podem veure el guió d’un documentari sobre l’actriu que va escriure Palau i Fabre.
El comissari de la mostra, l’historiador i crític d’art Josep Casamartina, director i vice-president de la col·lecció Antoni de Montpalau, explica que és la primera exposició de barrets, amb caràcter retrospectiu i amb una certa identitat, que s’ha vist mai en un museu o institució de Catalunya i de l’estat espanyol.
Casamartina va conèixer Palau i Fabre l’any 2000 i va muntar una exposició sobre estampats modernistes creats per Palau Oller.
D’aquí va néixer la vinculació amb la Fundació Palau.
A la segona planta de la fundació, es mostren, molt ben posats, quaranta-quatre barrets d’home i després dos-cents barrets de dona, que abracen de començament del segle XX a l’actualitat, d’alguns dels dissenyadors de moda catalans i estrangers més prestigiosos.
Aquesta segona part pren el nom ‘Ells i elles’.
El comissari observa el contrast entre la sobrietat dels barrets d’home i ‘el deliri’ de la moda en els barrets femenins.
Per a Casamartina, ‘dins el món de la moda, el barret és la peça més esbojarrada’.
I l’exposició així ho constata.
Es podrà visitar fins al 9 de juny.

Response: La Fundació Palau de Caldes d’Estrac ha presentat una exposició, on els barrets serveixen per connectar obres modernistes i noucentistes de Casas i Picasso amb peces del grup Dau al Set, per a qui els barrets representen el poder. La mostra també inclou una col·lecció de barrets d’home i dona dels segles XX i XXI.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
És freqüent veure pares buscant els fills que han perdut de vista un moment en parcs temàtics, a les platges o en grans superfícies comercials.
S'estima que a Europa es perden 250.000 nens cada any, la qual cosa provoca una gran ansietat en els seus progenitors.
Un jove emprenedor de la Universitat de Vic – UCC ha dissenyat un prototip a mode de braçalet per evitar que això passi i donar seguretat als pares quan duen els seus fills a indrets amb gran concentració de persones i on és fàcil que es puguin perdre en qualsevol moment.
El prototip s'ha dissenyat amb l'acompanyament de la universitat i ja ha cridat l'atenció d'algunes empreses que han apostat pel projecte.
La producció s'encarregarà al Brasil, país d'on l'estudiant és originari, i s'espera que els braçalets es puguin començar a comercialitzar aquest mateix any a un preu que ronda els 60 euros.
Oblidar els fills tancats al cotxe mentre es va a realitzar una compra és un fet que es dóna sovint al Brasil.
La idea d'evitar que això passi rondava pel cap de Matheus Tomio des de feia anys, perquè les conseqüències d'aquest descuit han provocat desenes de morts i cremades en infants al país sud-americà.
Als estats europeus això no és tan habitual, però sí ho és veure pares i mares desesperats en parcs temàtics, platges o grans superfícies comercials buscant els seus petits.
Per evitar situacions angoixants com aquestes, Tomio ha dissenyat unes polseres amb l'objectiu de mantenir connectats pares i fills.
L'emprenedor ha explicat que, per exemple, en un parc temàtic, un infant pot quedar meravellat fàcilment per una atracció.
El nen o la nena s'atura, i els pares continuen caminant.
La separació és inevitable i els pares perden el nen entre la multitud.
Amb les polseres de Tomio, en canvi, en una situació com aquesta, el braçalet dels pares en el moment que el fill s'allunya uns deu metres començaria a emetre senyals visuals i vibracions, i la del fill o filla començaria a sonar.
Això alertaria de la separació entre infant i progenitor i ràpidament es podrien tornar a trobar.
La idea és "senzilla", ha explicat Matheus Tomio a l'ACN, "però molt eficaç".
I tant és així que ja ha cridat l'atenció d'alguns inversors que han ajudat a aquest jove emprenedor estudiant d'enginyeria a tirar-la endavant.
Ara mateix, els prototips que ha creat s'estan testejant al Brasil, país d'on ell és originari, i en breu començarà una producció de 2.500 parells de braçalets que es vendran a finals del 2016 als mercats brasiler i espanyol.
Matheus Tomio ha explicat que si funciona, l'objectiu és acabar obrint mercat als Estats Units.
De moment, Tomio i el seu equip han creat un sistema de "polsera a polsera", fabricat amb materials barats com el plàstic, "perquè sigui accessible per a totes les butxaques", i més endavant voldrien perfeccionar-ho incorporant la connexió via mòbil o donar la possibilitat que es pugui connectar a l'AppleWatch.
L'objectiu de CareOn -la marca comercial sota la qual es distribuiran les polseres- té per objectiu "donar tranquil·litat" als pares i evitar que un simple oblit pugui acabar en tragèdia, ha explicat Tomio.
"La idea és salvar vides", ha clos.
Tomio ha reconegut que sense el suport de la Universitat de Vic-Universitat Central de Catalunya "la idea mai hauria passat d'una simple idea a un projecte viable".
Precisament, la unitat d'emprenedoria ha facilitat a Tomio els contactes necessaris, l'ha ajudat a crear un pla de viabilitat i l'ha encoratjat a presentar-se al concurs per a emprenedors 'JA Europe Startup Programme'.
En aquest concurs, celebrat a Madrid aquesta primavera, el projecte de les polseres va guanyar un dels primers premis.
La professora de la UVIc Elisenda Tarrats ha acompanyat el jove emprenedor en tot el procés i ha destacat que des del principi van veure que el projecte tenia molt potencial.
De fet, Tarrats ha assenyalat que els projectes que solen tenir més sortida i que són més atractius pel mercat "sempre tenen un component tecnològic i d'innovació", dos trets que són "fonamentals" per tenir èxit.
Segons Matheus Tomio, el sistema que ara s'ha pensat només per a infants pot tenir moltes més aplicacions.
De fet, en el full de ruta del projecte ja es contempla la possibilitat d'utilitzar-ho també amb gossos o amb persones que pateixen Alzheimer.

Response: Matheus Tomio, un jove emprenedor, ha dissenyat un sistema per evitar que els nens es perdin a llocs concorreguts. Es tracta de dues polseres, una per al nen i l’altra per als pares, que emeten senyals perceptibles quan s’allunyen entre elles. Els braçalets ja s’estan produint amb el nom de CareOn i es comercialitzaran a Espanya i Brasil.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
L'Agència de Desenvolupament Local de Solsona i Cardona donarà el tret de sortida el proper 30 de març al Fòrum del Talent Solsona i Cardona.
Emmirallant-se en experiències similars de l'Anoia i el Montsià, el projecte pretén crear espais de reflexió conjunta entre els sectors públic i privat per promoure la innovació empresarial i social al territori a partir d'una altra mirada de a l'economia.
La directora de l'ens, Glòria Domínguez, ha explicat que amb aquest objectiu s'ha programat un cicle de vuit conferències, quatre tallers i dues taules rodones.
El professor Arcadi Oliveres serà el primer ponent per parlar d'un nou model econòmic .
De fet, per Domínguez, les xerrades només són l'"excusa" que permetrà generar un debat ampli i profund.
La directora de l'Agència de Desenvolupament Local de Solsona i Cardona, Glòria Domínguez, ha explicat que el cicle s'iniciarà el 30 de març i finalitzarà, en una primera ronda, el mes de juliol.
El primer ponent, Arcadi Oliveres, serà a Cardona pera plantejar els paradigmes per a un nou model econòmic que, segons la seva visió, es pot sintetitzar en el fracàs del sistema actual: pobresa, desigualtat i destrucció del planeta.
Segons explicarà detalladament Oliveres, les possibles alternatives passen per redefinir els tipus d'empresa, el funcionament de les finances, els sistemes de treball, l'estat del benestar, els hàbits de consum i les relacions econòmiques internacionals.
La segona sessió, a càrrec de Maria Carme Boqué, se celebrarà a Solsona el proper 27 d'abril i versarà sobre la mediació i resolució de conflictes.
El 18 de maig a Cardona, l'economista i coordinador de COOP57, Ramon Pascual, oferirà una ponència sobre els models financers alternatius.
L'1 de juny a Solsona, l'exsubdirector general de Triodos Bank a Espanya, Joan Antoni Melé, oferirà la ponència 'Créixer en valors, base per a una nova economia'.
Per últim, el 6 de juliol a Cardona, el professor Jordi Pigem, liderarà una sessió sota el títol 'Una economia centrada en les persones'.
Les conferències a Cardona seran al Centre Cívic de la plaça de la Fira, mentre que les que es realitzaran a Solsona seran al saló de les Homilies d'Organyà a la Biblioteca Carles Morató.
L'horari serà de 8 a 10 del vespre.
Pel que fa als tallers, s'organitzaran tallers participatius amb l'objectiu d'oferir un entorn de treball i de participació on es comparteixin les aportacions dels talleristes i s'aprengui d'una forma dinàmica i activa.
Els tallers es faran paral·lelament tant a Solsona com a Cardona.
El primer anirà a càrrec de Marc Bernadich i versarà sobre creativitat i innovació.
Pel que fa al segon taller, Xavier Gallofré parlarà sobre empresa i valors en el marc de l'emprenedoria social.
Domínguez ha assenyalat que el rerefons del fòrum és la creació de "xarxes" amb associacions professionals o no professionals que tenen incidència en el desenvolupament local, entenent que la cooperació pot donar fruit a les possibilitats de treball conjunt o idees noves respecte a desenvolupament integral del territori.
Per la seva banda, l'alcalde de Solsona, David Rodríguez, ha recordat que la política social i la política econòmica sempre s'han tractat de manera separada.
"Nosaltres les volem ajuntar perquè això no té sentit", ha destacat el batlle.
Les últimes dades que s'han donat a conèixer sobre atur tant a Solsona com a Cardona situen la xifra lleugerament per sobre del 13%.
Mentre que en el darrer any Cardona ha vist reduït el seu percentatge en un punt, a Solsona se situava al 16% de la població.
Per tant, segons ha destacat Domínguez, la reactivació econòmica ha estat important, però amb aquest fòrum es vol aconseguir més fruits que vagin en la direcció d'aquesta tendència.
El projecte, liderat per l'Agència de Desenvolupament Local de Solsona i Cardona, es desenvoluparà amb el suport tècnic de la cooperativa l'Arada i està finançat pel Servei d'Ocupació de Catalunya en el marc dels programes de suport al desenvolupament local.

Response: L'Agència de Desenvolupament Local de Solsona i Cardona ha organitzat el Fòrum del Talent Solsona i Cardona, que inclourà xerrades i tallers sobre els nous models econòmics, la resolució de conflictes, la creativitat, la innovació i l’emprenedoria social. L’objectiu és apropar els sectors públics i privats, i promoure el desenvolupament de la regió.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
La Plataforma Sabadell Lliure de Corrupció està estudiant si demanar la imputació dels 44 càrrecs de la Federació de Municipis de Catalunya (FMC) que haurien rebut sobresous.
L'organització ha explicat en roda de premsa que van rebre tota la informació aquest dimecres i que ara l'estudiaran amb detall ja que es tracta de 3.000 folis.
Si un cop analitzat tot consideren que sí que hi van haver sobresous demanaran la imputació i exigiran la dimissió dels afectats, "siguin del color polític que siguin".
Fonts jurídiques han apuntat a l'ACN que la fiscalia també estaria estudiant la imputació d'una part dels implicats.
La Plataforma ha fet aquest dijous una roda de premsa després que ahir va rebre la interlocutòria i l'atestat dels Mossos d'Esquadra de la peça 25 sorgida arran de la investigació del 'cas Mercuri'.
En aquesta peça s'està investigant si 44 càrrecs de la FMC van rebre sobresous sota la premissa que el que rebien eren diners per dietes i desplaçaments.
L'advocat de l'Associació Lliure d'Advocats de Catalunya (ALLAC), Raul García, ha explicat que estan analitzant tota la documentació per determinar si es poden considerar o no sobresous i segons la conclusió a la que s'arribi demanaran les imputacions.
García ha dit que, en principi, tots ells han de saber que pel fet de ser càrrec públic "només poden rebre un sou".
Des de la Plataforma, i en un primer anàlisi, sí que s'han preguntat que si aquestes quantitats es rebien per desplaçaments com pot ser que rebin més els alcaldes de l'àrea metropolitana de Barcelona, més propers a la seu de la federació, que no pas d'altres procedents d'altres punts més llunyans de Catalunya.
Segons García, han pogut comprovar que les quantitats es rebien segons la jerarquia dins de la federació i afegeix que els mossos apunten en la interlocutòria la "coincidència" entre l'inici dels cobraments i l'entrada de l'exalcalde de Sabadell, Manuel Bustos, com a president de la FMC.
En tot cas, la Plataforma Sabadell Lliure de Corrupció considera que aquesta investigació també ha de servir per reflexionar sobre la creació d'estructures com la federació on s'acaben produint situacions aparentment "fraudulentes".
Implicats de tots els colors polítics
Segons la informació rebuda per la plataforma, els càrrecs que haurien rebut aquests sobre sous són Manuel Bustos (Sabadell) que va rebre 23.964 euros entre 2011 i 2012, Miquel Arisa (Centelles) amb 10.548, Joaquim Valcera (Gavà) amb 5.000, Maria Jose Beltran (Tivenys) per més de 4.000, Lluis Caldentell (Pontons) per 5.199 euros, Josep Maria Fraixenet (Olost) 5.720, Carme Garcia (Rubí) per 5.720 euros, Maria Montserrat Mundi (Sant Quirze) per més de 3.000, Lluis Tejedor (El Prat de Llobregat) per 12.870, Xavier Amor (Pineda de Mar) per 3.333, Josep Fèlix Ballesteros (Tarragona) amb 5.397, Xavier Casoliva (Guissona) per 3.333, Joan Castanyo (Sant Celoni) per 3.333, Ana del Frago (Barberà del Vallès) 3.333, Isabel Garcia (Santa Perpètua) amb 3.333, Núria Marín (L'Hospitalet de Llobregat) amb més de 7.500 i Joan Miguel Rodríguez (Monistrol) per 3.333.
Altres noms que surten són Joan Mora (Mataró) per 5.000 euros, Víctor Orrich (Tremp) 2.249, Carles Pellicer (Reus) per 5.000, Estaninslau Puigartigues (L'Escala), Martí Pujol (Llinars del Vallès) per 3.333, Esther Pujol (Tiana)per 3.333, Manuel Reyes (Castelldefels) per 5.0000, David Rodriguez Gonzalez (Solsona) per 7.5000, Teodoro Romero (Santa Margarida Montbui) per 3.333, Jordi SanJose Buenaventura (Sant Feliu de Llobregat) per 3.333 i Mirea Solsona (Matadepera) que va percebre més de 2.000 euros.
Pel que fa a l'antic comitè, haurien rebut també quantitats fixes Ivan Arcas (Molins), Llorenç Artigues (Vilassar de Mar), Jordi Baiget (Sitges), Joan Antoni Baron (Mataró), Josep Camprubí (Manresa), Ignasi Cardalus (Barcelona), Josep Coscunera (Guissona), Teresa Ginestar (Mollerussa) , Teresa Jordà (Ripoll), Glòria Mata (Torroelles de Llobregat), Anna Pagans (Girona), Lluís Miquel Pérez (Reus), Iolanda Pineda (Salt), Pere Prat (Manlleu), Joan Segué (Parets del Vallès) I Josep Maria Tos (Riudecanyes).
En aquests casos les quantitats rebudes van dels 800 als 2.784 euros.
Des de la Plataforma Sabadell Lliure de Corrupció han emfatitzat que hi ha càrrecs del PSC, CiU, ICV, ERC i PP "però majoritàriament del PSC", segons ha explicat la portaveu de l'organització Elvira Màrmol.

Response: La Plataforma Sabadell Lliure de Corrupció està analitzant un atestat dels Mossos d’Esquadra per veure si 44 càrrecs de la Federació de Municipis de Catalunya van rebre sobresous encoberts en forma de despeses per dietes i desplaçaments. Els implicats pertanyen sobretot al PSC, però també a CiU, ICV, ERC i el PP.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
L'ONG humanitària Oxfam Intermón ha iniciat aquest dilluns una recollida de signatures fins a finals d'any per exigir al govern espanyol que compleixi l'acord climàtic consensuat l'any passat a París i que divendres va entrar en vigor.
Malgrat la intenció anunciada de ratificar l'acord, l'estat encara no ho ha fet formalment al·legant que el govern ha estat en funcions, i, de moment, ha aportat menys de l'1% dels fons extres compromesos per lluitar contra l'escalfament global, menys d'un milió d'euros dels 120 que hauria d'aportar.
Tot i això, l'entitat considera que a Espanya li correspondria aportar uns 500 milions d'euros, en consonància al seu PIB i contribució a la contaminació.
L'entitat ha presentat l'informe 'Contra vent i marea: Espanya ja no pot posar més excuses en la lluita contra el canvi climàtic', en el qual demana un canvi urgent de la política del govern espanyol en aquesta matèria.
Així, vol que les Corts espanyoles ratifiquin l'acord de París, cosa que es podria haver fet tot i tenir el govern en funcions, que compleixi el compromís d'aportar 120 milions d'euros fins el 2018 i que canviï les polítiques ambientals i energètiques internes per reduir les emissions de gasos d'efecte hivernacle (geh), com per exemple tornar a potenciar les energies netes.
Els fons aportats, a més, no poden sorgir de l'ajuda oficial a la cooperació exterior, sinó que han de ser nous recursos específics per ajudar els països més pobres a lluitar contra els efectes de l'escalfament global.
Per al 2017, l'acord entre l'estat i l'anomenat Fons Verd del Clima, pactat a París, estableix una aportació de 17 milions d'euros, que s'haurien d'incloure en els propers pressupostos.
Però l'estat espanyol no és l'únic que incompleix, ja que dels 37.000 milions d'euros declarats pels països rics per lluitar contra el canvi climàtic, només entre 10.000 i 19.000 ho van ser realment per aquest propòsit, segons l'ONG.
D'aquesta quantitat, menys de 7.200 milions van anar a parar als països pobres.
L'estat espanyol només ha aportat el 8% del finançament entre el 2013 i el 2014.
Països com Tanzània o Etiòpia han dedicat més recursos propis a lluitar contra els efectes de l'escalfament dels que han rebut d'ajuda exterior.
Segons Oxfam, la meitat més pobra de la població mundial, uns 3.600 milions de persones, genera un 10% de les emissions mundials de geh, i alhora viu en els països més vulnerables als seus efectes, mentre que el 10% més ric genera el 50% de les emissions.
Del 2008 al 2014 més de 22 milions de persones s'han vist desplaçades a conseqüència de desastres naturals relacionats amb el canvi climàtic.
L'any 2050 hi haurà 26 milions de nens amb gana a l'Àfrica per culpa de l'escalfament, la meitat de tots els nens amb fam.
Dels deu països més afectats per fenòmens meteorològics extrems ocorreguts entre 1994 i 2004, nou tenien ingressos per càpita baixos o mitjans-baixos, i el desè és Tailàndia, que té ingressos mitjans-alts.
En aquests 20 anys hi va haver més de 15.000 fenòmens meteorològics extrems, que van causar més de mig milió de morts.
Un dels països més afectats és Burkina Faso, al Sahel, que pateix un increment de la violència dels desastres meteorològics, com tempestes monumentals o llargues sequeres, cosa que fa imprevisible el temps i dificulta l'agricultura de subsistència, que suposa el 80% de la riquesa del país.
L'informe també lamenta que les empreses del sector dels combustibles fòssils gastin 44 milions d'euros anuals en fer de 'lobby' a Brussel·les.
Francesc Mateu, director d'Oxfam Intermón a Catalunya, ha lamentat l'actitud del govern espanyol i li ha demanat que en la cimera de Marràqueix que comença aquest dilluns per concretar els acords de París es comprometi a aportar més fons.
Gisela Genebat, responsable de captació de fons i de la campanya, ha explicat que els fons dels països rics han de servir perquè els països més vulnerables pugin adaptar-se al canvi climàtic, sobretot als fenòmens periòdics.
Així, creu que cal "construir resiliència", per adaptar les estructures econòmiques i socials als "desastres per desgràcia previsibles", cosa que també permetria reduir les desigualtats.
En aquest sentit, ha explicat que els països més pobres els costa més superar els desastres naturals i que sovint no poden ressorgir d'un problema quan ja n'ha arribat un altre.

Response: Oxfam Intermón ha començat una campanya per recollir firmes i demanar al govern espanyol que compleixi els compromisos ambientals internacionals. L'ONG ha criticat que encara no s'hagi ratificat l'Acord de París i ha demanat que s'aportin més diners per ajudar altres països i es revisin les polítiques ambientals i energètiques per reduir les emissions.