Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
El cas Innova ha tornat a ser d'actualitat, durant les últimes setmanes.
El jutge Diego Álvarez de Juan ha optat per l'arxivament d'algunes de les peces separades del procés.
A l''escrit corresponent, s'hi va indicar que "no té sentit" que els investigats continuïn amb aquesta condició, ja que els indicis contra aquests "han perdut solidesa" amb el pas del temps.
Poc després, el jutge va ordenar l'arxivament de tres peces més, la 3, la 5 i la 10.
El magistrat va voler esbrinar si s'havien produït contractacions a dit, ja que haurien hagut de vehicular-se a través del corresponent concurs públic.
En aquest sentit, una de les qüestions clau de la peça era la contractació de Prat i de Joan Carles Ferraté com a director general i gerent dels serveis del consistori, respectivament.
Finalment, i sobre la peça 10, Prat era igualment el principal investigat per possibles delictes contra l'administració.
A les interlocutòries, Diego Álvarez de Juan hi va fer constar que de les investigacions dutes a terme no se'n deriva "res" que "permeti decidir que els afectats hagin de ser investigats".
A banda, hi va indicar també que en alguns casos els suposats delictes comesos "haurien pogut prescriure".
En tots els escrits del magistrat cal analitzar-hi les paraules que dedica a les parts, en especial a l'Ajuntament de Reus.
Al seu parer, hi ha hagut "inactivitat" per part del consistori (i del partit Ara Reus) com a acusació particular.
No s'ha referit de la mateixa manera a la CUP, això sí, també acusació particular.
Quan les interlocutòries es van donar a conèixer, la formació anticapitalista va nstar el govern municipal a "donar explicacions" per aquesta suposada "inacció" en el cas Innova.
Les pròtesis de Traiber
Amb tot, la interlocutòria de major transcendència ha estat l'última donada a conèixer fins ara, la 15, relativa al cas de la protèsis de Traiber, tot subministrant-les a l'Hospital Sant Joan.
A les portes de Nadal, el jutge va emetre un nou escrit, en què imposa fiances milionàries als investigats com a responsables civils.
La peça investiga la col·locació de pròtesis defectuoses de l'empresa a unes 6.000 persones, així com el cobrament de comissions per part dels metges.
Diego Álvarez de Juan demana 23 milions d'euros als dirigents de Traiber i a l'Agència Espanyola del Medicament; 22,5 milions al CatSalut i l'ICS; i 17,5 milions a l'Ajuntament de Reus i Sagessa, com a responsables del Sant Joan.
A banda, l'escrit del jutge requereix fiances als metges que van col·locar les pròtesis, a diverses clíniques del país, a l'Hospital de Barcelona i al Joan XXIII de Tarragona, entre altres.
El magistrat ha fixat la fiança en base a la indemnització que sol·licita l'acusació particular, que aplega 47 afectats per les pròtesis defectuoses.
JUDICIAL
El jutge demana 17,5 milions a l'Ajuntament de Reus per responsabilitat civil en el cas de les pròtesis de Traiber
El CatSalut, l'ICS, i l'Agència Espanyola del Medicament, entre els requerits
JUDICIAL
Els pacients que van rebre pròtesis de Traiber lamenten que ningú s'hagi preocupat per ells
L'advocat de les víctimes celebra que el jutge posi una fiança als investigats en la causa que penja del cas Innova
Un procés que va començar fa una dècada
D'aquesta manera, i a l'hora de fer memòria, cal situar l'inici del cas Innova ja fa 10 anys, quan es va saber que l'hòlding havia acumulat un deute superior als 200 milions, i que el del consistori de la capital del Baix Camp (consolidat, en aquest cas) ascendia a prop de 369,5.
El gener de 2012, i arran de la denúncia de la CUP a Anticorrupció i l'Audiència Nacional per la compaginació dels càrrecs de Prats, aquest va deixar el càrrec a l'hòlding i va ser substituït per Joan Carles Ferraté.
Ja a l'estiu, el govern de CiU i el PP va portar al Tribunal de Comptes un informe sobre la gestió econòmica feta al palau municipal durant l'etapa del batlle socialista Lluís Miquel Pérez.
Els components de l'anterior coalició de govern (PSC, ERC i ICV) van declarar per un aval de 3 milions de diners públics per a la companyia, de capital públic i privat.
Quan va fer fallida, l'Ajuntament en va assumir les pèrdues.
Pel que fa a les peces del cas Innova, que porta el jutjat d'instrucció número 3 de Reus, i més enllà de Prat com a principal investigat, altres noms són els de l'arquitecte Jorge Batesteza (contractat per supervisar la construcció del nou Sant Joan), o Josep Poblet (per contractar Batesteza, també per revisar les obres d'un centre sanitari a Vila-seca).

Response: Fa 10 anys que es va obrir el cas Innova després de descobrir un deute del hòlding de més de 200 milions d'euros i 6 anys d'una investigació ja inactiva, s'han arxivat les peces 3, 5 i 10 que pertanyen al cas. Aquestes peces tractaven delictes contra l'administració, la prevaricació, la malversació de fons i la incompatibilitat de càrrec i treball.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
El ministre de Foment, José Luis Ábalos, i el líder del PSC, Miquel Iceta, han criticat aquest dissabte a Badalona que els partits independentistes no vulguin donar suport als pressupostos de l'Estat mentre, segons ells, aportaran més "recursos" als catalans.
"No vaig pensar mai que renunciarien a 2.200 MEUR per la cara", ha explicat Iceta, que ha acusat els sobiranistes de "contradictoris" per no acceptar més recursos malgrat que "diuen que se'n necessiten més".
En la mateixa línia s'ha expressat Ábalos, que ha confessat, amb ironia, que li "fa gràcia" que els independentistes demanin "ajuda" però quan se'ls ofereix, la rebutgen.
De la mateixa manera, també, ha cridat a "posar data" per trobar la solució política de Catalunya dins l'Estat.
En un acte per confirmar la candidatura de l'alcalde badaloní, Álex Pastor, a la reelecció, en què no s'ha fet cap referència als presos ni a la vaga de fam anunciada per Jordi Turull i Jordi Sànchez, el ministre ha assegurat que "la solució" per a Catalunya s'ha de gestionar amb "audàcia" i "parlant de realitats".
Ábalos ha preguntat on porta "aquest nivell de tensió tan gran" que no només hi hauria a Catalunya, sinó que es podria estendre a tot Espanya, i ha sentenciat que "no ens queda cap altra opció que treballar per la convivència democràtica fins arribar a un marc on tothom es vegi reconegut".
El ministre també ha volgut carregar contra els independentistes per haver "prioritzat una sola aventura que és impracticable" i per "haver-se oblidat de govern" i d'atendre els "problemes de la gent".
"Quina ha de ser la tasca del govern, si no és que la gent visqui cada cop una mica millor?", ha preguntat.
De la mateixa manera, ha dit que els líders independentistes pretenien que una meitat de Catalunya "sotmetés" l'altra, i ha assegurat que "no és tolerable que ningú sotmeti a ningú".
Tot i això, ha matisat que aquest no és un "problema" només català, sinó que "els mateixos que fan que les coses no funcionin a Catalunya son els mateixos que fan que no funcionin a Espanya".
En aquest sentit, ha criticat que "les dretes" només fan que "tensionar" i "fer mal", i ha volgut fixar la seva crítica en Ciutadans, un partit que considera "l'empresa d'Albert Rivera", i del suposat "ego i narcisisme" d'aquest.
"És un partit de cartró i pedra on no hi ha res darrere", ha sentenciat.
A les crítiques a "les dretes" s'ha sumat Miquel Iceta, que s'ha volgut dirigir als andalusos per instar-los que no votin "partits que no tenen res més a oferir a Andalusia que criticar Catalunya" ja que, assegura, "res no es pot esperar d'ells".
Sobre l'encaix territorial, a més de criticar els partits independentistes per no voler fer costat als pressupostos de l'Estat, ha volgut deixar clar que el seu partit "tenia la raó" quan defensa que el futur de Catalunya passa per "dialogar, negociar i pactar" amb l'objectiu de "no trencar Espanya" però tampoc de no "retrocedir".
"Cal recuperar el respecte per les persones, les idees i la llei", ha afegit.
La Constitució, els "40 millors anys d'Espanya"
Iceta també ha volgut lligar l'imminent 40è aniversari de la Constitució Espanyola, el proper 6 de desembre, amb les quatre dècades del PSC, per "celebrar els 40 millors anys d'Espanya" i assegurar que "estem orgullosos del que s'ha fet".
"El PSC ha estat al serveis dels treballadors i de la unitat civil dels catalans", ha volgut deixar clar.
El líder del PSC també s'ha volgut referir a l'acord que el seu partit va fer a Badalona amb el PP i Cs per treure l'exbatllesa Dolors Sabater, de Guanyem Badalona en Comú, del càrrec.
Referint-se a aquesta última formació, Iceta ha assegurat que "ens van enganyar" ja que "ni van cuidar tots els barris per igual" ni van mantenir la neutralitat de l'ajuntament i "el van posar al servei de la independència".
En presència de l'alcalde socialista Álex Pastor, el líder socialista ha sentenciat que "si fem acords i l'altra part no els acompleix, hi reaccionem amb fermesa".

Response: Iceta no entén com els independentistes rebutgen els pressupostos de 2.200 milions d'euros, però després es queixen de no rebre ajuts. Ábalos assegura que aquesta tensió es pot estendre a tot el país i cal treballar per una bona comunicació. També se'ls acusa d'haver-se centrat en l'independentisme i oblidar-se dels ciutadans.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
L'economia europa ha patit una contracció enorme en el segon trimestre de l'any, amb una pèrdua de l'11,4 inertrimestral a la Unió Europea i d'un 11,8 a la zona euro.
La contracció, però, ha estat molt més acusada a l'economia espanyola.
En termes intertrimestrals, la taxa de variació del PIB espanyol va passar del -5,2%, al primer trimestre fins al -18,5% al segon trimestre del 2020.
Respecte a l'impacte de la crisi sanitària sobre l'ocupació, segons dades de l'OCDE, l'atur va créixer en 406.000 persones en la primera meitat de l'any, 197.000 de les quals a Espanya, el que suposa el 48% de la UE.
Pel que fa a la zona euro, en el primer semestre la desocupació va créixer en 26.000 persones.
Si es té en compte que a Espanya l'increment va ser de prop de 200.000 persones, l'atur espanyol va ser de 7,5 vegades superior al de la zona euro.
Aquestes dades impliquen una contracció de l'economia espanyola de 18 punts percentuals.
Així ho plasma l'Informe de Conjuntura Econòmica de Foment del Treball.
Valentí Pich, responsable de la comissió d'Economia de l'entitat, i Salvador Guillermo, cap del servei d'estudis, han presentat l'informe aquest dilluns.
Foment ha fet una crida a "salvar les empreses per evitar una crisi social" i adverteix d'una recuperació més lenta del previst.
Totes aquestes dades s'inscriuen en un context global complex.
Mentre el creixement de l'economia xinesa s'ha posicionat als nivells anteriors a la crisi pandèmica, l'economia europea ha patit un sotrac superior a l'esperat.
L'informe recorda les previsions de la Comissió Europea, que espera que el PIB es redueixi un 8,8% en aquest any, amb un repunt del 6,0% per al 2021.
Són unes previsions que empitjoren la perspectiva que s'havia creat a la primavera i que implicaria una recuperació de l'economia d'un 2% cap a finals del 2021, per sota dels nivells anteriors a la crisi.
El turisme, sector colpejat
Un sector especialment afectat és el turístic.
El sector turísitc té un pes de prop del 12% sobre el PIB espanyol i Catalunya suposa el 25% d'aquest sector a Espanya.
En els primers set mesos d'aquest any, la despesa total dels turistes internacionals va baixar un espectacular 72,6% respecte al mateix període del 2019, arribant als 14.291 milions d'euros a l'estat espanyol, enfront els 52.360 milions acumulats el juliol de l'any passat.
Catalunya va representar el 19,3% del total de despesa, 2.758 milions, el que implica una caiguda del 77,7% en termes anuals.
Fins al juliol, van arribar a Espanya uns 13,2 milions de persones, un 72,4% menys que en el mateix període del 2019.
A Foment consideren que els 140.000 milions d'euros que han d'arrribar dels fons europeus són "una oportunitat única" i que s'han de canalitzar cap a l'enfortiment de la competitivitat.
Malgrat el panorama, amb l'ombra dels efectes que poden tenir els rebrots pandèmics, a Foment volen ser optimistes.
coronavirus
Reunions de 10 persones per Nadal, previsió de 100.000 vacunes i quarantenes més curtes: així s'acabarà l'any a Catalunya
S'estudia rebaixar les quarantenes a 10 dies i es descarta un confinament en els propers mesos
Guia
Tot el que heu de saber sobre el retorn a les aules
Les mesures de seguretat i prevenció s'aniran adaptant a mesura que avanci el curs en funció de l'impacte de l'epidèmia a Catalunya
coronavirus
Com ens hem de saludar?
L'OMS demana que tampoc es faci amb el colze
El director de l'organització recomana posar-se la mà al cor
coronavirus
Els factors que més augmenten el risc de morir per coronavirus
Un estudi realitzat a nivell estatal detecta fins a 17 variables que constitueixen factor de risc
coronavirus
Així hem de guardar les mascaretes a casa entre ús i ús
El lloc on la guardem i com ho fem és vital per poder-la reutilitzar
Tota l'actualitat, minut a minut
Segueix, en directe, el que està passant a Catalunya i al món

Response: L'economia espanyola ha patit una contracció més gran que la de la zona euro i la UE. Amb 197.000 aturats, que formen el 48% dels aturats de la Unió Europa i amb un 7,5% d'increment de desocupació més que a la zona euro. Foment vol utilitzar els fons europeus per a enfortir la competitivitat i volen ser optimistes malgrat la situació.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
Les converses i les reunions del patronat de la Fundació Ràfols-Casamada-Maria Girona s’han accelerat aquests darrers dies.
L’aparició d’una part del llegat d’Albert Ràfols als Encants de Barcelona ha fet que els patrons que integren l’entitat es veiessin obligats a examinar què havia passat, però també a deixar constància de la voluntat de ‘continuar exercint la seva energia’ per divulgar la figura d’Albert Ràfols-Casamada i de la seva dona, Maria Girona.
Aquesta voluntat, però, topa amb una dificultat pressupostària.
El pal de paller del projecte és la Casa Bas, un edifici senyorial situat al mig del municipi de Capellades, que s’ha de convertir en la seu de la fundació i l’espai d’exposició del llegat de l’artista.
L’immoble el va adquirir la municipalitat fa més de deu anys, però necessita una rehabilitació important.
‘La capacitat econòmica del consistori és fluixa’, explica el batlle, Aleix Auber, a l’ACN, però també manifesta que la fundació cerca recursos a les institucions que, per la infraestructura, ‘tenen més capacitat per fer que aquest projecte vegi la llum d’una vegada’.
Albert Ràfols, president de la fundació i nebot de l’artista, creu que la Casa Bas és un lloc ‘preciós i amb molt d’encant’ i desitja que ben aviat pugui ser-ne la seu.
‘No volem que tan sols sigui un contenidor d’obres d’art’, ha explicat Ràfols, la voluntat és que l’immoble també sigui ‘un espai amb activitat cultural obert a tothom’.
El nebot de l’artista reconeix ‘les ganes’ que té de veure la materialització del projecte i ha explicat que han parlat de la possibilitat de fer la rehabilitació de l’immoble per fases per no dependre tant del finançament i ‘avançar el naixement d’una seu consolidada i en condicions’.
En aquests moments, la fundació també prepara la celebració dels quinze anys.
Es preveu que durant l’octubre es farà un cicle de poemes d’Albert Ràfols-Casamada i també un seguit d’actes per a recordar la seva biografia i divulgar el seu llegat.
‘Tenim un patrimoni excepcional molt vinculat a Capellades però també a Catalunya i al món’, ha explicat el batlle, ‘l’art té la capacitat de travessar països i fronteres molt fàcilment’, ha afegit.
L’entitat també té el propòsit d’arribar a les escoles per difondre la figura de l’artista.
L’obra de Ràfols-Casamada als Encants
El llegat del matrimoni d’artistes Albert Ràfols-Casamada i Maria Girona va ser tema d’actualitat el dissabte 1 d’agost, quan un particular va comprar als Encants de Barcelona un lot de la biblioteca particular.
‘Un cop van passar els dies, ens vam adonar que no era un daltabaix greu’, ha explicat el nebot de l’artista.
Ell mateix s’encarrega de deixar clar que ‘el llegat més important és controlat’ i que tot el lot que era exposat als Encants, que incloïa llibres, pòsters, i unes quantes cartes i fotografies, ‘no era important’.
Així i tot, el Departament de Cultura de la Generalitat es va obrir a adquirir els lots que tenia un paradista dels Encants per un preu ‘absolutament raonable’, però no van arribar a un acord i, finalment, es va tancar la venda amb un col·leccionista privat.
El batlle de Capellades ha manifestat que va ser ‘una notícia sorprenent’ i remarca que la fundació ‘ha de tenir la capacitat de respondre en una situació extraordinària com aquesta’.
Un matrimoni d’artistes
Albert Ràfols-Casamada (Barcelona, 1923 – Barcelona, 2009), ha estat un dels artistes catalans contemporanis més polifacètics.
Té una gran trajectòria pictòrica i literària en què es destaquen les obres abstractes.
El 1980 va rebre el premi de les arts plàstiques que concedeix el Ministeri de Cultura i el 2003 va rebre el Premi Nacional d’Arts Visuals de Catalunya per la Generalitat.
A més, el 1983 li van concedir la Creu de Sant Jordi i el 1991 la Legió d’Honor del govern francès.
La seva esposa, Maria Girona (Barcelona, 1923 – Barcelona, 2015) va ser una pintora, gravadora i activista cultural catalana.
En el seu cas, també va ser distingida amb la Creu de Sant Jordi el 1998.

Response: La Fundació Ràfols-Casamada-Maria Girona ha de convertir la Casa Bas a la seva seu i en un espai cultural on exposar el llegat de l'artista, tot i que el lloc necessita rehabilitació. Albert Ràfols va ser un artista amb una gran trajectòria pictòrica i literària, juntament amb la seva dona, Maria Girona, una gran pintora i activista cultural catalana.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
El Trapezi, la Fira del Circ de Catalunya, ha tancat aquest diumenge la 23a edició amb uns 90.000 espectadors i amb molts dels espectacles de sala amb les entrades exhaurides.
Tot i que divendres la pluja va obligar a suspendre tres funcions, els organitzadors han destacat l'èxit del Cabaret, de l'espectacle Fidelis Fortibus de la companyia Circus Ronaldo "per la seva humanitat" i de les dues coproduccions estrenades.
En aquest sentit, el certamen referma l'aposta per esdevenir un referent en la producció de propostes circenses i per consolidar-se com a punt de trobada dels professionals del sector.
Enguany, el Trapezi ha comptat amb la participació de 35 companyies i amb més d'un centenar d'artistes nacionals i internacionals.
Durant quatre dies, la ciutat de Reus s'ha convertit en la capital del circ a Catalunya amb 127 artistes que han fet vibrar el públic amb malabars, acrobàcies i equilibris.
El director artístic del Trapezi, Leandro Mendoza, ha celebrat la bona acollida dels espectacles programats i ha assegurat que el circ, cada vegada més, parla de sentiments i emocions.
Segons Mendoza, el cap de cartell d'aquesta edició, el Circus Ronaldo, ha emocionat el públic.
"Per a molta gent ha estat una plorera, un espectacle molt humà", ha afirmat.
De fet, el director ha subratllat que la programació ha tingut un "alt grau d'humanitat" i n'ha destacat espectacles com 'Quan els cracs portin talons', de la companyia Escarlata Circus, que s'ha estrenat al certamen, o 'Íntimo', de LaMala.
Un altre dels èxits ha estat el cabaret amb un nou format escènic que ha comptat amb l'estrena absoluta d'un número de trapezi doble de La Fem Fatal i les peces de lira de la brasilera Iara Gueller, del quadre fix del duet francès Dues Filles i amb la participació del malabarista Jimmy Gonzalez.
Mendoza també ha assenyalat el paper dels marionetistes de Discípulos de Morales amb el 'Pacokenstein' i, sobretot, Alba Sarraute, mestre de cerimònies, que després de deu anys treballant en companyies internacionals ha retornat a Catalunya.
"Ara tenia la maduresa per portar un gran format com ha estat el cabaret", ha afegit.
A banda, per primer any, el Trapezi ha apostat per limitar l'aforament en espais gratuïts com el de la plaça de la Llibertat i a Casa Rull, on s'han format llargues cues.
La limitació de localitats ha estat per qüestions de seguretat i de comoditat, ja que aquest format garanteix unes millors condicions per veure els espectacles.
Amb tot, des de la direcció artística han destacat que treballaran de cara a la propera edició per tal d'ampliar els aforaments limitats.
Espectacles suspesos per la pluja
El Trapezi va haver de suspendre tres espectacles la nit de divendres a causa de la pluja.
Es tracta de les funcions ' El Covador-Impulse', 'A Salto Alto-entre gentilezas exterminios' i el cabaret.
A més, també es va anul·lar dissabte un altre espectacle perquè l'artista es va lesionar mentre escalfava.
Pel que fa als espectacles de sala, s'han venut 1.600 entrades al públic general i 390 als professionals.
La regidora de cultura de l'Ajuntament de Reus, Montserrat Caelles, ha valorat que la fira és una "bona" inversió per la ciutat i ha refermat el seu compromís pel retorn econòmic i la projecció cultural que suposa arreu del país.
El Trapezi aposta per ser una plataforma de produccions
El Trapezi també vol esdevenir un referent dins del sector i ser una plataforma de produccions.
"Creiem que és una via molt important per fer més necessari el Trapezi", ha dit Mendoza.
Així es vol "cosir" sinergies entre programadors i productors per fer créixer les companyies catalanes i espanyoles i que aquestes creïn espectacles de mig format.
Actualment, aquests formats estant encapçalats per companyies estrangeres, segons el director.
"Volem propiciar aquest camí.
És una feina lenta", ha afegit.
Amb tot, d'aquesta edició ja han sortit els primers fruits i diversos espectacles es programaran a festivals del Brasil, l'Equador i Alemanya.

Response: La Fira del Circ de Catalunya ha acabat aquest diumenge, després de celebrar la 23a edició amb més de 35 companyies, 127 artistes i 90.000 espectadors. El Circus Ronaldo i el Cabaret han estat les estrelles de l'edició on, per primer cop, hi ha hagut límit d'aforament per la seguretat i la comoditat de l'espectacle.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
La mobilització permanent, ben apuntalada per ara a les portes del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya, va de camí d'encarar una tercera jornada.
Un cop el president de la Generalitat, Carles Puigdemont, ha revelat en la seva declaració institucional que té un pla de "contingència" per garantir el referèndum, els manifestants, en plena ebullició timonejada per les entitats, s'han conjurat per seguir resistint durant els deu dies que falten fins a la "primavera" de l'1 d'octubre.
"Tenim deu dies per deixar-nos-hi la pell", ha proclamat el president d'Òmnium, Jordi Cuixart.
D'entrada, el president de l'ANC, Jordi Sànchez, ha demanat que, a més de mantenir la mobilització a Arc de Triomf, aquest divendres a les nou del matí els manifestants es traslladin fins a la Ciutat de la Justícia per donar suport a les set persones que encara estan detingudes.
Sànchez ha revelat, a més, que ja fa dies que cada vegada que surten de la seu de l'ANC amb vehicles, són "interceptats" per la Guàrdia Civil i els "requisen" els cartells de campanya.
És per això que les entitats demanen als ciutadans que, a partir d'ara, "s'autoorganitzin" en petits grups per imprimir cartells i pancartes i "empaperar" les parets d'arreu de Catalunya.
Una resistència contra els "fills del franquisme"
Es tracta, han insistit ANC i Òmnium, d'una resistència davant d'una "dictadura" de Mariano Rajoy que han equiparat a la d'Erdogan a Turquia o a la de Corea del Nord o la Xina.
Especialment bel·ligerant ha estat Sànchez quan ha afirmat que, al cap i a la fi, l'estat espanyol està a hores d'ara governada pels "fills del franquisme".
"Porten a la seva sang l'ADN dels dictadors", ha etzibat davant de milers de persones que, malgrat les deu hores de mobilització, a les deu de la nit segueixen a les portes del tribunal.
La resposta massiva que ja hi havia des del migdia durant la segona jornada de mobilització permanent, que ha superat fins i tot a la de dimecres a les portes de la conselleria d'Economia, ha servit a les entitats per afirmar que els catalans estan "aturant un veritable cop d'Estat".
L'objectiu és mantenir la mobilització fins que siguin alliberades totes les persones detingudes per col·laborar en l'organització de l'1 d'octubre.
Entre elles, el secretari d'Hisenda, Lluís Salvadó, i el secretari general de vicepresidència, Josep Maria Jové.
Els consideren "presos polítics" i han deixat clar que, un cop siguin alliberades, ha dit Jordi Sànchez, ja "res serà igual" perquè s'ha trencat l'esquema bàsic de la llibertat.
Votar per "dignitat" a l'1-O
La mobilització permanent també deixa la imatge d'una presidenta del Parlament, Carme Forcadell, prenent el micròfon a les portes del tribunal i rebel·lant-se contra la "repressió" del govern espanyol.
Sobre ella recauen fins a tres querelles per permetre el debat sobre el referèndum al Parlament.
"Respondré ferma i serenament", ha etzibat rememorant aquells inicis del procés en què ella liderava el moviment social a favor del dret a decidir.
Forcadell ha defensat que l'1-O tothom vagi a votar "amb dignitat i per "dignitat", sigui a favor del sí o del no.
Ha agraït la mobilització ciutadana, i ha subratllat que és per defensar la llibertat dels detinguts.
"No esteu sols, us volem amb les vostres famílies i no pararem fins que ho aconseguim", ha remarcat.
Per a Forcadell, els arrestats són "herois i heroïnes", una paraula que també ha emprat Cuixart per referir-s'hi.
Per l'escenari polític han seguit desfilant dirigents de tot l'espectre del sobiranisme.
Des de les exconselleres condemnades pel 9-N Irene Rigau i Joana Ortega, la qual ha dit que "Catalunya no serà el que vulgui un tribunal, serà el que vulgui la gent", al líder de Catalunya en Comú, Xavier Domènech, que ha sentenciat que el president espanyol, Mariano Rajoy, "no sobreviurà a la força d'un sol poble".
També els eurodiputats Ramon Tremosa (PDECat) i Jordi Solé (ERC), el líder de Podem Catalunya, Albano Dante Fachin, i la diputada de la CUP Gabriela Serra.
La mobilització és un còctel de reivindicació i festa.
La gent coreja proclames a favor de la llibertat, però també balla i canta.
Aquesta vegada, a diferència de la improvisació organitzativa de dimecres, s'ha previst tota una logística per poder mantenir la mobilització durant hores i, asseguren, fins i tot dies.

Response: Puigdemont assegura que té un pla perquè es dugui a terme el referèndum i motiva els ciutadans a resistir fins a l'1-O. S'han organitzat mobilitzacions perquè s'alliberin els organitzadors de l'1-O i es rebel·len contra la repressió. La Guàrdia Civil requisa cartells de la campanya i Forcadell anima que es voti per dignitat el primer octubre.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
Constantment escoltem a la gent parlar que el temps està canviant, ja no plou, i quan plou és tot d’una, els hiverns estan desapareixent, ja no sabem si hi ha quatre, tres, dos, una estacions… També escoltem les notícies, algunes de dramàtiques, com les causades per huracans, inundacions o llargs períodes de sequera.
Fins i tot hem escoltat els polítics parlar del canvi climàtic; alguns per a dir que impulsaran mesures contra l’escalfament global; altres simplement posant entrebancs o, si no, tristament, negant les evidències.
I què ens han dit els científics?
L’any 1992 es va publicar el document signat per més de 1.500 científics -entre els quals la majoria dels premis Nobel- «Advertiment del Científics del Món a la Humanitat».
Ens indicaven els principals riscos als quals s’enfrontava la humanitat i ens instava a adoptar mesures urgents.
Vint-i-cinc anys després, el 2017, 15.364 científics de 184 països signaren el que s’ha anomenat «Advertència de la comunitat científica mundial a la Humanitat: Segon Avís».
En aquest nou estudi es constata que ‘la humanitat ha fracassat en no fer progressos suficients», només s’ha estabilitzat la capa d’ozó.
En la resta d’aspectes, totes les mesures i conclusions són alarmants.
Per a fer un resum de les conclusions: des del 1880 la temperatura mitjana de la superfície terrestre ha augmentat entre 0,8 i 1,2 ºC.
L’objectiu de quedar-se el 2030 (d’ací a 11 anys!) per davall d’un increment d’1,5 ºC sembla improbable, més encara quan en l’últim decenni hem tingut els 8 anys més calorosos des que hi ha registres; la disponibilitat d’aigua dolça s’ha reduït d’un 25%; s’han perdut més de 100 milions d’hectàrees de bosc -en gran part arran de la creació de pastures-; han desaparegut gairebé un terç de les espècies de vertebrats; les emissions de diòxid de carboni han augmentat més d’un 60% i la població mundial ha passat de 5.500 milions de persones a uns 7.500 milions.
Recentment, hem conegut un informe de l’ONU on s’indica que la contaminació de l’aire provoca la mort prematura d’entre sis i set milions de persones a l’any.
Una barbaritat! però continuem cremant de forma indiscriminada combustibles fòssils, augmentant la concentració de gasos d’efecte hivernacle (GEH).
I el més trist de tot és que sabem què s’ha de fer, ja ens ho ha han dit els científics: limitar adequadament el creixement de la població, revaluar el paper d’una economia arrelada en el creixement permanent, reduir l’emissió de GEH, incentivar l’energia renovable, protegir els hàbitats, restaurar els ecosistemes, parar l’extinció de fauna, i frenar las espècies invasives.
La humanitat no està adoptant les mesures urgents que necessitem per salvaguardar la biosfera.
Estem davant la sisena extinció massiva en 540 milions d’anys.
Ja ens ho han advertit els científics, però ha estat una jove sueca, Greta Thunberg, qui amb la seu valentia i constància ha fet que sorgisca un moviment d’estudiants a tot el món que ha de provocar els canvis en les actituds que reclamen els científics.
Ella manifestava que ‘atès que la majoria dels polítics responen a la pressió, els científics, mitjans de comunicació i la ciutadania han d’insistir en el fet que els seus governs passen a l’acció immediata’, i això ha fet Greta!
Ara, nosaltres també formem part d’eixe moviment mundial impulsat per Greta, i no estem sols.
A Alemanya, 12.000 científics han mostrat el seu suport a les accions estudiantils pel clima, i ho han dit clarament ELS JÓVENS TENEN RAÓ!
Si volem guanyar el futur, hem de canviar ja les accions i les actituds.
D’altra forma -com diu Greta- què direm a les nostres filles, als nostres néts o als joves d’ací 50 anys quan ens preguntem: què vam fer -quan encara podíem fer alguna cosa- per a lluitar contra la destrucció del món, quin futur els deixarem?
Ara és el moment.
Ens queden poc menys de 12 anys i exigirem i obligares els poders a prendre mesures per salvar les nostres vides i el nostre planeta, FRIDAYSFORFUTURE!!
Ontinyent, 15 de març de 2019

Response: Després de 25 anys del primer avís de l'"Advertiment dels Científics del Món a la Humanitat", només hem aconseguit estabilitzar la capa d'ozó, mentre que la resta d'aspectes del canvi climàtic continuen sent alarmants. Els joves se sumen a la causa de Greta Thunberg per a prendre mesures que salvin la biosfera i lluitar contra el canvi climàtic.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
Dos agents de la comissaria d'informació dels Mossos d'Esquadra han explicat que veuen "molt probable" que el vídeo en el qual apareixen tres membres de la cèl·lula de Ripoll fabricant explosius i que van trobar en una targeta SD del xalet d'Alcanar estigués pensat com a "reivindicació" dels atemptats i com a propaganda.
La hipòtesi dels pèrits experts en gihadisme és que els autors dels atacs pretenien enviar el vídeo a Daesh perquè l'organització terrorista fes un "gran comunicat de l'atac".
En el vídeo, que es va emetre en la primera sessió del judici del 17-A, apareixen Younes Abouyaaqoub, Mohamed Hichamy i Youssef Aalla fabricant explosius, rient i parlant a càmera.
Qui els grava és el principal acusat al judici i supervivent a l'explosió d'Alcanar, Mohamed Houli.
Un dels agents ha explicat a la sessió d'aquest dijous que justament la deflagració del xalet fa que "probablement" no es pugui enviar el vídeo.
El pèrit ha afirmat que la "simbologia, la narrativa, el discurs i la forma de comunicar-se" del vídeo faci pensar que volia que s'utilitzés com a propaganda.
Al vídeo els tres membres de la cèl·lula de Ripoll es dirigeixen als "enemics de Déu" i avisen que els explosius que manipulen "explotaran sobre els caps de les vostres dones i fills".
"Us penedireu d'haver nascut", diuen, i interpel·len directament als Mossos d'Esquadra.
L'agent ha explicat que la cèl·lula de Ripoll encaixa en un "tercer nivell" de l'estructura organitzativa de Daesh, que està format per "xarxes de base o terroristes individuals" que no tenen per què formar sempre "part integral de l'organització" però n'assumeixen els objectius i busquen actuar "en la mesura de les seves possibilitats per assolir-los".
El testimoni ha analitzat els missatges que va emetre Daesh després dels atemptats.
El primer, emès per l'agència Amaq vinculada a l'organització terrorista el mateix 17 d'agost a les 21 hores, assumeix que els autors són "soldats de l'Estat Islàmic".
Daesh emet un segon comunicat dies després en el qual dona dades errònies que els Mossos atribueixen a la voluntat de "magnificar" l'atac, però també al fet que recullen informació de les xarxes socials.
Els atemptats també apareixen a la revista Rumiyah, lligada a Daesh, i l'agent ha destacat que només l'atac de novembre de 2015 a París va ocupar tant d'espai a la publicació com ho va fer el de Barcelona i Cambrils al qual dediquen la portada, el pròleg, una secció, una infografia i la contraportada.
"La part propagandística és tan important com el fet de l'atemptat" per a l'organització, ha dit, i d'aquí que Daesh se "n'apropiï" per causar terror i animar a atacar.
Segons els agents d'intel·ligència els Mossos d'Esquadra, Daesh accepta "qualsevol mètode per fer mal" per molt que situa com a prioritari l'ús d'explosius.
Dubtes sobre l'anàlisi de l'ADN
A la sessió d'aquest dijous del judici del 17-A han testificat funcionaris de laboratori dels Mossos d'Esquadra que van analitzar mostres d'ADN dels autors materials dels atemptats.
L'advocat de Driss Oukabir, Luis Álvarez, ha plantejat dubtes sobre les proves d'ADN fetes pels Mossos d'Esquadra perquè considera que podrien haver-se usat kits caducats i, per tant, els resultats podrien no ser "suficientment determinants".
Álvarez ha explicat que hi ha una investigació sobre l'ús entre 2016 i 2018 de reactius d'ADN caducats per part de laboratoris de Mossos d'Esquadra al jutjat d'instrucció 3 de Sabadell, però que va tenir coneixement d'això quan ja havia començat el judici.
L'advocat ha demanat la compareixença del responsable dels laboratoris de Mossos i dels proveïdors de reactius.
El president del tribunal, Félix Alfonso Guevara, ha admès parcialment la petició i dilluns de la setmana que ve testificarà el responsable dels laboratoris de Mossos.
Durant l'interrogatori de pèrits Guevara ha tallat la majoria de preguntes que la defensa del segon principal acusat ha fet als tècnics dels Mossos d'Esquadra sobre la comprovació de dates de caducitat dels kits o sobre el software utilitzat, tot i que n'ha permès alguna.
Els pèrits dels Mossos d'Esquadra s'han desvinculat del control de les dates de caducitat perquè no són responsables de gestionar l'entrada i estat dels reactius, però alguns han defensat que "tot el que s'estava utilitzant és perquè està en bones condicions" i "dona resultat a dades fiables".
Queixes dels acusats pel trasllat
La sessió d'aquest dijous ha començat amb retard perquè dos dels tres acusats s'han queixat que els feien mal els canells després del trasllat a l'Audiència Nacional des de la presó.
Un metge els ha examinat, però no ha vist danys greus i els ha donat una aspirina.

Response: Es va trobar el vídeo dels joves de Ripoll fabricant explosius que probablement, si no hagués explotat la casa, hauria estat enviat a Desh com a comunicat i propaganda de l'atac. Els atemptats a Cambrils van ser portada a la revista relacionada amb Desh, Rumiyah. Els tests d'ADN no han donat un resultat clar perquè els kits estaven caducats.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
La Conselleria de Governació, Administracions Públiques i Habitatge doblarà en els propers anys el parc d’habitatges de lloguer social, ja que passarà dels 1.860 actuals a 3.660, gràcies al conveni de cessió signat aquest dilluns amb el BBVA.
L’acord significa lliurar 300 pisos immediatament i 300 més cada sis mesos durant tres anys.
El lloguer serà per a cinc anys, amb quotes d’entre el 10% i el 18% de la renda familiar, i seran per a famílies en risc d’exclusió social.
El conveni, signat pel president de la Generalitat, Carles Puigdemont, i la directora de BBVA Espanya, Cristina de Parias, és el més important signat pel Govern amb una entitat financera, i també el més important d’aquest banc amb qualsevol administració pública espanyola.
L’acord estableix que almenys la meitat dels pisos estaran buits.
La resta poden estar ocupats per famílies que, si s’hi volen quedar, hauran d’acudir als serveis socials i acreditar la necessitat i el risc d’exclusió social.
Si no fos així i no marxessin voluntàriament, el BBVA es quedarà el pis i en cedirà un altre a la Generalitat.
A més, l’entitat financera es farà càrrec de les despeses de reforma dels pisos que ho requereixin.
Els primers 300 pisos són a Barcelona, Badalona, l’Hospitalet de Llobregat, Santa Coloma de Gramenet, Granollers, Mataró, Sabadell, Terrassa, Girona, Lleida, Tarragona i Reus.
Puigdemont ha remarcat que l’acord va contra la indiferència dels Excel i els balanços de negoci, ja que es fixa en les persones vulnerables i fa que una entitat bancària vagi més enllà de les seves obligacions legals.
Així, ha dit que el conveni és una solució en majúscules, que pretén resoldre problemes, no pas crear-ne, i que aquest acord genera confiança en els agents econòmics i en la població més vulnerable, que veu que les administracions públiques es preocupen de les seves necessitats.
El conveni també preveu crear una comissió de seguiment i d’un fòrum d’experts format per agents externs i del tercer sector.
El BBVA ha recordat que a banda d’aquests pisos, compta amb més de 2.500 pisos amb lloguers assequibles a Catalunya per a clients en situació de vulnerabilitat.
Des de l’inici de la crisi ha refinançat a unes 21.000 famílies catalanes el seu deute hipotecari, ajustant les quotes a les actuals capacitats de pagament.
D’aquesta manera, De Paria, ha dit que l’entitat vol arrelar-se més a Catalunya, on ha recordat que té una quota de mercat del 25%.
Fins ara, l’acord més important que tenia el Govern per a la cessió temporal de pisos propietat d’entitats financeres era amb la Sareb, amb 930 habitatges, seguit de Catalunya Caixa, amb 400, Bankia amb 230 i Caixabank amb 100, signats els últims dos anys.
Aquest sistema permet al Govern augmentar el parc d’habitatge públic disponible de manera més ràpida i barata, que no es podria permetre construir tant ràpid tants habitatges públics.
A més, garanteix la funció social dels habitatges buits o ocupats i permet la coresponsabilitat del sector financer.
La consellera de Governació i Habitatge, Meritxell Borràs, ha explicat que, a banda d’aquests convenis amb bancs, el Govern també amplia el parc d’habitatge amb el dret de tempteig i retracte, que permet comprar de manera preferent habitatges procedents d’execucions hipotecàries.
En un any la Generalitat ha adquirit 253 habitatges en 72 municipis de forta demanda de lloguer social.
Així mateix, el 2015 es van concedir 2.851 prestacions urgents per pagar el lloguer o la hipoteca per evitar el desnonament.
A través de l’oficina d’intermediació Ofideute, la Generalitat ha facilitat 913 cords entre afectats de sobreendeutament i entitats financeres, i s’han adjudicat 570 habitatges a famílies a punt de ser desnonades.
Amb tot això, del 2012 fins aquest mes de juny s’han evitat gairebé 17.000 desnonaments, segons el Govern.
D’aquesta manera, Borràs ha volgut remarcar que tot i el camí costerut, el pas del Govern per millorar l’accés a l’habitatge és ferm i que s’enfrontarà a totes les dificultats, externes, com les sentències del Tribunal Constitucional que han anul·lat legislació catalana en la matèria, o la impossibilitat d’aprovar nous pressupostos pel veto de la CUP.

Response: Dilluns es va signar el conveni de cessió amb BBVA, on donava habitatges de lloguer social, per a destinar-los a les famílies en risc d'exclusió. Aquests pisos es trobaran a diverses ciutats catalanes. El banc també compta amb més de 2.500 lloguers assequibles per a famílies vulnerables, i gràcies als quals, des del 2012, s'han evitat més de 17.000 desnonaments.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
La negociació de la Generalitat de Catalunya amb Disney perquè incorpori les versions en català a la seva plataforma de continguts sota demanda Disney+ ha donat fruits.
Segons que ha explicat el Departament de Cultura, Disney té previst d’incorporar el català com una pista d’àudio més, però això encara no és possible tècnicament, de manera que provisionalment oferirà els films en català dins de la pestanya d’extres, on hi ha tràilers, escenes suprimides, presentacions o enregistrament de rodatges.
Disney+ oferirà les versions en català dels films que ja disposen de versió en aquesta llengua i han estat exhibides en sales de cinema o distribuïdes en DVD, Blu-Ray i més plataformes.
La directora general de Política Lingüística, Ester Franquesa, ha dirigit la negociació amb Disney Espanya i espera que la companyia, que ha doblat al català des del 1995, mantingui aquesta línia empresarial en aquest nou format de distribució de cinema.
Plataforma per la Llengua demana a Disney+ que inclogui el català
El Departament de Cultura ho ha anunciat amb un sondatge que mostra que el 77,6% dels catalans volen sèries i films doblats en català a les plataformes digitals que ofereixen vídeo a demanda com ara Netflix, Amazon Prime o Movistar+.
A la pregunta de quines llengües els agradaria trobar al doblatge de films i sèries, un 50% han citat espontàniament el català juntament amb llengües com el castellà (74,9%) o l’anglès (19,2 %).
S’ha demanat als qui han dit espontàniament ‘altres llengües’ si els agradaria que a més hi poguessin trobar doblatges en català i hi ha respost afirmativament un 77,6%.
L’enquesta de Política Lingüística també revela que un 76,3% dels ciutadans voldria també subtítols en català i que un 83% voldria que les interfícies de les plataformes de vídeo a demanda es poguessin configurar en català.
L’enquesta apunta que aquest darrer any gairebé un 70% de la població ha vist cinema o sèries per canals de televisió tradicionals: un 62,2% en plataformes de vídeo a demanda i un 37,7% en sales de cinema.
Les plataformes de més consum són Netflix, amb gairebé un 80% entre qui té plataformes de pagament; Amazon Prime Video, amb un 34%; Movistar+, amb gairebé un 30%; HBO, amb gairebé un 21%; i Disney+ amb gairebé un 10%, seguida d’un 3% d’Orange TV, un 2,2% de Filmin, i un 1,5% de Rakuten TV i Vodafone TV, entre més.
A banda, un 5% dels enquestats manifesten interès a subscriure’s a algun canal aviat.
L’enquesta s’ha portat a terme durant el confinament, la quarta setmana d’abril, a una mostra de 1.607 persones representatives de la població de Catalunya de setze anys i més que fa, si més no, un any que viuen a Catalunya.
L’error mostral és del 2,5 % i el nivell de confiança és del 95,5 %.
Segons el comunicat, del 12 de maig al 30 d’octubre les empreses distribuïdores i els estudis de doblatge poden sol·licitar ajuts a la línia de la Direcció General de Política Lingüística, dotada amb un milió d’euros, per a l’oferta de continguts audiovisuals doblats i subtitulats en català a plataformes de vídeo a la carta, Blu-ray i DVD.
La Direcció General de Política Lingüística del Departament de Cultura renova l’acord amb Movistar+ per a incrementar l’oferta de subtitulació en català en plataformes de distribució.
La directora general de Política Lingüística, Ester Franquesa, diu que l’existència d’una oferta de continguts en català en plataformes de distribució ‘és d’interès general a Catalunya, especialment ara que el públic, i sobretot l’infantil i juvenil, utilitza cada vegada més espais digitals com aquest; i que el projecte amb Movistar+ és un referent per a la normalitat de l’oferta de l’opció lingüística també en llengua catalana en productes seus’.
L’acord s’ha renovat anualment des del 2014 i en aquest període Movistar+ ha ofert subtitulats en català 1.442 films i 1.884 capítols de 22 sèries.
Des del 2017 també ofereix sota demanda 109 films que han estat doblats amb suport de Política Lingüística per a estrenar-se en català en sales de cinema o per a plataformes i formats físics de DVD i Blu-ray.
Política Lingüística manté la línia d’ajuts per a estrenar en català als cinemes, que enguany és oberta fins al 30 d’octubre i dotada amb 1,7 milions d’euros.
El 2019 s’hi van estrenar un total de 49 films doblats al català i 28 en versió original subtitulada de 22 distribuïdores, amb títols en pantalla gran com ara Star Wars: l’ascens de Skywalker, Dia de pluja a Nova York, Mascotes 2, Vull menjar-me el teu pàncrees.

Response: A petició del 77,6% de la població catalana, la Generalitat i Disney+ pacten la incorporació del català a la plataforma. Els ciutadans asseguren que els agradaria disposar de més subtítols en català o poder configurar les plataformes en català. Moviestar+ es va sumar després d'un acord i ja ofereix més de 1.400 pel·lícules i 1.884 capítols en català.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
La CUP ha defensat que la llei de transitorietat jurídica que impulsa amb JxSí ha d’aprovar-se abans del referèndum de l’1-O i ha assegurat que, si JxSí no ho vol, està disposada a tramitar-la en solitari al parlament.
‘Si hi ha dificultats per a entrar-la a registre o fer una tramitació conjunta, com a CUP estem disposats a fer una entrada a registre d’aquesta llei exclusivament com a CUP’, diu el diputat Benet Salellas en una entrevista d’Europa Press.
Aquesta hipòtesi es posa damunt la taula perquè dins de JxSí hi ha disparitat de criteris sobre què fer amb aquesta llei: alguns són partidaris d’aprovar-la abans de l’1-O, com és el cas d’ERC, mentre que d’altres sostenen que només pot aprovar-se si guanya el sí en el referèndum, ja que és la llei que materialitza la independència.
La llei de transitorietat jurídica és la que dissenya la transició de Catalunya de l’ordenament jurídic actual a un de català, i la CUP considera que ha d’aprovar-se abans del referèndum perquè els catalans sàpiguen les conseqüències de la victòria del sí i perquè quedi clar que aquest referèndum no serà un altre 9-N.
‘Per nosaltres i per una part important de l’independentisme, la llei de transitorietat ha d’estar aprovada abans de l’1 d’octubre perquè és la llei de transitorietat que fa vinculant el referèndum’, afegeix el diputat.
D’una banda, la CUP tem que si, no s’aprova la llei abans del referèndum, una eventual victòria del sí obri el debat de ‘quines són les conseqüències del referèndum’, mentre que amb la llei aprovada les conseqüències serien evidents: la independència.
D’una altra banda, sosté que aprovar la llei abans de l’1-O ‘és una interpel·lació clara al conjunt del país, de deixar clar què passa si votes sí i què passa si votes no; si no vols que això tiri endavant, doncs vés-hi i vota no’.
En conclusió, aprovar la llei de transitorietat abans del referèndum, per la CUP, és un missatge clar: ‘Doncs miri, les conseqüències de la independència són això’, de la mateixa manera que, si l’1-O guanyés el no, la llei perdria qualsevol sentit i validesa.
‘Aquesta llei és un instrument de determinació política, és un instrument de claredat democràtica i és un instrument que ens dóna seguretat al conjunt de l’independentisme de saber què passarà l’endemà de l’1 d’octubre’, ha conclòs.
No saben res de les urnes
Preguntat per si el govern té les urnes per a fer aquest referèndum, Salellas ha explicat que no havia dit res a la CUP res sobre aquesta qüestió, però considera que hauria de tenir-les perquè l’estat cada vegada posarà més impediments contra l’1-O.
‘Hi haurà una certa acceleració del context, de la conjuntura política i, per tant, tot allò que no s’hagi fet abans cada vegada serà més difícil de fer’, ha resolt el diputat, que també ha dit que la CUP estava convençuda que la Generalitat avançava en els preparatius d’aquesta votació.
Hi ha cens
Entre els preparatius que ha de fer el govern, hi figura la polèmica elaboració d’un cens, i Salellas exposa: ‘Ens han dit que tenen un cens i també ens han dit d’on surt, passa que no el faré públic.
És dramàtic, però és així’, resol.
Salellas reivindica que la CUP ha fiscalitzat el govern pel que fa a l’organització d’aquest referèndum, preguntant, controlant i supervisant la tasca de la Generalitat, i que fruit d’això havien rebut informació de l’executiu.
Per Salellas, això ha fet que encara avui hi hagi aquest govern.
‘Si haguéssim vist que el referèndum no avançava en la bona direcció, nosaltres teníem l’obligació de denunciar-ho i de fer caure aquest govern.
No ho hem fet perquè ens ha donat unes informacions que es van desplegant’, conclou.
Sobre el paper dels Mossos d’Esquadra l’1 d’octubre, Salellas confia que vetllaran per la seguretat de la jornada electoral i prou: ‘Em costa molt imaginar qualsevol cos públic fent un exercici tan antidemocràtic com seria la retirada d’urnes, el precinte de col·legis, etc.’

Response: La llei de transitorietat jurídica materialitza la independència, per la qual cosa la CUP diu que és essencial que s'aprovi abans de l'1-O perquè els votants sàpiguen quines serien les conseqüències del sí al referèndum i allò que la independència implicaria. A JxSí hi ha debat intern i no saben si aprovar-la abans o després.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
Les notícies falses que Facebook va difondre durant la campanya de les eleccions presidencials dels Estats Units i el benefici que van poder tenir per a Donald Trump han portat mala maror entre els treballadors de la companyia i han obert un debat intern que qüestiona el model de difusió de continguts de Facebook.
Ho explica el diari The New York Times, que parla d’una reunió privada entre vice-presidents i executius de la companyia per a discutir sobre el paper que ha de tenir en futures eleccions.
‘La xarxa social es qüestiona internament quines responsabilitats pot haver tingut’ en els resultats electorals.
Tot i que Mark Zuckerberg va dir que era estúpid de pensar que Facebook havia pogut condicionar el sentit del vot dels electors, ‘molts executius i treballadors de la companyia s’han anat preguntant si, o com, havien canviat les ments, les opinions i els vots dels americans’.
Diu també el New York Times que ‘alguns treballadors estan preocupats sobre la difusió de racisme i de mems d’extrema dreta a la xarxa, d’acord amb entrevistes amb deu treballadors i ex-treballadors.
N’hi ha que es demanen si poden haver contribuït a crear una ‘bombolla de filtre’ entre els usuaris que interactuen molt amb gent que pensa igual que ells’.
I afegeix que ‘encara n’hi ha més que reavaluen el paper de Facebook com una empresa de mitjans i es demanen com aturar la distribució d’informació falsa.’
Es fixa en l’exemple d’una notícia falsa segons la qual el papa Francesc va donar suport a Trump, que fou compartida gairebé un milió de vegades, i va tenir deu milions de ‘m’agrada’ a Facebook.
Però de la rectificació pràcticament ningú no se’n va fer ressò.
D’exemples de notícies falses, n’hi va haver més durant la campanya, i sovint perjudicaven la imatge de Hillary Clinton o beneficiaven Trump.
Per exemple, tal com ja va enumerar fa uns dies Jim Rutenberg, periodista d’aquest mateix diari, notícies falses sobre els plans de la campanya de Clinton de salvar la seva candidatura amb un atac radiològic per a impedir la votació (va ser difosa a Twitter per Roger Stone, un assessor informal de la campanya de Trump); els rituals ocults amb fluids corporals del director d’estratègia de Clinton, John Podesta; els pagaments de Clinton a enquestadors per a alterar els resultats publicats (informació compartida a Twitter pel fill de Donald Trump); el rastre de morts suposadament sospitoses d’enemics de Clinton…
I encara un altre exemple que, segons el diari, va molestar especialment treballadors de Facebook: una web de notícies falses, anomenada The Denver Guardian, va difondre per la xarxa social informació negativa i que perjudicava Clinton, com ara la suposada notícia que un agent de l’FBI vinculat a la polèmica dels correus electrònics de l’ex-candidata demòcrata havia mort la seva muller i s’havia suïcidat.
Crisi interna
Aquesta visió de Facebook com un agent que difon informació esbiaixada segons els interessos i els punts de vista de l’usuari, partidista i distribuïdor de mala informació, topa amb la visió que la companyia té de si mateixa, com un espai neutral en què l’usuari pot tenir veu i compartir allò que li plagui.
Això ha obert una crisi interna, si més no de percepció, a Facebook, tal com palesa la informació publicada per The New York Times.
Zuckerberg va publicar dissabte un article sobre aquesta polèmica, en què deia: ‘De tots els continguts que hi ha Facebook, més del 99% del que el públic veu és autèntic.
Només una petita part de les notícies són falses.’
Però segons el New York Times allò que més molesta els treballadors de Facebook amb qui han pogut parlar és que Zuckerberg digui les mateixes coses en el discurs públic sobre la polèmica i en les explicacions que dóna internament, que no faci cap mena d’autocrítica.

Response: Els treballadors de Facebook són conscients de la quantitat de contingut racista i ultradreça que ciscula per la plataforma, per no parlar de les notícies falses per a les quals busquen una solució. Durant les eleccions dels EUA, es van difondre moltes notícies falses sobre Clinton a la plataforma que van poder beneficiar en gran mesura Trump.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
El president del Port de Barcelona, Sixte Cambra, ha donat aquest dimecres dades sobre l'impacte econòmic de la instal·lació portuària a l'economia catalana.
Durant una conferència organitzada per la Cambra de Comerç de Barcelona, Cambra ha estimat que l'activitat del Port genera més de 9.200 milions d'euros i el 5,4% de l'ocupació de manera induïda a l'economia catalana.
En termes de l'estricta activitat econòmica del Port de Barcelona, la instal·lació genera de manera directa 3.500 milions d'euros i l'1,1% de l'ocupació del país.
Igualment, el president del Port ha avançat que la instal·lació portuària ha crescut aquest gener per sobre del 50% interanual en el tràfic de tones total i en el de contenidors TEU i un 60% més pel que fa a creueristes.
Cambra ha apuntat que el Port no preveu que aquests creixements del 50% "siguin la tònica de l'any", però ha destacat que si que han d'ajudar "a consolidar aquest 2018 el posicionament de 2017", en què el Port ha assolit rècords de tràfics totals.
Per a Cambra, els dos grans reptes del futur del Port són "la consolidació del salt d'escala" fet el darrer 2017 i la "millora de la connectivitat terrestre", concretament dels accessos viaris i ferroviaris, que "malauradament han donat moltes voltes".
En aquest sentit, Cambra ha recordat que la setmana passada el ministre de Foment, Íñigo de la Serna, va anunciar modificacions en els projectes d'aquests accessos.
"Totes les parts estem d'acord en recuperar el projecte original i espero que això es faci amb la màxima celeritat", ha afirmat Cambra.
Resultats de 2017
Cambra ha repassat els resultats presentats la setmana passada del Port de Barcelona de l'any 2017, en què la instal·lació portuària ha incrementat en un 26% interanual el seu tràfic total i ha superat per primera vegada els 61 milions de tones.
Amb aquestes xifres, el Port de Barcelona s'ha convertit en el que més creix de tot Europa pel que fa al tràfic total, ha destacat el president del Port.
En la aquesta línia, Cambra ha qualificat les dades de "més que extraordinàries", ja que es tracta d'un "salt d'escala" en l'activitat comercial de la instal·lació catalana.
Cambra ha destacat que el Port ha millorat els seus tràfics en tots els apartats (contenidors, líquids i sòlids a granel i passatgers, entre d'altres), excepte en els automòbils.
El president de l'Autoritat Portuària de Barcelona també ha detallat els resultats econòmics de 2017.
El Port de Barcelona ha obtingut un import net de la xifra de negoci de 167 milions d'euros, un 7% més que l'any anterior degut principalment a l'augment d'ingressos per l'increment de l'activitat.
Al tancament de l'exercici, el Port ha registrat uns beneficis de 50 milions d'euros, un 50% més que en l'exercici anterior.
Cambra ha atribuït el creixement del Port de Barcelona d'aquests darrers anys a l'ampliació de la infraestructura, el "port en xarxa" i la relació amb el seu 'hinterland' i la competitivitat de la cadena logística que utilitza la instal·lació portuària.
El directiu ha afirmat que el Port no podria haver fet el seu salt d'escala sense les ampliacions dels darrers anys.
Igualment, ha destacat també la importància dels mercats que s'abasteixen a través del Port de Barcelona, amb una "aposta pel transport ferroviari", que ha assolit una quota del 13% el 2017, quan fa deu anys només representava el 2,5%.
"Volem arribar al 20%", ha sentenciat Cambra.
Sobre la cadena logística, ha citat l'eficiència dels operadors o l'estabilitat laboral de les empreses del Port com a elements positius per a la instal·lació.
"Un model de gestió atípic"
Cambra ha reiterat que, quan es formi un nou Govern a Catalunya, abandonarà el càrrec de president del Port de Barcelona i ha aprofitat per comentar que la infraestructura es regeix per "un model de gestió atípic", en què la Generalitat nomena el president, però les competències portuàries recauen en el ministeri de Foment.

Response: El Port de Barcelona genera l'1,1% d'ocupació del país i 9.200 milions a l'economia catalana i té com a objectius augmentar la connectivitat terrestre. El 2017 va augmentar el trànsit en un 26% i és el que més ha crescut d'Europa pel que fa a tones abastades. Segons la Cambra, això ha estat degut a l'augment de la infraestructura.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
La pandèmia obliga l’independentisme cívic a ressituar les seves prioritats.
Amb els carrers buits i la gent confinada a casa, les mobilitzacions hauran d’esperar o s’hauran de promoure per les xarxes.
Sense deixar de treballar per la independència, el coronavirus 2019 ha irromput en l’agenda de l‘Assemblea Nacional Catalana i d’Òmnium Cultural, i les entitats han optat per reprogramar les activitats per convertir-se en un instrument útil en la lluita contra la pandèmia, contribuint en la distribució de material que escasseja i, fins i tot, facilitant assistència psicològica a qui ho necessiti.
La pandèmia és un problema de país, d’un país que no té tots els instruments necessaris per a lluitar-hi, i per això la societat civil, una vegada més, s’ha posat a treballar.
La primera cosa que ha fet Òmnium ha estat traslladar la campanya per l’amnistia dels presos i la defensa dels drets civils a la xarxa perquè es pugui seguir pel seu canal de Youtube.
En aquest canal retransmeten les xerrades sobre drets civils, que normalment moderen Xavier Antich, Marcel Mauri i Iolanda Fresnillo, amb convidats especialistes sobre la qüestió, com els doctors Bonaventura Clotet, Antoni Trilla i Jaume Padrós, aquest darrer, president del Col·legi de Metges i una de les persones que ha entès amb més encert el paper de la societat civil en aquesta crisi: informar amb precisió i no fer alarmisme.
L’anàlisi que fa Òmnium és que l’estat espanyol respon amb eines del segle XIX a una pandèmia del segle XXI.
Quan s’opta per militaritzar o centralitzar no es respon bé als desafiaments sanitaris de la societat catalana i Òmnium vol contraposar l’encarcarament de l’estat espanyol amb l’agilitat de la societat civil.
I ho fa amb dues campanyes.
La primera, anomenada ‘Esprint solidari’, recull diners per a quatre projectes: la investigació que encapçala el doctor Bonaventura Clotet, la que es fa a l’Hospital Cínic, el Banc dels Aliments i, en quart lloc, per al Col·legi de Metges.
La campanya va començar el dilluns 30 de març i acabarà el 15 d’abril.
Òmnium posa un euro per cada euro recollit en donacions, fins a 100.000.
Ahir ja havien recaptat més de 350.000 euros, dels 400.000 que s’havien marcat com a objectiu inicial i que se superaran aviat, tot i que encara queden cinc dies de campanya per seguir recaptant.
Per una entitat amb 180.000 socis, l’objectiu és assolible.
Tot això es fa sense deixar de denunciar la presó injusta que pateix el seu president, Jordi Cuixart, i la resta de presos polítics, una situació que s’ha agreujat aquesta setmana, quan els han negat de passar el confinament a casa.
L’amenaça del Tribunal Suprem a les juntes de tractament de les presons va tenir efecte i Cuixart, que havia recuperat la seva empresa, haurà de continuar el confinament a la presó.
Dilluns, Òmnium presentarà una nova campanya per a potenciar la capacitat autoorganitzativa de la societat catalana i les xarxes de solidaritat, per actuar allà on l’estat espanyol no arriba.
L’Assemblea Nacional Catalana (ANC) també ha reprogramat totes les activitats per convertir la seva xarxa civil en un instrument de lluita contra la pandèmia.
L’objectiu de l’ANC és elaborar un milió de màscares per fer-les arribar a la gent que no en té.
Són màscares autoconfeccionables, amb la tela i les gomes, i els ingressos obtinguts es donaran als hospitals.
La venda va per dos circuits.
D’una banda, la cadena de supermercats Bon Preu.
Aquesta setmana ja s’hi han exhaurit les màscares, però fonts de l’Assemblea garanteixen que dilluns tornarà a haver-n’hi.
La segona via de distribució són les territorials que l’ANC té arreu del país.
En aquest cas, des de la seu central es fa arribar el material a la territorial, on s’encarreguen de cosir-les i, un cop fetes, pacten amb l’ajuntament de cada municipi el lloc on es lliuraran.
Es fa de manera gratuïta, però si un consistori vol fer un donatiu voluntari, aquest també va als hospitals.
Un dels problemes amb què s’ha trobat l’ANC és que costa trobar tela per a les màscares, perquè ha de ser material hidròfug.
Actualment, tenen tela per a fer 650.000 màscares, tot i que esperen trobar-ne més els dies vinents.
Però una crisi no s’afronta amb material i prou, sinó que també cal assistència psicològica.
L’ANC té una sectorial de psicòlegs que es va posar a disposició, primer, dels malalts del coronavirus 2019, i que ara s’ha ampliat a tothom que ho necessiti, sigui soci de l’entitat o no.
El servei és obert de nou del matí a nou del vespre els set dies a la setmana i, de moment, el porten trenta psicòlegs que estan oberts a noves incorporacions.
La logística de la seu nacional de l’ANC, a Barcelona, se centra aquests dies en aquests projectes, tot pendent de com evoluciona la pandèmica i mirant cap a l’horitzó amb esperança, perquè d’ací a uns mesos hi haurà la Diada i caldrà veure en quines condicions es pot commemorar.

Response: Les entitats independentistes deixen de banda el moviment de llibertat durant la pandèmia i decideixen aportar el seu gra de sorra. El moviment independentista es podrà seguir des de Youtube i, mentrestant, Òmnium crea una campanya per a recaptar diners per a quatre projectes. D'altra banda, l'ANC vol fabricar un milió de mascaretes, els beneficis dels quals es donaran als hospitals.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
L'humorista Peyu i cuiner Nandu Jubany s'han convertit en els primers voluntaris que s'han tancat a l'interior d'una de les cel·les que Òmnium Cultural, l'ANC i diversos CDR d'Osona han instal·lat a la plaça Major de Vic (Osona).
Aquesta acció de resistència rep el nom 'Un poble empresonat' i segons els organitzadors pretén posar de manifest que "no és normal que deu persones estiguin privades de llibertat pels seus ideals polítics".
Ha arrencat aquest dissabte a les cinc de la tarda i la previsió és que sigui present a la ciutat fins el 10 de desembre.
L'objectiu és que mentre duri la campanya la presó sempre estigui ocupada, tan de dia com de nit.
Per aconseguir-ho, ciutadans voluntaris faran torns d'entre dues i quatre hores.
Es tracta d'una iniciativa itinerant que després es traslladarà a altres localitats com Olot, Valls o Reus.
Es mantindrà activa fins que els presidents de les entitats sobiranistes, Jordi Sànchez i Jordi Cuixart, el vicepresident i els consellers quedin en llibertat.
La presó ha començat a acollir els primers voluntaris aquest dissabte.
L'humorista Peyu i el cuiner Nandu Jubany, han estat els primers ciutadans que s'hi ha tancat dintre durant una hora per fer visible el malestar de la societat catalana envers els empresonaments "d'aquells que l'únic que han fet ha estat donar compliment al mandat del poble".
Així ho ha explicat en Peyu que ha insistit que la societat no ha d'oblidar que hi ha una desena de persones privades de llibertat.
"Hi ha gent pacífica tancada per les seves idees", ha lamentat l'humorista que ha posat com a exemple el conseller Carles Mundó "que no seria capaç de matar ni a una mosca".
En aquesta mateixa línia ha considerat que "mentre ells estiguin tancats la societat també seguirà empresonada".
Per la seva banda el cuiner Nando Jubany ha exigit l'alliberament dels presos i ha advertit que és inconcebible que en la societat actual "hi hagi persones a la presó per defensar uns ideals".
Així ha reclamat: "Els hem de treure ja".
Els dos osonencs han estat els encarregats d'encetar un quadern que s'ha dipositat a l'interior de cada cel·la on es recolliran les sensacions de totes les persones que passin per la presó.
Aquest material s'enviarà posteriorment als centres penitenciaris on Jordi Sànchez, Jordi Cuixart i part del Govern estan tancats.
Tot just després que en Peyu i en Nandu Jubay abandonessin les cel·les hi ha entrat dos voluntàries més que s'havien inscrit a través d'internet per poder-hi participar.
L'Helena Signes, una d'aquestes persones, ha considerat que es tracta d'una "acció simbòlica molt potent per visualitzar la situació dels presos i reivindicar la democràcia i la llibertat del poble".
Demanen voluntaris pel torn de nit
Marc Sardà, portaveu d'Òmnium a Osona, ha explicat que el Peyu i el Nandu Jubany van oferir-se per ser els primers en viure aquesta experiència.
"Ens va semblar molt bona idea perquè són dos personatges representatius de la comarca", ha apuntat.
Sarda ha assenyalat que des de que es va posar en marxa aquesta campanya la nit de divendres, ja s'hi ha sumat 150 voluntaris.
Ha recordat que la iniciativa pretén que les cel·les estiguin plenes les 24 hores del dia fins el proper 10 de desembre, moment en què la presó es traslladarà a Olot per després passar per altres municipis com Reus o Valls.
Tot i que el portaveu d'Òmnium s'ha mostrat optimista envers la participació ciutadana, ha reconegut que el torn de nit és el més complicat de cobrir.
"Fem una crida a tots els demòcrates que estiguin d'acord amb nosaltres i creguin que no pot ser que en ple segle XXI hi hagi presos polítics a Europa perquè se sumin a aquesta acció, per ells seran unes hores, però hi ha gent que porta 33 dies tancada a la presó", ha advertit.
Sardà ha posat èmfasi en la importància de fer evident la "no normalitat" i ha afirmat que amb aquesta experiència els participants poden dedicar unes hores a reflexionar sobre tot el què estan sentint i el que s'estan perdent els presidents de les entitats sobiranistes, el vicepresident o els consellers.
"No volem que es vegi com un fet normal que hi hagi deu persones a la presó per motius polítics", ha sentenciat.
La presó està allotjada en un contenidor i consta de dues cel·les de 6 x 2,40 metres, fetes de material reciclat.
A la part superior de la construcció hi ha deu siluetes de color negre amb el nom de tots els empresonats.
En cada cel·la hi ha una taula, una cadira, un llit, diverses mantes, una estufa, un llum i un extintor.
També hi ha una bústia per a la recollida de donatius destinats a la caixa de solidaritat i al manteniment del material d'aquesta acció.
Cada pres té la seva clau i pot sortir quan vulgui i, a més, hi ha un barrot fals per facilitar l'evacuació en cas d'emergència.

Response: Òmnium Cultural, ANC i CDR han instal·lat unes cel·les en nom d'"Un poble empresonat". La iniciativa consisteix a buscar voluntaris que s'empresonin durant unes poques hores i que les cel·les estiguin ocupades les 24 hores, per tal de demanar la llibertat dels presos polítics. Els primers voluntaris han estat Peyu i Nandu Jubany, i ja compten amb 150.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
La 35ena edició de La Setmana del Llibre en Català, que aplegarà 163 expositors, 144 segells editorials i 500 capçaleres de revistes en català, a més de 13 llibreries, obrirà les portes el divendres dia 8 de setembre a l’avinguda de la Catedral de Barcelona i s’hi estarà fins al 17 de setembre.
La Setmana aplegarà unes dues-centes activitats centrades en la presentació de novetats i signatures que donaran protagonisme als escriptors.
Noms com Paul Auster (convidat especial de la Setmana), Jaume Cabré (premi Trajectòria), Mary Beard, Jordi Puntí, Martí Domínguez, Sebastià Perelló, Sergi Pàmies, Antonio Baños o Ferran Torrent passaran per la Setmana, on conversaran sobre els seus llibres i en signaran exemplars.
Tres són els elements que marquen aquesta fira: la internacionalització, la representació de les associacions d’editors dels Països Catalans (Andorra, País Valencià i Illes Balears) i la consolidació gràcies a l’increment de vendes sostingut durant els darrers tres anys i al fet que és l’esdeveniment que marca el sector editorial a la tornada de les vacances i l’impulsa fins a les festes de Nadal.
Fa tres anys que les editorials han canviat la dinàmica en aquestes dates i han avançat l’edició de les novetats de setembre per a poder-les presentar a la Setmana del Llibre.
Perquè aquesta fira dóna una visibilitat al llibre en català que sovint les grans llibreries i els centres comercials no poden aconseguir.
Les xifres ho constaten: l’any passat la Setmana va facturar 354.000 €, un 16,6% més que al 2015.
Però és que al 2015 ja havia facturat una xifra rècord que superava els 300.000 €.
En dos anys la Setmana va incrementar la facturació global un 42,6%.
Joan Sala, president de la Setmana, ha explicat en conferència de premsa que l’any passat el 55% de les vendes van ser de novetats, mentre que el 45% restant van ser de llibres de fons.
Això li fa pensar que la fira manté un vincle amb els seus orígens, perquè inicialment era un esdeveniment centrat en el llibre de fons.
Així, també, creu que els editors aprofiten la Setmana per a fer visibles alguns títols que van desaparèixer per Sant Jordi i que no van tenir una difusió prou bona.
L’Institut Ramon Llull impulsa la internacionalització de la Setmana
Fins ara, l’Institut Ramon Llull aplegava editors de tot arreu dues vegades l’any a Barcelona i durant uns dies els submergia en l’edició en català i la història del país.
Tanmateix, enguany els responsables del Llull van proposar als impulsors de la Setmana (l’Associació d’Editors en Llengua Catalana) d’organitzar una única trobada anual que coincidís amb la Setmana.
Izaskun Arretxe, directora de l’àrea de literatura i pensament del Llull, ha explicat a VilaWeb que portar els editors durant la Setmana els permet de constatar en viu tot allò que se’ls explica: que puguin conèixer la varietat d’editorials i títols, parlar amb editors, conèixer escriptors…
Explica Arretxe: ‘Fins ara, la selecció d’editors convidats la fèiem des del Llull.
Enguany també l’hem feta, però amb una variant.
D’entrada vam fer una crida oberta i ens van contestar amb interès seixanta editors.
D’aquests n’hem seleccionat setze: nou editors de segells per a adults i set de segell d’infantil i juvenil.
Per a molts d’ells és el primer contacte amb la literatura i la cultura catalana, de manera que els preparem un programa que inclou conferències, a més de les reunions de treball amb editors i agents literaris.
N’hem planificat quaranta, de reunions.
La seu d’aquesta ‘missió internacional’ (així en diuen d’aquests aplecs) serà el COAC (Col·legi d’Arquitectes de Catalunya), que col·labora amb la Setmana des d’un punt de vista logístic, cedint-li espais com ara l’auditori.
A més, hi ha altres elements que marcaran la internacionalització de la Setmana, com ara la presència d’escriptors estrangers.
El nom més llampant, és clar, és Paul Auster, que presentarà el seu darrer llibre, 4 3 2 1 (Edicions 62).
I encara més: per primera vegada, la fira comptarà amb un estand dedicat a llibres traduïts del català a diferents llengües, amb la intenció d’atraure els turistes que hi ha a Barcelona en aquestes dates i que passegen per l’avinguda de la Catedral.
Totes aquestes accions que internacionalitzen la Setmana tindran com a objectiu consolidar-se i anar-se ampliant.
Des l’Associació d’Editors ja imaginen la figura del ‘país convidat’, una idea que vol agafar forma al llarg dels anys vinents.
Jaume Cabré recollirà el premi Trajectòria i passarà per la Setmana el dijous dia 14, el dia que es farà l’acte de lliurament.
Sobre la presència de les associacions i gremis d’arreu dels Països Catalans, us emplacem a llegir l’article que publicarem divendres dia 8 de setembre.

Response: Del 8 al 17 de setembre tindrà lloc la Setmana del Llibre al Català, on s´aconsegueix donar molta visibilitat als llibres en aquest idioma que, durant la resta de l´any, no se sol aconseguir. Aquest any s'esperen superar els 354.000 euros del 2016. Hi acudiran 144 segells editorials, 13 llibreries i 163 expositors, incloent-hi estrangers i llibres traduïts al català.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
Aquest 2018 fa deu anys que va néixer la capçalera Papers de Vi, una revista dedicada a informar sobre el món del vi, en especial de la Denominació d’Origen Alella, alhora que parla de gastronomia, paisatge, enoturisme i cultura vinícola.
En l’editorial del número 54, un especial de vuitanta pàgines, s’explica amb claredat la funció d’aquest mitjà de comunicació i els objectius que es va marcar al seu començament i que avui es mantenen vigents: «contribuir a reforçar i difondre la vida i la vitalitat creixent de la Denominació d’Origen Alella, informar del dia a dia d’aquest territori vinícola, visibilitzar-ne els protagonistes, analitzar i aprofundir els seus problemes, debatre els desafiaments de cada moment, evidenciar la relació fructífera entre vi i cultura, vincular el vi amb la gastronomia de la zona i ajudar a impulsar l’enoturisme».
I es continua explicant: «Un mitjà de comunicació independent i rigorós és una eina bàsica per al desenvolupament i la maduresa democràtica d’un país.
Papers de Vi se situa en aquest context i d’aquesta manera depassa l’àmbit local.
Perquè aquesta revista també afronta el repte de reflexionar sobre temes d’avantguarda, que marquen el present i seran determinants per al futur, com ara la gestió responsable del paisatge, l’efecte del canvi climàtic en la vinya, la relació entre vi i salut, els valors invisibles de la vinya en l’àmbit metropolità…»
Per celebrar aquest aniversari, el número 54, que ben aviat serà disponible en pdf a la web de Papers de Vi (papersdevi.cat), ha proposat temes que miren de fer un retrat d’allò que tenim, allò que hem perdut i allò que volem.
I, per veure com s’ha perdut no tan sols el patrimoni de la pagesia, sinó també els seus ideals, apareix una entrevista molt interessant a Montserrat Tura, ex-consellera d’Interior i Justícia i ex-batllessa de Mollet, arran de la publicació del seu llibre República pagesa (Premi Carles Rahola d’assaig, Pòrtic).
En l’entrevista, Tura parla dels ideals que guiaven el moviment rabassaires abans de la guerra del 1936-39.
Per exemple diu: «Com a associació política i sindical van organitzar un sistema social i econòmic molt reeixit basat en la fraternitat, a l’estil d’allò que avui en diríem ‘economia col·laborativa’: ‘Si a tu avui et cal un cop de mà perquè el teu fill ha anat a fer el servei militar o perquè la teva dona acaba de tenir un fill, nosaltres venim i t’ajudem a canvi que el dia que nosaltres et necessitem tu també responguis.’
Aquesta és la gran fita dels rabassaires: fer realitat els objectius pels quals es van sindicar; per això alguns dels estudis que s’han fet sobre ells han abordat la qüestió des de la perspectiva de la teoria econòmica.»
I continua: «La majoria d’agrupacions locals rabassaires es constitueixen la primera dècada del segle XX.
I no es conformen només amb el sindicat, sinó que creen germandats de protecció social: associacions de socors mutu i caixes d’estalvis i de provisió per al futur que en el cas de Mollet, per exemple, van ser l’embrió de l’actual Hospital General.
És a dir, van sembrar una llavor.»
És una entrevista del periodista Àlex Asensio, que val la pena de llegir sencera.
Però la resposta que il·lumina l’entrevista per sobre les altres és la transcrita a continuació.
Reprodueix el decàleg del republicanisme i el posem en fila índia per remarcar-ne millor cada element.
Diu Tura:
«A casa no vam aprendre els deu manaments de Déu perquè no érem creients, però sí el decàleg del republicanisme:
—Estimar la justícia per sobre de totes les coses
—Retre culte a la dignitat
—Viure amb honestedat
—Intervenir rectament en la vida pública
—Conrear la intel·ligència
—Propagar la instrucció i el coneixement
—Treballar
—Estalviar
—Protegir el dèbil
—No procurar-se el benefici propi a costa del perjudici d’altres persones.
Fixa’t si en són, de senzills, els principis, i com poden arribar a canviar l’actitud dels humans en la vida col·lectiva.»
Diria que caldria recuperar i divulgar aquest decàleg, especialment en un moment com l’actual, de lluita per a aconseguir de ser República.

Response: El número 54 de la revista Papers de Vi és una edició especial per celebrar el seu desè aniversari. Es parla del món del vi, dels valors i dels temes d’avantguarda, i en aquesta edició s’ha afegit una entrevista a Montserrat Tura, on parla dels ideals del moviment rabassaire i del decàleg del republicanisme.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
El Penedès històric ha dissenyat per primera vegada un Pla estratègic que engloba les quatre comarques –Garraf, Anoia, Alt i Baix Penedès-.
Fins ara, la Fundació Pro-Penedès havia centrat el disseny del futur de les infraestructures i sistemes d'organització en l'Alt Penedès, però el nou document aposta per englobar els potencials de tot el territori històric.
Aquest dimecres, els alcaldes de Vilanova i la Geltrú, Vilafranca, el Vendrell i Igualada s'han adherit formalment al nou Pla estratègic, reivindicant la necessitat de definir conjuntament sistemes administratius, econòmics, socials i culturals.
El document és ara en fase de redacció, amb la intenció de quedar tancat abans de l'estiu i servir de base per seguir reivindicant el reconeixement de la Vegueria pròpia.
La proposta del Pla estratègic del Penedès recull, entre altres qüestions, la necessitat de millorar les comunicacions internes –tant per carretera com ferroviàries-, establir un sistema de transport públic autogestionat des del territori, crear una agència de l'habitatge pròpia i fomentar l'especialització en formació professional.
El coordinador del Pla, Jordi Cuyàs, ha explicat que el document es basa en definir una "economia d'escala" que permeti crear un nou territori autogestionat que doni servei als seus 400.000 habitants, unificant així la planificació que ara fan l'Anoia, el Garraf i l'Alt i Baix Penedès a través d'altres Plans Territorials separats.
El primer Pla d'acció que s'ha concretat dins aquest Pla estratègic es centra en la dinamització dels polígons industrials per tal d'endreçar-ne l'activitat econòmica, atraure noves empreses i consolidar les companyies actualment instal·lades al territori.
Per assolir aquests objectius, Cuyàs ha defensat la necessitat de posar en valor la "bona situació" gràcies a la coincidència de grans vies com la C-15, l'AP-7 i l'N-340, de manera que ha apuntat que cal impulsar una millor comunicació a nivell interior, instal·lar fibra òptica que millori la comunicació telemàtica, crear una xarxa de formació professional i fomentar l'energia sostenible.
Per Pere Regull –alcalde de Vilafranca i president de la Fundació Pro-Penedès-, el Pla estratègic ha de ser un "esquelet" que permeti dotar el territori d'organismes de gestió conjunta, i ha definit la signatura d'aquest dimecres com un "punt d'inflexió" per poder unificar els recursos.
Regull considera que aquest treball conjunt és "vital" per evitar que el Penedès es converteixi en "la porta del darrere" de les àrees metropolitanes de Barcelona i Tarragona.
Així, s'ha mostrat convençut que es podrà gestar una administració intercomarcal pròpia, que serveixi per a que la Generalitat redacti el Pla Territorial parcial i, finalment, es "desemboqui" en el reconeixement de la Vegueria Penedès.
Tots els alcaldes han subratllat durant l'acte fet al castell de Sant Martí Sarroca (Alt Penedès), les qualitats "complementàries" que tenen les quatre comarques.
"El més important és que el global sigui equilibrat i permeti fer una oferta conjunta", ha subratllat l'alcalde del Vendrell, Martí Carnicer.
Així, ha destacat que el Baix Penedès pot destacar en aspectes turístics i culturals, mentre l'alcaldessa de Vilanova, Neus Lloveras, ha senyalat que la capital del Garraf pot contribuir al desenvolupament del gran Penedès aportant-hi l'activitat del Port i la Universitat Politècnica, però també el potencial en comerç.
"Cal traçar sinèrgies que facin més bo el producte", ha conclòs Lloveras.
Per part d'Igualada, l'alcalde, Marc Castells, ha apostat per "convertir en certesa des del territori, la incertesa que viu el país", assegurant que el nou Pla Estratègic pot convertir el gran Penedès "en territori d'oportunitats".
En aquest sentit, Castells ha explicat que Igualada aposta per formar part d'una nova autogestió penedesenca perquè s'ha sentit "decebuda" des de la Catalunya Central, on tots els organismes de govern estan situats a Vic i Manresa.
Per aquest motiu, ha assegurat que veu "il·lusionant" poder "crear una estructura territorial nova i moderna", on l'Anoia en pot formar part per qüestions de "pertinença històrica".

Response: Garraf, Anoia, Alt i Baix Penedès s’han unit per traçar un pla estratègic abans de l’estiu. Amb això es pretén millorar les comunicacions internes amb els sistemes de transport públic així com la comunicació telemàtica, entre d’altres. Aquest pla és fonamental perquè el Penedès segueixi el ritme de les grans ciutats catalanes i pugui destacar en aspectes turístics i culturals.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
El president d’Òmnium Cultural, Jordi Cuixart, ha enviat una carta a tots els socis de l’entitat coincidint amb els tres-cents dies que fa que és empresonat.
A la missiva, Cuixart reflexiona sobre la importància de la lluita antirrepresiva en el sobiranisme i l’estratègia que ha de seguir ara.
‘Aquesta ha de ser la nostra actitud: no pas defensar-nos sinó acusar l’estat de vulneració flagrant dels nostres drets fonamentals i, alhora, interpel·lar al conjunt de l’opinió pública davant el retrocés democràtic que vivim’, escriu.
Cuixart també diu que des que és a presó, lluny de debilitar-se, ha enfortit les seves conviccions democràtiques.
‘Ja fa mesos que no hi ha condemna que em faci doblegar’, diu.
A més, afegeix que està convençut que, amb el pas dels anys, ‘les nostres condemnes els pesaran molt més a ells que a nosaltres’.
‘Mentrestant, nosaltres continuarem amb la dignitat intacta, la dels qui mai ens deixarem robar el somriure ni les ganes boges de viure’, acaba.
Llegiu ací la carta íntegra:
«Estimadíssim soci, estimadíssima sòcia,
Dilluns vaig poder treure les primeres tasses del forn; la ceràmica i la meditació m’ajuden a mantenir-me en pau i connectat, així com viure la presó amb felicitat i plenitud.
Avui, 12 d’agost, fa 300 dies que som a la presó amb en Jordi Sánchez i us vull donar de nou 300 milions de gràcies per ser-hi.
Lideratges, confiança i coratge: no hi ha presons – ni exili – per aturar tanta democràcia.
La lluita antirrepressiva representa un dels principals fronts unitaris del sobiranisme: un dels instruments bàsics per seguir avançant en el procés d’alliberament nacional.
Sempre vam dir que res ens seria regalat.
I ara coneixem millor els límits de l’estat, fins on són capaços de rebregar el seu sistema jurídic i de dret en nom de la unitat d’Espanya.
Per tant, necessitem enriquir lideratges i assolir els grans consensos que tants resultats han donat sempre.
I per fer-ho, necessitem també lideratges a les institucions i a peu de carrer.
Gestionar el mentrestant amb respostes socials, com a la pobresa energètica i habitacional, sense abandonar les conquestes assolides.
Per què si vàrem gosar lluitar, no vàrem gosar vèncer?, em preguntava Manuel Delgado.
No tinc la resposta exacta i sóc incapaç de fer cap retret, però l’afirmació ‘hem de ser més i més determinats‘ de l’Eduard Voltas és punt de partida important.
Els límits de la perseverança i resistència no poden ser la presó ni podem perdre un llençol a cada bugada debilitant majories essencials per reforçar la legitimitat de les decisions preses.
Per tant, no només crec que podem vèncer sinó que ja estem vencent.
El judici que afrontem no és només contra un govern legítimament escollit a les urnes, sinó també contra representants d’entitats socials: un cas únic de repressió ideològica i cultural dins la Unió Europea.
Avui, només equiparable a Turquia o Rússia.
Reivindiquem l’afirmació de K. Liebknecht: ‘Je suis ici pour accuser, non pour me défendre’.
Aquesta ha de ser la nostra actitud: no pas defensar-nos sinó acusar l’Estat de vulneració flagrant dels nostres drets fonamentals i, alhora, interpel·lar al conjunt de l’opinió pública davant el retrocés democràtic que vivim.
No blanquejar la barbaritat jurídica d’acusacions desproporcionades i sense fonament.
Ho ha dit la justícia d’Alemanya i hauria passat el mateix a Suïssa, Bèlgica i Escòcia.
Durant cadascun dels 300 dies a la presó, lluny de debilitar-me, he anat enfortint les meves conviccions democràtiques: ja fa mesos que no hi ha condemna que em faci doblegar.
Convençut que, amb el pas dels anys, les nostres condemnes els pesaran molt més a ells que a nosaltres.
I que el diàleg honest i sense condicions prèvies serà l’única solució de resolució del conflicte polític.
Mentrestant, nosaltres continuarem amb la dignitat intacta, la dels qui mai ens deixarem robar el somriure ni les ganes boges de viure.
Salut, tendresa, entesa i República.
Jordi Cuixart
10è President d’Òmnium
Presó de Lledoners, 12 d’agost del 2018»

Response: Després de 300 dies empresonat, han rebut a Òmnium una carta de Cuixart on demana actuar contra l'Estat per vulnerar els drets fonamentals. Denuncia la reculada democràtica en què ens trobem a Espanya i aviva la lluita antirepressiva. Confia a seguir avançant en l'alliberament nacional i en la lluita contra la repressió ideològica i cultural del país.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
El Govern estendrà les actuals bonificacions dels peatges de la C-16 per reduir més la congestió que afecta la C-55.
Segons ha anunciat aquest dijous el conseller de Territori i Sostenibilitat, Josep Rull, l'executiu català preveu bonificacions del 50% dels peatges de la C-16 a tots els vehicles que circulin per aquesta autovia (al nord del peatge de les Fonts) i del 100% per als vehicles que circulin en el tram entre Manresa Nord i el peatge de Sant Vicenç del Castellet, en un horari que es mantindrà de els dies feiners de dilluns a divendres i en les franges horàries de 7.00 a 10.30 hores i de 17.00 a 21.00 hores.
Amb aquest canvi, que el Govern preveu aprovar a partir de setembre, es preveu que el nombre de vehicles que es beneficien de les bonificacions de la C-16 passi dels 2.200 als 4.800 diaris.
En una roda de premsa aquest migdia, el conseller ha lamentat que els descomptes que s'aplicaven fins ara a la C-16 no han captat el volum de trànsit previst de la C-55 i de la C-58 cap a la C-16.
"S'han minimitzat els problemes de seguretat amb intervencions a la via, però es manté la congestió", ha afegit Rull.
En sis mesos d'aplicació dels descomptes al tram Terrassa-Manresa, s'han beneficiat del sistema 237.304 vehicles.
Aquesta xifra representa un 7% menys en relació a la previsió del Govern al peatge de les Fonts i un 41% menys al peatge de Sant Vicenç.
Des que les bonificacions es van començar a aplicar al gener, la intensitat mitjana diària de vehicles a la C-55 ha passat de 29.000 als 27.000 actualment, mentre que a la C16 s'ha passat de 12.000 a 14.000, el que representa un transvasament efectiu de 2.000 vehicles.
Un cop feta aquesta avaluació, el Govern ha decidit ampliar les bonificacions per incrementar el transvasament de vehicles d'una C-55 massa congestionada i amb major sinistralitat cap a una C-16 on se circula amb més seguretat i fluïdesa.
Concretament, s'aplicarà un descompte del 100% a la barrera lateral per als vehicles que circulin per la C-16 provinents del nord fins a Sant Vicenç.
Fins ara, s'aplicava als moviments entre l'enllaç número 41 i els enllaços número 49 (Manresa Sud), 50 (Manresa Centre) i 54 (Sant Fruitós de Bages).
A la barrera troncal, el descompte serà del 50% per a tots els trànsits.
No serà necessari que els vehicles entrin o surtin de la C-16 pels enllaços 49 (Manresa Sud), 50 (Manresa Centre) i 54 (Sant Fruitós de Bages).
Els vehicles hauran d'utilitzar el sistema de pagament dinàmic o telepeatge (Via T) o qualsevol altre sistema dinàmic prèviament autoritzat.
L'usuari ha d'emprar el teletac tant a l'entrada com a la sortida de l'autopista.
Addicionalment, es mantenen les bonificacions del 30% per a vehicles ecològics, del 40% per a vehicles d'alta ocupació i del 100% per a vehicles elèctrics.
Un cost entre 2 i 3 milions d'euros
El conseller ha xifrat entre dos i tres milions d'euros el cost que tindran pel Govern aquestes bonificacions de peatges de la C-16 i ho ha considerat "un esforç econòmic important", tenint en compte que l'executiu disposa de 35 milions d'euros anuals per invertir en carreteres.
A banda de les bonificacions, el Govern també invertirà en millorar els sistemes d'informació actuals perquè els usuaris coneguin amb anticipació la congestió que pateix la C-55 i l'alternativa bonificada que existirà a la C-16.
El Govern preveu aprovar aquesta mesura el setembre, però això es podria retardar fins el gener si la concessionària Autema hi planteja algun desacord.
Peatge tancat entre Sant Cugat i Terrassa
Des del gener, estan en vigor també noves tarifes i un sistema de peatge tancat virtual al tram de la C-16 entre Sant Cugat del Vallès i Terrassa, amb una reducció substancial del peatge, que s'adequa al recorregut real dels usuaris.
En els sis mesos d'aplicació, han beneficiat 514.030 vehicles (4.300 diaris).
D'aquests, 414.296 van fer el trajecte Les Fonts - Sant Cugat del Vallès; 35.160 van fer Rubí - Les Fonts i 65.574 van fer Rubí - Terrassa.

Response: Per reduir la congestió de la C-55 i el seu alt percentatge de sinistralitat, Josep Rull preveu un augment de les bonificacions per a la C-16. Aquestes bonificacions tindran un cost de 2 a 3 milions dʻeuros per al Govern. També es preveuen millores als sistemes d'informació de congestió de la C-55. 514.030 vehicles s'han beneficiat de bonificacions.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
El president de la Generalitat, Quim Torra, va declarar davant Carlos Ramos, magistrat del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya, que havia mantingut la pancarta per la llibertat dels presos polítics i el retorn dels exiliats perquè es devia a l’interès general dels ciutadans.
Fou el 15 de maig proppassat, quan va respondre a les preguntes tant del jutge com del fiscal i del seu advocat, Gonzalo Boye, en la causa oberta contra ell per desobediència.
Torra va dir al jutge: ‘Per entendre’ns: sí, vaig desobeir.
Perquè jo em dec a un mandat superior de la ciutadania de defensa dels drets humans.
I per tant aquest canvi en el fons no va tenir cap rellevància.
Vam mantenir el mateix missatge.’
I va assumir la responsabilitat plena sobre la retirada de la primera pancarta, que duia el llaç groc, i la decisió de substituir-la per una altra amb un llaç blanc amb la franja vermella i el lema per la llibertat dels presos polítics i els exiliats.
‘Totes les decisions que es van prendre en aquell moment van ser meves.
L’última responsabilitat de tot allò que va passar va ser meva.
El fet de mantenir les pancartes en defensa de la llibertat d’expressió va ser una decisió meva; i també la decisió de canviar la pancarta per continuar posant-hi el mateix.’
Així es pot escoltar en l’àudio de la declaració de Torra, que avui VilaWeb us ofereix íntegrament.
Escolteu ací un fragment de la declaració del president, responent a preguntes del jutge:
I ací podeu escoltar la declaració íntegra:
La setmana passada el jutge instructor va refusar d’arxivar la causa, tal com demanava Torra, i va determinar que els fets investigats podien ser constitutius d’un delicte de desobediència o, subsidiàriament, de denegació d’auxili a l’autoritat competent.
Això deixa la causa a un pas de l’obertura del judici oral.
I ho va fer malgrat els arguments que el 15 de maig va exposar Torra, adduint que la Junta Electoral espanyola no era pas l’òrgan competent per a decidir sobre la pancarta amb el llaç groc, sinó que ho era la junta electoral provincial; que l’ordre que havia enviat al president perquè fes retirar els llaços grocs i les estelades dels edificis de la Generalitat era nul·la de ple dret; i que la JEC no és pas una autoritat superior al president de la Generalitat.
I encara més: va fer valer les al·legacions que va presentar a la junta, en què exposava la impossibilitat de complir l’ordre a tots els edificis públics de l’administració de la Generalitat, al·legacions aplegades en un document de 137 pàgines.
Torra explicava al fiscal superior de Catalunya que no havia atès l’ordre de la JEC: ‘Vaig considerar que era una ordre manifestament il·legal, dictada per un òrgan que no era competent en absolut; no era una autoritat superior a mi, i aquesta ordre implicava –si s’hagués hagut de complir– que hauria fet ús d’unes competències de què jo no disposava en absolut com a president de la Generalitat.’
El president va dir al magistrat que esperava que hagués estat la fiscalia qui impugnés la resolució de la JEC, precisament pel fet de no ser l’òrgan competent.
Com és que això ho va assumir la JEC, i que arran d’aquella resolució, no atesa, el president de la Generalitat ha acabat davant un jutge del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya?
Torra va explicar al jutge que allò que pretenien el PP i Ciutadans, els qui van querellar-se contra ell, era anar a aquell organisme que sabien que els podia donar la raó, i que el procediment podia reeixir.
La JEC ja va ser motiu d’escàndol quan va deixar fora de la llista de Junts per Catalunya a les eleccions europees Puigdemont, Comín i Ponsatí, una decisió que després es va trobar obligada a rectificar.
Dos dels seus membres han demostrat l’hostilitat a l’independentisme en general, i a Torra i a Puigdemont concretament, a les xarxes socials.
Això mateix ho va explicar també el president al magistrat.

Response: Quim Torra ha confessat que ell va retirar la pancarta amb el llaç groc per posar-ne una altra reivindicant les injustícies que estan patint els presos polítics, cosa per la qual podria ser acusat d'un delicte per desobediència. El president assegura que la JEC no és una autoritat competent per decidir sobre la retirada de la pancarta.