Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
Amb el flamant Premi Nacional de Cultura que atorga el Consell Nacional de la Cultura i les Arts (CoNCA) sota el braç, aquest cap de setmana la programació del festival Litterarum arriba al seu punt culminant.
El jurat va reconèixer el certamen de Móra d’Ebre per ser un espai on conflueixen literatura i espectacle en totes les seves disciplines, des de les arts escèniques fins a les musicals, prenent com a eix la llengua catalana.
La fira especialitzada en espectacles literaris programa trenta-quatre propostes escèniques inspirades en escriptors catalans contemporanis i clàssics.
S’hi poden veure, per exemple, espectacles de dansa que parlen dels records de la guerra de 1936-39 de Carles Riba i George Orwell; una versió musical i familiar del Josafat de Prudenci Bertrana; i sentir els Contes portàtils de Pere Calders al so del clarinet.
A més, les figures de Teresa Pàmies i de Joan Brossa són dos dels eixos del programa.
Més novetats d’enguany: un cafè amb els escriptors Maria Carme Roca i Jesús Maria Tibau en què els lectors podran gaudir del contacte directe amb tots dos i demanar-los qualsevol dubte o curiositat sobre els seus llibres.
Big Mama, un de les referents musicals del blues a casa nostra, homenatjarà l’escriptora Teresa Pàmies amb l’espectacle ‘Teresa Pàmies, la llengua com a ofici’.
Serà una conferència-concert amb deu cançons, divendres a les 20.30 a la plaça de Dalt.
Per una altra banda, Albert Estengre i Mercè Boher presentaran ‘La vida escrita, un espectacle de petit format’, que repassa la vida de l’escriptora a partir de teatre, cançons i lectures.
I per als més petits, divendres al migdia, Berta del Poblet hi interpretarà ‘Hola, sóc la Teresa’, una escenificació teatralitzada de la seva biografia.
Els poetes Vicent Andrés Estellés, Enric Casasses, Anna Montero i Teresa Pascual, entre més, són a la base de Geometries, el nou àlbum de Miquel Gil.
Un disc carregat d’elements polièdrics i sonors de la música mediterrània que inclou cançons de nova composició, cants oberts a l’estil de la música andalusina i sonoritats i textures per sobre de melodies tradicionals.
Oferirà un concert divendres a les 22.30 a la Llanterna Teatre.
La poeta Dolors Miquel i el músic Marc Egea presenten l’espectacle ‘Un cor de carn’, un recital de poesia medieval catalana d’autors com ara Ramon Llull, Ausiàs Marc, Pere Torroella i Jordi de Sant Jordi.
Els textos aniran acompanyats d’una selecció de danses medievals i improvisacions interpretades amb la viola de roda.
El recital es fa divendres a les 19.30 a la passera del castell, un nou espai que s’incorpora al programa.
El quartet contemporani Obeses sempre s’ha caracteritzat per cercar nous espais d’expressió artística en els quals han sabut fer confluir l’atreviment, l’excel·lència i, a voltes, també la sana bogeria.
Per un altre costat, el poeta Jaume Coll ha estat guardonat amb el Premi Ausiàs March pel llibre Un arbre molt alt i és considerat una de les veus de la poesia catalana amb més projecció.
Plegats han creat un espectacle on música i poesia neixen i creixen juntes, amb el riu Ebre com a imatge de fons.
Aquest espectacle és el resultat de la residència artística Litterarum Móra d’Ebre 2019, que es va fer el segon cap de setmana d’abril.
El resultat es podrà veure divendres a les 23.45 a la llibreria Bassa.
Enguany, se celebra per tot el país el centenari del naixement del poeta, dramaturg i artista Joan Brossa amb un Any Brossa que aplega tot d’activitats.
I aquesta efemèride no faltarà a Móra d’Ebre, perquè la companyia Màgia Diver s’encarregarà de recordar la seva figura.
Ho farà amb l’espectacle ‘Brossabadat’, una obra que barreja màgia i lectura, llibres i fantasia amb contes i rondalles de Brossa.
Serà dissabte a les 20.45 a la plaça de Dalt.
Aquesta és una de les moltes propostes que us oferim per al cap de setmana.

Response: Aquest cap de setmana s'ha fet el festival Litterarum amb 34 actuacions inspirades en la literatura clàssica i contemporània catalana. Alguns poetes s'han sumat al nou àlbum de Miquel Gil i als recitals de poesia de Ramon Llull i Ausiàs March. S'ha fet un homenatge a Teresa Pàmies amb una conferència concert, i s'ha celebrat el centenari de Joan Brossa.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
L'Audiència Nacional ha rebutjat la recusació contra els tres magistrats de la Sala d'Apel·lació d'aquest tribunal presentada per sis dels condemnats per l'agressió a dos guàrdies civils i les seves parelles a Altsasu (Navarra) el 2016.
La recusació anava dirigida al president de la Sala d'Apel·lació, José Ramón Navarro, que també és president de l'Audiència Nacional, i als magistrats Eloy Velasco i Enrique López, que han de revisar la sentència després que els condemnats la recorreguessin.
En una resolució dictada per una sala especial, els magistrats imposen als recusants una sanció de 600 euros per apreciar mala fe en la seva conducta per tractar-se d'una recusació amb "falta de fonament que ha ocasionat una dilació indeguda en la tramitació de la causa" i els condemnen a pagar les despeses de la recusació.
Sis dels condemnats van presentar la recusació en considerar que la condecoració de la Guàrdia Civil a dos dels magistrats que han de revisar la sentència en posava "en entredit greument l'aparença d'imparcialitat", ja que si bé el cos policial no forma part de la causa, sí que hi té un "paper essencial", van argumentar.
A més, segons els recusants, en el cas del magistrat Eloy Velasco "la possible pèrdua d'imparcialitat s'accentua" en participar el 2017 com a convidat a un acte del Col·lectiu de Víctimes del Terrorisme (Covite), acusació popular en aquesta causa, i on va parlar de la "suposada existència d'uns joves ideologitzats que formarien part de la dissidència d'ETA".
Per als recusants, aquestes declaracions "revelen una contaminació incompatible amb l'aparença d'imparcialitat", tenint en compte que Covite ja s'havia personat a la causa i Velasco ja era magistrat de la Sala d'Apel·lació, que acabaria rebent els recursos.
La recusació recollia unes altres declaracions del 2018, sobre "posicionaments apriorístics de qüestions referides al desconeixement jurídic del'Audiència Provincial de Navarra, que no va considerar indiciàriament que existís un delicte de terrorisme".
El fiscal va considerar que es tractava d'una "percepció subjectiva de falta d'imparcialitat".
En el seu escrit va argumentar que les condecoracions es troben previstes per la llei de l'Ordre del Mèrit de la Guàrdia Civil com una "recompensa moral i pública" i que s'intenta "sembrar el dubte que en realitat es tracta d'una causa general de la Guàrdia Civil contra els condemnats, la qual cosa no és certa".
Sobre les declaracions de Velasco, el fiscal va assenyalar que responen al "fet de resultar essencial que jutges i magistrats tinguin opinions o criteris sobre temes que poden ser objecte d'un procediment".
La sala especial de l'Audiència Nacional segueix la línia de la fiscalia i conclou que no hi ha "dades objectives" més enllà de les "simples sospites, impressions o opinions personals".
Pel que fa a les declaracions de Velasco, la sala considera que es van realitzar "en termes absolutament generals i desconnectades per complet de l'assumpte concret que s'ha d'enjudiciar" i que tampoc resulta "rellevant" que fossin en un acte de Covite, perquè es van fer sis mesos abans de l'inici del judici.
També sosté en la resolució que les declaracions aquest any en una conferència a Pamplona són de "caràcter general".
Un dels arguments que aporta la sala, com va fer la fiscalia, és que quan se li va preguntar sobre el cas concret de si donar puntades a un agent havia de ser castigat amb 50 anys de presó, va respondre que no ho sabia i que no es mullava.
L'Audiència Nacional va condemnar el juny passat els acusats d'Altsasu a penes d'entre 2 i 13 anys de presó per l'agressió a dos agents de la Guàrdia Civil i les seves parelles el 15 d'octubre del 2016 en una discussió a la sortida d'un bar de la localitat.
El tribunal va considerar provat els delictes d'atemptat contra els agents de l'autoritat, lesions, desordres públics i amenaces, i va afegir que els fets es van cometre per motius ideològics i per animadversió a la Guàrdia Civil.
Per aquest motiu, va aplicar els agreujants d'abús de superioritat i d'odi i va imposar les penes màximes previstes al Codi Penal.
En canvi, va rebutjar el delicte de terrorisme en considerar que no va quedar acreditat que en fos la finalitat ni que els acusats pertanyin a cap grup terrorista.

Response: El 2016, sis persones van agredir dos guàrdies civils i les seves parelles a la sortida d'un bar per motius ideològics. Els condemnats van presentar una recusació per possible imparcialitat en aquest cas. En canvi, el fiscal ha considerat aquest pensament com a subjectiu o simple opinió personal. L'Audiència Nacional els va condemnar a entre 2 i 13 anys de presó.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
El president de l'Associació Catalana de Municipis (ACM), Miquel Buch, ha manifestat el seu recel d'aconsellar pactes CiU-ERC abans de les eleccions municipals, perquè augura que hi ha municipis on l'aliança arribarà amb naturalitat però en altres serà impossible.
"És molt probable que hi hagi acords CiU-ERC de manera natural.
No calia ni que Junqueras ni Mas diguessin: 'Això seria interessant", ha sostingut en una entrevista d'Europa Press, després que el líder republicà i el president de la Generalitat acordessin prioritzar aquests pactes.
Tot i això, entén que la recomanació d'aquests acords es posi sobre la taula si cal encarar a Catalunya cap a unes eleccions el setembre "que tenen símptomes de ser en qualitat de referèndum, tot i que no ho serà".
Però Buch creu que no fa falta instar a pactes d'aquest tipus perquè en alguns municipis aquesta aliança "serà del tot impossible, i n'hi ha altres en les que, tot i que no se'ls hagués dit res, ho haguessin fet", a més que ho considera molt vinculat a les relacions personals a nivell local.
"El partit et pot aconsellar anar d'una banda o un altre, però tu acabes decidint d'acord amb el que perceps dels ciutadans del teu poble", ha afegit el també alcalde convergent de Premià de Mar (Barcelona), que optarà a la reelecció el 24 de maig.
Així, ha explicat que a Premià de Mar van governar vuit anys amb ERC, mentre que aquest mandat ho han fet amb el PSC perquè els republicans no van aconseguir representació; i, si els de Junqueras recuperen la seva presència al consistori, no és descartable que tornin pactar: "És possible que hi hagi pacte? sí.
Ara estem pactant amb el PSC?
Sí.
Estem bé?
Sí.
Ho estàvem abans?
També".
També ha avisat que s'equivocaran els que interpretin que les autonòmiques del 27-S no aniran bé si no hi ha un acord CiU-ERC en la majoria de municipis: "A vegades les coses t'agradarien que fossin d'una manera i no són com t'agradarien, però no significa que surtin malament".
Després de preguntar-li què ha de passar a Barcelona, Buch ha evitat concrecions i ha apel·lat a tots els partits a limitar-se a treballar per intentar guanyar les eleccions, i a seure l'endemà per segellar "els millors pactes que serveixin a la ciutadania".
Sobre si la federació i ERC han de buscar aliances tot i que obtinguin majoria absoluta, ha posat l'exemple que així ho farà si és el seu cas a Premià de Mar: "No governaré sol.
Faré el possible perquè hi hagi un soci de govern.
És bo tenir a algú que no pensa com tu i confrontar idees".
Respecte al 27-S ha assenyalat que, si bé ha fracassat la proposta de concórrer en llista única, "l'endemà hi ha d'haver unitat sí o sí" en el cas que els partits que defensen la independència de Catalunya sumin majoria absoluta, alguna cosa del que està convençut.
Aquest camí cap a un Estat català --ha afegit-- ha de comptar amb UDC i amb tots els qui persegueixin aquest objectiu, i ha destacat que els democratacristians i CDC sempre han anat junts "i no ha de ser diferent".
Convenció municipalista
Al marge del full de ruta sobiranista que negocien CDC i ERC, ha explicat que el món local està escrivint també el seu Llibre Blanc per saber quin paper han de tenir els ajuntaments en una Catalunya independent, i per això estan preparant una Convenció Municipalista, encara sense data.
"Cal tenir els deures fets perquè, en el cas que Catalunya sigui independent, cal decidir com han de ser els ajuntaments: que no ens vinguin des del parc de la Ciutadella a explicar-nos-ho", ha sentenciat referint-se al Parlament el també president del Consell de Governs Locals de Catalunya.
Sobre si la federació i ERC haurien de buscar aliances encara que obtinguin la majoria absoluta, ha posat com a exemple el cas de Premià, on sí que ho farà: "No governaré sol.
Faré tot el possible perquè hi hagi un soci de govern.
És bo tenir algú que no pensa com tu i confrontar idees".
Respecte el 27-S ha assenyalat que, tot i que ha fracassat la proposta de concórrer amb un llista única, "el dia següent hi ha d'haver unitat sí o sí" en el cas que els partits que defensen la independència de Catalunya sumin major absoluta, cosa de la que està convençut.
Aquest camí cap a un estat català -ha afegit- ha de fer amb UDC i amb tots els que persegueixin aquest objectiu i ha destacat que els demòcratacristians i CDC sempre han anat junts i "no ha de ser diferent".

Response: Miquel Buch, president de l’ACM, assegura que en alguns municipis ja es produirà una aliança entre CiU-ERC de forma natural per les relacions personals dins de l'àmbit local, mentre que en altres poblacions aquests pactes son improbables. Suggereix que cadascú se centri a guanyar les eleccions, i tot sorgirà en funció de les necessitats i percepcions dels ciutadans.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
El grup gironí Corcho del País, que produïa taps de suro, es desintegra i tanca les fàbriques.
La firma, immersa en un concurs de creditors, no ha pogut remuntar el deute de més de 15 milions d'euros (MEUR) que arrossegava.
La crisi, la baixada de comandes i la forta competència que hi ha al sector s'han traduït en fortes pèrdues, i el gerent, Francesc Jiménez, assegura que no han tingut "cap altra sortida que no fos el tancament".
El grup (format per Corcho del País, Subertap i UPRODECO) té plantes a Cassà de la Selva, Sant Feliu de Guíxols i Santa Coloma de Farners.
El Jutjat Mercantil de Girona ja n'ha ordenat la liquidació, que es fa de manera esgraonada.
Subertap ja va tancar a l'abril, la seu central ho va fer aquest agost i UPRODECO preveu fer-ho a finals de mes (tot i que, en aquest cas, s'està a punt de tancar la venda de l'empresa a un altre grup, que permetria reflotar-la).
Jiménez assegura que en tot el procés, sobretot, s'ha vetllat pels treballadors.
Aquesta és la fi d'un grup que havia arribat a produir fins a 250 milions de taps de suro anuals.
Corcho del País va néixer ara fa gairebé 30 anys a les comarques gironines.
Fabricava taps de suro per a vins tranquils, escumosos i cava.
El conglomerat que el formava era l'exemple d'allò que es coneix com una empresa vertical; és a dir, que abastava tots els processos de producció (des que el suro s'extreu de l'alzina fins que els taps surten de les màquines).
El grup gironí va arribar a produir fins a 250 milions de taps de suro anuals.
El seu embrió van ser les empreses Corcho del País (que donava nom al grup i amb seu a Cassà de la Selva) i UPRODECO (amb planta a Santa Coloma de Farners).
La firma també agrupava una altra fàbrica de la demarcació (Subertap, a Sant Feliu de Guíxols) i havia tingut plantes a Còrdova i a la Rioja.
L'arribada de la crisi, lligada a l'auge dels nous tapaments (com els sintètics o de plàstic) va passar factura als números del grup.
Any rere any, Corcho del País va començar a acumular pèrdues, es va replegar a comarques gironines i al febrer del 2015 va presentar concurs de creditors al Jutjat Mercantil amb un deute que s'elevava a 15 MEUR.
Aleshores, Corcho del País havia tancat el darrer exercici facturant-ne 8.
Abocada a la liquidació
El grup gironí va intentar tirar endavant un pla de viabilitat i renegociar amb els bancs, però no ha pogut capgirar la situació.
"Per refinançar-nos ens obligaven a pagar un interès molt elevat, i a tot això s'hi ha sumat una davallada de comandes i la impossibilitat de poder fer front a la competència del sector", concreta el fins ara gerent de Corcho del País, Francesc Jiménez.
La pèrdua de clients, els crèdits bancaris a satisfer i, novament, una baixada de la facturació, han fet que no hi hagués cap altra sortida que no fos la liquidació.
És a dir, que el grup Corcho del País es desfà i els seus béns surten a subhasta per cobrir deute i pagar indemnitzacions a la plantilla (que dels 130 treballadors que tenia al 2011, en el moment d'obrir la liquidació havien passat a ser tan sols una quarantena).
De manera esgraonada
Francesc Jiménez concreta que, en tot aquest procés, des de l'antiga gerència (ara, qui porta l'empresa és l'administració concursal) s'ha vetllat pels interessos de la plantilla.
"Sempre han cobrat i tenen les indemnitzacions pactades; a més, alguns ja han trobat noves feines en empreses del sector", precisa.
El procés de liquidació que posa fi a Corcho del País s'ha fet de manera esgraonada.
A l'abril va tancar Subertap de Sant Feliu de Guíxols, on hi treballaven setze empleats.
A principis d'agost, va fer el mateix la seu central, situada al polígon de Cassà de la Selva i on hi havia una quinzena de treballadors.
"D'aquests, però, la meitat ja han trobat una nova feina al mateix sector", indica Jiménez.
Ara, l'única firma que encara treballa és UPRODECO, on hi ha set empleats.
L'empresa ha de tancar portes el 29 de setembre, però podria no fer-ho.
I és que ja hi ha un comprador interessat (l'operació ja està quasi tancada) que adquirirà la firma, la reflotarà i assumirà el personal que ara hi treballa.
Tot allò què s'obtingui de la venda dels actius (maquinària, edificis, etc.) es destinarà ara a cobrir deute.
Aquesta és la fi d'un conglomerat que va començar a caminar l'any 1987 i que, a més del mercat estatal, havia arribat a portar el seu segell a l'Argentina, França o Itàlia, on hi feia exportacions recurrents.

Response: Corcho del País tanca les portes després d'intentar superar una crisi que li ha provocat un deute de 15 MEUR. L'empresa fabricava taps de suro per a vins i cava, però les pèrdues acumulades i les competències del sector la van endeutar. Ara està immersa en un concurs de creditors per cobrir el deute i pagar la indemnització als treballadors.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
La sala Hiroshima acull el 14 i 15 de febrer l'obra 'Before' de la companyia portuguesa Teatro Praga que estrena a Barcelona el text del dramaturg Pedro Penim.
L'autor protagonitza també l'obra, acompanyat d'un dinosaure i un terapeuta als quals dona veu.
A través de l'animal prehistòric, Penim reflexiona sobre la idealització que la humitat fa del passat en un present en crisi, amb un recorregut per diferents esdeveniments tràgics de la història que completen el "mapa de la melancolia".
"El dinosaure ens representa com a humanitat.
Sempre va tornant enrere perquè li sembla millor", ha dit l'autor aquest dimecres a la presentació de l'obra, que es va estrenar el 2017 a Lisboa i ha viatjat a París, Istambul, Madrid i Salamanca.
La sala Hiroshima ha assegurat haver descobert una "joia teatral" i ha ressaltat la importància de vincular la seva programació amb Portugal.
A través d'un drama personal però amb un to còmic encarnat per la figura d'un dinosaure a l'escenari, 'Before' fa un recorregut per fets tràgics i alhora claus de la història com les guerres mundials, la caiguda de l'imperi otomà o Estat Islàmic.
El text aborda el sentiment portuguès de 'saudade', o nostàlgia del passat, a través d'un personatge –el dinosaure- que "no està bé" en un present dolorós i en crisi.
Aquest va remuntant-se a èpoques passades, fins a l'època de la seva espècie, un neguit es representa a través d'un diàleg amb segon personatge, una mena de terapeuta que també pot interpretar-se com una antiga parella o un amic.
"Són dues posicions molt extremes, i mentre un vol tornar al passat l'altre li diu que s'ha de concentrar en el present", ha dit Penim.
Ell mateix posa veu als dos personatges, en anglès amb subtítols en català, amb una posada en escena molt minimalista que dona espai a la interpretació àgil d'un diàleg trepidant.
Aquest anhel de retorn al passat és, segons l'autor, una malaltia compartida per moltes civilitzacions al llarg de la història.
Eclosió de la dramatúrgia portuguesa
Amb la col·laboració del consolat general de Portugal a Barcelona, la sala Hiroshima s'obre a la nova dramatúrgia portuguesa que representa la companyia Teatro Praga.
El col·lectiu va néixer el 1995 a Lisboa i s'ha erigit com un dels referents de la creació contemporània del país lusità.
El director de la sala Hiroshima, Gastón Core, ha destacat precisament la contemporaneïtat de la peça com l'element que entronca l'obra amb la línia artística de la sala, que malgrat s'enfoca en gran part a la dansa, no deixa de banda la representació teatral.
"És una pena no tenir més presencia d'artistes portuguesos", ha lamentat.
En aquesta línia, el director de l'obra, Pedro Penim, ha celebrat que dos països "que s'han donat l'esquena", ara "es descobreixin".
"És un moment de gran eclosió artística", ha assegurat el dramaturg respecte l'auge de creativitat en les arts escèniques portugueses.
El cònsol portuguès a Barcelona, Miguel Silvestre, ha afirmat que l'obra 'Before' marca un "inici prometedor" pel que fa a la relació de la sala Hiroshima i Portugal, on pretenen col·laborar amb més espectacles.
Innovació i projecció internacional
La companyia Teatro Praga la formen quatre directors que realitzen obres la gran majoria de nova creació, allunyant-se "del que feien els seus mestres".
En el cas de reeditar clàssics, sempre ho fan "amb un nou llenguatge, per diferenciar-se".
Les seves obres s'han programat a festivals i teatres de tot Europa o la Xina, i 'Before' segueix el seu recorregut després d'haver-se representat recentment al Théatre de la Ville de Paris o La Casa Encendida de Madrid.
La vida de l'obra ha passat al cinema a través de la pel·lícula 'Past perfect', del director Jorge Jácome i que es va estrenar aquest dimarts a la Berlinale.
Jácome ha realitzat el film a partir de les imatges que va idear per a les projeccions a l'escenari de 'Before'.
Per la seva banda, la sala Hiroshima ha canviat aquesta temporada el seu model de treball i amb aquest gir han presentat 17 propostes que els han permès mantenir "un nivell alt en totes les seves peces", ha apuntat Core.
La sala s'ha pogut enfocar en l'acompanyament professional d'artistes residents i associats, una "necessitat real del sector", i a fer un recolzament a artistes nouvinguts com Teatro Praga.

Response: El 14 i 15 de febrer, la companyia portuguesa Teatro Praga representarà a la sala Hiroshima l'obra "Before". Es tracta de la història d´un dinosaure que, juntament amb un terapeuta, recorre els esdeveniments tràgics de la història de la humanitat, ensenyant el valor de viure el present. Amb aquesta obra se celebra la unió entre els espais catalans i Portugal.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
El Centre Recreatiu i Turístic de Vila-seca i Salou, abans conegut com a 'BCN World', iniciarà les obres l'estiu del 2017, d'acord amb el calendari anunciat aquest dijous després de la reunió de la junta extraordinària del Consorci a Salou.
El projecte, remodelat, ha reduït l'espai destinat al joc i contempla un màxim de dos casinos que ocuparan un 4% del sostre del projecte, uns 30.000 metres quadrats, la meitat de l'espai que ocupava al Pla Director Urbanístic anterior.
El projecte preveu una inversió privada d'uns 2.500 MEUR i s'estima que es crearan fins a 10.000 llocs de treball quan estigui en ple funcionament.
Durant el juliol, els inversors prequalificats -Hard Rock, Melco i el Grup Peralada- obtindran formalment el dret d'accés als terrenys on es podran desenvolupar els complexos del CTI i dipositaran una fiança de 2,5 MEUR per mostrar el compromís amb el projecte.
Novetats del projecte
Entre les novetats, el sostre màxim del projecte passa d'1.000.000 m2 a 745.000 m2, una reducció d'un 25,5% respecte al PDU aprovat el 2015.
Pel que fa al joc, l'espai destinat a l'activitat es redueix a la meitat i passa de 60.000 m2 a 30.000 m2.
El sostre hoteler també es rebaixa en un 29,2% i passa de 600.000 m2 a 425.000 m2.
Finalment, es mantenen els sostres considerats per a usos comercials en 50.000 m2 i a oci, amb 120.000 m2.
Així, amb el nou projecte remodelat, el 96% del sostre edificable anirà destinat a turisme de convencions, esdeveniments i oci.
En concret, un 57% del sostre edificable anirà destinat a l'ús hoteler, un 16% a l'oci, un 7% a l'activitat comercial i només un 4% destinat al joc.
Entre els canvis destacats, hi ha també la intenció d'aconseguir una millora paisatgística de projecte amb l'entorn, tot rebaixant l'alçada dels edificis de 90 metres a 75 metres.
La superfície total ha passat de 600 hectàrees a 101,7 hectàrees.
Llicències casinos
El projecte contempla que hi haurà un màxim de dos casinos limitats a un sostre de 30.000 m2 però dependrà de qui dels inversors prequalificats guanyi el concurs.
Segons ha detallat Junqueras, Hard Rock i Melco es presentaran conjuntament al concurs i, d'altra banda, es presentarà el Grup Peralada.
Així, si Hard Rock i Melco guanyen el concurs, hi haurà dos casinos -un per cadascun-, mentre que si guanya el Grup Peralada, només n'hi haurà un.
Tot plegat, sempre dins dels límits de sostre permesos.
Inversions i llocs de treball
Segons el vicepresident del Govern, el CTR suposarà uns 2.500 MEUR d'inversió privada, una xifra que suposa gairebé la meitat de la inversió estrangera que hi va haver a Catalunya el 2015, quan va arribar al seu màxim.
La posada en marxa del projecte crearà 10.000 llocs de treball directes, "una xifra considerable pel volum, la qualitat i l'estabilitat", segons Junqueras.
Els llocs de treball comptaran amb un seguit de garanties a través de les oficines del SOC.
El CTR permetrà desestacionalitzar l'oferta turística de la Costa Daurada, centrada en període estiuenc, així com de la resta de Catalunya.
A més, hi ha previst un fons social i cultural equivalent de l'1% de la inversió que anirà destinat a activitats socioculturals del territori.
BCN World, enterrat
El vicepresident del Govern, Oriol Junqueras, s'ha reunit amb la junta del Consorci per avançar les novetats del CRT, "un projecte realista, sostenible, que dóna confiança als inversors però que també s'integra bé en la realitat territorial i el conjunt del país".
Per Junqueras, "els projectes coneguts com a Eurovegas, i BCN World estan morts i enterrats".
El Centre Recreatiu i Turístic, abans conegut com a Eurovegas i 'BCN World', tindrà un canvi de nom que dependrà dels inversors.
Segons ha detallat el vicepresident del Govern, hi haurà un incentiu perquè el nom final inclogui alguna referència a les comarques tarragonines.
Sobre la consulta que s'havia plantejat que es podria arribar a fer, Junqueras l'ha descartat completament en considerar que aquest projecte sí que genera consens entre la ciutadania.
"És un projecte que val la pena, genera inversions importants, és més realista que els anteriors i més integrat des del punt de vista urbanístic i social", ha defensat el conseller d'Economia.
A partir de l'informe favorable per part de la Junta de Govern del Consorci, el projecte comptarà amb l'aprovació del Pla Director Urbanístic (PDU) inicial aquest dijous a la tarda i es farà l'aprovació definitiva al novembre.
També s'iniciarà el concurs de llicències de casino, que inclou la transmissió de la propietat del sòl al futur adjudicatari, que es resoldrà el 2017.
Les obres s'engegaran abans de l'estiu de l'any vinent.

Response: El Centre Recreatiu i Turístic de Vila-Seca ocuparà 30.000 m2 i compta amb 2.500 MEUR d'inversió. A més, ha creat un total de 10.000 llocs de treball. Els hotels ocuparan el 57% de l'espai, el lleure un 16%, el comerç un 7% i el joc un 4%. Es destinarà un 1% de la inversió a activitats socioculturals del territori.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
El batlle de Tortosa i diputat al congrés espanyol pel PDECat, Ferran Bel, ha assegurat que l’ajuntament que encapçala farà tant com pugui perquè l’1 d’octubre es pugui votar ‘amb normalitat’.
En una entrevista de l’ACN, Bel ha lloat la tasca feta pel conseller Baiget i la seva ‘fidelitat’ al procés.
I ha dit que també té dubtes sobre l’1-O i que està preocupat per situacions que es poden viure en l’àmbit personal o familiar, però que això ‘no treu un centímetre’ de la seva ‘determinació’ per impulsar l’1-O amb èxit.
‘Qui digui que no el preocupa o és un inconscient o enganya, i no és el cas del senyor Baiget.
Jo també tinc dubtes, però tant de bo tots els batlles del país tinguessin la determinació que tinc jo per a possibilitar el vot’, ha dit.
Sobre la tasca del PDECat al congrés espanyol, Bel l’ha reivindicada i ha reconegut estar ‘esgotat’ perquè la seva posició respecte d’algunes propostes que es debaten a Madrid són objecte de controvèrsia constant.
Ferran Bel va ser un dels molts que va agrair, per Twitter, la tasca feta pel conseller Jordi Baiget quan se’n va saber la destitució.
Sap que va ser una decisió que el president Puigdemont va prendre amb ‘molt dolor i neguit’, i se sent molest per les crítiques ‘alegres i banals’ que alguns han fet sobre l’ex-conseller.
‘Va ser el secretari del govern que va signar el 9-N i entenc que el reivindiqui.
Jo també el reivindico, i crec que no és una cosa de la qual puguem prescindir’, diu.
Sobre el contingut de les declaracions de Baiget que van precipitar la destitució, Bel diu que l’ex-conseller té uns ‘antecedents’ que molt poques persones poden acreditar en aquest país.
Sobre la seva preocupació entorn del procés que mena cap a l’1-O, la troba òbvia.
Ferran Bel ha recordat que el seu partit, el PDECat, ha assumit condemnats i processats perquè la gent pogués votar o perquè es poguessin comprar urnes que no s’han comprat.
‘Ens hem d’espolsar la son de les orelles i no tenir cap mena de complex a l’hora de reivindicar aquesta feina’, diu, molest per les crítiques que rep la formació.
Algunes d’aquestes crítiques són per votacions o negociacions que ell mateix ha encapçalat –al sector de l’estiba– des del congrés espanyol.
‘En totes les iniciatives legislatives que es tramiten al congrés, hi participen totes les formacions polítiques, com per exemple la llei d’autònoms.
Totes volen reivindicar la seva part d’autoria i el PDECat no pot fer-ho?
Seria un exercici d’hipocresia.
Nosaltres no ens hem de fer perdonar res.
El nostre compromís és clar i amb respecte a tothom.
Comencem a estar esgotats que el nostre posicionament sigui objecte de controvèrsia i el dels altres no.
Alguns esmenen i pacten amb el PP encara que siguin lleis, però si ho fa el PDECat estem sota sospita.
Això no pot ser’, ha dit.
Admet que és ‘pragmàtic’ i defensa tenir punts d’entesa amb tothom, també amb el PP, i que continuarà així si és per a millorar la tramitació de lleis que continuaran afectant Catalunya passi el que passi l’1-O.
‘Pactar-hi el pressupost és inimaginable, però treballo per esmenar la llei de contractes del sector públic, com també ho fa ERC o En Comú Podem.
Si ho fa el PDECat és malvist, però si ho fan els altres és un èxit.
Hem de ser una mica estrictes perquè tota la legislació que es produeix a l’estat espanyol també s’aplicarà a Catalunya, durant la transitorietat, en el cas hipotètic que guanyés el sí en el referèndum’, ha dit.
‘En 48 hores proclamarem la república si guanyem, però això no vol dir que estarem en un estat sense norma, i la que se’ns aplicarà serà la que hi ha ara a Espanya, i té tot el sentit que hi continuem incidint’, ha acabat dient.

Response: Ferran Bel assegura que, malgrat els riscos i les preocupacions que pot provocar l'1-O, es votarà. Afirma que el PDECat ha assumit condemnats i processats per aconseguir les urnes i que la gent pugui votar. A més, denuncia que, malgrat els esforços, el PDECat rep més critiques que la resta de partits, i estan cansats.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
El vicealcalde i regidor de Transparència i Modernització, Enric Nomdedéu, ha presentat a el Panell de Govern Obert, “un instrument informàtic que ens permet posar-nos al dia, no solament en el que marca la llei de transparència, sinó també en els indicadors internacionals.
Es tracta també de complir amb el compromís de transparència amb la ciutadania de Castelló que aquest Govern va adquirir des del primer dia”.
El Panell de Govern Obert, accessible des d’un destacat en la portada de la web municipal, consta de set apartats diferents: Participa, Indicadors, Observatori, Pressupostos, Transparència, Laboratori i Pla de Transparència i Govern Obert.
A més, també es pot accedir a les ‘Píndoles de Transparència’, que són xicotetes dades singulars, com per exemple el nombre de vehicles que conformen la flota municipal, quina entitat és la que més subvencions rep per part de l’Ajuntament o quina és l’obra més important realitzada enguany.
Aquestes píndoles, que aniran canviant periòdicament, permeten demostrar a la ciutadania fins a quin grau de transparència es pot accedir gràcies al Panell de Govern Obert.
Nomdedéu ha declarat que “complim així amb un compromís estructural del govern, la transparència, que havia de veure’s plasmat en la pàgina web municipal”.
A més, el vicealcalde ha informat que “aquest no és el treball definitiu, sinó una primera aproximació.
Es tracta, no obstant açò, d’un treball excel·lent per part dels tècnics de l’Ajuntament però ells volen cercar l’excel·lència fent un pas més enllà amb la segona versió”.
El vicealcalde també ha manifestat que “ja hi ha una importantíssima quantitat d’informació, molt ben sistematitzada, de manera que és de molt fàcil accés, requisit indispensable perquè un Govern siga de debò transparent”.
Finalment, cal destacar que el pròxim 3 de febrer, a València, la Conselleria de Transparència, Responsabilitat Social, Participació i Cooperació, dirigida per Manuel Alcaraz, ha convocat a totes les grans ciutats valencianes que disposen d’àrea de transparència a una trobada on el vicealcalde i regidor de Transparència de l’Ajuntament de Castelló, Enric Nomdedéu, presentarà, dins de l’apartat de bones pràctiques, el Panell de Govern Obert com a exemple a seguir per la resta d’ajuntaments valencians.
Descripció per apartats
L’apartat Participa, una aplicació que es va presentar al setembre, permet prioritzar les accions de govern.
A través de la mateixa, la ciutadania pot votar les propostes que més els interessen o fer consultes i preguntes sobre les prioritats de l’equip de Govern.
La pestanya Indicadors, es refereix als indicadors internacionals ITA (Índex de Transparència dels Ajuntaments) i estan organitzats per temàtiques i en format pregunta a la qual es respon amb la informació municipal.
Aquests indicadors avaluen a l’Ajuntament com a organització i marquen si s’està donant la informació correcta.
L’Observatori Estadístic, que es va presentar a l’octubre, és un portal amb més de 800 entrades d’informació actualitzada bolcada a la xarxa per diferents organismes i administracions i que es refereix a la ciutat de Castelló.
Es tracta d’un instrument que facilita molt la tasca de recerca.
L’apartat de Pressupostos és una aplicació que permet saber on va els diners dels pressupostos municipals, partida per partida de cadascuna de les àrees i en què gasta l’Ajuntament cada euro que recapta.
Aquesta informació “encara no està disponible perquè el pressupost de 2016 encara no és oficial fins que no passe el període d’exposició i al·legacions.
Calculem que a primers de febrer estarà en marxa”, ha informat Nomdedéu.
El bloc de Transparència fa referència a la informació pública i de bon govern que s’ha de complir per mandat de la Llei 19/2013 de transparència, accés a la informació pública i bon govern amb dades bolcades i actualitzades d’última hora.
El Laboratori “mostra nous enfocaments o noves formes de mostrar informació al ciutadà de forma transparent per a la informació municipal on farem aparèixer les experiències més singulars i noves.
De moment estan totes les aplicacions que van construir els nostres tècnics per a la gestió de Xarxa Llibres”, ha matisat el vicealcalde.
Finalment, el pla de Transparència i Govern obert “explica el compromís del govern amb la transparència, a través del Pla de Transparència i Govern Obert de l’Ajuntament de Castelló i informa d’allò al que estem sotmesos per la nova legislació en matèria de transparència”, ha manifestat Enric Nomdedéu.

Response: Enric Nomdedéu presenta el Panell de Govern Obert per mantenir la transparència que es va prometre entre el Govern i la ciutadania. Es tracta d'una pàgina web municipal on, per exemple, els veïns poden votar quin projecte els interessa. Aquest pla es presentarà a la resta dels Ajuntaments valencians per servir-ne d'exemple.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
Investigadors de l’Institut Català de Paleontologia Miquel Crusafont (ICP) i del Laboratori per la Innovació Tecnològica d’Estructures i Materials (LITEM), centre específic de recerca de la UPC al Campus de Terrassa, han modelat la biomecànica de la mossegada de la salamandra gegant de la Xina a partir d’imatges de tomografia computada en tres dimensions de cranis d’aquesta espècie.
En aquest cas, aquest mètode ha estat especialment útil per investigar la distribució de forces en l’interior del crani d’animals extints o en animals vius de forma no invasiva.
El treball revela que aquesta salamandra s’alimenta especialment de preses localitzades just davant seu, però que també pot realitzar ràpides captures d’animals que es troben en una posició més lateral.
Entendre com caça aquesta espècie no només permet avançar en el coneixement de la seva biologia sinó que ajudarà a reconstruir com s’alimentaven els primers tetràpodes i amfibis extints.
Un fòssil vivent
L’interès dels paleontòlegs en la mossegada d’aquest animal rau en què la salamandra gegant de la Xina pertany al grup més antic d’amfibis conegut, els criptobrànquids, que apareix fa 161 milions d’anys, durant el Juràssic.
És el que sovint es mal anomena un “fòssil vivent”, un animal que ha canviat relativament poc respecte dels seus ancestres al llarg de l’evolució.
De fet, els primers amfibis eren depredadors aquàtics, amb un crani llarg i pla, semblant al d’aquesta espècie, de manera que la caracterització de la seva mossegada pot ajudar a entendre com s’alimentaven els seus antecessors.
Enginyeria, biologia i paleontologia
Per part seva, el grup del LITEM de la UPC ha realitzat la part més tècnica de l’estudi, que ha consistit en transformar les imatges tomogràfiques en un model CAD i elaborar un model d’elements finits que permet veure com es distribueixen les forces musculars.
“Hem utilitzat mètodes habituals en el camp de l’enginyeria mecànica, utilitzats per estudiar i calcular el comportament d’estructures tals com edificis, xassís de cotxes, avions, etc,. i els hem aplicat als vertebrats, que es diferencien bàsicament per tenir una geometria molt més complexa i ser d’os en lloc d’acer o formigó”, explica l’investigador del LITEM, Jordi Marcé-Nogué, qui afegeix que, d’aquesta manera, han pogut saber “quin és el comportament mecànic del crani de la salamandra quan realitza una mossegada i, a partir d’aquests resultats, extreure les conclusions biològiques que es publiquen en l’estudi”.
L’alimentació de la salamandra gegant de la Xina
La salamandra gegant s’alimenta de crustacis i cucs, però també de peixos, d’altres amfibis i de petits mamífers, als quals espera immòbil fins que es troben al seu abast.
Aquesta salamandra sol alimentar-se usant mecanismes de succió, un sistema habitual en els amfibis, però també mossegant de forma directa les seves preses.
La captura és especialment òptima quan la presa es troba just davant de l’animal, moment en què la mossega amb la zona anterior del musell.
L’estudi revela, però, que aquesta salamandra també pot capturar les seves preses realitzant una mossegada asimètrica, és a dir, fent treballar només un dels costats de la boca.
Aquesta és una característica única entre els vertebrats i li permet capturar preses que s’apropen lateralment.
Un cop atrapada, desplaça la presa viva cap a la part posterior de la mandíbula, on fa una mossegada més potent que evita que la presa s’escapi.
Un gegant en perill d’extinció
La salamandra gegant de la Xina pot arribar fer gairebé dos metres de llarg i viu exclusivament en ambients aquàtics.
La seva distribució està restringida a la Xina, on viu en boscos d’altitud mitjana solcats per rierols o llacs.
Disposa de pulmons malgrat que la captació principal d’oxigen la fa a través de la pell, de color marró, negre o verdós i sovint amb taques disperses irregularment a la seva superfície.
És d’hàbits generalment nocturns, malgrat que durant l’època reproductiva també caça durant el dia.
Aquest amfibi és una espècie inclosa en la llista vermella de la Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (IUCN) i en perill crític d’extinció a causa de la caça indiscriminada per al consum humà i per la degradació del seu hàbitat.

Response: Els paleontòlegs s'interessen per la salamandra gegant de la Xina, un dels anfibis més antics. Al centre específic de recerca de la UPC, han realitzat una biomecànica de la seva mossegada a partir d'imatges del seu crean i transformant-les en un model CAD. L'estudi revela que és capaç de caçar movent només un costat de la boca.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
7.800 missatges de WhatsApp, 315 trucades i 791 missatges SMS.
Aquest és el resultat de la campanya d'assetjament i escarni que desenes de persones van dirigir contra Marta Torrecillas, una de les agredides pels cossos policials estatals l'1-O.
En el seu cas particular, va convertir-se en una de les protagonistes de la jornada per haver denunciat tocaments, i també que els agents li havien aixafat voluntàriament els dits.
La imatge de Torrecillas votant posteriorment a l'IES Pau Claris amb la mà embenada va recórrer ràpidament la xarxa i es va convertir en un dels símbols de la jornada.
De tot això, però, les conseqüències no van tardar a arribar.
Tal com ara Torrecillas ha denunciat en el marc de la campanya "Ara responem, ara acusem", algunes persones van difondre el seu número de telèfon i dades personals per la xarxa -concretament a través de ForoCoches i en espais de comentaris d'alguns mitjans de comunicació-, fet que va generar una allau de missatges amenaçadors contra ella que, en ocasions, va rebre directament al mòbil o a casa seva.
Això és el que ara Torrecillas ha portat als jutjats.
En concret, les amenaces i insults de tres homes -un d'ells, agent de la Guàrdia Civil, segons ha pogut constatar NacióDigital-.
Vinculacions amb la Guàrdia Civil
Actualment la instrucció d'aquest episodi està tancada al jutjat d'instrucció 27 de Barcelona, i l'acusació de Torrecillas ja ha presentat l'escrit de petició de penes contra les quatre persones.
L'acusació insta el jutge a condemnar-los a tots per un delicte d'odi i un d'amenaces, amb l'agreujant de discriminació per ideologia i gènere de la víctima, i demana dos anys i nou mesos de presó per a cadascun d'ells, així com una multa de nou mesos amb raó de 25 euros de quota diària.
Mentre que un dels acusats és agent de la Guàrdia Civil des del 2012, un altre en va quedar exclòs com a aspirant el 2008, i el tercer va ser condemnat per enfrontar-se als Mossos
La situació que preocupa l'entorn de Torrecillas, i que ha pogut constatar NacióDigital, és la forta vinculació amb la Guàrdia Civil dels tres acusats.
Mentre que un d'ells n'és agent des del 2012, un altre va quedar exclòs com a aspirant del cos l'any 2008, segons consta en documentació oficial de l'Estat.
El motiu, en aquest cas, va ser no poder acreditar estar en possessió del títol de graduat en Educació Secundària Obligatòria (ESO) o qualsevol altre equivalent acadèmic o superior.
Tal com es relata en aquesta, l'acusat es va enfrontar als agents de la policia catalana i, en "to de menyspreu i vexatori" va proferir l'expressió "Visca la Guàrdia Civil".
Altres causes i el fals testimoni contra Millo
L'equip d'advocats que porta el cas de Torrecillas també té oberta una altra peça vinculada a l'anterior per intentar recuperar els 90 missatges de la bústia de veu que diverses persones li van deixar després del referèndum, i que en funció del resultat de les diligències podran esdevenir noves acusacions.
També s'instrueix un altre cas sobre la difusió inicial de les dades personals de la dona a través d'Internet, amb l'objectiu de perjudicar-la i incitar l'assetjament.
Els advocats de Torrecillas demanaran a Enric Millo que rectifiqui les seves paraules com a testimoni i, en cas contrari, se'l demandarà per vulnerar el dret a l'honor
Una altra causa és la que vol donar resposta a les declaracions de l'exdelegat del govern espanyol a Barcelona Enric Millo com a testimoni al Suprem, que va assegurar que Torrecillas havia demanat disculpes per haver "mentit" en l'informe mèdic.
Segons ella, el que va fer va ser precisar aquest document i, per tant, s'està estudiant denunciar Millo per fals testimoni.
El llindar fixat està en els 12.000 euros, i els diners que sobrin seran destinats a altres causes antirepressives o a caixes de solidaritat i resistència vinculades a l'1-O, segons indica el seu equip de defensa.
Conversa de WhatApp del grup "Arriba España hija puta" on es va incloure Marta Torrecillas
4/10/17, 11:09 - Creat el grup "Arriba España hija puta"
4/10/17, 11:09 - Acusat 1: caidas
4/10/17, 11:11 - Acusat 1: tatuatelo
4/10/17, 11:11 - Acusat 1: mira por detras
4/10/17, 11:13 - Acusat 3: Mándala a la mierda a la cerda está
4/10/17, 11:16 - Acusat 3: Jajajaja

Response: El cas de Marta Torrecillas es va fer viral després que la seva foto votant l'1-O amb la mà embenada recorregués les xarxes. Va patir tocaments i aixafament dels dits per part de la Guàrdia Civil. Els acusats reben una multa i una condemna de dos anys i nou mesos de presó per delicte d'odi, amenaces y discriminació ideològica.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
La jutgessa del jutjat penal 25 de Barcelona, Maria Lluïsa Maurel Santasusana, ha absolt finalment l’activista Tamara Carrasco.
La sentència, de nou pàgines i escrita en català, només ha trigat vuit dies des que se’n va fer el judici, dilluns de la setmana passada.
Carrasco era acusada d’incitació a cometre desordres públics per les protestes dels CDR durant la Setmana Santa del 2018, quan es van tallar carreteres i es van aixecar peatges, entre altres accions contra la detenció del president Carles Puigdemont a Alemanya.
El 9 d’abril de 2018, la fiscalia va interposar una denúncia a l’Audiència espanyola, que va assumir el cas.
Es va ordenar la detenció de Tamara Carrasco i d’Adrià Carrasco, acusats de rebel·lió, sedició i terrorisme.
Adrià Carrasco va esquivar la Guàrdia Civil i va exiliar-se a Bèlgica.
Tamara Carrasco va ser detinguda durant setanta-dues hores i confinada més d’un any a Viladecans, amb compareixences setmanals al jutjat.
L’Audiència espanyola va acabar descartant els tres delictes inicials i va inhibir-se del cas a favor dels jutjats de primera instància de Catalunya.
La sentència declara com a fet provat l’àudio enviat per Carrasco a un grup d’amics, però no queda acreditat que l’enviés a ningú més, que el difongués per WhatsApp ni que exercís de coordinadora dels CDR.
A més, adverteix que la difusió per aquesta aplicació de missatgeria no pot considerar-se difusió pública.
És més, la jutgessa critica durament la Guàrdia Civil, perquè durant el judici ni l’instructor de l’atestat ni el secretari no van saber dir d’on havien extret l’àudio de Carrasco.
‘Resulta poc seriós que en una investigació policial per delictes tan greus com terrorisme, rebel·lió i sedició no s’indiqui la font per la qual es va obtenir un missatge que és la base de tota la investigació i acusació penal’, resol.
El biaix dels atestats de la Guàrdia Civil ha estat molt polèmic, especialment en el judici contra el procés al Tribunal Suprem espanyol i també en la instrucció del jutjat 13 contra alts càrrecs del govern per l’organització de l’1-O.
Vegeu-ho en aquest fragment:
La sentència, a més, desmunta tot el relat de criminalització dels CDR per les protestes no violentes que van fer aquells dies.
Tallar vies de comunicació, com autopistes, autovies i carreteres, protestar a la seu de la Seguretat Social o envoltar l’estació de Sants ‘no suposen actes de violència contra les persones o béns ni amenacen de produir-los’.
Perquè hi hagi desordres públics, cal exercir violència contra els béns i les persones, segons el codi penal espanyol.
La fiscalia, en el seu escrit, argumentava que Carrasco ‘impartia directrius per a accions reivindicatives dels CDR durant la Setmana Santa del 2018’ i que la nit del 26 de març i durant el 27 hi hagué actes d’una ‘multitud de persones indeterminada’ per a ‘pertorbar la convivència i el normal desenvolupament’.
Però la jutgessa també desfà aquest relat, i diu que la doctrina jurídica ha criticat el codi penal per la indeterminació del concepte de ‘manifestació’ o ‘reunió nombrosa’.
‘Si una manifestació o reunió requereix un mínim de 21 persones, quan es pot dir que és nombrosa, quan hi hagi més de 1.000, 100.000, 1.000.000?
En qualsevol cas, el que ja resulta absolutament impossible és determinar quan es produeix la incitació a cometre desordres públics en una manifestació o reunió nombrosa, i és evident que en el missatge remès per l’acusada no es dóna cap consigna d’aquest tipus.’
Vegeu-ho a continuació:
La detenció de Carrasco, en una instrucció fictícia basada en indicis molt febles, va desencadenar una campanya de criminalització contra els CDR, equiparats a la violència dels anys més durs del País Basc.
La fiscalia va assegurar que Tamara Carrasco i Adrià Carrasco havien ‘desenvolupat activitats de direcció i coordinació en els actes de sabotatge duts a terme durant la Setmana Santa de forma coordinada pels denominats CDR, concebuts per provocar un clima d’agitació social’.
L’ex-ministre d’Interior espanyol, José Ignacio Zoido, també va contribuir-hi: ‘És veritat que les imputacions que els fan són per rebel·lió i terrorisme.
Els CDR són els que van començar a fer accions violentes abans de l’1 d’octubre i durant l’1 d’octubre.’

Response: L'activista Tamara Carrasco queda absolta després de ser acusada per incitació al desordre, sedició i terrorisme públic per protestes dels CDR. La jutgessa critica la falta de proves que tenia la Guàrdia Civil al judici per a una acusació tan greu. L'acusació que van fer va provocar una campanya per criminalitzar la imatge dels CDR.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
El xef de El Celler de Can Roca, Joan Roca, ha destacat la "bona feina" que fa el Fòrum per mantenir la "capitalitat gastronòmica" de Girona.
"La realitat és que està plenament consolidat i això és un gran símptoma pels professionals que estem en aquest sector", assenyala.
El cuiner gironí ha estat el gran atractiu de la primera jornada del certamen que estarà obert fins el proper dimarts.
Roca ha fet una demostració de cuina a partir d'arrels, plantes, brots, flors i espècies de la demarcació.
"Volem posar en valor tot allò que el territori dona de sí, com quan anàvem a buscar-ho al bosc.
Ara ho volem recuperar", ha destacat.
Just abans de la demostració, Roca ha participat en un diàleg conduït pel periodista Ricard Ustrell i que ha servit d'homenatge al gastrònom i músic mort fa un any, Pere Tàpies.
Joan Roca ha passat aquest diumenge pel Fòrum Gastronòmic de Girona.
El xef de El Celler de Can Roca ha donat una classe magistral de cuina davant d'un Auditori del Palau de Congressos ple a vessar.
Roca s'ha centrat en les plantes i el projecte 'Terra Animada' que estan desenvolupant des del restaurant els últims anys, i que consta en explorar les múltiples possibilitats que ofereixen les plantes, flors, arrels i espècies de les comarques gironines.
Roca ha explicat que, malgrat que fa temps que hi treballen, "encara no s'havia aprofundit prou".
El xef ha destacat les "múltiples opcions" que permeten aquests productes, i recorda que el què pretenen dur a terme és el mateix que feien els avis fa molts anys.
"La idea és recuperar brots, llavors, flors, plantes, arrels que utilitzem a la cuina i que anem a buscar al bosc", ha reblat.
La demostració ha durat uns 45 minuts i a Roca l'han acompanyat diversos membres del seu equip habitual del restaurant a més d'un especialista botànic que ha fet un repàs acurat dels diferents productes que s'utilitzaven.
Un certamen consolidat
Joan Roca també s'ha referit a la importància que el Fòrum Gastronòmic té per a Girona.
En aquest sentit, el cuiner català ha explicat que certamens com aquest ajuden a mantenir la ciutat com un referent culinari a nivell mundial.
Un Fòrum que Roca considera "plenament consolidat" a la ciutat de Girona.
De fet, aquesta és la sisena vegada que la fira passa per la ciutat i la del
2017 ha estat l'edició que ha batut més rècords, amb un augment d'un 30% tant en expositors com en espai.
Un record a Pere Tàpies
Abans de la demostració de Roca, l'Auditori de Girona ha viscut un moment emocionant quan s'ha fet un record al gastrònom i músic Pere Tàpies, mort fa prop d'un any.
Ha estat una conversa en la que també hi ha participat Joan Roca i que conduïa el periodista i amic personal de Tàpies, Ricard Ustrell.
Una xerrada on s'ha recordat la figura del músic i la seva vinculació a la gastronomia.
Roca ha volgut recordar l'aportació de Tàpies "quan eren temps complicats que ningú creia en la cuina".
L'acte s'ha acabat amb un brindis on també hi ha estat present la vídua de l'artista.
El pota blava, el menjar preferit dels catalans
Durant la tarda s'ha fet l'acte per designar quin era el plat preferit dels catalans.
El guanyador ha estat el Confit de pota blava amb prunes, moniatos i vermut Terrida.
Es tracta d'un plat de la cuinera del Prat de Llobregat Susana Aragon que ha reconegut que era "tot un honor" haver elaborat el plat
preferit pels catalans.
El pota blava, competia amb un altre producte amb denominació d'origen: les avellanes de Reus, amb un plat elaborat pel xef José Miguel Lozano, que ha quedat segon, les mandonguilles de peus de porc amb avellanes i sípia.
En total han votat més de 200.000 persones.

Response: Aquest 2017 ha augmentat l'espai del Fòrum gastronòmic de Girona, i hi ha hagut un 30% més d'expositors. Joan Roca hi ha participat per tal de donar valor a la gastronomia i a Girona, fent una demostració centrada en les plantes durant 45 minuts, acompanyat de membres del seu equip. També s'ha fet un homenatge al gastrònom i músic Pere Tàpies.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
Una ajustada majoria dels catalans defensa que el Govern celebri un referèndum d'independència, encara que aquest no compti amb el suport de l'executiu central, segons el baròmetre del Centre d'Estudis d'Opinió (CEO), presentat aquest dijous.
Així, un 50,3% dels enquestats està a favor del referèndum, "tant si ho vol com si no el govern espanyol", mentre que el 23,3% el defensa només si és acordat.
En total, per tant, el volen quasi tres quartes parts dels catalans, mentre que s'hi oposa només un 22,7% i la resta no ho sap o no contesta.
De fet, el referèndum unilateral gaudeix del suport del 47,7% dels votants de Catalunya Sí que es Pot, el 35,5% dels quals el condiciona a un acord amb l'Estat i un 14% no el vol en cap cas.
Més del 90% dels electors de Junts pel Sí i la CUP són partidaris del referèndum, amb o sense pacte amb el govern espanyol.
En cas de celebrar-se aquest referèndum unilateral, el CEO assenyala que un 43,3% aniria a votar-hi i ho faria a favor de la independència, un 22,2% hi votaria en contra, un 6,2% votaria en blanc i un 1,7% nul.
La participació, per tant, arribaria al 73,4%, mentre que un 20,7% s'abstindria i un 4,7% està indecís.
De fet, fins i tot una majoria dels votants del PP (68,4%), PSC (60,7%) i de C's (57,1%) participarien al referèndum no pactat, per votar-hi en contra, i només una quarta part dels electors de Catalunya Sí que es Pot s'abstindria o dubta si fer-ho (un 34,1%, de fet, votaria i ho faria a favor).
Per tot això, el director del CEO, Jordi Argelaguet, ha opinat que la clau del referèndum, en cas que es convoqui unilateralment, dependrà de com s'hi arribi, de si el govern espanyol presenta una oposició activa o més passiva, de si l'executiu català dóna credibilitat a que el resultat serà vinculant i s'aplicarà, i de si l'unionisme sap fixar una estratègia conjunta i mobilitzar els seus electors cap a una o altra actuació (ja que els votants independentistes ja estan mobilitzats).
El dilema dels contraris a la independència, per tant, és que, en cas de votar-hi, podrien legitimar la votació, però, de no fer-ho, regalarien la victòria folgada als partidaris del sí.
Un 48,5% dels catalans rebutja la independència i un 44,3% la vol
Sigui com sigui, els partidaris de la independència perden terreny en relació als seus detractors.
Així, en la pregunta sobre si es vol que Catalunya sigui independent, el sí obté un 44,3% de les respostes, un punt menys que en el baròmetre del desembre passat, mentre que el no puja del 46,8% al 48,5%, aconseguint un marge superior als quatre punts, cosa que no ocorria des del juny del 2015.
Per partits, el sí és hegemònic a Junts pel Sí i la CUP, el no ho és a C's, PSC i PP, mentre que un 32,2% dels votants de Catalunya Sí que es Pot vol la independència i el 51,9% la rebutja.
En canvi, en una pregunta sobre model d'estat amb diferents opcions, la de l'estat independent es manté com a primera opció (37,3%), mentre que l'estat autonòmic recupera el segon lloc (28,5%), per davant de l'estat federal (21,7%) i d'una regió d'Espanya (7%).
De fet, el federalisme només s'imposa entre l'electorat de Catalunya Sí que es Pot (47,2%), mentre que el seu suport en el del PSC (28,6%) queda molt per sota del suport a l'estat autonòmic (52,1%).
Pel que fa a les conseqüències de la independència respecte la Unió Europea, els que creuen molt o bastant que Catalunya en quedaria automàticament fora són lleugerament més que els que pensen que s'hi quedarà (47,7% i 45,1%, respectivament).
Així mateix, només un 17,6% dels enquestats creu que el govern espanyol acabarà oferint un acord acceptable per la majoria del Parlament.
Ni tan sols ho esperen els votants del PP (ho creu un 21% d'aquests) i, de fet, els més optimistes en aquest sentit són els electors de C's, però només arriben al 26,5%.

Response: Un 50,3% dels enquestats estan a favor del referèndum vulgui o no el govern espanyol, i només s'hi oposa el 22%. Segons el CEO, 43,3% votarien sí, 22,2% no, un 6,2% votaria en blanc i 1,7% nul. Els que no volen independència i no voten estaran donant la victòria als independentistes, però si voten estaran donant legitimitat al referèndum.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
En deu anys, les infeccions per sífilis han pujat un 300% a Catalunya, les de gonocòccia un 350% i les de clamídia un 600%.
Són les tres principals malalties de transmissió sexual (ITS) que es controlen des de l’Agència de Salut Pública de Catalunya (ASPCAT) i que, segons el secretari, Joan Guix, han registrat un ‘’salt brutal’’ entre el 2013 i el 2015.
En una entrevista a l’ACN, Guix ha recalcat que les xifres són tan elevades perquè hi ha més diagnòstic i més declaració de les infeccions, però també per una ‘‘pèrdua de respecte’’ d’alguns col·lectius que es demostra en què la tendència es dona també a Europa.
Per combatre-ho, Salut ha unificat les unitats que lluitaven contra les mateixes ITS, el VIH i la sida, i l’hepatitis C per veure d’aquí un temps, una reducció considerable del fenomen.
Per Guix, hi ha alguns col·lectius que no volen renunciar a unes determinades maneres ‘‘de relació i de vida’’, un fet que considera ‘‘respectable’’ però que alhora, demostra una manera de ‘’perdre el respecte’’ a les malalties de transmissió sexual.
Segons Guix, ‘‘s’ha abaixat la guàrdia’’ perquè tot i que hi hagi més informació i més accessible, ha canviat el pronòstic de les malalties que anys enrere significaven la mort ‘‘relativament en poc temps’’.
El fet que actualment s’hagin convertit en ‘‘malalties cròniques’’ al nostre entorn, que es tracten amb normalitat i que no signifiquen tampoc una ‘‘pèrdua important d’anys de vida’’, és per Guix, la causa d’aquesta pèrdua de respecte a unes patologies que es combaten bàsicament amb l’ús del preservatiu.
Unificar la lluita contra les malalties de transmissió sexual
Per potenciar i unificar la lluita contra les ITS en general, l’Agència ha reorganitzat les unitats que es dedicaven a la lluita contra el VIH, les ITS i l’hepatitis C, de manera que s’ha creat un programa unificat amb una direcció conjunta que pretén donar ‘‘més potència i més fragmentació’’ a les accions que es dissenyin des de l’ASPCAT, compartint protocols i potenciant la col·laboració entre els equipaments que treballen al carrer, entitats, iONGs.
El programa, que tot i estar pendent de publicar-se al DOGC fa temps que està en marxa, ha de donar més efectivitat amb eines comunes i poder estancar, en un primer moment, i reduir, com a objectiu bàsic, aquestes infeccions d’aquí uns anys.
La sensibilització entre els col·lectius, sobretot pel que fa a les ITS, en serà un dels cavalls de batalla per conscienciar que no tenir simptomatologia no exclou ser portador d’alguna d’aquestes malalties.
Tres estudis per comprovar l’efectivitat de la PrEP
En l’àmbit del VIH i la sida, una de les reivindicacions habituals els darrers anys entre els col·lectius afectats, és la implantació de la PrEP, la profilaxi preexposició, per evitar el contagi que es registra cada any a Catalunya, principalment en homes que tenen sexe amb homes, que suposen dos terços de les infeccions.
Des de l’ASPCAT, no s’ha pres cap decisió a l’espera dels resultats de tres estudis que s’estan engegant actualment.
D’una banda, els propers mesos ha de començar un treball en col·laboració amb el Ministeri de Sanitat que durarà aproximadament un any.
De l’altra, la convocatòria del PERIS, el programa de recerca en salut, també inclou un projecte d’implantació de la Truvada, mentre que des de Checkpoint, s’està duent a terme un altre per comparar aquest nou medicament i la Truvada.
Amb els resultats d’aquests treballs, es podrà avaluar la idoneïtat de posar en marxa algun programa per administrar la PrEP a Catalunya.
Per Guix, posar-ho en marxa és ‘‘relativament simple’’ però cal preveure les conseqüències que se’n puguin generar, com per exemple, que pugui ser un estímul per deixar d’utilitzar el preservatiu i, per tant, creixin encara més les infeccions per altres ITS.
Guix assegura que els estudis en altres països van en aquesta direcció i, per tant, els estudis en marxa demostraran el comportament dels catalans en aquest àmbit, així com l’adherència al tractament o possibles reaccions.
Tanmateix, el secretari de Salut Pública reconeix que la profilaxi preexposició és una ‘‘bona eina’’ per al ‘‘magatzem d’eines’’ de lluita contra el VIH.
Guix també ha recordat que l’Agència Espanyola del Medicament encara no ha aprovat la PrEP i, per tant, no es poden prendre decisions de forma precipitada.
Respon així a les crítiques que fan les entitats, que alerten de la compra d’aquestes pastilles per internet, en el mercat negre, amb els perills i els riscos que això suposa.
Per Guix, cal prendre’s temps per ‘‘fer les coses ben fetes’’ i assenyala que ja hi ha una eina ‘‘molt potent’’ per lluitar contra el VIH, que és el preservatiu.

Response: Entre el 2013 i el 2015 s'ha registrat un augment de les ETS fins a un 600%. Guix assegura que és degut a l'augment de declaracions dels infectats, però també per una pèrdua de respecte a aquestes patologies per part d'alguns col·lectius. Salut s'uneix a un programa per reduir aquestes infeccions.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
El Tribunal Constitucional acaba l’any amb una nova ofensiva contra el procés català.
Ahir al matí transcendia que l’alt tribunal havia anul·lat les ponències parlamentàries de les tres lleis de desconnexió, argumentant que s’havien vulnerat els drets dels diputats.
A banda, estimava parcialment el recurs del govern espanyol i tombava una part de la llei d’acció exterior i de relacions amb la Unió Europea del govern català.
Per part seva, el TSJC donava a conèixer també ahir els dies del judici a Artur Mas, Joana Ortega i Irene Rigau pel cas del 9-N.
Pel que fa a les ponències de les lleis de desconnexió, la sentència del Constitucional dóna resposta al recurs d’empara que va presentar Ciutadans.
Amb la resolució, s’anul·len els acords de la mesa del Parlament de l’1 de març i el 8 de març, que van aprovar la creació d’aquestes ponències per a la redacció de tres lleis: la de protecció social catalana, la de règim jurídic i la de l’administració tributària.
Ahir també va rebre l’acció exterior del govern.
D’una banda, el TC va avalar-la però, paral·lelament, va negar la capacitat de Catalunya per tenir relacions diplomàtiques amb altres països.
En aquest sentit, l’alt tribunal va afirmar que l’executiu català no té competències per reconèixer el dret d’autodeterminació d’altres pobles.
‘Les Comunitats Autònomes han de respectar la competència exclusiva de l’estat en matèria de relacions internacionals’, va argumentar el Tribunal.
Malgrat donar suport a la decisió, tres magistrats van emetre un vot particular per no estar d’acord amb l’argumentació.
Entre els preceptes considerats inconstitucionals, hi ha el del reconeixement del dret a decidir dels pobles en considerar que la Generalitat “no té competències per portar a terme el reconeixement del dret a l’autodeterminació o a la sobirania de cap poble, ja que aquest tipus de reconeixement només correspon a l’Estat espanyol com a subjecte de dret internacional públic”.
Pel que fa a l’establiment de relacions institucionals amb cossos consulars d’estats estrangers presents a Catalunya i a la promoció de consolats en altres països, el TC apunta que es propicia l’assumpció per part de la Generalitat que té una funció representativa en l’àmbit internacional que no li correspon.
Afegeix que el fet que la Generalitat es relacioni amb una oficina consular per tal de potenciar les relacions bilaterals “pot suposar un condicionament o una minva de la política exterior d’Espanya”.
Pel que fa a l’impuls de la diplomàcia pública afirma que es planteja “sense respectar” la competència exclusiva en matèria de relacions internacionals ni la funció de direcció de la política exterior, que recorda que també és estatal.
La sentència afegeix que la promoció exterior de Catalunya prevista a l’Estatut “no empara la diplomàcia pública” i apunta que el seu article 200, que fa referència a la promoció de les organitzacions socials, culturals i esportives; es va considerar en el seu dia constitucional en tant que deixava clara “la supeditació de l’acció de la Generalitat” al que estableixi l’Estat.
“No sent Catalunya subjecte de dret internacional, no té cabuda pretendre que aquesta comunitat autònoma s’atorgui la capacitat d’establir relacions diplomàtiques”.
Artur Mas, Joana Ortega i Irene Rigau, a judici del 6 al 10 de febrer
A part de les decisions del TC, el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya va anunciar ahir que el judici pel 9-N a Mas, Ortega i Rigau serà del 6 al 10 de febrer.
L’ex-president, l’ex-vice-presidenta i l’ex-consellera s’asseuran davant del jutge acusats dels delictes de prevaricació i desobediència, pels quals s’enfronten a penes d’entre deu i nou anys d’inhabilitació.
Abans d’aquest judici, però, el tribunal haurà de trobar un tercer magistrat.
El tribunal estarà format pel president del TSJC i de la Sala Civil i Penal, Jesús María Barrientos, que presidirà el judici, i el magistrat Carlos Ramos.
Tanmateix, l’actual conformació de la sala no compleix els requisits legals.
Quatre dels magistrats ja han participat en la instrucció o a la sala d’apel·lacions i, per tant, no poden jutjar els ex-dirigents catalans.
Per a cercar el magistrat que cobreixi aquesta vacant s’optarà per la borsa de substituts del TSJC.
Si no se’n troben allà, caldrà buscar entre els magistrats del TSJC de les sales social o contenciosa, segons que recull l’article 199 de la Llei Orgànica del Poder Judicial.
En resposta a aquesta decisió del TSJC, la diputada de Junts pel Sí i coordinadora executiva del PDECat, Marta Pascal, responia l’alt tribunal refermant-se en la decisió dels partits independentistes: ‘Junts pel Sí i la CUP seguiran endavant amb el mandat del 27-S’.

Response: El TC va anul·lar les tres lleis de desconnexió i va incapacitar Catalunya per establir relacions institucionals amb altres països, ja que això correspon a l'Estat espanyol. El judici pel 9-N serà del 6 al 10 de febrer, on Mas, Ortega i Rigau s'enfronten a una inhabilitació de fins a 10 anys per prevaricació i desobediència.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
Uns 20.000 taxistes s'han mobilitzat aquest dimecres al centre de Madrid en una manifestació que ha reunit representants del sector d'arreu de l'estat espanyol, segons la xifra que donen els organitzadors de la protesta.
La Delegació del Govern la rebaixa fins als 4.000.
Els participants han exhibit pancartes diverses però amb un mateix missatge de fons: exigir al govern espanyol que "compleixi la llei" i limiti la concessió d'autoritzacions VTC (vehicles amb conductor professional) amb una proporció d'1/30 respecte les llicències de taxi.
"Estem farts, indignats i cansats", ha assegurat a l'ACN Pedro Garcia Ramírez, vicepresident de l'Agrupació del Taxi Companys, que ha advertit que empreses com Uber i Cabify estan "especulant tremendament" amb el traspàs d'autoritzacions "adquirides per 36,02 euros, que després venen per 60.000 euros".
Quan ha acabat la manifestació, uns quants taxistes s'han adreçat a la plaça Neptuno i s'hi han assegut "a l'espera de respostes de l'Administració".
(En aquesta actualització s'ha afegit la dada de participants facilitada pels organitzadors de la protesta)
Els portaveus consultats durant la manifestació d'aquest dimecres han coincidit en instar el govern espanyol, i en especial el Ministeri de Foment, a "aplicar-se la premissa de que cal complir la llei".
Així, diversos representants dels taxistes han fet un paral•lelisme entre les exigències legals que fa el govern de Mariano Rajoy amb el compliment de la Constitució a Catalunya i la situació que viu el sector del taxi pel que fa al compliment de la regulació sobre les llicències VTC.
"Estem farts de veure com el govern, per allò que li interessa, diu que s'ha de complir la llei, però, en canvi, la normativa de l'1/30 se l'estan saltant per afavorir empreses nord-americanes", ha etzibat Pedro Garcia Ramírez, des de l'Agrupació del Taxi Companys, que ha definit la situació com "indignant".
Alhora, ha alertat que hi ha 16.000 famílies a Catalunya amb llicències de taxi que en aquests moments estan "en perill de mort" degut a la competència que suposen els VTC.
Garcia Ramírez ha senyalat també que les empreses de vehicles amb conductor professional estan "especulant" amb les autoritzacions, i ha assegurat que el volum de negoci que estan aconseguint "arriba als 700.000 euros".
"D'aquí a uns anys veurem si es dediquen a dur diners a paradisos fiscals, però de moment estan posant en perill l'existència del sector del taxi", ha afegit.
Al seu torn, des del Sindicat del Taxi de Catalunya, Luis Berbel també ha reclamat a Foment que ampliï el període mínim que ha de passar abans que es pugui revendre una autorització VTC.
Berbel ha apuntat que l'estat espanyol proposa un termini de dos anys, que considera "insuficient" per aturar "l'especulació".
Més contundent s'ha mostrat Julio Sanz Garcia, president de l'Associació Nacional del Taxi, que ha lamentat que la d'aquest dimecres ha estat la setena protesta que el sector organitza durant el 2017 per reclamar més control en l'atorgament d'autoritzacions VTC.
"Hem arribat al límit de la nostra bona voluntat", ha afirmat, exigint a Foment que atengui les peticions del sector.
"Si no, pensarem que són còmplices de l'escarni col•lectiu que estem patint", ha reblat.
En aquest sentit, Sanz Garcia ha criticat que l'estat espanyol anunciï públicament el fre a les concessions VTC mentre, alhora, regularitza noves autoritzacions, en relació a les recents sentències judicials que l'han obligat a fer-ho.
Segons el president de l'Associació Nacional del Taxi, Foment actua "per la porta del darrere" i li retreu "manca de voluntat política".
La manifestació d'aquest dimecres a Madrid ha estat el punt àlgid d'una aturada de 24 hores que el sector ha convocat arreu de l'estat espanyol per protestar contra l'arribada de noves llicències de vehicle amb conductor professional.
Com a mesura de pressió, Julio Sanz Garcia ha amenaçat amb mantenir el sector en vaga de forma indefinida, però altres associacions de taxistes i sindicats consultats per l'ACN han declinat arribar a aquest extrem per no perjudicar excessivament els usuaris.

Response: 20.000 taxistes han mostrat la seva indignació i enuig contra el Govern en una manifestació a Madrid i han fet una aturada de 24 hores a tot el país. Acusen el Govern de posar en perill el sector del taxi i afavorir les empreses americanes. Demanen la regulació de les llicències VTC i que compleixin la llei.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
El secretari d'Universitats i Recerca, Arcadi Navarro, ha assegurat que "la major part de les motivacions" de la vaga d'aquest dijous contra el 3+2 "ja estan solucionades" i ha destacat que el Consell Interuniversitari de Catalunya (CIC) ha arribat a acords per a una "flexibilització" en la implantació del model 3+2 amb què "queda garantida la qualitat" acadèmica i l'"accessibilitat" dels estudiants.
"Hem guanyat flexibilitat per apropar-nos al model europeu", ha remarcat Navarro en declaracions a l'ACN.
A Catalunya es treballa perquè en el sistema universitari convisquin graus de 3 i 4 anys amb màsters d'1 i 2 anys com passa en universitats europees.
Navarro també ha reivindicat la política del Govern de "tarificació social en els preus dels graus".
La Comissió de garantia del finançament de les universitats va acordar que el Govern compensi les eventuals reduccions per crèdits matriculats i preus atribuïbles als canvis d'estructura dels estudis.
La secretaria assenyala que aquesta és una mesura que, juntament amb el compromís de mantenir l'aportació de la Generalitat al finançament del conjunt del sistema universitari, evitarà que els possibles canvis en graus i màsters de l'oferta de titulacions tingui efectes econòmics negatius per a les universitats.
Aquesta comissió té per objectiu preservar que, en cas de canvi, no tingui cap efecte respecte al finançament de les institucions universitàries.
Després de la formalització dels acords de les dues comissions de caràcter econòmic, ja s'han iniciat els treballs de la Comissió de garantia de la qualitat acadèmica, que analitza àrea de coneixement per àrea de coneixement si hi ha algun àmbit en què té sentit reduir els graus a tres anys.
La secretaria puntualitza en el comunicat que a Catalunya no es treballa per fer un canvi de sistema cap a l'anomenat 3+2 sinó que el model a estudiar és la possibilitat de si alguns graus poden passar a 180 crèdits perquè en el sistema català convisquin graus de 3 i 4 anys amb màsters d'1 i 2 anys.
La Secretaria d'Universitats defensa la flexibilitat que ha guanyat Catalunya amb el decret 3+2
La secretaria adverteix que la retirada de l'actual decret 3+2 "significaria que Catalunya perdria la competència de decidir com articula l'oferta de titulacions".
"L'actual decret significa una major autonomia per al sistema universitari català que li permet avançar cap a la qualitat i la internacionalització", destaquen en el comunicat.
"Hem guanyat en flexibilitat", ha insistit el secretari.
Navarro ha subratllat que els graus generalitzats i obligatoris de 240 crèdits –de quatre anys–formen part del model universitari de l'estat espanyol, Turquia i alguns països de l'antiga URSS o Iugoslàvia.
Els graus de 180 crèdits són majoritaris a Europa i suposen un 75% de l'oferta de graus.
"Ens volem apropar al model flexible, en què puguin passar coses com, per exemple, que convisquin graus de tres o quatre anys en la mateixa universitat i la gent s'hi apunta en funció de les seves necessitats o voluntats vitals", ha defensat.
La Secretaria d'Universitats destaca que "la flexibilització és una reivindicació històrica del sistema català" i argumenta que "l'actual decret dóna l'instrument que necessitaven les universitats catalanes per apropar-se a la majoria de països europeus".
Navarro ha recalcat que la diferència respecte a l'any passat és que fins ara aquesta decisió estava en mans del govern espanyol.
Sobre les crítiques per l'encariment dels estudis universitaris amb el decret 3+2, el secretari d'Universitats ha reivindicat una política "molt clara" de tarificació social del Govern, centrada sobretot en el preu dels graus, i ha assegurat que "determinades famílies amb determinat nivells de renda paguen uns preus més alts, però automàticament això implica que altres famílies tinguin unes beques que cobreixen la majoria del cost de la universitat".
Quant a les protestes pels preus dels màsters, Navarro ha destacat que tots els màsters oficials de les universitats públiques catalanes "estan subjectes a un decret de preus que estableix un màxim d'uns 3.900 euros anuals".
Quatre graus nous el curs que ve
Paral·lelament, de cara al curs 2016-2017, es posaran en marxa quatre graus de 180 crèdits i la Secretaria d'Universitats en destaca la singularitat i la seva voluntat d'internacionalització.
Són producció digital, a la UB; Bioinformàtica, grau interuniversitari de la UPF, la UB i la UPC; Global studies, de la UPF, i Disseny i art digital, de la UOC.
Pel que fa a la resta del sistema i de titulacions, formada per475 titulacions en ambdós casos, la secretaria assenyala no s'hi introduiran canvis fins que no es coneguin les conclusions de la Comissió de garantia de la qualitat acadèmica.

Response: Aquest dijous hi ha convocada una manifestació contra el model 3+2. Aquest és un model de 180 crèdits, com a tot Europa, en lloc de 240, com és el cas d'Espanya. Arcadi Navarro assegura que gran part dels motius de crítica del model ja estan solucionats, i s'han arribat a acords per flexibilitzar el 3+2.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
Daniel Carasso (Salònica, 1905 – París, 2009) ha estat durant molts anys el president d’honor de la companyia de productes alimentaris Danone.
I amb això, sense saber-ho, va començar l’era dels «probiòtics».
Un probiòtic és un microorganisme viu que, ingerit en determinades quantitats, produeix un efecte beneficiós per a la salut del consumidor, segons la definició de l’OMS/FAO el 2001.
La definició inclou bé productes que contenen microorganismes (com llets fermentades, iogurts), o bé un preparat de microorganismes (per exemple en forma de pastilles o pols).
Aquests microorganismes poden formar part de la dieta normal, i són suplements dietètics i no productes farmacèutics.
Els bacteris de l’àcid làctic formen part de la microbiota habitual de plantes, animals i aliments fermentats, com ara el iogurt, el formatge, les olives o els embotits.
El desenvolupament de la microbiota intestinal sembla un factor importantíssim per al desenvolupament correcte de la fisiologia i anatomia intestinal, i del sistema immunitari que protegeix contra al·lèrgies i desordres inflamatoris o autoimmunitaris en etapes posteriors del desenvolupament de l’hoste.
L’adquisició de la microbiota d’una persona depèn tant de l’hoste com de factors ambientals.
Dins dels factors ambientals s’inclou la microbiota genital materna, les condicions sanitàries, el tipus de part (natural o per cesària) i l’alimentació (materna o llets comercials).
Els infants que naixen per cesària presenten diferències en el patró de successió microbiana respecte dels nadons que naixen de manera natural, ja que no es dóna el contacte inicial amb la microbiota vaginal de la mare.
Amb això, produeixin per fermentació àcid làctic i acètic, que semblen protegir millor contra les infeccions gastrointestinals, en comparació amb els bebès alimentats amb llets comercials, en què s’afavoreix la colonització per gèneres de bacteris de l’àcid làctic.
El canvi de dieta progressiu en el nen durant el primer any i mig de vida determina profunds canvis en la microbiota intestinal, els quals faciliten la digestibilitat dels aliments.
El pioner de la utilització com a probiòtics dels lactobacils va ser l’ucraïnès Ilià Ilitx Métxnikov (1845-1916), premi Nobel de Fisiologia o Medicina el 1908 pels estudis sobre la immunitat cel·lular i la fagocitosi.
Després de treballar a Rússia i Ucraïna, el 1888 es va traslladar a l’Institut Pasteur de París, ciutat on va residir fins a la seva mort.
Métxnikov estudiava sistemes de prevenir les malalties mitjançant les defenses del propi organisme i va observar que l’intestí podia mantenir-se lliure de bacteris patògens amb la ingestió regular de iogurt i llets àcides.
Fins i tot va pensar que el iogurt podria prolongar la vida humana, atesa l’observació de la longevitat dels pastors búlgars i altres poblacions que prenien iogurt habitualment al llarg de la seva vida.
Métxnikov va estudiar l’efecte beneficiós dels productes fermentats en la regulació intestinal.
Quan Daniel Carasso es va traslladar de Barcelona a París, on va conèixer l’obra de Métxnikov a l’Institut Pasteur.
Ha de quedar clar que els Carasso, Isaac i Daniel, no van «inventar» el iogurt, que és un aliment mil·lenari, un altre producte de la «revolució neolítica».
El que van fer és produir-lo industrialment i comercialitzar-lo.
En els primers temps, a través de les farmàcies i sempre com un producte no estrictament alimentari o nutritiu, sinó que podia prevenir les malalties.
Quan es parla de la «revolució neolítica» sempre es menciona que, a part d’una nova tècnica de treballar els instruments de pedra, aquesta revolució va canviar el sistema de l’alimentació humana.
Els humans van passar de ser recol·lectors-caçadors a ser agricultors i ramaders.
Per tant, havien aconseguit dues domesticacions, la de les plantes i la dels animals.
Però també n’hi va haver una «tercera» domesticació: la dels microbis.
El pa, la cervesa, el vi, el formatge, el iogurt, molts embotits, etc., són productes alimentaris preparats mitjançant una intervenció microbiana.
A més dels microorganismes probiòtics, hi ha una altra estratègia alimentària per a aconseguir efectes beneficiosos per a la salut: la ingestió d’aliments prebiòtics.
Ricard Guerrero.
Membre de l’Institut d’Estudis Catalans i director acadèmic de la Barcelona Knowledge Hub de l’Academia Europaea.
Mercè Berlanga.
Professora agregada interina del departament de Microbiologia i Parasitologia.
Universitat de Barcelona.
Carles Puche.
Il·lustrador, Barcelona.
Què és Mètode?

Response: Daniel Carasso va comercialitzar el primer iogurt a Danone juntament amb els probiòtics. Es tracta de suplements dietètics que formen part de la microbiota de l'intestí, que ajuden al seu desenvolupament i al del sistema immunitari. Durant els primers anys de vida, la microbiota de l'ésser humà va canviant i en facilita la digestió.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
La sortida d'escena de Soraya Sáenz de Santamaría posa fi a un capítol de la història del poder a Espanya.
Probablement no hi hagi hagut una imatge més emblemàtica del que era l'Estat aquests darrers anys que les compareixences de qui va ser la vicepresidenta de l'executiu amb Mariano Rajoy.
En pocs mesos, Santamaría ha vist com els astres s'han alineat en contra d'ella.
De ser la persona més temuda de la política espanyola, tant fora com -potser especialment- dins del Partit Popular i de l'administració, l'exnúmero dos de Mariano Rajoy ha vist en poques setmanes com se li escolava entre les mans tot el poder immens que atresorava.
Una moció de censura inesperada i atrevida es va endur el govern que ella conreava per Rajoy des de la Moncloa.
Després, creient que podria fer-se amb el partit, es va veure derrotada en un congrés humiliant.
La fi de Santamaría en aquell conclave tenia trets, sense sang, del drama de Cèsar, víctima d'un complot multitudinari al Senat.
Nascuda a Valladolid el 1971, advocada de l'Estat, va arribar al Congrés el 2004 i va anar pujant esglaons en l'estructura de poder de la formació, en aquell moment a l'oposició.
Rajoy era el president del PP, però no pas el líder, i necessitava de noves lleialtats.
I allí estaven María Dolores de Cospedal i Santamaría, joves i pretensioses.
Per Cospedal va ser el partit.
Per ella, el càrrec de portaveu al Congrés.
Va ser el seu trampolí per accedir a la vicepresidència del govern espanyol quan Rajoy va arribar a la Moncloa, el 2011.
L'executora de la judicialització
Santamaría va coordinar l'acció de l'executiu davant del conflicte polític entre Catalunya i l'Estat.
Ella va dirigir l'estratègia de judicialització contra el procés, que ha topat amb la justícia europea i ha provocat una forta erosió del govern Rajoy fins a la seva caiguda.
Del seu equip de col·laboradors -els sorayos- se'n va dir la Brigada Aranzadi.
En els mesos més àlgids del procés, jutges del Suprem i magistrats del Constitucional devien notar ben a prop l'escalf de la vicepresidenta.
En el seu actuar hi ha una part gens irrellevant de la degradació de les institucions de l'Estat.
Una de les seves maniobres a Catalunya va ser assajar una mena d'"Operació diàleg" que no va ser presa amb serietat per ningú.
Un estil feridor
Santamaría ha estat una veritable "primera ministra" del president Rajoy.
Sense aquesta idea no s'entén el seu poder, amb ramificacions també en els mitjans de comunicació estatals.
Sense la manera com l'ha administrat, no es comprèn tampoc la manera amb què ha estat vençuda.
Cada gest seu d'autoritat, li aportava un nou detractor.
Cada victòria seva era l'anunci d'una revenja que vindria.
Per això el dia del congrés que va elegir Casado, eren molts els antics derrotats per ella que esperaven pels passadissos veure passar el seu cadàver.
No hi eren per donar suport a Casado, sinó per assistir al funeral de la fins aleshores totpoderosa aspirant a la presidència.
Com l'exministre José Manuel Soria, que explicava obertament que la volia mirar als ulls.
Soria recordava el dia que, fa dos anys, va ser convocat per la vicepresidenta després que el nom del ministre aparegués vinculat als papers de Panamà.
Tot el despatx de Santamaría era ple de retalls de diari...
Va sortir dimitit.
Santamaría se'n va.
No podia fer altra cosa.
Perdedora del congrés, o s'aplanava a Casado o es quedava sense espai.
A no ser que volgués competir per una plaça forta (l'alcaldia de Madrid?).
Però és una dona jove i ambiciosa, i en política mai es pot posar un epitafi abans d'hora.
Amb un lideratge encara tendre com el de Casado, i amb la política espanyola emboirada per la incertesa -i així serà durant un temps-, res es pot descartar.
Santamaría fa un pas al costat, perquè sap que anar-se'n és la millor manera de poder tornar un dia.

Response: La vicepresidenta del govern des del 2011 amb el govern de Rajoy, Soraya Sáenz de Santamaría, va ser derrotada en un congrés de manera deningrant, del qual en va sortir líder Pablo Casado, i va abandonar el partit. Després de la diligència de la judicialització contra el procés, Sáenz de Santamaría va anar acumulant enemics, els quals esperaven la seva derrota.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
La sortida de pares amb nens de diumenge va ser un acte de civisme o una irresponsabilitat?
Algunes imatges van aixecar polèmica, per bé que el nombre de sancions va situar-se en el nivell dels dies precedents.
Les dades que ofereix Apple sobre trajectes a peu permet oferir més eines d'anàlisi i, pel que apunten, no sembla que la mesura impactés gaire a Barcelona, sobretot en comparació a Madrid o el conjunt de l'Estat.
De fet, va sortir més gent a passejar per la capital catalana dijous passat, dia de Sant Jordi.
Vulneració de la prohibició d'anar a regalar llibres i roses a les persones estimades?
Aquell dia, els passejos van equivaldre, en tot cas, a un 11,2% dels que es farien un dia normal.
Diumenge, quan els nens van poder tornar a trepitjar el carrer, el percentatge va ser del 9,9%, fins i tot per sota també de dissabte (10,2%), quan els comerços d'alimentació estaven oberts, i pràcticament empatat amb divendres.
Sigui com sigui, la mobilitat a peu a Barcelona va ser el cap de setmana passat netament superior a la del cap de setmana anterior (6,5% dissabte i 5,2% diumenge), quan va fer pitjor temps.
De fet, el gràfic superior indica que el nombre de passejos va començar a augmentar a partir de dimecres respecte qualsevol altra setmana de confinament, amb activitats no essencials prohibides o no.
Esgotament i relaxament de la ciutadania?
Si fos així, caldria vigilar per evitar que futures passes en el desconfinament siguin massa abruptes.
En tot cas, la mobilitat a peu Barcelona segueix molt per sota de la mitjana estatal o la de Madrid -els dos altres àmbits de què Apple dona dades-.
I allí l'augment generalitzat dels passejos és també més elevat.
Mentre els passejos han passat de representar un 5,2% a un 9,9% en els dos anteriors diumenges a la capital catalana, l'augment ha estat molt més pronunciat a Madrid (del 7% al 16,4%) i al conjunt de l'Estat (del 7,8% al 19,5%, quasi el doble que a Barcelona), on s'han més que duplicat.
La sortida dels nens hi pot haver impactat més, malgrat les polèmiques imatges de la platja barcelonina.
Les dades d'Apple, en tot cas, també ofereixen informació sobre els trajectes fets en cotxe o en transport públic.
Centrant l'anàlisi en la ciutat de Barcelona, s'observen canvis diferenciats en els hàbits de transport, en favor de l'ús del cotxe, més segur per evitar els contagis i recomanat per les administracions, per davant dels mitjans de transport públic.
Curiosament, el dia en què s'ha usat més en el darrer mes i mig ha estat també per Sant Jordi (22,2%).
El repartiment d'amor en forma floral o literària no entén de distàncies.
En canvi, l'ús del transport públic ha crescut molt poc, passant del 10,6% fa tres setmanes a 11,9%, fa dues, i finalment a 12,9%, la setmana passada, tal com es pot observar detalladament en el gràfic interior.
Dades: coronavirus
MAPES Quants positius i sospitosos de coronavirus ja hi ha al teu municipi i comarca?
Consulta en mapes i gràfics interactius on hi ha més casos de la Covid-19 i quina ràtio d'infectats hi ha, a nivell local i comarcal
coronavirus
GRÀFICS INTERACTIUS Així evoluciona el coronavirus a Catalunya, dia a dia
Catalunya supera les 11.000 víctimes mortals per la Covid-19
coronavirus
Grífols preveu tenir un tractament contra el coronavirus al juliol
L'empresa catalana també anuncia que els primers lots de detecció de la Covid-19 arribaran a principis de maig
GUIA Tot el que cal saber del desconfinament dels infants
Preguntes amb resposta de la mesura que s'aplica des de diumenge 26 d'abril
Des de casa
GUIA Així s'ha de netejar la casa per evitar que hi entri el coronavirus
El Departament de Salut i el Ministeri de Sanitat difonen diversos consells per minimitzar el risc
Minut a minut
EN DIRECTE L'última hora sobre el coronavirus
Informació en directe sobre la pandèmia a Catalunya, l'Estat i la resta del món
coronavirus
«Coronavirus al dia», rep el butlletí diari de NacióDigital
Facilita'ns el teu correu i rebràs cada vespre consells, dades, avenços per fer front a la pandèmia i una selecció de les millors notícies

Response: Segons les dades recollides, el dia amb més desplaçaments a peu durant el confinament va ser per Sant Jordi. Apple aporta informació que la població fa més ús del cotxe que de transport públic, cosa que evita l'augment de contagis. A més, la mitjana de mobilitat a Barcelona és molt inferior a la de Madrid o de la resta del país.


Instruction: Donat el següent text, resumeix els punts principals.

Context:
Divendres passat, 14 de setembre, a Bétera, començaven els actes de l’Aplec de Camp de Túria, una iniciativa popular que té per objectiu fer una reflexió social, potenciar el teixit associatiu local i comarcal i oferir una alternativa cultural i d’oci.
Hi havia activitats per a xiquets i xiquetes, concerts, xarrades i moltes coses més.
No obstant això, el programa contenia algunes intervencions per videoconferència que ‘van irritar’ les susceptibilitats d’algunes persones.
Aquestes xarrades entraven dins la lògica de l’acte.
El lema d’enguany era ‘Juntes contra el feixisme, la censura i la repressió’ i volia denunciar la deriva autocràtica que duu Espanya a temps foscos.
No obstant això, i malgrat l’absoluta legalitat de la convocatòria, aquestes susceptibilitats ferides, aquestes persones que van veure fantasmes independentistes en lloc d’activitats culturals, van decidir de fer una crida a la protesta, al seu particular ‘a por ellos’ contra la suposada promoció d’actes que podien ‘trencar Espanya’, la unitat nacional, i advertint que es podia provocar la confrontació a Bétera.
Aquesta crida a la defensa de la unitat nacional, mitjançant un comunicat del Partit Popular de Bétera, en què afirmaven que no s’havia de promoure la confrontació, i un vídeo penjat a la seua pàgina de Facebook, van fer que el 14 de setembre, al Junqueral de Bétera, s’ajuntaren membres del Partit Popular de Bétera amb la flor i nata de la ultradreta valenciana, aquesta mateixa ultradreta que va assassinar Guillem Agulló, que reparteix violència cada Nou d’Octubre a València i que porta tatuada la cara de Hitler.
Sí, gràcies al Partit Popular de Bétera el 14 de setembre vam tindre insignes visitants, que vingueren com a companys ocasionals de viatge seus, com José Luis Roberto, fosc president del partit ultradretà España 2000.
Aquesta persona, juntament amb els seus coreligionaris, es van deixar veure i sentir per Bétera, en un espai on hi havia xiquets i xiquetes que van haver de suportar com deien ‘perros’ als seus pares o com els escopien, com els deien ‘guarros’ i més insults que utilitzen generalment aquestes persones.
En el vídeo penjat a la pàgina de Facebook d’Espanya 2000 es pot veure com un regidor del grup popular de Bétera comparteix alegria i diversió amb aquests subjectes, com grava els esdeveniments, com es troba perfectament integrat amb persones que proclamen la vulneració de la constitució, perquè l’ajuntament ha organitzat, segons ells i el Partit Popular de Bétera, un ‘acto independentista’.
Els vídeos que ací es comenten ja tenen quasi 30.000 reproduccions.
Són dos en concret.
30.000 visualitzacions i uns 500 comentaris d’una qualitat sublim, com: ‘Aquí no nos vais a meter bolas separatas somos valencianos y españoles iros a tomar por culo con buestra república sois una basura compromis viva España’ (sic), ‘Es que yo veo ha uno por Alicante y me lío a ostia!!!
Y luego que me lleven con el visco si quieren coño!!
Que gentuza de MIERDA’ (sic), ‘Vamos a reventarlos??’, o ‘Hay que tomar las armas contra estos perros ROJOS COMUNISTAS hijos de puta’.
No són els únics comentaris que criden a ‘prendre les armes’, n’hi ha molts més.
Al Partit Popular de Bétera li formularia diverses qüestions després de poder veure que estaven tan de gust en aquesta concentració: aquesta constitució que tant trauen a passejar quan els convé pot emparar aquesta mena de comentaris que criden a la violència, a l’agressió, a la caça del roig?
Comparteixen aquesta ideologia que aposta per la desaparició de la Unió Europea o que opta per expulsar els estrangers en massa, en contra del que disposen diversos convenis internacionals que Espanya ha ratificat?
I, finalment, se senten bé en companyia de persones com José Luís Roberto, les proclames racistes del qual són ben conegudes, a més d’haver estat secretari general de l’associació d’empresaris de la prostitució?
Per cert, vostès són els que han portat a Bétera subjectes com aquest, encausats per agressió, violents i vells coneguts de la policia; els han portat a Bétera, sí, els han ensenyat on és el nostre poble, ens han assenyalat amb el dit els que no pensem com ells i ens van advertir que ens veuríem el 9 d’octubre, i no per anar a fer unes canyes.
Si posem en una balança deixar material municipal i un espai públic a associacions culturals, igual com vostès van fer el 2012 per a aquest mateix acte i que fem sempre amb qualsevol que ens ho demana, i obrir les portes de Bétera a la ultradreta violenta, crec que la balança es desequilibra cap al seu costat, el costat de la insensatesa.
Han jugat amb foc, s’han cremat, però el pitjor és que ens poden cremar a nosaltres, els demòcrates, els que de veritat creiem en la constitució.
Enric Álvarez Blaya, portaveu del grup municipal de Compromís per Bétera

Response: Divendres passat va tenir lloc l'Aplec de Camp de Túria, on es convidava a reflexionar contra el feixisme i la repressió amb activitats i xerrades. El programa va fer pensar que era una convocatòria independentista. Després de la crida a la unitat nacional del PP, la ultradreta es va autoinvitar a Bétera i van produir-se insults cap als assistents a l'aplec.