Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
La pandèmia de la Covid-19 ha impactat en molts àmbits de la nostra societat i la salut mental no ha escapat a aquesta circumstància.
A Catalunya més d’una quarta part de la població major de 14 anys té malestar emocional, i l’ansietat i la depressió són els principals problemes de salut crònics en aquest àmbit.
A Catalunya més d’una quarta part de la població major de 14 anys té malestar emocional, i l’ansietat i la depressió són els principals problemes de salut crònics.
Aquesta inversió servirà per a potenciar estratègies des de tots els àmbits per transformar l’atenció a la salut mental amb noves maneres de fer: amb proactivitat, creativitat, accessibilitat i proximitat.
Tot plegat, per aconseguir un abordatge preventiu, enfocat a la comunitat i orientat a la recuperació de les persones.
Una de les actuacions més rellevants de Salut per a revertir aquesta situació és el Pla de prevenció del suïcidi de Catalunya 2021-2025, que es marca un doble objectiu: d’una banda, reduir, pel 2030, la taxa de temptatives i mort per suïcidi en més d’un 15% i en més d’un 20% en els grups prioritaris; de l’altra, reduir l’estigma social que té aquest fet mitjançant actuacions de tipus comunitari.
El suïcidi és la principal causa de mort no natural i la segona causa de mort en joves d’entre 15 i 29 anys a Catalunya.
El nou pla és fruit de la participació d’uns 300 professionals de diferents àmbits i s’articula com una estratègia nacional de prevenció pel que es considera una prioritat de salut pública: de fet, el suïcidi és la principal causa de mort no natural i la segona causa de mort en joves d’entre 15 i 29 anys a Catalunya.
Com s’actuarà?
També es proposa, trencar tabús i emfatitzar l’acompanyament i el suport als supervivents i al seu entorn, així com també s’activaran els circuits de derivació a recursos de suport comunitaris, com ara les entitats de supervivents.
El nou pla també potenciarà els punts d’activació i la millora de la qualitat del Codi Risc Suïcidi, un instrument pioner i clau a Catalunya vigent des del 2014 per a monitorar i seguir les persones amb conductes suïcides.
Es revisarà el procediment del Codi en els serveis d’urgències generals i altres serveis assistencials, que no són de salut mental, per identificar-ne l’adequació a les bones pràctiques basades en l’evidència científica.
També s’articularà el telèfon del 061 Salut Respon, eina transversal del sistema de salut, com a via per a l’atenció no presencial al suport i a l’acompanyament en casos de risc de suïcidi, per a donar una resposta el més personalitzada possible i, si cal, millorar l’accessibilitat del sistema sanitari.
D’altra banda, el Pla inclou un conjunt d’actuacions de prevenció multisectorials, com ara potenciar la formació de professionals d’atenció primària i comunitària, d’educació social i de centres penitenciaris i justícia juvenil, o implementar un servei per als supervivents, entre altres.
A Catalunya, durant el 2019, es van produir 441 morts per suïcidi, de les quals el 73% van ser homes i més de 2.600 persones van patir les conseqüències traumàtiques i de dol.
El suïcidi presenta també un gradient social clar: la taxa de suïcidis és més alta en les persones en condicions socioeconòmiques desfavorables i la taxa de temptatives de suïcidis té un major predomini en les dones.
El pla també proposa articular un sistema d’informació de totes les conductes suïcides i no només les temptatives, en temps real per poder avaluar l’efectivitat del pla i millorar la qualitat de l’atenció a les persones en risc i els supervivents.
Branded content
Barnahus posa l'infant víctima d'abusos sexuals al centre
Drets Socials comptarà amb 13 centres per millorar l’atenció integral als infants i adolescents víctimes d'abusos sexuals
Branded content
Així es provarà a Catalunya la implementació de la Renda Bàsica Universal
La Generalitat farà una prova pilot de dos anys per veure com es podria aplicar a tot Catalunya aquesta ajuda universal, individual i no condicionada a cap requisit
Branded content
El període de pagament de l'impost sobre el CO2 dels vehicles comença aquest setembre
Segons el padró definitiu, que es publica l’1 de setembre, hauran d’abonar el tribut més de 2,2 milions de vehicles, que corresponen a 1,6 milions de contribuents
Branded content
Què cal fer quan l'Agència Tributària de Catalunya ens reclama un deute?
L'ATC facilita a la ciutadania diversos canals telemàtics per al pagament de deutes: la seu electrònica, l’assistent virtual i el telèfon 012, a més de l’opció d’assistència presencial

Response: Després de la pandèmia, la Generalitat de Catalunya augmenta els pressupostos a 80 MEUR destinats a salut pública. S'espera reduir les taxes d'intent i de mort per suïcidi per al 2030, a partir d'unes mesures de prevenció, control i detecció del risc de suïcidi. El telèfon 061 atén i recolza en cas de risc.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
“Ells sempre volen fer eixe discurs d’odi contra tot allò que consideren que és adoctrinament, catalanització de la gent i tal.”
Han passat quaranta-vuit hores de l’incident i parlem amb Estefania Blanes, la diputada d’Unides Podem que dimecres tenia l’ús de la paraula a la tribuna de les Corts quan li van ploure tota mena d’improperis i insults.
A ella i al president de la cambra, Enric Morera, que va voler posar ordre i defensar la llibertat d’expressió dels parlamentaris que tenen l’ús de la paraula.
Blanes exposava la postura del seu grup durant el debat per a aprovar la llei de la funció pública valenciana.
Una llei que conté l’anomenat popularment “requisit lingüístic” i que no és sinó el dret dels ciutadans de ser atesos per l’administració en la llengua que trien.
La diputada Blanes defensava aquest dret i es va referir a la llengua pròpia com “la llengua catalana que es parla a València”.
I es van despertar tots els fantasmes.
I tota la dreta es va convertir en extrema i ultra i més enllà.
“A vegades, en aquest tema, hi ha poca diferència entre uns i altres.
Els grups de la dreta solen anar en la mateixa línia, prou bel·ligerants”, diu Blanes, que recorda com Isabel Bonig demanava la dimissió d’Enric Morera per haver recordat que el diccionari de l’Acadèmia Valenciana de la Llengua definia el valencià tal com havia dit Blanes.
I Vox i Ciutadans també cridaven.
I el resultat és això que es pot veure en aquest vídeo.
I la reflexió és la frase que Blanes els va dir sobre l’atreviment de la ignorància.
—Ho fan per desconeixement?
—Tan dolent és si ho fan per maldat o si ho fan per ignorància.
No sé quina cosa és pitjor i em preocupen totes dues.
Tots som persones i ens podem equivocar, però nosaltres som veus que representem una part de la ciutadania i arribem a molta gent, creem opinió i, en certa manera, consciència.
Si és per maldat, em preocupa més, perquè usen la llengua per a enfrontar contínuament, per a crear odi, per a polaritzar.
Estefania Blanes explica que a les xarxes l’han acusada de moltes coses, aquests dies.
Potser no calia, li diuen.
—No calia dir “llengua catalana” a les Corts?
—Jo crec que precisament sí que calia, perquè no creem res nou, res que no existisca, i no hi ha cap diferència entre llengües.
No és el mateix valencià el que es parla a Catalunya i el que es parla al País Valencià, com tampoc no ho és el que es parla a Castelló o a Alcoi, el meu poble.
La llengua és comuna.
Això és el que vaig voler dir.
Però es va interpretar com un atac als valencians.
La diputada d’Unides Podem va més enllà en la reflexió i encara aporta un parell de punts de vista més que ajuden a confegir aquest mapa de la maldat i l’atreviment.
Un és Catalunya.
La situació política a Catalunya.
“La llengua sempre ha estat tema de discussió, i ara, amb el cas de Catalunya tan calent, sembla que és una catalanofòbia més que una altra cosa.
És irracional, aquesta fòbia a dir que parlem una llengua comuna que és el català”.
L’altra és la cortina de fum, la tinta del calamar, el ventilador, per a tapar la corrupció.
La veu que més se sentia era la de la síndica del PP, Isabel Bonig.
Ella era qui demanava la dimissió del president de les Corts.
“Entenem que el PP volguera fer soroll, perquè acabava de fer-se públic el processament d’Alfonso Rus i d’uns altres vint-i-sis alts càrrecs del partit per pertinença a organització criminal.
Volen desviar els temes i que no es parle del que s’hauria de parlar”.
Són temes superats, diu Estefania Blanes, que recorda que ella s’havia preparat una defensa de la llei de la funció pública i volia parlar del dret a la igualtat de gènere i a totes les millores que, quaranta anys després, representarà la llei tant per als treballadors públics com per als administrats.
Les corts aproven la llei de funció pública

Response: La llei de funció pública valenciana defensa que els ciutadans siguin atesos en la llengua que prefereixin. Estefania Blanes i Enric Morera van rebre insults a les Corts per la seva postura quant a l'aprovació de la llei. Blanes assegura que, en tractar el valencià en el seu discurs com a "llengua catalana", es va interpretar com un atac als valencians.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
El Consell General del Poder Judicial (CGPJ), que exerceix de govern dels jutges d'Espanya, fa dos anys que té el mandat caducat.
Això no li ha impedit continuar fent nomenaments de jutges en posicions clau dels principals tribunals espanyols.
N'ha fet una cinquantena des de 2018.
Aquest dimecres, en ple conflicte amb la Moncloa, decidirà les presidències de tres sales del Tribunal Suprem, el tribunal més important d'Espanya, i també renovarà tres places de magistrat a la sala segona de l'alt tribunal, considerada la més polititzada i que va jutjar els líders de l'1-O i dilluns va ratificar la inhabilitació del president Quim Torra.
Els candidats a la sala tercera són els magistrats Eduardo Calvo Rojas, María del Pilar Teso Gamella i César Tolosa Trimiño; a la sala quarta, les candidates són María Lourdes Arastey Sahún i María Luisa Segoviano Astaburuaga; per a la presidència de la sala cinquena, han presentat candidatura Jacobo Barja de Quiroja López i Julián Sánchez Melgar (que fins ara era magistrat de la sala segona).
El motiu per renovar les presidències d'aquestes sales és perquè el càrrec ha quedat vacant per final de mandat o per jubilació.
La reunió del plenari també porta a l'ordre del dia la provisió de tres places a la sala segona en substitució dels magistrats Luciano Varela -que va formar part del tribunal de l'1-O-, Francisco Monterde i Alberto Jorge Barreiro.
PODER JUDICIAL
L'escàndol del Poder Judicial: dos anys en funcions i triant a dit jutges
El CGPJ té una majoria conservadora i el PP el controla i bloqueja qualsevol acord amb el govern espanyol per facilitar-ne la renovació
Els nous nomenaments arriben després d'una setmana convulsa.
Al mateix temps, el legislatiu -les corts espanyoles, de majoria progressista- pressionen el PP per acordar la renovació del CGPJ, però els populars s'hi oposen.
El president de grup d'Unides Podem al Congrés, Jaume Asens, una de les veus més crítiques aquests últims dies, ha qualificat aquest bloqueig de "colpisme constitucional" i ha acusat el PP d'atrinxerar-se al Poder Judicial per "guanyar amb la justícia allò que ha perdut a les urnes".
L'últim intent de renovar el govern dels jutges va ser el 2018.
Renovació bloquejada des de fa dos anys
Però, com funciona el CGPJ?
Aquest òrgan col·legiat exerceix les funcions de govern del Poder Judicial.
Està format per 21 membres, que han de ser jutges o juristes "de prestigi", i ocupen el càrrec durant un mandat de cinc anys.
Els integrants del CGPJ, que s'anomenen vocals, són designats pel Congrés (10) i el Senat (10), i escullen el seu president, que a dia d'avui és Lesmes.
El president del CGPJ també és el president del Tribunal Suprem, el tribunal més alt en la jerarquia judicial espanyola.
Ara, en el si del CGPJ hi ha majoria conservadora, perquè va ser el PP qui va poder designar la majoria de càrrecs.
Sense anar més lluny, Carlos Lesmes, el president, va ser alt càrrec del Ministeri de Justícia durant el govern de José María Aznar.
El mandat del CGPJ va començar el 2013 i va caducar el 2018.
Els vocals del govern dels jutges, però, van ser elegits durant l'onzena legislatura, amb el Congrés i el Senat controlats per la majoria absoluta del PP de Mariano Rajoy.
Tot i que s'elegeixen per una majoria qualificada de tres cinquenes parts de les cambres, el CGPJ està integrat per una majoria de jutges i juristes de tarannà clarament conservador, que xoca amb la majoria que des de la moció de censura contra Rajoy, l'any 2018, predomina a les corts espanyoles.
Des d'aquell any, l'organisme està en funcions i PSOE i PP no es posen d'acord per renovar-lo.
El PP havia de controlar-lo amb Marchena
Per renovar els membres del CGPJ cal una majoria àmplia al Congrés i al Senat i el PP utilitza els seus 89 diputats per barrar el pas a un canvi que hauria d'haver arribat ja fa anys, si atenem a les majories que hi ha a les cambres espanyoles.
Finalment, arran de l'escàndol que va provocar aquesta informació, Marchena va renunciar al càrrec i el pacte es va trencar.
Des d'aleshores, la renovació està en stand by però el govern dels jutges continua nomenant els togats més importants d'Espanya.
Avui, un nou exemple.

Response: El mandat del CGPJ només dura cinc anys, de manera que aquest mandat va caducar el 2018, però com que el PP i el PSOE no es posen d'acord per renovar-lo, el govern dels jutges continua fent nomenaments. Aquest dimecres, el CGPJ decidirà els que presidiran les tres sales del Tribunal Suprem, per cobrir les vacants disponibles per jubilació.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
El president de la Generalitat, Carles Puigdemont, ha considerat aquest dijous "molt preocupant" que les declaracions de l'exministre d'Afers Exteriors espanyol, José Manuel García Margallo, va fer dimecres assegurant que l'Estat havia pressionat i devia favors perquè altres estats no donessin suport al procés.
En declaracions als mitjans públics catalans, el president ha qualificat "d'impresentable" que "la política exterior i de defensa d'Espanya estigui condicionada al suport o no que donin països tercers, com el Vaticà o les repúbliques bàltiques, al procés català".
En aquest sentit, ha reclamat "explicacions" i la compareixença de l'exministre al Congrés, i ha apuntat que hi ha motius perquè la Fiscalia investigui "si s'ha fet un ús dels recursos públics inapropiat" per a "anar contra una part de l'Estat".
A més, Puigdemont s'ha preguntat si l'Estat pensa "pagar els favors" compromesos per l'exministre i ha avisat el govern espanyol que la Generalitat "no es tallarà ni un pèl" per parlar "amb més gent" sobre el procés sobiranista.
Carles Puigdemont no dona crèdit.
Les paraules de l'exministre han deixat "molt preocupat" i vol explicacions.
"És impresentable, és molt greu.
Hauria de donar explicacions i dir quins recursos públics ha fet servir, amb quina autoritat, a quins compromisos ha arribat, quins favors deu Espanya.
Hauria d'explicar per què fa servir aquesta autoritat per anar en contra dels interessos d'una part de l'Estat espanyol.
Exactament quins favors ha demanat i deu per demanar-los que no donin suport a Catalunya?
Com els pensa pagar i en nom de qui?", ha comentat en declaracions a l'ACN, TV3 i Catalunya Ràdio.
A més, el president voldria també que el Vaticà i les repúbliques bàltiques –que Margallo va esmenar en parlar sobre amb quins estats havia tractat d'aquesta manera- "diguessin alguna cosa".
Però Puigdemont va més enllà i vol l'exministre aportant tot tipus de detalls.
"Pensa el Congrés demanar comptes perquè s'expliqui?
Seria un acte de decència mínim, i Margallo deu moltes explicacions a tots els ciutadans.
Ja hi ha prou d'un govern que governi només per una part de l'Estat i que treballi en contra d'una part de la gent", ha afegit.
És per això que ha recordat que molts grups polítics es van "escandalitzar" amb les conferències de l'aleshores senador Santi Vidal, i va acabar plegant.
Ara, el president assegura que està "convençut" que els mateixos partits "s'indignaran encara més perquè un ministre digui que en exercici del càrrec va arribar a acords inexplicables prometent favors a països tercers perquè anessin contra Catalunya".
En aquest sentit, espera que "la indignació d'aquests grups augmenti fins a tal punt de demà mateix exigiran segur la compareixença de Margallo al Congrés, que formaran una comissió d'investigació i, si convé portaran el cas a Fiscalia perquè s'ha fet un ús de recursos públics inapropiat".
Amb tot, Puigdemont no està segur si la feina que Margallo ha admès que feia per barrar el pas internacional al Govern s'hagi aturat, i posa el focus també sobre l'actal executiu de Mariano Rajoy.
"Ens podem esperar de tot perquè el govern actual no ha desmentit Margallo, i els continuadors de la política de l'exministre són els que haurien d'estar pagant els favors que ha demanat ell i el regne d'Espanya deu.
Per tant, si no el desmenteixen, és evident que pensen pagar els favors", ha comentat Puigdemont.
Les declaracions de l'exministre demostren, per al president, la denúncia que feia constantment el Govern sobre els entrebancs que posava l'Estat perquè la Generalitat "no fos rebuda ni tinguda en compte".
"Ara és el propi ministre qui ho diu en una confessió ignominiosa.
Han fet tot el possible perquè els catalans no ens expliquem al món", afirma el president.
Això, però, no aturarà el Govern.
"Ho continuarem fent, ens continuarem explicant perquè malgrat el que ha fet Margallo hi ha interès.
I parlem amb gent i a partir d'aquí segurament parlarem amb més gent; no ens tallarem ni un pèl", ha conclòs.
Puigdemont, per últim, ha comentat que actuacions com la de l'exministre "encara estimula més a marxar de l'Estat, a fer un país que no hagi de reclamar favors ni pagar-los de manera obscura".

Response: Puigdemont demana explicacions a Margallo, ja que troba preocupant que l'Estat busqui el suport d'altres països, a canvi de favors, com que no donin suport al procés català. A més, acusa el govern de governar només per a uns quants i fer el possible per reprimir el poble català, encara que assegura que així només incentiva el sentiment independentista.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
La distància torna a jugar-li una mala passada al diputat al Congrés de Ciutadans Toni Cantó.
El futurible candidat de la formació taronja a la presidència de la Generalitat valenciana vol demostrar que està al corrent de l'actualitat al territori tot i els 350 quilòmetres que separen el seu escó de València, una distància que, de vegades, fa que Cantó no acaba d'estar del tot ben informat, explica el Diari la Veu.
Aquest dimecres, Cantó ha tornat a protagonitzar una patinada a Twitter en confondre el promotor d'una campanya de màrqueting que, pel seu missatge, el diputat de Ciutadans no ha dubtat en atribuir al "tripartit valencià".
La realitat, però, és que la campanya que des de fa setmanes es pot veure en suports fixos de la ciutat de València ha estat contractada per la Fundació Premis Rei Jaume I per posar en valor la ciència com un tret diferencial més de la societat espanyola.
La imatge que ha indignat Cantó és un disseny en el qual es pot veure la paraula "flamenco" tatxada.
Aquesta imatge d'un panell publicitari propietat de l'Ajuntament de València està acompanyada per una frase del diputat Toni Cantó en què assegura que "el tripartit valencià" –en al·lusió al govern municipal que conformen Compromís, PSPV i València en Comú– és "més de sardana".
Una frase emmarcada en l'estratègia electoral de Ciutadans d'atiar l'anticatalanisme.
La patinada de Cantó a Twitter és realment una fake news –una desinformació–, ja que són molts els usuaris que han advertit el diputat de Ciutadans de la seva errada.
Tot i això, Cantó, que sí que ha seguit piulant més tard, ni ha matisat o esmenat la piulada ni l'ha esborrada.
Es más de sardana. pic.twitter.com/dRlN1zIdqT — Toni Cantó (@Tonicanto1) 14 de novembre de 2018
La campanya encarregada a l'empresa Aftershare per la Fundació Premis Rei Jaume I –que està presidida pel rei Felip VI– pretenia traslladar la imatge que "Espanya sigui coneguda per coses més enllà dels tòpics".
Per a això, les creativitats ratllen paraules com flamenc, paella o migdiada.
La campanya, tot i portar algunes setmanes pels carrers de València, ha generat aquest dimecres una polèmica a les xarxes en rebre crítiques d'alguns artistes i polítics, que han demanat la seva retirada.
Front a les critiques, la Fundació que atorga els premis científics més prestigiosos de l'Estat assenyala que "en cap cas s'ha pretès jutjar el valor dels elements triats sinó la seva consideració com a tòpics que pot distorsionar la imatge representativa del país".
L'agència Aftershare, del conegut publicista Risto Mejide, és la responsable de l'acció publicitària, que, segons explica a la seva web, "tracta de posar punt final als tòpics sobre el nostre país en favor de nous conceptes vinculats als projectes dels guanyadors de la present edició".
"Tant de bo la migdiada, els bous i la festa donin pas a la genòmica nutricional, la lluita contra el canvi climàtic o els nous materials protètics com a tòpics espanyols", assenyalen.
La polèmica s'ha iniciat quan aquest dimecres el cantaor Arcángel ha criticat la campanya compartint en Twitter una imatge d'una marquesina de l'Empresa Municipal de Transports (EMT) de València en la qual apareix el cartell amb la paraula flamenc tatxada.
Al costat de la foto, ha posat el següent missatge: "València, fa uns dies que vaig actuar a La Rambleta i vaig comprovar el vostre afecte i respecte al flamenc, la nostra música, la que ens identifica dins i fora de les nostres fronteres, em sembla una vergonya".
A més, demanava la retirada de la campanya a l'alcalde, Joan Ribó.
A aquesta piulada ha respost l'Ajuntament de València aclarint que no es tracta d'una campanya municipal i que "en estar situada en els espais publicitaris que es lloguen en les marquesines de la nostra Empresa Municipal de Transports, la confusió es pot entendre".

Response: La Fundació Premis Rei Jaume I, presidida per Felip VI, fa valdre la ciència espanyola per davant de tòpics com la migdiada, la paella o el flamenc amb una campanya publicitària a València. Toni Cantó utilitza aquesta campanya per atacar el govern valencià per catalanista amb una piulada. Tot i ser advertit de l’errada, Cantó no es corregeix.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
Protecció Civil ha desactivat l’alerta del pla Ventcat al Principat, un cop passat el període de més intensitat de l’episodi de fort vent que ha afectat Catalunya des d’ahir a la tarda.
El balanç és un pescador mort que ha caigut des de les roques a Sant Feliu de Guíxols i tres persones ferides de poca gravetat a Sant Adrià de Besòs, Cornellà de Llobregat i Barcelona.
Els Bombers han atès 1.023 avisos entre les 19 de dissabte i les 13 hores d’aquest diumenge.
A la regió metropolitana nord s’han produït 529 incidents; a les comarques gironines, 249, i a la regió metropolitana sud, 157.
El telèfon 112 ha rebut 1.118 trucades relacionades amb 795 incidències derivades del vent: el 23,17% des del Barcelonès; el 18,34% des del Vallès Occidental; el 14,76% des del Vallès Oriental, i el 13,95% des del Gironès.
Per ciutats, han arribat 192 trucades al 112 des de Barcelona, 90 de Girona, 73 de Terrassa i 72 de Sabadell.
Els Bombers de la capital catalana han fet 132 serveis.
Un pescador ha caigut a l’aigua des de les roques i ha perdut la vida a Sant Feliu de Guíxols.
Un altre pescador i tres policies locals s’han llençat a l’aigua per ajudar-lo i han estat rescatats amb vida.
S’han activat efectius de la Policia Local, l’embarcació de Salvament Marítim i la Guàrdia Civil, que han rescatat els agents i el pescador supervivent.
També ha intervingut l’helicòpter dels Bombers, que no ha pogut realitzar el rescat a conseqüència del vent, però ha senyalitzat la ubicació del cos del pescador sense vida, que finalment ha estat recuperat per Salvament Marítim.
A Cornellà un home ha resultat ferit per la caiguda d’un arbre i ha estat evacuat a l’hospital Moisès Broggi.
També hi ha ferits a Sant Adrià de Besòs (evacuat a Can Ruti) i a Barcelona (atès al CUAB de Sant Martí).
Cap d’ells està greu.
La caiguda d’arbres a causa del vent ha provocat diferents talls ferroviaris, especialment dissabte a la nit.
La circulació ja ha quedat restablerta.
Es tracta de l’R11 i l’RG1 entre Maçanet i Girona, l’R2 a Llinars del Vallès, l’R4 a Vacarisses i l’R1 a Malgrat de Mar.
El pla Ventcat es queda ara en fase de prealerta perquè encara s’espera vent fort a la major part de Catalunya i es poden produir algunes afectacions.
Al vespre, el vent podria intensificar-se un altre cop en especial entre les Terres de l’Ebre i el Llobregat.
Els valors màxims es van registrar de matinada i a les cotes mitjanes i altes: 180,7 km/h a Puig Sesolles (1.668 metres); 108 km/h a Terrassa; 105 km/h a Caldes de Montbui; 88,9 al port de Barcelona, i 82,4 a Badalona.
L’interior del País Valencià roman avui en alerta groga per vents que podrien aconseguir ratxes màximes de 80 quilòmetres per hora.
Segons l’Agència Estatal de Meteorologia (Aemet), l’alerta ha començat a les set del matí i es preveu que finalitzi a les deu a l’interior d’Alacant i a les 00.00 del dilluns en la resta.
L’Aemet preveu per a avui un cel poc ennuvolat o buidat en la primera meitat del dia, amb intervals nuvolós a partir de la tarda.
El vent serà de l’oest moderat a fort, amb ratxes molt fortes, i les temperatures experimentaran un descens.
D’altra banda, la caiguda d’un pi sobre la via del ferrocarril que discorre entre Alcoi i Xàtiva ha tallat la circulació en tot el traçat, segons han informat els serveis d’Emergències de la Generalitat.
L’incident ha passat als voltants de l’estació d’Ontinyent
A les Illes, l’AEMET també hi preveu ratxes de vent molt fort.
El pronòstic és de cel poc nuvolós o buidat amb intervals de núvols mitjans i alts.
Temperatures nocturnes amb pocs canvis i diürnes en lleuger descens.
Vents de l’oest forts amb ratxes de 70 a 90 km/h, que en cims i caps poden aconseguir els 120 km/h.

Response: Es desactiva l’alerta del pla Ventcat al Principat en baixar la intensitat del vent que afecta Catalunya des d’ahir. Ha mort un pescador en caure a l’aigua a Sant Feliu de Guíxols i tres persones han estat ferides lleus per caigudes d’arbres. Els Bombers han rebut 1.023 avisos i s’ha tallat la circulació ferroviària, especialment a la nit.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
El president de CaixaBank, Jordi Gual, ha qualificat el 2020 com "un any inaudit", amb una caiguda del PIB mundial en un 4%.
Gual ha comparegut aquest divendres per explicar els resultats del grup financer.
Gual s'ha mostrat optimista de cara al nou any, gràcies al suport extraordinari de les polítiques monetària i fiscal a nivell global.
Finances
Radiografia de la fusió CaixaBank-Bankia: com queda el poder financer català?
Els economistes Francesc Cabana i Modest Guinjoan i la vicepresidenta de la Cambra de Comerç, Mònica Roca, analitzen l'aliança de les dues entitats
L'any passat, CaixaBank va guanyar 1.705 milions d'euros, una quantitat menor que al 2018 pels costos associats de l'ERO.
Aquesta reducció de plantilla ha fet que al 2020 les despeses de personal s'hagin reduït un 4,6%.
L'entitat ha presentat els resultats aquest matí a València, on té la seu social.
En l'últim exercici abans de la fusió amb Bankia, una operació que convertirà l'entitat en la més gran de l'estat espanyol, CaixaBank ha tancat l'any amb un volum de negoci (crèdits+recursos) rècord de 659.332 milions d'euros, un 7,8% més que el 2019.
En concret, el crèdit brut a clients ha assolit els 243.924 milions (+7,3%), principalment perquè se n'han ofert més a empreses (+16,6%) i al sector públic (+42,3%).
empresa
CaixaBank destina 44,8 milions d'euros a projectes socials locals el 2020
Els diners han permès desenvolupar més de 8.500 iniciatives amb prop de 7.000 entitats socials de tota Espanya
Gual i Gortázar han explicat l'impacte que tindrà la fusió amb Bankia.
En el context delicat de la pandèmia, els recursos de clients sumen 415.408 milions d'euros, un 8,1% més, impulsats pel fort creixement dels dipòsits a la vista.
Els actius sota gestió són 106.643 milions, un 4,2% més, i el patrimoni gestionat en fons d'inversió, carteres i sicavs arriba als 71.315 milions, un 4% més.
Els plans de pensions sumen 35.328 milions d'euros, el que suposa un augment del 4,7%.
En la seva intervenció, Gual ha elogiat el paquet econòmic Next Generation i l'aprovació del pressupost de la UE per als anys 2021-27.
Pel que fa a l'estat espanyol, ha aplaudit la resposta que han suposat els ERTO, els crèdits ICO i les diverses moratòries adoptades.
També ha subratllat que la Covid ha accentuat els nous riscos que el context representa per al sector financer, obligat a respondre a tot el que representa un escenari caracteritzat per la digitalització i el repte climàtic.
El volum de negoci i les quotes de mercat, clau
El conseller delegat, Gonzalo Gortázar, ha destacat que, malgrat el fort impacte de la crisi, l'entitat ha viscut un fort creixement del volum de negoci i de la millora de les quotes de mercat, que ha permès proveir els clients dels serveis de l'entitat, mantenint la xarxa de pagaments.
També ha subratllat la fortalesa financera com una clau que explica els resultats, amb un significatiu descens de la moratòria fins al 3,3%.
Com a mesures destacades de resposta a la crisi, ha destacat com CaixaBank ha facilitat l'accés a la liquiditat, amb 12.640 milions en préstecs concedits en avals ICO, i l'esforç fet en moratòries de préstecs (388.641 moratòries a l'estat espanyol).
Els ingressos core del grup s'han mantingut estables, amb una reducció del 0,1% fins als 8.310 milions d'euros, i creixent un 2,8% en l'últim trimestre respecte al tercer, sobretot per l'augment del marge en interessos, comissions i ingressos per contraactes d'assegurances.
En el conjunt de l'any, el marge d'interessos ha caigut un 1% fins als 4.900 milions d'euros, sobretot per la baixa aportació de la renda fixa i el descens dels ingressos dels préstecs, ja que el tipus d'interès aplicat –especialment en els vinculats a l'ICO- és molt més baix.
A més, també han caigut els ingressos vinculats al crèdit al consum.
Tot plegat, però, s'ha compensat per l'augment de la cartera i per les mesures compensatòries del BCE.
economia
CaixaBank i Bankia asseguren que la fusió contribuirà a la «recuperació econòmica d'Espanya»
Els directius de les dues entitats expliquen l'aliança com una "resposta ràpida en un moment de disrupció"
En concret, els ingressos per comissions són de 2.576 milions d'euros (-0,9%), i de 671 en l'últim trimestre (-3,3%), unes caigudes vinculades a la baixa activitat econòmica.
Els ingressos per assegurances de vida risc arriben als 598 milions, un 7,5% més que el 2019.
CaixaBank ha destinat, també 243 milions al Fons de Garantia de Dipòsits i ha rebut 135 milions de SegurCaixa Adeslas.

Response: CaixaBank disminueix els seus guanys un 19% el 2020, fins a 1.381 MEUR en l’últim exercici abans de fusionar-se amb Bankia. També ha disminuït un 4,6% les despeses de personal i ha provisionat 1.252 MEUR per la pandèmia, tot això enmig d’una caiguda del PIB mundial del 4%, segons el seu president Jordi Gual.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
El judici al cas de les "targetes black" de Caja Madrid i Bankia, i el de la trama Gürtel estan esquitxant de ple el Partit Popular (PP) des de l'Audiència Nacional, que s'ha convertit en un autèntic purgatori per a més de 100 acusats.
Entre ells, destaquen Rodrigo Rato, Miguel Blesa, Francisco Correa i Luis Bárcenas.
Els dos judicis avancen i exposen els detalls d'un dels majors escàndols dels últims temps i la presumpta xarxa de finançament il·legal que ha situat el PP a l'ull de l'huracà en ple procés de formació de govern a l'estat espanyol.
L'exvicepresident d'Aznar marca el pas
Blesa i Rato van ser els primers en declarar en el judici de les "targetes black" assegurant que consistien en una pràctica "heretada" i "legal".
Però ha estat l'expresident de Bankia i exvicepresident de José María Aznar qui ha marcat les tesis de la resta dels 65 acusats en aquest cas.
Davant les preguntes de la Fiscalia i de la seva defensa -les úniques que va acceptar- Rato va defensar una vegada i una altra que les targetes opaques eren un tipus de retribució perfectament "legal" als exconsellers i exdirectius de l'entitat financera.
L'exministre d'Economia popular, fins i tot, va detallar que la Visa que es repartia en l'època de Caja Madrid no tenia res a veure amb de l'època de Bankia entre el 2010 i el 2012.
Segons Rato, una era una retribució, mentre que la segona era un "instrument de liquiditat" les despeses del qual es carregaven al seu salari.
Acusats indignats
Els 12 acusats que fins ara han declarat han coincidit en afirmar que les "targetes black" eren de "lliure disposició" i que "no calia justificar les despeses".
Alguns d'ells fins i tot van mostrar-se indignats per les despeses que les proves aportades per Bankia, entre elles, un Excel amb els abstractes bancaris, els imputaven.
Va ser el cas d'Ildefonso Sánchez Barcoj, assenyalat per molts, entre ells Rato, com el responsable de la gestió de les targetes, que es va negar a reconèixer algunes despeses en casinos dels 575.071,66 euros que va gastar.
L'exterior de la seu de l'Audiència Nacional a la localitat madrilenya de San Fernando de Henares, però, també ha estat notícia gràcies a l'antic cap de la Casa Real, Rafael Spottorno.
Dimecres, va reclamar als agents que es trobaven a les portes del tribunal que fessin fora a un grup de preferentistes que l'havien increpat cridant "lladre" poc abans de començar una de les sessions del judici.
L'exdirector de la Fundació de Caja Madrid, tanmateix, no va veure el seu desig fet realitat.
La policia va respondre que el carrer és un espai públic i que no se'ls podia fer fora.
Bárcenas i el PP, units davant del tribunal
Es tracta del cas que afecta de manera més directa el PP.
De fet, el partit és part en el procés com a partícip a títol lucratiu d'una presumpta xarxa de finançament irregular orquestrada per Correa.
Fins ara, encara no ha declarat cap dels 37 acusats i només s'han tractat qüestions preliminars.
Les seves defenses s'han centrat en defensar la nul·litat del judici, una petició que ha unit a Bárcenas i el PP, i la resta d'investigats enfront del tribunal i la Fiscalia.
De fet, el tribunal encarregat del judici va haver de suspendre la sessió de dijous passat que es reprendrà el dilluns següent amb la intenció d'oferir a la Fiscalia Anticorrupció i les acusacions temps suficient per estudiar els abundants motius de nul·litat plantejats per les defenses.
Un altre maldecap: la destrucció dels discs durs de l'extresorer
Paral·lelament a aquest judici, el PP també ha hagut de defensar-se de l'acusació d'haver destruït els discs durs dels ordinadors del seu extresorer.
Justament aquesta setmana, la formació ha presentat un recurs d'apel·lació davant l'Audiència Provincial de Madrid contra la decisió de la jutge de mantenir el partit processat per aquesta qüestió.
En el recurs, el PP qüestiona per què hauria d'haver conservat els dispositius si la investigació sobre la seva presumpta "caixa B" mai va mostrar interès per registrar la casa de Bárcenas.

Response: El finançament irregular del PP encara és qüestionat a l’Audiència Nacional amb dos judicis, per les “targetes black” de Caja Madrid i Bankia i per la trama Gürtel. Amb més de cent processats, destaquen Rodrigo Rato, Miguel Blesa, Francisco Correa i Luis Bárcenas. Belsa i Rato van declarar que les targetes eren legals i que no calia justificar les despeses.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
El secretari de Polítiques Educatives de la Generalitat, Antoni Llobet, ha celebrat aquest divendres que el Ministeri d'Educació hagi confirmat la retirada de la revàlida a 2n de Batxillerat aquest curs i la seva substitució per una Prova d'Accés a la Universitat (PAU) igual que l'actual.
Després d'una reunió amb la resta de comunitats autònomes a Madrid, Llobet demana ara que no es reobri la qüestió, que el Ministeri no vulgui regular en excés aquestes PAU i que deixi les proves a final de Primària i ESO com a proves diagnòstiques.
Per a la reunió d'aquest divendres, el Departament havia amenaçat en aixecar-se de la taula si el Ministeri mantenia en l'ordre del dia un document de fa més d'un mes que recollia encara la revàlida com a prova final de Batxillerat, tot i l'acord d'aquest dilluns passat que l'havia anul·lat.
Finalment, durant la reunió, el Ministeri, després de la intervenció de diversos representants autonòmics, ha "reformulat de dalt a baix" el document inicial per recollir l'acord de dilluns.
En declaracions a l'ACN, Llobet ha explicat que el document inicial "posava al mateix sac les proves de Batxillerat i d'ESO", cosa que contradeia l'acord del ministre amb els consellers de dilluns passat.
Finalment s'ha aprovat un nou document que deixa les proves d'ESO com les de Primària, és a dir sense valor acadèmic però sí diagnòstic, i substitueix la revàlida per obtenir el títol de Batxillerat per una PAU gairebé igual que l'actual.
De fet, el Ministeri incloïa inicialment nombrosos annexos que concretaven com s'havien de fer els exàmens, proposant preguntes i posant exemples de com avaluar-les.
Segons Llobet, aquesta ordre ministerial ara ja és "prescindible" perquè tothom ja sap "com són les PAU".
En el nou document es mantenen alguns d'aquests annexos però són de caire "orientatiu i opcional", i per tant la Generalitat no té "cap obligació" de seguir-los.
En tot cas, Llobet celebra haver donat "certesa i tranquil·litat" als centres, els alumnes i les famílies sobre les PAU a final de curs.
Llobet espera no haver de tornar a Madrid properament per aquesta qüestió, però admet que properament el Ministeri farà una proposta per a les proves d'ESO i Primària que caldrà debatre amb les autonomies.
El secretari, però, es vol centrar ara en encara el sistema educatiu cap al segle XXI i deixar enrere "proves antigues i fiscalitzadores que no milloren el sistema".
En tot cas, considera "innecessari malgastar energies" en debats que, segons ell, s'haurien d'haver superat.
L'acord signat dilluns per la majoria de les comunitats autònomes excepte Catalunya implica un retorn a la pràctica al model de la selectivitat i una marxa enrere en les revàlides de la LOMCE, que passen a ser mostrals, de manera que les comunitats autònomes decidiran a quines escoles es duen a terme.
A més, la prova per accedir a la universitat es durà a terme mitjançant sis exàmens, i només de les matèries troncals de segon de Batxillerat.
La discrepància amb la Generalitat continua essent qui fixa els continguts d'aquestes proves, perquè segons la Conselleria els centres s'acaben preparant pels continguts que avaluaran els alumnes.
La consellera Meritxell Ruiz ja va dir dilluns que Catalunya farà proves d'avaluació com fins ara, malgrat l'acord assolit entre el Ministeri i les comunitats autònomes a la Conferència sectorial d'Educació.
Segons Ruiz, "Catalunya fa proves d'avaluació competencial i seguirà fent aquestes proves a l'espera de si el Ministeri accepta o no respectar les competències de les comunitats autònomes i que puguem ser nosaltres els que decidim el contingut d'aquestes proves, i no ells".
Per contra, el ministre li va respondre que "els currículums de la LOMCE no són els mateixos que els de la LOE i no és possible utilitzar una prova feta per a uns currículums per a una altra feta per a currículums diferents".
Méndez de Vigo es va mostrar convençut que malgrat les "declaracions" de la consellera, "al final la pràctica és d'una altra manera".
"Aquest acord, que és bo, sensat i raonable, s'aplicarà a tot Espanya perquè al final les proves d'accés a la universitat es fan per accedir a qualsevol universitat, i estic segur que ningú farà unes proves diferents que no serveixin per anar a tot arreu", va afegir.

Response: Antoni Llobet, secretari de Polítiques Educatives de la Generalitat, mostra satisfacció per la rectificació del Ministeri d’Educació a la reunió que han mantingut a Madrid. Educació substitueix la revàlida a 2n de Batxillerat per una prova d’accés a la universitat, deixant els centres, alumnes i famílies més tranquils. Les proves d’ESO queden com les de Primària, sense valor acadèmic.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
Els comuns oficialitzaran aquest dijous la candidatura que concorrerà a les eleccions espanyoles del 28 d'abril.
La formació que lidera Ada Colau ha confeccionat una única llista que concorrerà a les primàries, una candidatura que intentarà aplegar les sensibilitats de l'espai.
Segons diverses fonts consultades per NacióDigital, aquesta llista estarà encapçalada per Jaume Asens -en primer posició-, Aina Vidal -en segon lloc- i Gerardo Pisarello, com a tercer integrant del trident que liderarà el projecte al Congrés dels Diputats.
Els mateixos dirigents ho han confirmat a les xarxes socials.
Un cop s'hagi validat la candidatura, els comuns hauran de acordar amb Podem la manera d'integrar els seus aspirants.
El partit morat ha completat el seu propi procés de primàries.
Des que Pedro Sánchez va anunciar la convocatòria electoral del 28-A, els moviments als comuns s'han succeït.
El primer i més rellevant, avançat per aquest diari, va ser el de Pisarello, que es va postular com a cap de llista d'un espai que en els anteriors comicis tenia com a marca En Comú Podem.
El deteriorament de la relació de Pisarello amb integrants de l'equip de govern havia propiciat que no repetís a la llista de les municipals: Ada Colau va anunciar els primers noms de la candidatura de Barcelona en Comú l'11 de febrer i la seva mà dreta en les eleccions del 2015 ja no hi figurava.
Sense un lloc assegurat tampoc a les europees, el primer tinent d'alcalde va plantejar un canvi d'objectius.
Pretenia ser cap de llista i, finalment, no ho haurà aconseguit.
La falta de suports interns ha acabat pesant.
Asens i Pisarello, una relació que s'ha refredat
La direcció dels comuns ha preferit reforçar la candidatura d'Asens, més ben connectat amb l'alcaldessa de Barcelona.
El quart tinent d'alcalde, anunciat com un dels escuders de Colau per a les municipals -encara figura com a quart a la llista-, havia pres la decisió de continuar en el projecte de Barcelona en Comú, però s'ha vist empès pel partit i els esdeveniments, imprevist com era l'avançament electoral.
Hi ha pesat també l'interès de Pablo Iglesias, amb qui manté una excel·lent relació personal i que en el passat ja li havia demanat que s'impliqués en una eventual convocatòria de comicis a Espanya.
Asens, que en els darrers temps s'ha distanciat de Pisarello, hauria preferit comptar amb un equip propi per preparar el 28-A -així ho han confirmat fonts coneixedores de les negociacions a NacióDigital-, però assumirà el repte amb els elements que li faciliti el partit.
El que no han aclarit encara els comuns és si el salt del quart tinent d'alcalde a la llista de les eleccions espanyoles implicarà, de forma immediata, que abandoni la llista de les municipals.
Tanmateix, el mateix Asens ja ha comentat en reunions amb quadres de Barcelona en Comú mantingudes aquest mateix dimecres que s'haurà de desmarcar del projecte municipalista, almenys a curt termini.
Mena, un paper destacat
El concurs d'Asens i Pisarello en els primers llocs d'una llista que es defineix com a "majoritària" -tot i l'absència de l'actual direcció d'EUiA- evidencia els equilibris interns que han hagut de fer els comuns.
Uns equilibris en dos sentits: atendre la competició en l'electorat sobiranista i, alhora, resoldre situacions personals.
És una evidència que Asens i Pisarello representen un mateix espai, el més proper a l'independentisme, i els dirigents dels comuns consultats per aquest diari admeten que, ubicats en una mateixa llista, no envien un missatge de perfils complementaris.
Aquest paper el jugaria la figura d'Aina Vidal, ubicada en el segon lloc.
Vidal ha estat diputada aquesta legislatura, prové de les files d'ICV i està ben connectada amb el món sindical, afiliada com és a CCOO.
De qui també se n'espera protagonisme en la pròxima campanya és de Joan Mena, diputat al Congrés i una de les veus que han assumit notorietat des de la marxa de Xavier Domènech de les Corts espanyoles, primer, i del partit, després.
Mena apunta a un lloc destacat de la candidatura, com Maria Freixanet.
I ja és conegut que Lucía Martín, diputada a Madrid en el darrer mandat, serà la número cinc de Colau a Barcelona.

Response: Els comuns comuniquen la candidatura per les eleccions al Congrés dels diputats del 28-A. Estarà encapçalada per Jaume Asens, Aina Vidal i Gerardo Pisarello, que no aconsegueix ser cap de llista. Asens té bona relació amb Pablo Iglesias i s’ha distanciat de Pisarello. Vidal ha estat diputada i té connexions amb el món sindical.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
La Catalunya del Nord reivindica la "cultura independent" com a pas previ a la "independència política".
La presidenta d'Òmnium a la Catalunya Nord, Montserrat Biosca, assegura que sense els grans escriptors dels segles XIX i XX segurament "Catalunya no seria el que és".
La màxima representant de l'entitat, organitzadora de la Nit de Sant Jordi a Perpinyà creu és molt important que el país sigui "ferm" i que això "potser" portarà al següent pas.
Biosca també s'ha referit als resultats de la primera volta de les eleccions franceses a la regió, on Marine Le Pen va arrasar.
"Patiríem més si sortís Le Pen", ha sentenciat.
El Palau de Congressos ha acollit aquest divendres la 28a edició d'aquesta vetllada literària que promou i reivindica el català on s'han lliurat diversos premis.
Nit reivindicativa aquest divendres a Perpinyà.
El Palau de Congressos ha acollit la 28a edició de la vetllada literària per excel·lència a la Catalunya del Nord.
I en aquest marc incomparable, la presidenta d'Òmnium a la Catalunya Nord –que organitza l'acte- no ha escatimat en reivindicacions.
Biosca assegura que es tracta d'una nit "molt important" en la qual es posa en evidència "el problema a les escoles, a la cultura i la força del francès".
Per Biosca, és molt important reivindicar la "cultura independent" perquè ho considera el pas previ a la "independència política".
Per això, ha destacat figures tant transcendents com les dels escriptors Jacint Verdaguer o Joan Maragall.
"Sense aquests escriptors dels segles XIX i XX potser Catalunya no seria el que és avui", ha remarcat.
La màxima representant de l'entitat també s'ha referit a les eleccions franceses i ha manifestat que per a la Catalunya del Nord seria més negativa la victòria de Marine Le Pen que la d'Emmanuel Macron.
"Si la Catalunya del Nord se'n surt, ha de ser dins d'Europa", ha insistit.
Biosca ha fet aquestes declaracions després que diumenge passat Le Pen obtingués el suport majoritari en aquesta regió.
Els premis, el plat fort de la vetllada
Al llarg de la celebració, s'ha lliurat diversos premis, la majoria literaris, que promouen l'ús del català.
El més destacat i més ben dotat econòmicament és el Premi Catalunya Nord, que està valorat en 3.000 euros i que entrega l'Institut d'Estudis Catalans als millors treballs documentals sobre l'ensenyament del català a la regió.
Enguany, el guardonat ha estat Claudi Balaguer per la seva obra 'El català dels Paios i dels gitanos al Riberal'.
Els Premis Joves Escriptors, els únics dels set que es lliuren centrat només en treballs nord catalans, consta de tres guardons que distingeixen treballs de les escoles primàries, els col·legis i els liceus i que entrega el Consell Departamental dels Pirineus Orientals.
Dotats en 500 euros cadascun, enguany els premiats en l'àmbit de primària han estat la classe de CP bilingüe de la Marie José Anceau i la classe de GS bilingüe de la Cillie Motzfeldt de l'Escola Pasteur Lamartine de Perpinyà pel seu treball 'El viatge de petit Josep el pingüí'.
En l'apartat de col·legis, el premi ha estat per Isalina Payré del col·legi Pompeu Fabra del Soler i, en l'àmbit de liceus, Chabela Caillol del liceu Aragó de Perpinyà ha estat la guardonada.
En l'àmbit de la poesia, el Premi Francesc Català, que entrega Òmnium Cultural, ha estat per Eulàlia Domènech pel seu treball 'Certes incerteses'.
El guardó està dotat amb 900 euros.
La vetllada literària també ha premiat la categoria Narració per a Infants.
El guardó reconeix, amb una dotació de 200 euros, contes dedicats als més petits.
Atorgat per la Vila de Perpinyà, el premi d'enguany se l'han endut Nicolas Caveribère, Natàlia Costa, Sandrine Flores i Elena Gual de les escoles Arrels.
El moment "engrescador" d'Arrels
Gual ha assegurat que els premis obtinguts per aquestes escoles és un "reconeixement al treball que fan els centres amb l'ensenyament immersiu" i ha insistit que Arrels viu ara un "moment molt engrescador".
El projecte ja compta amb dos centres educatius i el curs vinent oferirà també música amb instruments catalans.
"Per primera vegada hi haurà ensenyament en català i música gratuïta a les escoles", ha remarcat.
En l'àmbit de la divulgació i el periodisme transfronterer, el Premi Ramon Juncosa que lliura la Casa de la Generalitat a Perpinyà, ha estat per Nerea Guisasola i Pascale Oriot per la seva publicació 'In vino veritas' de la revista Culturae.
Dotat amb 1.200 euros, el guardó busca reconèixer articles i treballs en català que promoguin aquest àmbits.
Finalment, s'ha lliurat dos premis més.
El d'Economia UPE 66 Comarques Nord Catalanes, que busca encoratjar les relacions transfrontereres i que ha recaigut en l'empresaria de la Cerdanya Elisabeth Pastor i el Premi Joan Blanca, que atorga la Vila de Perpinyà, i que ha estat per les escoles que promouen el català, Arrels i La Bressola i la professora de català Coleta Planas.

Response: Òmnium de Catalunya Nord celebra la 28a "Nit de Sant Jordi" a Perpinyà on s’atorguen premis per promoure l’ús del català a la regió. La seva presidenta, Montserrat Biosca, reivindica els grans escriptors en català, Jacint Verdaguer i Joan Maragall, per configurar la Catalunya d’avui. També valora com a negativa la possible victòria de Marine Le Pen a les eleccions franceses.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
La Diputació de Lleida, a través del Servei d'Arxius, Estudis i Informació, s'ha fet càrrec del tractament documental de l'arxiu de la Fundació Privada Guillem Viladot 'Lo Pardal', que ha arribat a l'entitat després de la defunció de la vídua de Viladot, Montserrat Felip.
L'arxiu consta d'unes 100 caixes de documents, com ara correspondència, fotografies, galerades i obra literària de l'autor, articles de premsa, tríptics i altra mena de documents.
La voluntat d'obrir el fons documental a tots els públics s'argumenta per l'interès dels membres de la Fundació de donar a conèixer l'obra de Viladot al món i rellançar la figura de l'agramuntí que, en vida, va ser un creador inquiet interdisciplinari i conegut per molts àmbits literaris i artístics.
El president de la Diputació de Lledia, Joan Talarn, ha recordat que "entre Guillem Viladot i l'Institut d'Estudis Ilerdencs hi ha hagut des de sempre una relació molt especial", que s'ha materialitzat en exposicions, publicacions i activitats de tota mena, a més del fet que l'IEI és membre de la Fundació privada 'Lo Pardal'.
Per tot plegat, i ara que es compleixen 20 anys del traspàs de Viladot, hi ha hagut la voluntat d'anar un pas més enllà, i és aquí on s'emmarca l'actuació que s'ha presentat aquest dijous i que ve a reivindicar, un cop més, la figura d'un "artista total", d'un "esperit del renaixement en la vida del qual convivien art i ciència", ha dit el president de la Diputació de Lleida.
Talarn ha detallat que el tractament de tota aquesta documentació permetrà unificar i donar sentit al llegat de l'artista lleidatà, així com posar el conjunt documental a l'abast d'investigadors i públic en general.
La tasca que es duu a terme des del passat mes de març, i que no té una data concreta de finalització, serà la de fer un inventari de la documentació, classificar-la, ordenar-la i, finalment, digitalitzar-la, de manera que l'accés a la informació del fons es pugui fer en línia.
Les circumstàncies fan que aquest any coincideixin dues efemèrides que estan directament relacionades.
Per una banda, la commemoració del vintè aniversari de la mort de Guillem Viladot (concretament el 19 de novembre), i l'altra, la commemoració del centenari del naixement del poeta Joan Brossa, amb el qual serien precursors de l'anomenada poesia concreta.
'Lo Pardal' commemora aquest fet amb una triple exposició amb el Museu d'Art Jaume Morera i la fundació Joan Brossa de Barcelona sobre la primera mostra de poesia concreta de l'Estat –que acollia els artistes Joan Brossa, Guillem Viladot i Iglesias del Marquet–, i que va tenir a lloc a la Petite Galerie de l'Alliance Française de Lleida l'any 1971.
El relleu en la presidència de la Fundació, després de la mort de la vídua de l'artista, que ha passat a mans dels seus nebots, ha fet que es produís un canvi de rumb en l'orientació de l'entitat.
Un dels canvis substancials va ser l'entrada com a nou director de Pau Minguet, que ha fet la proposta d'un seguit d'activitats que van en la direcció de fer més accessible i coneguda la figura de Viladot, així com el conjunt de tota la seva creació.
En breu, doncs, a la seu del Museu Morera de Lleida s'exposarà la mostra que es va poder veure a la Petite Galerie, i que es farà coincidir amb un seguit d'objectes del creador en l'exposició 'Guillem Viladot.
Retalls.
Formes Trobades', que s'instal·larà veure al Pati de l'IEI durant el mes de novembre, així com l'edició del consegüent catàleg.
En la línia de potenciar l'artista que va fer avantguarda des del territori i que mai no va deixar de fer-ho, la Diputació de Lleida i l'IEI han col·laborat en la reedició del llibre 'La cendra', que l'editorial Fonoll acaba de considerar també una aposta de recuperació de l'agramuntí.
La Diputació de Lleida és patrona de la fundació Privada Guillem Viladot 'Lo Pardal', conjuntament amb l'Ajuntament d'Agramunt, el Consell Comarcal de l'Urgell, el Departament de Cultura i els nebots de Viladot, Santi i Carme Comas i Viladot.

Response: La Fundació privada Guillem Viladot “Lo Pardal” lliura a la Diputació de Lleida l’arxiu documental de l'autor per a la seva classificació i digitalització. L'arxiu consta de cent caixes de documents, correspondència, fotografies i obra literària de l’autor. Es pretén donar a conèixer la figura del creador d’Agramunt, un artista interdisciplinari precursor de la poesia concreta, juntament amb Joan Brossa.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
BARCELONA, 14 (EUROPA PRESS)
L’hispanista britànic Paul Preston ha ironitzat aquest dimarts de ser català “xarnego” durant el seu discurs d’investidura com a doctor ‘honoris causa’ per la UB, ja que va aprendre català als 60 anys amb un mètode de cassets per a castellanoparlants, recomanat pel seu amic l’historiador Hilari Raguer.
Preston (Liverpool, 1946), que ha rebut el reconeixement juntament amb el científic de la informació Eugene Garfield –absent per motius d’edat i salut– ha afirmat: “Mai no vaig trobar cap dificultat per no saber català i mai ningú no m’ha criticat per no saber-ho”, malgrat que a Madrid li havien dit que passava el contrari.
En un discurs íntegrament en català, ha explicat que tots els historiadors britànics que centren la seva investigació a Espanya tendeixen a fer-se fills adoptius de Madrid o Barcelona: ell va començar vivint a Madrid i, quan va arribar Catalunya el 1970, es va sentir “una mica estranger” però mai no va xocar amb dificultats per no saber català.
“Sempre he sentit una estranya fascinació per Barcelona i he estat animat pels meus alumnes que han volgut centrar la seva investigació en aquesta ciutat”, ha relatat Preston, que actualment és catedràtic d’Història Internacional en la London School of Economics (LSE), on dirigeix el Centre Cañada Blanch d’Estudis de l’Espanya Contemporània.
LA BARCELONA “DE LA CLASSE OBRERA DE LA REPÚBLICA”
L’hispanista, que ha reivindicat els seus orígens obrers i el seu interès per la Història d’Espanya va cristal·litzar per primera vegada en el seu doctorat sobre les causes socials de la Guerra Civil, ha reivindicat la Barcelona “de la classe obrera de la República” davant de la Barcelona d’Antoni Gaudí i de Francesc Cambó, ha dit.
A través de les lectures d’escriptors barcelonins com Juan Marsé, Eduardo Mendoza i Manuel Vázquez Montalbán, va quedar “fascinat cada vegada més” per la capital catalana i així va conèixer la Barcelona real, oposada a la imatge romàntica que se n’havia figurat, ha dit.
Va ser llavors quan també va entrar en contacte amb el món intel·lectual barceloní: “No m’esperava l’alt nivell intel·lectual i el caràcter europeu i civilitzat de la gent que vaig conèixer, que em van sorprendre amb coneixements d’història i literatura”, ha dit quan ha citat Borja de Riquer, Josep Fontana, Josep Termes i Joan Villarroya –el seu padrí en la investidura–, entre d’altres.
“No va ser fins al segle XXI quan vaig establir un vincle sòlid i veritable amb Catalunya, quan vaig fer l’esforç d’aprendre l’idioma”, i ha afegit que el Premi Internacional Ramon Llull 2005 el va motivar a aprendre català perquè li semblava vergonyós donar l’agraïment en anglès o castellà; i després es va involucrar en la reivindicació del retorn dels ‘papers de Salamanca’ a Catalunya, ha recordat.
VINCLES AMB CATALUNYA
Preston, que ha elogiat la “reputació internacional” de la UB, és membre de l’Institut d’Estudis Catalans (IEC) des del 2008; el 2005 va rebre de la Generalitat el Premi Internacional Ramon Llull per les seves contribucions historiogràfiques sobre el passat, i el 2006 ha estat distingit amb el Premi Ramon Trias Fargas pel llibre ‘Idealistes sota les bales’.
El 2011 va guanyar el Premi d’Història Santiago Sobrequés per ‘L’holocaust espanyol’; el 2012 va rebre el Premi Pompeu Fabra en la categoria de projecció i difusió de la llengua catalana, i el 2015 va ser nomenat doctor ‘honoris causa’: primer per la URV de Tarragona i després per la Universitat de València.
EUGENE GARFIELD
En un discurs a través d’un vídeo que s’ha projectat durant l’acte, Eugene Garfield (Nova York, 1925) ha reivindicat “fer més pedagogia” sobre les citacions científiques, i ha destacat la necessitat d’ensenyar als estudiants com funciona aquest procés, ja que considera que és un recurs que no s’utilitza en l’àmbit educatiu.
“L’èxit de Google es deu al procés de classificació de citacions”, ha sostingut Garfield, reconegut internacionalment per haver estat pioner a considerar la citació com un element fonamental per avaluar la qualitat d’una publicació científica.
El professor de la Facultat de Biblioteconomia i Documentació, Cristóbal Urbano, ha remarcat que Garfield és “un científic de la informació de primer nivell, que va revolucionar la recuperació d’informació científica”, i ha elogiat la seva crítica a les avaluacions mecàniques de les citacions i la seva proposta d’una filosofia ‘slow’ aplicada a aquest camp.

Response: Paul Preston, historiador britànic especialitzat en Espanya, és investit doctor “honoris causa” per la UB, juntament amb el científic de la informació Eugene Garfield. Preston reivindica la Barcelona de classe obrera i mai ha sentit rebuig per no saber català. El premi Ramon Llull 2005 el motivà a aprendre català i a reivindicar el retorn dels papers de Salamanca a Catalunya.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
El 66% dels catalans majors de 59 anys considera que les pensions de les futures generacions, els qui actualment tenen entre 40 i 50 anys, no estan garantides, segons es desprèn de la VI Enquesta sobre la Jubilació i les Pensions, elaborada per l'Institut BBVA de Pensions dins de la Iniciativa Mi Jubilación.
A més, un 31% dels que pensa que sí creu que seran més o menys com les actuals i la meitat, un 50%, que seran més baixes, mentre que poc més d'un 10% opina que seran més altes.
D'altra banda, l'estudi conclou que un 35% dels pensionistes catalans considera que la seva pensió és adequada davant un 66% que afirma que és regular, dolenta o molt dolenta.
L'enquesta es va dur a terme en una mostra de 3.000 persones majors de 59 anys de tot l'Estat, dels quals quatre cinquenes parts eren pensionistes, un 3% rebien una prestació per incapacitat i un 15% de viduïtat.
A més, un 85% dels pensionistes catalans afirma estar preocupat per les pensions de les generacions més joves i un 70% no acceptaria reduir la seva pensió un 10% per garantir les pensions futures, mentre que a l'Estat el percentatge baixa fins al 60%.
En la presentació de l'estudi, la catedràtica d'Estadística Actuarial de la UB i membre del Fòrum d'Experts de l'Institut BBVA de Pensiones, Mercedes Ayuso, ha explicat que el fet que les persones majors de 59 anys que són pensionistes o ho estan a punt de ser demostra que aquest segment de població "entén el missatge" i "sap que el nostre sistema està en un punt d'anàlisi important".
Sobre el mètode retributiu entre els qui fan plans de pensions (un 54% en té un, seguit dels qui optem per un dipòsit, amb un 37% i l'habitatge un 15%), Ayuso ha destacat que a Catalunya, a diferència de la mitjana estatal, es prefereix cobrar mitjançant rendes mensuals o diferents tipologies davant el retirar tots els diners de cop.
Concretament, un 45% dels ciutadans espanyols trien retirar els diners de cop, mentre que entre els catalans és l'opció preferida en un 37% dels casos.
Una altra de les dades que aporta l'estudi és que el 45% dels pensionistes catalans creu que tot el què percebi com a jubilat serà menor del què ha cotitzat en la seva vida laboral, tot i que, segons el BBVA, tres anys de cotització finança aproximadament un any de pensió i que una carrera de 40 anys equivaldria a 12 anys de pensió.
L'entitat conclou, doncs, que un pensionista rep un 44% més del què va cotitzar en la seva vida laboral.
Per contra, un 25% pensa que rebrà més o menys el mateix i al voltant d'un 15% que serà més.
D'altra banda, un 93% dels enquestats catalans diu que "mai no és acceptable" que les pensions no es revaloritzin en funció del poder adquisitiu.
Sis de cada deu es vendria o llogaria el seu habitatge per garantir-se la jubilació
Una altra de les dades que aporta l'estudi del BBVA és que sis de cada deu pensionistes catalans que són propietaris d'un habitatge estarien disposats a vendre'l, hipotecar-lo o llogar-lo per garantir-se la jubilació, una dada que baixa fins el 50% en el cas de la mitjana estatal.
Entre els qui no ho farien, al voltant d'un 25% diu que no tindria on viure.
Per la seva banda, el director de l'Institut BBVA de Pensions, Luis Vadillo, ha assenyalat que el "desitjable seria tenir els complements que cada un estimi oportú" per a la jubilació i que si hi ha alguna altra reforma s'hauria de tenir en compte les pensions privades.
Sobre els estudis que pronostiquen que Espanya serà el país més longeu d'aquí 30 anys, ha recordat que d'altres països han viscut situacions similars, en referència al Regne Unit, on les empreses han de posar a disposició dels seus treballadors uns ingressos en el sistema de pensions, de manera que les dues parts aporten.
Tot i la llibertat de no fer-ho, ha comentat, només el 6% ho ha fet.

Response: L’Institut BBVA de Pensions presenta la VI Enquesta sobre la Jubilació i les Pensions, feta a 3.000 persones majors de cinquanta-nou anys de tot l’Estat. El 35% dels pensionistes catalans pensa que la seva pensió és adequada, davant el 66% que no hi està d’acord. El 66% creu que les futures generacions no tenen garantida la pensió.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
Òmnium Cultural i les principals colles castelleres de Catalunya han creat un mocador de color groc per donar suport als polítics i líders independentistes empresonats i als seus familiars.
El mocador casteller solidari, groc i amb piquets blancs –com la tradicional peça de color vermell–, porta la inscripció ‘Llibertat presos polítics’ i les colles el podran portar aquesta temporada.
La idea va sorgir de la colla castellera Moixiganguers d’Igualada i s’hi han sumat les altres colles castelleres i també la Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya.
‘El fet casteller és una de les millors imatges que dona Catalunya al món a través de la cultura i, a la vegada, la cultura és el millor antídot contra la repressió.
Creiem que és una aliança perfecta’, va afirmar ahir el vicepresident d’Òmnium, Marcel Mauri, en un acte amb les colles i amb familiars dels presos per presentar el mocador.
L’objectiu del mocador, a més de recaptar fons per a la caixa de solidaritat, és que les places castelleres aquesta temporada estiguin tenyides de groc, va assenyalar Mauri.
‘Aquesta no pot ser una temporada normal.
Fem castells per alegria i amb festa i volem que els presos i exiliats, quan vegin un castell a la premsa, recordin que tenen tot un poble al darrere que els agraeix la feina que han fet i que, si estan a la presó, és per haver-nos fets cas’, va afirmar el president dels Moixiganguers d’Igualada, Oriol Solà.
Solà va explicar que els Moixiganguers van buscar una manera de fer visible el suport del món casteller als presos i exiliats, més enllà dels pilars que de vegades fan a l’inici, però que no queden representats a la foto que surt a la premsa.
Els igualadins van pensar que tenyir de groc una peça que ja utilitzen habitualment com és el mocador vermell podia ser una fórmula efectiva per mostrar aquest suport.
Òmnium Cultural va acollir de seguida la iniciativa i destaca el potencial dels castellers com a altaveu de denúncia, també a nivell internacional.
Mauri va animar a altres expressions de la cultura popular i tradicional catalana a incloure mocadors o motius grocs a la vestimenta tradicional o a impulsar altres iniciatives per demostrar la fortalesa del món cultural en contra de la repressió.
L’empresa manresana Fetalpais.cat ha fabricat els mocadors, que estaran a la venda a partir de dimarts vinent a la botiga online d’Òmnium Cultural per un preu de 4 euros.
Algunes colles castelleres també han anunciat que en vendran a les diades o als seus locals.
En la presentació del mocador casteller solidari, a la seu d’Òmnium Cultural, hi han participat un centenar de castellers i familiars dels polítics que es troben a la presó i del president d’Òmnium Cultural, Jordi Cuixart.
Entre els familiars, hi havia la companya de Cuixart, Txell Bonet, que va fer una referència especial a Raül Romeva, que forma part dels Castellers de Sant Cugat.
Les colles que han estat presents a la presentació han estat els Castellers de Vilafranca, la Colla Vella Xiquets de Valls, la Colla Joves Xiquets de Valls, els Minyons de Terrassa, els Capgrossos de Mataró, la Colla Jove Xiquets de Tarragona, els Moixiganguers d’Igualada, els Xics de Granollers, els Castellers de Sant Cugat, els Castelleres de Caldes, els Castellers de Sants, els Castellers de Castellar del Vallès, els Castellers de la Vila de Gràcia, els Castellers de Mediona, els Xiquets de Tarragona, els Castellers de Santpedor, els Xiquets de Cambrils, la Colla Jove de Barcelona, els Castellers d’Esparreguera, els Bous la Bisbal del Penedès, els Castellers de Tortosa, els Nois de la Torre, els Castellers de Sabadell, els Matossers Molins de Rei, els Castellers de Mediona, els Castellers de Sarrià, els Castellers de Cornellà, la Colla Castellera Grillats del CBL, els Engrescats URL, els Xerrics d’Olot i els Castellers de Caldes de Montbui.

Response: Les colles castelleres lluiran un mocador groc en suport als polítics empresonats i als seus familiars. Les colles van exposar la iniciativa a Òmnium Cultural i aquesta la va recollir. Els mocadors, que es venen a la botiga en línia d’Òmnium per 4 euros, serviran per recaptar fons per a la caixa de solidaritat i tenyir les places castelleres de groc.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
Per tercer any consecutiu, la Font Màgica de Montjuïc ha estat punt de reunió per a milers de persones que han acomiadat el 2015 i han celebrat plegades l'inici del nou any.
Les quatre columnes de Puig i Cadafalch s'han transformat en un gran rellotge que ha donat la benvinguda al 2016.
El clímax festiu de l'espectacle creat pels Comediants –que han substituït la Fura dels Baus- ha arribat amb les 12 campanades simbòliques acompanyades de focs artificials i aigua.
L'espectacle ha començat mitja hora abans de les dotze.
Des de les nou del vespre la música ha estat protagonista per amenitzar l'espera de tots aquells que han decidit sortir de casa i celebrar el cap d'any a l'Avinguda de la Reina Maria Cristina.
Després de protagonitzar l'espectacle dels dos darrers anys, l'home del Mil·lenni i la Fura dels Baus han passat el relleu als Comediants en aquesta tercera edició del Cap d'Any a la Font Màgica de Montjuïc.
75.000 persones, moltes d'elles turistes, no s'han volgut perdre l'espectacle que promouen conjuntament l'Ajuntament i Turisme de Barcelona.
Quan s'apropava el punt de la mitjanit, les quatre columnes de Puig i Cadafalch s'han il·luminat per representar els quarts, l'avís que en pocs segons arribarien les 12 campanades.
Des de dues pantalles s'ha seguit el compte enrere des de 10 i cada campanada ha anat acompanyada d'una ràfega de foc i de llum, que ha il·luminat el cel de la ciutat.
En total, una tona de pólvora –similar a la que es fa servir per al piromusical de la Mercè-, concentrada en pocs minuts.
La celebració d’enguany s'ha dividit en quatre parts: Barcelona marca el ritme, amb les bateries i percussions de Santi Arisa i els percussionistes dels Perkutes de Canet; El temps de Barcelona, amb el foc i els dimonis com a símbols de la renovació; Barcelona és integradora, moment en què ha sobresortit la interpretació de la soprano Begoña Alberdi i del Cor de Cap d'Any del tema Barcelona amb el cor, compost per Manel Camp; i, per últim, Barcelona camina cap al futur, que ha començat pocs minuts abans de les dotze i s'ha allargat fins l'últim joc de pirotècnia.
L'Ajuntament ja preveia una gran afluència de públic, fet pel qual ha instal·lat una pantalla gegant a la Plaça d'Espanya, des de la que també s'ha pogut seguir l'espectacle.
Transport públic i controls d'alcoholèmia
El metro ha estat el mitjà de transport predilecte per la majoria dels assistents.
Com és habitual la nit de Cap d'Any, el servei es manté ininterromput durant tota la nit, per la qual cosa –i aglomeracions al marge- tothom era conscient que podria tornar cap a casa o dirigir-se a la festa escollida sense necessitat d'agafar el cotxe.
Els que han optat pel vehicle privat s'hauran trobar diversos carrers tallats al voltant de la Font Màgica i nombrosos controls policials.
La Guàrdia Urbana ha reforçat els controls d’alcoholèmia i drogues a diferents punts de la capital catalana, amb l’objectiu de prevenir accidents davant la gran quantitat de desplaçaments que es preveuen.
Els Mossos d'Esquadra i la policia barcelonina han coordinat un dispositiu de seguretat preventiva, que compta també amb el reforç de 50 agents cívics.
Aquests últims s'han encarregat d'evitar que a la zona de l'espectacle hi accedissin ampolles de vidre.
A canvi, s'han repartit 50.000 gots de plàstic.
Desplegament policial
Els ulls del Mossos han estat enguany especialment atents a qualsevol amenaça terrorista.
El nivell d'alerta, 4 sobre 5, ha fet redoblar la vigilància a l'entorn d'un esdeveniment massiu com el del cap d'any a Barcelona.
Altres ciutats europees han decidit anul·lar o reduir l'impacte de les celebracions precisament per temor a un acte terrorista.
El conseller d'Interior, Jordi Jané, ja va avisar fa uns dies que els Mossos desplegarien "un dispositiu de màxima alerta" i que en l'operatiu de Cap D'any es destinarien 230 efectius més que els de l'any passat.
Els GEI, els Tedax i la Unitat Canina han tingut presència física al voltant de la Font Màgica.
Neteja
L’operatiu de neteja és un altre dels elements imprescindibles per a una nit com la de cap d'any, especialment a la zona de Plaça d'Espanya i a l'Avinguda de la Reina Maria Cristina.
A més dels 61 operaris de neteja, s'hi han instal·lat un centenar de papereres de cartró i 20 contenidors de recollida selectiva.

Response: La Font Màgica de Montjuïc acull per tercera vegada l’espectacle de celebració de Cap d'Any, amb 75.000 assistents. Els Comediants han transformat les quatre columnes de Puig i Cadafalch en un gran rellotge per donar la benvinguda al 2016 amb focs artificials i aigua. L’ajuntament ha instal·lat dues pantalles gegants per seguir les campanades de foc i fum.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
La reforma del Port d'Aro ja és una realitat.
La concessionària de les instal·lacions, que formen a parts iguals la junta del club nàutic i la promotora Sierra de Mías SA, ja ha començat les obres després que la Generalitat hagi avalat el projecte.
A partir d'ara s'engeguen dinou mesos de treballs, que suposaran una inversió de 18 milions d'euros (MEUR).
La reforma permetrà reforçar la bocana del port de Platja d'Aro (Baix Empordà) perquè el cana tingui més amplada i se'n redueixi l'impacte de les onades.
A més, també es reduirà fins a un 40% el número d'amarradors.
Es passarà dels 790 actuals als 464; sobretot, per adaptar-se a les amplades de les noves embarcacions.
L'inici de les obres culmina un procés engegat ara fa quatre anys, però que encara no s'ha tancat del tot, perquè la concessionària està pendent que l'Estat doni el vistiplau a tres modificacions puntuals als molls.
Després que la Generalitat aprovés el projecte aquest novembre, la reforma del Port d'Aro ja és un fet.
La concessionària ja ha començat a executar les obres, amb l'horitzó d'acabar-les a l'estiu del 2012.
S'engeguen ara dinou mesos de treballs, que sumaran una inversió de 18 MEUR, i que es duran a terme sense que el port deixi de funcionar.
Això sí, mig canal estarà en obres i les embarcacions s'aniran reubicant en funció de les necessitats.
La reforma permetrà posar el port d'Aro al dia (amb unes instal·lacions més pensades per a vianants i no tant per a cotxes) i també reformar-ne la bocana.
Aquí, es preveu que les màquines hi entrin l'abril de l'any vinent.
Allò que s'hi farà serà reduir-ne el morrot i construir-hi tant un nou contradic com una nova escullera, després que, de les dues solucions proposades per la UTE, la Generalitat escollís la més respectuosa amb el medi ambient.
L'any 2016, poc després d'assumir la nova concessió, la UTE Port d'Aro va presentar a la Generalitat un estudi d'impacte ambiental que recollia diferents propostes per a la bocana.
Ho feia després que la es volia tirar endavant inicialment es considerés desmesurada i generés rebuig social.
A principis del 2018, la Generalitat va avalar aquella solució més respectuosa amb el medi ambient.
Un 40% menys d'amarradors
Un cop acabi la reforma, al juny del 2021, el nou port d'Aro tindrà un 40% menys d'amarradors.
Es passarà dels 790 actuals a 464.
Sobretot, per adaptar-se a l'amplada (la mànega) de les noves embarcacions.
El nou port tindrà uns 21.400 metres quadrats.
L'obra, entre d'altres, inclou treballs als molls, la instal·lació d'un nou paviment i mobiliari urbà, un nou sistema de circulació d'aigües, la renovació de l'enllumenat i la millora de la zona de controls d'accés i les torretes.
La reforma del Port d'Aro s'executarà en quatre fases.
La primera, que ja ha començat, durarà fins al juny de l'any vinent i es farà a la zona del canal més propera a la carretera.
La segona i tercera fases es focalitzaran a la part central del canal.
S'allargaran des del setembre del 2020 fins al juny del 2021.
Per últim, la quarta fase se centrarà en la part del canal que més s'endinsa cap a mar.
Quatre anys de tràmits
Per arribar fins aquí, però, han calgut quatre anys de tràmits.
De fet, la negociació per aprovar el projecte es remunta a la primavera del 2015, un any abans que entrés en vigor la nova concessió a la UTE Port d'Aro.
"Des d'aleshores, hem tingut una lluita constant amb l'Administració, ja sigui Generalitat o Estat, per tenir el projecte aprovat", explica el president del club nàutic, Vicenç Arqués.
De fet, la reforma tira endavant amb serrells pendents.
I és que encara s'està pendent de rebre el vistiplau de l'Estat per incloure tres modificacions puntuals als molls (el de ponent, el de tramuntana i el de migjorn).
"Si l'autorització arriba en els propers mesos, aquests treballs s'inclouran al global de l'obra", explica el president.

Response: Després de quatre anys de tràmits, comencen les obres per reformar el port d’Aro amb una inversió de 18 MEUR, uns dinou mesos de durada i una reducció del 40% d’amarradors. De 790 amarradors es passarà a 464. La bocana es transformarà amb una proposta respectuosa amb el medi ambient i s’adaptarà a l’amplada de les embarcacions.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
La situació judicial de Laura Borràs, imputada pel presumpte fraccionament de contractes mentre era directora de la Institució de les Lletres Catalanes, incomoda la CUP i ERC.
Els primers, que han deixat caure a primera hora del matí que tindrien dificultats per investir-la en cas que guanyés les eleccions, han acabat rectificant.
Els segons, visiblement insegurs a l'hora de respondre, han esquivat dir amb claredat si és compatible o no governar amb una dirigent sobre la qual pesa aquesta sospita.
Amb tot, el líder d'ERC, Oriol Junqueras, sí que ha estat contundent amb la situació de la candidata de Junts en una entrevista a La Sexta: "Si fos militant d'ERC, se li requeriria que deixés de ser candidata".
Quasi al mateix temps que Junqueras, responia a aquesta qüestió la consellera de Justícia, Ester Capella.
"Farem un Govern net i transparent, sense cap sospita de corrupció", ha insistit una i altra vegada preguntada reiteradament sobre que aquesta qüestió en roda de premsa.
La dirigent republicana no ha aclarit si, en cas d'haver-se de votar una investidura de Borràs estarien disposats a donar-hi suport.
Han argumentat que consideren que seran ells els que presidiran la Generalitat.
I preguntada per si, en cas de presidir-la, la incorporarien com a consellera si continua imputada, tampoc ha donat una resposta clara.
I és que Borràs manté que "no hi ha cas" de presumpta corrupció i que és víctima d'una persecució política que s'emmarca en la causa judicial contra el procés.
Tot i això, tant els cupaires com els republicans van emplaçar en el seu dia la candidata de Junts a deixar l'acta de diputada al Congrés per evitar que fos el Tribunal Suprem qui dirimís el seu cas, una proposta que va ser desestimada per la pròpia Borràs.
Eleccions catalanes 14-F
Sabater matisa ara la pressió a Borràs: «L'únic veto és a un Govern que mantingui la paràlisi»
La cap de llista de la CUP afirma que aquest cas "forma part de la causa general contra l'independentisme, ja que no pertoca jutjar-la al Suprem pels presumptes delictes pels quals se l'acusa"
Precisament aquest dilluns, tant Oriol Junqueras com Pere Aragonès van defensar des de l'Hospitalet de Llobregat que cal deixar enrere "40 anys de corrupteles" en els quals PSC i Convergència i els seus hereus "s'han dedicat a tapar-se les vergonyes els uns als altres.
Uns indults i una reforma de sedició només en el terreny verbal
Durant la roda de premsa, la consellera de Justícia també ha refermat la voluntat de dialogar que ha de tenir el Govern que es derivi del 14-F per resoldre el conflicte polític.
El PSOE ha anunciat el vot a favor de la reunió "immediata" de la taula de diàleg que ERC demana en una moció al Congrés.
Amb tot, els republicans insisteixen que l'eix vertebrador del diàleg passa per la petició d'autodeterminació i amnistia.
"La taula és l'eina que utilitzarem", ha insistit.
Sobre la via dels indults i de la reforma de sedició, Capella ha criticat que "tothom en parli" però que, a l'hora de la veritat, no s'impulsin.
Altres notícies que et poden interessar
Dades: Eleccions catalanes 14-F
Què voten els barris més rics i més pobres de les ciutats catalanes?
El PSC obté més suports en els districtes humils, mentre que Junts en suma més allà on hi ha més recursos; la resta de forces tenen comportaments més variables
Eleccions catalanes 14-F
La desfeta del PDECat, en 10 actes
La formació postconvergent celebrarà a principis de març un consell nacional per decidir el futur del projecte, que sobreviu per ara amb 170 alcaldies i els quatre diputats al Congrés
Eleccions catalanes 14-F : INTERACTIU
INTERACTIU Coneix els 135 diputats del nou Parlament
Perfils i trajectòries de tots els representants al Parlament elegits aquest 14-F per Barcelona, Tarragona, Girona i Lleida
Mapes interactius: Eleccions catalanes 14-F
MAPES L'independentisme supera el 50% de vots a nou de cada deu municipis
Les candidatures partidàries de la República catalana augmenten el percentatge de suports a 40 de les 42 comarques, entre les quals totes les metropolitanes
Eleccions catalanes 14-F
El municipi més independentista de Catalunya
Un vot a En Comú Podem va ser l'únic que es va endur un partit que no defensi la separació d'Espanya

Response: CUP i ERC no aclareixen si investirien Laura Borràs en cas de guanyar les eleccions. La situació judicial de Borràs és complicada perquè està imputada per presumpte fraccionament de contractes quan estava al capdavant de la Institució de Lletres Catalanes. Borràs es defensa assegurant que es tracta d’una persecució política en el marc de la causa contra el procés.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
Joan Font, director de la companyia i artístic, i Jaume Bernadet, director artístic, a la seu de Comediants a Canet de Mar.
Foto: Pere Francesch
Actualment, no s'entén una festa major sense un correfoc.
Però no necessàriament hauria de ser així.
O no necessàriament hauria d'haver estat així si, l'any 1980, Comediants no se l'hagués inventat.
La companyia teatral, que enguany celebra el seu quarantè aniversari, es troba a l'origen d'aquest model de festa, popularitzat arreu amb un model pràcticament calcat a l'original.
"Nosaltres teníem com a referent els plens de la Patum i, com a grup de teatre, vam voler-ho teatralitzar.
Allò va ser una llavor que s'ha fet molt popular, que ha anat creixent i creixent", explica a NacióLaFlama.cat el director artístic de Comediants, Jaume Bernadet, que rebutja atribuir-se en exclusiva la idea del format: "No és una paternitat d'una sola persona, sinó de tot un col·lectiu."
L'any 1980, Comediants va ser cridat pel director de la Biennal de Venècia perquè hi recuperessin i reinventessin la festa del Carnaval, que "feia 150 anys que no s'hi celebrava", explica Bernadet.
"Durant una setmana, dos de nosaltres vam estar-nos a Venècia agafant documentació, parlant amb estudiosos..., i vam acabar fent una proposta, que vam anomenar "tauromàquia": un toro de foc que el passejaven en gòndola pels canals acompanyat d'actors que duien pirotècnia i percussió, que anava de plaça en plaça i, al final, acabava cremat", recorda.
De cara a aquell setembre, el departament de Cultura de l'Ajuntament de Barcelona, pilotat per Marta Taché i amb el suport de Bienve Moya, Isidre Manyà i Jordi Pablo, també va posar-se en contacte amb la companyia per encarregar-li l'organització d'una festa amb foc on hi participessin dracs i bèsties de tot Catalunya.
Amb l'experiència de Venècia a l'esquena, Comediants va idear uns "diables-personatge" que acompanyarien els dracs, inspirats sobretot en els personatges de Dante Alighieri, i dotant-los a cadascun d'ells amb un tipus de foc específic: bombes de fum, flames, espurnes...
Tot plegat, acompanyat d'un grup de percussió, perquè "teníem molt present que la música, el foc i la teatralitat anaven molt lligats, i que després de l'espectacle els percussionistes podien agafar qualsevol instrument, ja fos el saxo, la gralla, o el contrabaix, i fer ballar a la gent".
Així va ser com va començar el primer correfoc del país, amb aquests actors-diables de Comediants que van fer de "mestres de cerimònies" de les bèsties de foc convidades pel consistori barceloní, que van anar sortint per la porta de l'ajuntament "com si fos la porta de l'infern, talment com si fos un dels gravats antics del Bosco".
Tot amb tot, i rebutjant un cop més presentar-se com a pares de la idea, Bernadet emfasitza: "També pot ser que hi hagués gent que, anant buscant, s'hagi acabat trobant en el nostre camí.
És a dir, nosaltres vam fer una reinvenció, però si veus les gàrgoles de la catedral, de seguida és fàcil pensar que pots reproduir-la en cartró-pedra."
Inspirats en la tradició
"Vam tenir la sort d'estar en un moment en què ja havíem estudiat moltes fórmules d'estar al carrer i l'administració ens va agafar com a grup paradigmàtic per poder desenvolupar un model que després la gent s'ha fet seu", reflexiona Bernadet.
"Fins llavors, els balls de diables més aviat pertanyien al món rural, amb diables vestits amb roba de saca, fent danses de foc...
Però nosaltres som un grup de teatre i no fem etnografia, sinó que ens hi inspirem, hi fabulem...", afegeix.
Arran d'aquella proposta, moltes colles de foc que naixien arreu de Catalunya, en primer lloc es desplaçaven fins a Canet de Mar perquè Comediants els expliquessin la seva experiència: "Bàsicament, els explicàvem totes les experiències negatives que havíem tingut perquè no les repetissin.
Per exemple, arran d'un accident, els recomanàvem que cada dimoni portés la bossa amb els petards lligada amb mosquetó perquè, si s'encenia, la poguessin llençar..."
Arribats a aquest punt, el director artístic de Comediants aprofita també per lamentar-se, amb un cert to de crítica, que "abans es feien coses que ara no es podrien fer: omplir el sostre de l'ajuntament amb pirotècnia, lligar-nos amb cordes i baixar amb cues de foc...
La normativa d'ara, que pràcticament per llençar una piula necessites permís, no permet tota aquella creativitat..."

Response: La companyia de teatre Comediants, que celebra els seus quaranta anys, explica que l’any 1980 van anar a Venècia a reinventar el Carnaval. Per fer-ho, van basar-se en la tradició i cultura de la ciutat, però també en la Patum de Berga. Més endavant, aquestes idees servirien per crear els primers correfocs a Catalunya, plens de diables i bèsties.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
El Departament de Salut ha començat aquest dijous els cribratges massius als barris de Santa Eugènia i Can Gibert del Pla de Girona.
Es tracta de la zona que acumula un 44% de tots els casos positius que hi hagut en els últims quinze dies a la ciutat.
El director del sector Gironès Nord i Selva Interior del CatSalut, Salvador Campasol, ha detallat que en aquests barris hi ha uns 204 casos per cada 100.000 habitants, mentre que a la resta de la ciutat està per sobre dels 100.
Des de l'Ajuntament i Salut fan una crida a la ciutadania a participar en aquests cribratges massius que es faran des d'aquest dijous fins al dissabte.
Al llarg dels tres dies esperen fer unes 2.500 PCR.
El pavelló de Santa Eugènia acull des d'aquest dijous a primera hora del matí els cribratges massius que es fan centrats en els dos barris gironins de Santa Eugènia i Can Gibert del Pla.
Es tracta dels dos barris que acumulen el 44% de tots els casos que s'han registrat a la ciutat en els últims 15 dies.
De fet, en aquesta zona de la ciutat hi ha uns 204 casos per cada 100.000 habitants, mentre que a la resta de la ciutat aquesta mitjana se situa sobre els 100 casos.
El director del sector Gironès Nord i Selva Interior del CatSalut, Salvador Campasol, ha aclarit que la pandèmia a la ciutat de Girona "està bastant controlada" però cal actuar en les zones més actives, com ara els barris de Santa Eugènia i Can Gibert del Pla.
Per altra banda, Campasol ha detallat que hi ha una altra Àrea Bàsica de Salut de Girona amb números elevats.
Es tracta de la zona de Taialà i Fontajau.
De tota manera, Campasol ha indicat que la majoria de casos provenen d'un centre de Llorà (Gironès) que acumula una "incidència alta", però que no s'ha estès a la ciutat.
Davant d'això, l'alcaldessa de la ciutat, Marta Madrenas, ha fet una crida a la ciutadania perquè vagin al pavelló de Santa Eugènia al llarg d'aquest dijous, divendres o dissabte per fer-se una PCR i detectar casos asimptomàtics, amb l'objectiu de trencar cadenes de transmissió comunitària.
Madrenas ha incidit en la importància de fer-ho just uns dies abans de l'inici del curs escolar.
L'alcaldessa ha remarcat que la tronada a les escoles "ha de sortir perfecte" i "amb el màxim de normalitat possible".
Les proves estan enfocades principalment als veïns dels dos barris de la ciutat, especialment els habitants d'entre 16 i 49 anys.
Es tracta de la franja d'edat amb més incidència de la malaltia.
De tota manera, Salut manté la crida a tots els gironins que vulguin fer-se la prova.
Madrenas creu que participar en aquests cribratges massius és "un acte de solidaritat" dels gironins respecte als seus veïns per tal d'intentar aturar la corba de contagis.
A més, ha recordat a la població que encara "estem enmig d'una pandèmia" i cal mantenir les normes de seguretat sanitària bàsiques.
De moment, aquest matí a primera hora s'ha registrat una bona afluència de gent.
Tot i així, l'assistència ha anat fluctuant al llarg del dia.
Des del Departament de Salut confien en què aquest divendres i dissabte hi haurà més afluència de gent, ja que es tracta de dos dies festius amb més disponibilitat de la gent.
L'objectiu és arribar a fer 2.500 proves PCR al llarg dels tres dies de cribratges.
El procediment que haurà de seguir la població és el mateix que en altres cribratges.
La gent que vulgui participar-hi ha d'estar empadronada a la ciutat o tenir-hi algun tipus de vinculació (treballar-hi, per exemple).
Una vegada arribi al pavelló de Santa Eugènia caldrà que s'identifiquin i mostrar la targeta sanitària i un telèfon de contactar per comunicar els resultats de la prova.
Posteriorment, el personal sanitari extraurà mostres del nas i de la boca per analitzar-les al laboratori.
Al cap de dos dies, com a màxim, es donen els resultats de la prova.

Response: El Departament de Salut planteja cribratges massius a dos barris de Girona que acumulen el 44% de casos de la ciutat. A Santa Eugènia i Can Gibert del Pla s’hi donen 204 casos per 100.000 habitants, prop de 100 a la resta. Es pretén arribar a 2.500 PCR en tres dies per detectar els asimptomàtics i trencar la cadena de transmissió.


Instruction: Donat aquest text, resumeix els punts principals.

Context:
"En aquesta causa està tot el peix venut", ha deixat clar Gonzalo Boye just començar la seva intervenció.
L’advocat internacional de Carles Puigdemont ha repassat de manera clara però contundent la situació jurídica dels líders independentistes a l’exili en un dinar organitzat per l’entitat Sobirania i Justícia acompanyat pel subdirector de NacioDigital, Ferran Casas.
Davant d’un centenar de persones, l’advocat ha exigit "lluitar a mort" aquest judici -que començarà, ha dit, a partir de la segona quinzena de novembre- perquè la sentència que en surti serà "la base sobre la que es construeixi la revocació en instàncies internacionals".
"No tinc cap confiança en la sentència", ha admès Boye, però ha recordat que si la pròpia instrucció del cas contra els líders independentistes "està viciada i vulnera els drets, el judici per definició no serà just i el resultat tampoc.
I després del Suprem hi ha Estrasburg".
Sobre el judici, Boye s'ha mostrat favorable a què sigui televisat: "Els catalans hi tenen dret i hi ha mecanismes perquè es retransmeti si no hi ha res a amagar".
Malgrat els canvis de govern a Espanya, l'advocat ha assegurat que la Fiscalia no rebaixarà cap acusació.
L'ofensiva contra els advocats
Boye ha assistit al dinar en plena ofensiva contra els advocats que defensen els presos i exiliats.
No li ha vingut de nou, ha explicat.
"En una reunió amb Carles Puigdemont a Berlín ja vam dir que els següents érem els advocats".
Això respon a la teoria dels cercles concèntrics.
Una teoria que Boye ha resumit: "En el seu dia va ser tot per ETA i ara és tot per Espanya", ha dit, coneixedor del cas.
En qualsevol cas, però, no ha mostrat cap tipus de preocupació davant l’ofensiva contra les defenses dels dirigents independentistes.
"Estic molt tranquil.
Ningú no pot defensar el govern legítim de Catalunya i esperar que no hi hagi represàlies.
Els advocats ho tenim clar", ha constatat.
El judici i el camí cap a Estrasburg no serà un “camí de roses”, però l’advocat s’ha mostrat convençut que el final serà positiu per als interessos de l’independentisme.
“El final serà positiu perquè tenim la raó i perquè hem sabut on anar a preguntar per aquestes raons.
No la podíem anar a buscar a Madrid, l’hem anar a buscar als països democràtics, i cada cop que s’han volgut pronunciar ha entrat el pànic”, ha explicat, i ha afegit que des del Suprem pensen que “ells són els més llestos i a Europa són estúpids, enlloc d’intentar trobar ajuda a països europeus per resoldre un problema polític”.
Precisament sobre aquest "pànic", Gonzalo Boye ha reflexionat sobre la querella civil presentada a Bèlgica contra el jutge del Tribunal Suprem Pablo Llarena.
“La jutgessa belga no sap la que li espera.
De moment ja ha rebut una querella per prevaricació només per admetre a tràmit la nostra demanda”, ha lamentat.
En aquesta línia, ha lamentat que el Suprem consideri Espanya “el seu cortijo”.
“Quan hem anat a Europa s’han posat molt nerviosos”.
És per això, ha dit, que ha arribat la retirada de les euroordes d’Alemanya, Bèlgica i Escòcia.
Això va ser un “error estratègic” perquè Llarena va retirar l’euroordre després de la resolució de la justícia alemanya i això va fer que la resolució es convertís en ferma.
Allargar la vida del règim del 78
Per tot plegat, pels atacs als advocats defensors i per les decisions de la justícia internacional respecte als exiliats, “la situació dels dirigents independentistes s’explica per si sola” a Europa.
“Estem fent les coses bé i això els posa nerviosos”.
En l’àmbit intern, però, la qüestió és diferent i Boye ha estat contundent.
“Tinc la sensació que la democràcia espanyola està intentant prolongar la vida del règim del 78.
En aquests últims mesos, ha reflexionat, "s’estan vulnerant drets fonamentals i qui els vulnera són els que han estat i segueixen estant en el poder”.
Així no s’arribar a cap solució".
Amb tot, Boye ha volgut acabar la seva intervenció amb un missatge d’optimisme.
"Defensant els polítics independentistes estem defensant tots els catalans”, ha apuntat, tot recordant també que “els drets de tots els catalans només es podran guanyar si guanyem aquest plet".
"Portem mesos explicant a Europa que no hi ha ni rebel·lió ni sedició.
Ho estem fent bé i això els preocupa, perquè la causa contra els polítics catalans posa en evidència les costures de l’Estat i el règim del 78".
"Crec que guanyarem, no sé quan trigarem però guanyarem.
I no tingueu cap dubte que qualsevol jurista pagaria per estar en aquesta defensa", ha reblat.

Response: L’advocat de Carles Puigdemont, Gonzalo Boye, assegura, en un dinar organitzat per Sobirania i Justícia, que el judici contra el president Puigdemont serà al novembre, però que no confia en la sentència perquè està viciada i s’han vulnerat drets. Malgrat tot, confia lluitar a mort el judici i que el final serà positiu, no a Madrid, sinó a Europa.