Instruction: Explica breument les idees principals del text següent:

Context:
La consellera de Salut, Alba Vergés, ha explicat que en la proposta de dilluns que farà el Departament no s'inclou que Lleida i Barcelona i àrea metropolitana escurcin la fase 2 però no ha descartat incloure-ho més endavant.
"Demà no hi ha aquesta proposta sobre la taula però, en tot cas, és plantejable", ha dit a RAC1.
Ha afirmat que "és possible" reduir el termini de 14 dies per passar de fase perquè hi ha un "bon escenari" però ha rebutjat precipitacions.
D'altra banda, ha assegurat que l'empresa contractada per al rastreig farà un suport telefònic i que és la salut publica "qui ha de liderar la vigilància epidemiològica".
A més, ha dit que treballen en tots els escenaris però que un possible rebrot general no arribaria fins a la tardor.
La consellera ha explicat que els brots que s'han detectat a Lleida poden aparèixer "tant si han passat 15 dies, una setmana o tres dies" que s'està en una nova fase i ha apuntat que l'importat és tenir capacitat per detectar-los.
"Això ja no depèn tant d'aquests 14 dies", ha manifestat.
"És plantejable, tot és possible però ho hem d veure, hi ha d'haver diàleg amb això", ha insistit en ser repreguntada sobre si Lleida i Barcelona i la seva àrea metropolita podrien passar a fase 3 el proper 15 de juny, i no el 22.
Ha dit però que cal seguir l'evolució dels fets, que ha valorat que ara per ara és positiva i ha assegurat que estan "oberts a tots".
La consellera ha explicat també que la decisió es prendrà en diàleg amb els diferents sectors i agents de la societat.
Pel que fa a la possibilitat que la Generalitat estableixi canvis en la fase 3, ha dit que ara per ara no han vist "gaire necessitat" de fer-ho, més enllà de permetre la mobilitat des d'aquest dilluns entre Camp de Tarragona i Terres de l'Ebre.
La consellera ha criticat que els canvis que va introduint el govern espanyol a través dels Butlletins Oficials de l'Estat (BOE) estan generant "un garbuig" en la població, que sovint no sap què ha de fer i ho ha titllat de "mala gestió".
Per això, ha dit que la voluntat de la Generalitat quan recuperi les competències és "fer-ho tot molt més senzill".
Rebutja les crítiques de privatització
La consellera ha rebutjat que estigui privatitzant la gestió del rastreig de casos de coronavirus i, davant les crítiques per un contracte a Ferroser Serveis Auxiliars per 17,7 MEUR, ha afirmat que es tracta de persones que faran les trucades als contactes i al seguiment, però no substituiran les tasques dels metges epidemiològics ni les infermeres.
Ha assegurat que serà l'atenció primària qui s'encarregarà de la detecció precoç i la primera identificació de contactes.
Ha afegit que feia falta gent treballant ara i que s'ha aprofitat que eren persones que ja estaven treballant al 061, estudiants d'infermeria i medicina en els darrers anys.
"Estem en emergència i ens ha portat a fer-ho així", ha dit sobre el fet que hagi estat un contracte directe, sense licitació.
Ha insistit que serà l'atenció.
Rebrot a la tardor
D'altra banda, ha explicat que el Departament de Salut treballa "amb tots els escenaris", tant amb la possibilitat de repetir les corbes elevades de casos com que no siguin tan elevades.
En tot cas, ha afirmat que la previsió és que si es repeteix un augment de casos general a tot el país "no serà tant ara com més a prop de la tardor i l'hivern".
Ha afegit que llavors es podria ajuntar amb l'epidèmia de la grip estacional i que s'haurà d'estar preparats per això.
Ha explicat que amb aquestes previsions es treballa per tenir-ho tot a punt i que no s'hagi de comprometre el sistema sanitari novament.
"Que el que vingui no passi perquè la solució sigui tornar a parar el país i que la gent es quedi a casa", ha valorat.
Sobre la reobertura de les escoles, ha apuntat que és a Educació a qui li pertoca establir com serà el desconfinament i ha confiant en la màxima normalitat de cara al setembre.
Ha afegit però que s'ha de "lluitar contra la por" i ha lamentat que aquesta por "ha pogut fer que alguns debats s'imposin sobre altres".
La consellera ha dit que la "seguretat 100% no hi és enlloc".
"Amb una excusa de seguretat, que no hi és mai al 100%, tampoc podríem sortir de casa", ha plantejat.

Response: La consellera de Salut, Alba Vergés, ha explicat que la proposta que presentarà dilluns el Departament no valora escurçar els catorze dies de la fase 2 a Lleida, Barcelona i l’àrea metropolitana, però que es podria arribar a plantejar per la bona situació de les xifres de contagis. També ha criticat la gestió del govern espanyol dels processos de desconfinament.


Instruction: Explica breument les idees principals del text següent:

Context:
El presumpte capitost de la la trama Gürtel Francisco Correa ha reconegut que havia pagat comissions a l'extresorer del PP Luís Bárcenas i a altres alts càrrecs del PP.
El judici, en directe
Ha explicat que ell mantenia contactes amb empresaris i Bárcenas amb polítics i que l'objectiu era que les seves empreses sortissin afavorides en concursos públics, i que tractava d'empresaris que després "col·laboraven amb el partit".
Prèviament, havia afirmat que Sepúlveda i Bárcenas eren els seus "contactes directes" per treballar amb el PP en l'organització d'esdeveniments.
"Em passava el dia a Gènova (seu nacional del PP), més temps que en el meu propi despatx", ha assegurat.
De la mateixa manera, ha apuntat que les sigles LB en la seva comptabilitat corresponen a l'extresorer.
Així, ha aclarit que a causa de la feina "gairebé exclusiva" que realitzava amb Sepúlveda com a secretari nacional de l'Àrea Electoral del PP, li va regalar un cotxe, va pagar l'aniversari dels seus fills i la seva família va fer viatges amb l'agència de viatges de Correa.
"Estic cansat de fer regals a moltes empreses que em donen negoci.
És una pràctica habitual" del sector privat, ha dit Correa, posant com a exemple l'"empresa líder en el sector ceràmic", a la qual, segons ha dit, li va pagar als seus distribuïdors viatges en avions privats a Nova York i amb allotjament en hotels de luxe que van costar "més de 5.000 milions de pessetes".
— Libertad Digital (@libertaddigital) 13 d’octubre de 2016
"Avui dia això es diu suborn, però són viatges promocionals que s'han fet per un determinat volum de compra", ha constatat Correa.
Correa ha reconegut que va pagar despeses per a les campanyes electorals del PP a Majadahonda i Pozuelo de Alarcón (Madrid), si bé les seves empreses no es van crear "per delinquir amb el PP ni cap altre partit".
De fet, al començament de la seva activitat la seva empresa ha tingut relació amb persones del PSOE, "pròximes" a l'expresident del govern espanyol Felipe González com Julio Feo, que va ser el seu director de comunicació.
Anticorrupció demana per a Correa 125 anys i un mes pels delictes d'associació il·lícita, frau continuat a les administracions públiques, suborn actiu continuat, falsedat continuada, malversació de diners públics continuat, falsedat en document mercantil, estafa, prevaricació, delicte contra la Hisenda Pública, blanqueig de capitals, tràfic d'influències i continuat de frau i exaccions legals a les Administracions Públiques.
Els inicis de la trama
Correa ha explicat la seva relació amb PP.
Ha indicat que va conèixer Bárcenas el 1993 i que va organitzar el seu primer míting per a la formació després que l'exsecretari general Francisco Álvarez Cascos donés el seu vistiplau al pressupost, 10 milions més barat que el dels seus competidors.
"Bárcenas em va donar joc", ha indicat fins a dues vegades, després d'assegurar que els seus vincles amb el PP eren merament empresarials ja que les seves afinitats polítiques es dirigeixen "més cap a l'altre bàndol" perquè el seu pare va ser refugiat polític.
Ha qualificat l'extresorer com una persona "molt complicada i molt seriosa".
Va ser Luis Bárcenas qui el va contactar per preguntar-li si les seves empreses serien capaces d'organitzar un acte polític.
"Jo no sabia ni què era allò, només havia acompanyat el meu pare en una ocasió al 75 o 76 a un acte amb La Pasionaria.
El meu pare plorava, l'home", ha recordat.
Tot i això, Correa va preparar un pressupost que fregava el milió i mig de pessetes i incloïa pantalles de televisió, generadors, decoració, escenari.
A la vista de les despeses, Bárcenas li va demanar que anés a Gènova per reunir-se amb Cascos.
"Cascos em diu: 'Això és correcte o està malament?'", ha recordat.
La seva sorpresa venia provocada perquè reduïa en 10 milions el pressupost d'altres empresaris.
"L'enrenou va ser importantíssim perquè els pressupostos que tenien eren d'11 milions de pessetes, la diferència de la meva empresa amb altres era de 10 milions, ho vam fer i va sortir bé", ha indicat.

Response: L’empresari i presumpte líder de la trama Gürtel, Francisco Correa, ha reconegut haver pagat comissions i regals a Luís Bárcenas i a alts càrrecs del Partit Popular amb l’objectiu que les seves empreses sortissin afavorides en concursos públics. Anticorrupció demana més de cent vint-i-cinc anys de presó per a ell per frau, suborn, estafa, malversació, blanqueig i prevaricació, entre altres delictes.


Instruction: Explica breument les idees principals del text següent:

Context:
Mariano Rajoy decidirà si Alícia Sánchez-Camacho encapçala la llista del PPC el 20-N.
Foto: ACN.
La presidenta del PP català i diputada al Parlament de Catalunya, Alícia Sánchez-Camacho, ha entrat de ple en les travesses per encapçalar la llista dels populars al Congrés per Barcelona en les eleccions espanyoles del 20 de novembre.
Segons que han afirmat fonts del PPC a l'ACN, tot està en mans Mariano Rajoy, que decidirà aquest estiu quins plans té per a la popular.
Si el líder estatal del PP vol que Sánchez-Camacho sigui ministra si guanya les eleccions, el PPC té bastant clar que la seva presidenta serà qui encapçalarà la llista del 20-N.
Amb tot, i a l'espera de la decisió de Rajoy, ja hi ha sectors del partit a Catalunya que creuen que seria la millor candidata i per això ja la sondegen i alguns, fins i tot li demanen directament que sigui la cap de llista per Barcelona.
Les eleccions generals ja tenen data oficial, i l'ambient preelectoral impregna ja la vida interna dels partits.
Després dels resultats a l'alça que va aconseguir el PPC en els comicis al Parlament i en les municipals, ser cap de llista al congrés espanyol és tot un caramel.
I ni a la direcció ni a les bases se'ls escapa, aquesta dada.
Fins fa poc, dos homes es repartien el paper de favorit en les travesses de dins i fora del partit.
El diputat al Congrés i històric del PPC, Jorge Fernández-Díaz, i el seu company de grup parlamentari i una de les persones de confiança de Rajoy, Jorge Moragas, han estat els dos populars que més rumorologia han acumulat en els darrers mesos i que semblen estar al capdavant del llistat de possibles caps de llista del PPC.
Però fonts de la formació expliquen que en les últimes setmanes un altre nom comença a sonar amb una certa força.
Des de les passades eleccions al Parlament, la figura d'Alícia Sánchez-Camacho és indiscutible dins el PPC i la seva imatge pública s'ha potenciat notablement.
El seu èxit electoral, la seva capacitat per mantenir el grup parlamentari i les diferents famílies del partit allunyats de disputes i trifulgues, i la necessitat del PPC de tenir un candidat potent per a les eleccions espanyoles, ha fet que diferents sectors mirin la líder catalana amb molt bons ulls a l'hora de triar cap de llista.
A ningú se li escapa que si el PP guanya les eleccions a l'Estat i governa, Mariano Rajoy podria comptar amb Sánchez-Camacho per formar part del seu executiu atorgant-li algun ministeri.
I aquesta possibilitat també juga a favor de la seva col·locació al front de la llista.
De fet, l'únic problema que el partit veuria en nomenar Sánchez-Camacho candidata estaria ubicat al grup parlamentari català.
La popular manté cohesionat i lidera els 18 diputats al Parlament, evitant fissures i enfrontaments que en altres temps havien estat habituals.
Si ella deixa la cambra catalana per marxar a l'espanyola, el relleu en el lideratge del grup podria trencar aquesta calma i coordinació.
Però si Rajoy té pensat que Sánchez-Camacho sigui una de les seves ministres, la seva marxa a Madrid seria igualment inevitable, ja que la líder del PPC sempre ha dit que estarà a disposició del seu partit i del paper que per ella tingui reservat el president estatal del PP.
Amb això, qui té la clau per a empentar-la cap a la llista del 20-N és, precisament, Rajoy.
Si el líder popular prefereix que la presidenta del PPC consolidi el partit a Catalunya i intenti seguir aprofundint en l'obtenció de quotes de poder i influència en la política catalana, la proclamació com a candidata de Sánchez-Camacho no tindria sentit per al PPC.
Per tot això, fonts del partit asseguren que entre finals d'agost i principis de setembre es produirà una trobada entre Rajoy i Sánchez-Camacho que decidirà quin és el futur de la líder del PPC.
Tot i això, des del partit a Catalunya ja hi ha veus de la base i la direcció que s'han dirigit, de manera més o menys formal, a la seva presidenta per sondejar la possibilitat de que ella encapçali la llista de Barcelona.
Fins i tot, en els darrers dies, Sánchez-Camacho ja comença a rebre peticions directes perquè sigui la candidata, sobretot provinents de sectors que consideren que Jorge Fernández Díaz no representa la nova imatge que el PPC pretén donar des de la renovació de la seva cúpula, i dels que veuen a Jorge Moragas un home pròxim a Rajoy però allunyat de la realitat del partit a Catalunya.

Response: El nom d’Alícia Sánchez-Camacho, la presidenta del Partit Popular de Catalunya, està guanyant força en les quinieles sobre qui encapçalarà la llista per Barcelona a les eleccions espanyoles del 20 de novembre. Alguns sectors del partit i membres de la base li han demanat expressament que es presenti, però la decisió final estarà en mans de Mariano Rajoy.


Instruction: Explica breument les idees principals del text següent:

Context:
El president de la Diputació de Lleida, Joan Reñé, ha explicat que va cessar l'exinterventor de la Diputació de Lleida, Josep Mateu, per "falta de confiança", arran de "múltiples i reiterades queixes" de responsables de serveis de la casa i alcaldes i per causar "paràlisi administrativa" ja que allargava la tramitació i gestió d'expedients amb continus canvis de criteri.
Ho ha dit en la seva declaració com a testimoni en la segona jornada de judici al penal 2 de Lleida, en què s'acusa la cap d'Organització i Gestió de la Diputació de Lleida, Marlen Minguell, i el coordinador de Noves Tecnologies, Gerard Serra, d'assetjament laboral a Mateu i al tècnic informàtic i delegat sindical de la Central Sindical Independent de Funcionaris, Josep Maria Veganzones.
Reñé ha negat que cap dels acusats insultés, humiliés o fes un atac a la vida privada a cap dels denunciants i ha negat també que existís mobbing contra cap dels dos.
De la seva banda, tant Minguell com Serra, que han declarat després com a acusats, s'han negat a respondre les preguntes de l'acusació particular.
A respostes de les preguntes de la fiscalia i les defenses han negat haver assetjat laboralment cap dels dos funcionaris.
Joan Reñé ha declarat durant 40 minuts i ha explicat que, tot i que no hi ha cap document que acrediti les presumptes queixes que alcaldes i treballadors de la Diputació feien de la feina de Mateu, el president de la Diputació ha assegurat que a ell mateix li en van fer verbalment per telèfon i en persona diverses.
"Canviava els criteris i demanava unes coses en uns expedients que en d'altres no demanava.
Hi havia casos que s'allargaven anys a causa de les traves de Mateu".
"Li vaig demanar que resolgués la paràlisi amb un criteri de col·laboració i no només de restricció", ha dit.
Segons ha declarat Marlen Minguell, aquell dia, Reñé li va dir a Mateu que si no volia col·laborar podia plegar quan volgués i que ella llavors li va dir "vigila perquè et pot cessar".
"Li vaig dir pel seu bé, per ajudar-lo.
Mai vaig dir-li res en to d'amenaça", ha puntualitzat Minguell.
El president de la Diputació també ha negat que ordenés adjudicar obres només a empreses de Lleida ni que hi hagués res irregular en un viatge a Califòrnia que va fer la corporació i del qual Mateu va demanar que es justifiqués l'interès públic.
"Va ser un viatge absolutament auster al qual hi vam anar cinc persones, que ens movíem en una furgoneta i dormíem em motels.
Vaig menjar més hamburgueses aquells dies que en tota la meva vida", ha explicat.
Sobre la justificació, Reñé ha dit que "no li corresponia a ell decidir l'interès dels viatges.
La seva feina és la de fiscalitzar el pagament".
Reñé ha volgut deixar clar que des de la Diputació es treballa amb honestedat, transparència i eficiència i ha lamentat les crítiques rebudes.
Pel que fa als acusats, Marlen Minguell ha reconegut haver participat juntament amb d'altres departaments a buscar i adequar un nou despatx a Mateu després del cessament i també que hi van col·locar un armari en una de les portes que comunicava amb un altre despatx.
Aquella porta, però, ja estava bloquejada abans per un altre armari des de l'altra banda, així que es va fer perquè tingués més espai per guardar coses, ha explicat.
Minguell ha assegurat que ells no executava res sinó que la seva feina era buscar solucions a les peticions que rebia per part de presidència, que ella no va influir en la decisió de cessar Mateu i que no va intervenir en la intervenció d'ordinadors ni amb el trasllat de Veganzones a la Caparrella.
Durant la seva declaració, Serra ha explicat que el trasllat de Veganzones a la Caparrella li va comunicar ell, perquè el cap d'informàtica no volia fer-ho però que no ho va decidir ell.
Va ser una decisió de l'equip de qui depenia perquè necessitaven un informàtic a la Caparrella, ha explicat i ha afegit que Veganzones mai va presentar un recurs a la decisió del seu trasllat.
Pel que fa a la intervenció de l'ordinador de Veganzones que va fer Serra acompanyat d'un notari, Serra ha explicat que hi va anar ell perquè el cap d'informàtica estava de vacances.
La fiscalia considera provat l'assetjament laboral als dos funcionaris de la Diputació per part de Marlen Minguell i sol·licita que se li imposi un any i nou mesos de presó per un delicte d'assetjament funcionarial.
Simarro, en canvi, els considera responsables a tots dos i per tant acusa Minguell i Serra dels fets i demana per a cadascun d'ells quatre anys de presó (dos per assetjament laboral i dos més per un delicte contra la llibertat sindical).
Les defenses en demanen l'absolució.

Response: Joan Reñé, president de la Diputació de Lleida, ha declarat en el judici en què s'acusa la cap d'Organització i Gestió de la Diputació, Marlen Minguell, i el coordinador de Noves Tecnologies, Gerard Serra, d'assetjament laboral a Josep Mateu, l'exinterventor de la Diputació. Ha explicat que va cessar Mateu arran de queixes verbals i per haver obstruït sistemàticament processos administratius.


Instruction: Explica breument les idees principals del text següent:

Context:
ERC considera que Ciutadans (Cs) està escenificant un discurs "irresponsable" i "molt perillós" que no fa més que atiar una suposada "fractura social" amb l'única finalitat de guanyar vots a l'Estat.
Ho ha dit aquest dilluns en roda de premsa la portaveu republicana, Marta Vilalta, quan la formació taronja manté l'exigència d'enretirar els llaços grocs o proposa que els partits que obtinguin menys d'un 3% dels sufragis es quedin fora del Congrés; alçant una barrera per a les forces sobiranistes.
En la compareixença posterior a la reunió de la Permanent Nacional, Vilalta ha llençat a Demòcrates de Catalunya un clar "que estiguin molt tranquils", davant l'avís de la formació liderada per Antoni Castellà –qui, junt amb Titón Laïlla formen part del grup parlamentari d'ERC-, de passar a la oposició si el Govern renuncia a la República.
"No cal que pateixin gens ni mica", ha insistit Vilalta a Demòcractes, apuntant, a més, que l'actual Govern segueix "compromès amb el mandat democràtic de l'1 d'octubre" .
Tot plegat, en una roda de premsa on ha estat especialment crítica amb Ciutadans, als qui acusa d'estar obsessionats amb els "llaços grocs" i el "procés".
"Només parlen d'aquests temes, perquè són els temes que els permeten intentar generar divisió per treure'n rèdit electoral a l'Estat", apunta la portaveu d'ERC.
Els republicans veuen "desorientació" a les files del partit liderat per Albert Rivera després de prosperar la moció de censura de Rajoy i el retorn del PSOE al govern espanyol.
Vilalta critica que la reforma electoral que vol impulsar Cs posa en perill la representació de la pluralitat de forces polítiques de l'Estat.
"Davant la seva manca de projecte (...) volen fer lleis a mida per eliminar la diversitat.
Cada vegada mostren més tics antidemocràtics", denuncia.
Per això, ERC proposa com a "antídot" pel "discurs de l'odi" exercir la tasca que el partit republicà estan duent a terme fins ara.
"Seguir treballant per a tothom amb totes les eines possibles; des del Govern, des dels municipis, des de tots els àmbits, seguir impulsant polítiques socials", ha raonat.
Urdangarín i l'exigència d'alliberar els presos polítics
"La justícia no és igual per a tothom", ha estat l'única referència que aquest dilluns ERC ha llençat sobre l'ingrés a la presó del marit de l'Infanta Cristina, Iñaki Urdangarín, al centre penitenciaria de Brieva (Àvila).
Marta Vilalta s'ha centrat en recordar i "tornar a exigir" l'alliberament de Junqueras, Forn, Romeva, Bassa, Forcadell, Rull, Turull, i els 'Jordis', així com el retorn dels qui estan forçosament a l'estranger.
"Són ostatges polítics de forma injusta i arbitrària", ha detallat la portaveu republicana.
"Són bones persones que no han comès cap delicte", ha insistit, indicant que la situació segueix igual tot i que el PSOE ja és al capdavant del govern espanyol des de fa dues setmanes.
"Maximitzar" els vots independentistes a les municipals
En la mateixa compareixença, la portaveu d'ERC, ha admès que "una estratègia de polarització a nivell nacional" pot acabar "afavorint" aquelles opcions polítiques "que no tenen projecte de ciutat i que ara mateix no tenen cap alcaldia a tot el país", ha dit en al·lusió a Ciutadans.
Per això, valora qualsevol opció per poder "maximitzar" el nombre de vots per a les pròximes eleccions municipals, com pot ser la confecció de llistes "transversals" amb membres de diferents corrents i opcions polítiques però amb el sobiranisme com a denominador comú.
"Hem d'estar amatents a totes les propostes", ha assenyalat, bo i considerant les característiques i el context de cada municipi, ajuntament i territori.
Tot plegat, per "maximitzar" els vots independentistes i "seguir aquelles estratègies que l'independentisme aconsegueixi els millors resultats en les pròximes eleccions", ha dit.
A l'inici de la roda de premsa, Vilalta ha condemnat en nom d'ERC la darrera mort per violència masclista, la matinada d'aquest dilluns al barri de la Salut de Badalona, quan un home s'ha entregat a la Guàrdia Urbana confessant que havia mort la seva parella arran d'una discussió.
L'home ha quedat detingut per un presumpte delicte d'homicidi i agents de la Guàrdia Urbana s'han traslladat al domicili, on han trobat el cadàver de la dona estès a terra.
"Ens conjurem tots plegats a garantir com a país una societat on les dones ens sentim i puguem viure lliures", ha apuntat la portaveu d'ERC.

Response: Aquest dilluns en roda de premsa, la portaveu d'ERC, Marta Vilalta, ha acusat Ciutadans de voler generar divisió social a Catalunya i d'estar obsessionats amb el procés. També ha reafirmat el compromís del govern amb el mandat de l'1-O com a resposta a les declaracions de Demòcrates de Catalunya, que ha posat en dubte la voluntat d'ERC d'aconseguir la independència.


Instruction: Explica breument les idees principals del text següent:

Context:
Aquesta setmana ha arribat a les llibreries l’última obra de ficció que va escriure Aurora Bertrana el 1971, quan tenia setanta-nou anys.
És La ciutat dels joves, que publica l’editorial Males Herbes.
Bertrana va mirar d’entendre el vent de canvi que pregonaven les noves generacions i alhora va articular una crítica devastadora de l’Espanya de la seva època.
Per això aquesta sàtira fantàstica va rebre les tisorades de la censura.
Aquesta edició ofereix per primera vegada el text íntegre, incloent-hi les pàgines que no van superar el sedàs dels censors.
Hi han afegit, a més, un esplèndid pròleg d’Adriana Bàrcia que contextualitza l’obra i un annex amb els informes i els comentaris que la censura franquista li va dedicar.
Aurora Bertrana (Girona, 1892 – Berga, 1974) era filla de l’escriptor Prudenci Bertrana.
Va ser una de les nostres primeres referents del feminisme català.
Es va destacar per una modernitat plena d’inconformisme, rebel·lia i ànsia de llibertat, estroncada per la dictadura.
Va estudiar música i durant una època s’hi va dedicar professionalment.
Però el verí de la literatura que portava a dins, ja de petita, va acabar sortint, més tard, i amb una potència descomunal.
Del 1926 al 1929 va viure a la Polinèsia francesa, a Tahití, i d’allà estant va començar a escriure articles per a la revista D’ací d’Allà.
De tornada a Barcelona, el 1930, va publicar l’experiència de la Polinèsia a Paradisos oceànics.
El 1933 va publicar el recull de contes Peikea, princesa caníbal.
I el 1936 aparegué un llibre que recollia l’experiència d’un altre viatge, El Marroc sensual i fanàtic.
Fou la primera dona del nostre país que es va presentar a unes eleccions, per ERC, a la circumscripció de Barcelona, el 1933.
En aquells anys, també va fundar i presidir el Lyceum Club, una institució important d’aquell temps.
El 1938, se n’anà a l’exili.
Va voltar per Suïssa i es va estar una bona temporada a Prada de Conflent; tocava el violoncel i en aquell temps a Prada hi havia Pau Casals i també Pompeu Fabra, fins que es va morir.
Quan va tornar de l’exili, el 1949, es va trobar un país que no tenia res a veure amb el que havia deixat.
Així i tot, als anys cinquanta va publicar dues novel·les importants: Entre dos silencis i Tres presoners.
També va escriure La ciutat dels joves i més novel·les breus: Ariatea, Fracàs, Vent de grop (Rovira Veleta va adaptar aquesta novel·la per al cinema, amb el títol La larga agonía de los peces fuera del agua, protagonitzada per Joan Manuel Serrat, que també en va fer la banda sonora), Ovidi i sis narracions més, i també va deixar escrites les seves Memòries.
Sobre el llibre La ciutat dels Joves, l’editor Ramon Mas, de Males Herbes, escriu per a VilaWeb:
La ciutat dels joves és un d’aquells llibres que, quan els descobreixes mig per casualitat, te’n fas creus.
Com és possible que una obra tan lúcida i reveladora, propera a un gènere en auge com són les distopies, i, a més, escrita per una pionera del feminisme com és Aurora Bertrana, no s’hagués tornat a publicar des de la primera edició escapçada del 1971?
La resposta no la sabem, però és un gust i un honor tenir l’oportunitat de fer-ho des de Males Herbes.
La ciutat dels joves, amb el subtítol Reportatge fantasia, no està construïda com una novel·la convencional, sinó com un reportatge imaginari.
El narrador és un periodista procedent de la Ciutat dels Vells (molt identificable amb l’espanya tardo-franquista), que viatja a la Ciutat dels Joves per descriure a la seva gent com funciona aquesta societat utòpica de la qual tothom parla.
Escrit a la manera de les grans utopies socialistes, el protagonista va descobrint el funcionament de la nova societat a mesura que els seus responsables l’hi van explicant.
Així, entrevista a entrevista, anem coneixent els rudiments d’una ciutat on l’amor i l’educació són lliures, i on la tecnologia substitueix el talent artístic.
Mentrestant, a la manera del Gulliver de Swift, el reporter anirà comparant aquesta comunitat amb la societat d’on ell ve i s’anirà adonant que la Ciutat dels Vells és indesitjable, per hipòcrita i opressiva.
Tanmateix Aurora Bertrana no escriu un pamflet.
El seu periodista no està d’acord amb totes les idees posades en solfa a la Ciutat dels Joves.
L’autora utilitza l’acarament entre ambdues societats per etzibar reflexions i trompades contra tot allò que a ella, a setanta-nou anys, li semblava incongruent.

Response: Aquesta setmana l'editorial Males Herbes publica la darrera obra que va escriure Aurora Bertrana. Es tracta de "La ciutat dels joves", una novel·la distòpica publicada per primera vegada l'any 1971 i retallada pels censors de la dictadura franquista. Aquesta nova edició inclou el text íntegre, a més d'un pròleg d'Adriana Bàrcia i un annex amb els informes dels censors.


Instruction: Explica breument les idees principals del text següent:

Context:
Les campanes de nou temples de la ciutat de Girona sonaran aquesta nit en el que s'ha batejat com la Nit de Campanes.
Es tracta d'un concert organitzat per l'Associació de Veïns del Barri Vell i Girona Temps de Flors per tal de reivindicar el so de les campanes, que ha estat d'actualitat a la ciutat els darrers mesos.
Les queixes d'un hotel van fer emmudir el campanar de la Catedral durant la nit però, després de diverses reivindicacions, l'ajuntament es va fer enrere i les campanes tornen a sonar però l'hotel ha portat el cas als tribunals.
Dilluns, el ple les va declarar Bé Cultural d'Interès Local.
La partitura que faran sonar els nou campanars és de Llorenç Barber i ja es va poder escoltar a la ciutat el 1993.
Ara, els veïns del Barri Vell han volgut recuperar la idea i aquesta nit els campanar tornaran a interpretar la mateixa partitura durant 45 minuts.
Es recomana seguir el concert des d'espais oberts o des de la muralla.
Girona tornarà a viure 23 anys més tard un concert de campanes.
L'Associació de Veïns va decidir organitzar l'esdeveniment després de la polèmica pel so de les campanes de la Catedral.
Després de les queixes de l'hotel Històric, el passat 6 de gener les campanes van deixar de sonar.
Un decret signat pel llavors alcalde Carles Puigdemont feien emmudir les campanes en aplicació a la llei de Protecció contra la Contaminació Acústica, de 2002, i també en base a l'ordenança municipal de sorolls.
La decisió va generar polèmica sobretot entre els veïns més propers, que defensaven que el so formava part del dia a dia de la ciutat i del seu univers sonor.
Per això, a finals de febrer, i altra vegada per decret, l'alcalde, Albert Ballesta, va aconseguir que tornessin a sonar.
Es va emparar en la llei en la Llei de Centres de Culte, que reconeix la singularitat de les campanes i permet incloure-les com a excepció a la normativa de sorolls.
L'hotel ha portat el cas davant la justícia, mentre que el ple de Girona ha declarat el so de les campanes com a Bé Cultural d'Interès Local (BCIL).
Enmig d'aquesta polèmica, els veïns de l'Associació del Barri Vell van impulsar el que s'ha batejat com la Nit de Campanes, per reivindicar el so dels campanars de la ciutat.
Per fer-ho, aquesta nit entre les 23.15 i mitjanit es rememorarà el concert de 1993 i, de manera simultània, sonaran nou campanars de la ciutat.
Concretament, participen els campanars de la basílica de Sant Feliu, la Catedral, Sant Lluc, l'església Filles de Sant Josep, l'església Mare de Déu del Carme, l'església Sagrat Cor i l'església del Mercadal.
També es podran escoltar les campanes de l'ajuntament i de la seu de la Generalitat de Catalunya.
L'autor de la partitura és Llorenç Barber, que el 1993 també va a ser a Girona durant el concert.
La directora artística és Montserrat Palacios i els intèrprets i directors de cada un dels nou campanars, excepte un, són alumnes i professors del Conservatori de Música Isaac Albéniz de Girona.
Des de l'Associació de Veïns del Barri Vell recomanen seguir el concert o bé des d'algun espai obert o bé des de zones elevades com la Muralla.
"Les campanes no són contaminació acústica"
Un dels membres de la junta de l'Associació de Veïns del Barri Vell, Josep Quintanas, defensa que el so de les campanes "no és contaminació acústica".
"Nosaltres creiem que el so de les campanes és un element que transmet alegria i és un aparell musical que, tot i estar desafinat, pot donar moments de satisfacció com pot ser aquesta nit", ha manifestat.
Per això, han volgut rememorar el concert de 1993 i poder reivindicar el so de les campanes de tota la ciutat.
Quintanas ha recordat que la declaració de BCIL que el ple de dilluns es va fer a proposta dels veïns i ha demanat a l'ajuntament que intenti mediar amb els responsables de l'hotel Històric per evitar que la decisió sobre les campanes de la Catedral l'hagi de prendre un jutge.
Una de les opcions que està sobre la taula és la d'amortir el so de les campanes durant la nit per evitar molèsties.
Segons Quintanas, si s'aborda el tema dels sorolls pel cas de les campanes, també s'hauria de fer per d'altres molèsties que pateixen els veïns com els concerts o les terrasses.
"Els veïns del Barri Vell tenim concerts a més de 90 decibels i terrasses que no tanquen mai, si hem de parlar de sorolls parlem de tots", ha declarat.

Response: Aquesta nit tindrà lloc a Girona "la Nit de Campanes", un concert organitzat per l'Associació de Veïns del Barri Vell i Girona Temps de Flors per reivindicar el so de les campanes, polèmiques en els últims temps. Nou campanars interpretaran una partitura de Llorenç Barber després que dilluns el ple de l'ajuntament hagi declarat les campanes Bé Cultural d'Interès Local.


Instruction: Explica breument les idees principals del text següent:

Context:
La Policia Local de Blanes (Selva) va detenir el passat dimecres tres lladres de nacionalitat estrangera que es feien passar per policies per entabanar les víctimes.
La detenció, en què hi van participar fins a vuit dotacions del cos, es va produir després d'una persecució en cotxe pel municipi a gran velocitat i en contra direcció.
Els lladres acabaven de robar a una família alemanya en un càmping de la localitat, a qui li havien ensenyat una placa d'identificació policial falsa.
Els fets van iniciar-se a quarts de sis de la tarda, en un càmping de la zona turística del municipi.
Una família alemanya acabava d'arribar en autocaravana i, mentre el pare romania a l'interior del vehicle esperant que una de les seves filles acabés d'informar-se sobre uns tràmits a la recepció de l'establiment, va veure com s'aturava molt a prop d'ell un turisme marca Alfa Romeo amb matrícula espanyola, amb tres homes al seu interior.
Un d'ells es va acostar al conductor de l'autocaravana i, mostrant-li una identificació falsa de policia, li va demanar que li donés la seva cartera explicant-li que estava buscant uns sospitosos per un delicte relacionat amb drogues.
El fals policia va fer veure que olorava la cartera i, mentre encara l'estava manipulant, va aprofitar un descuit de la seva víctima per sostreure del seu interior una quantitat elevada de diners que hi portava, més de 500 euros.
Persecució a gran velocitat pel nucli urbà
En adonar-se del que estava passant, el fals policia va pujar ràpidament al vehicle on l'esperaven els altres dos acompanyants i va sortir a gran velocitat del càmping, enfilant per l'Avinguda Vila de Madrid en direcció al mar.
Al mateix temps, una treballadora de l'establiment i una vigilant de la zona blava, al veure que alguna cosa estranya havia passat, van prendre nota de la matrícula del cotxe que havia fugit i van alertar la Policia Local de Blanes dels fets.
Al cap de poc temps, des del càmping van poder veure com el mateix vehicle tornava a passar pel davant, al no haver trobat una via de sortida per l'Avinguda Vila de Madrid.
Al arribar a una cruïlla on és obligatori girar a la dreta, el vehicle sospitós va optar per continuar pel mateix carrer en contra direcció, alertant amb aquest comportament un agent de la Policia Local que patrullava amb una motocicleta, qui va demanar que s'aturés.
Al no obeir-lo, va començar una persecució per diversos carrers de la zona turística fins que els falsos policies van desviar-se pel Passeig de S'Abanell en direcció al centre de la vila.
Invasió del Carril-Bici i circulació en contra direcció
Al trobar-se que hi havia molt trànsit, van optar per circular pel carril bici, posant en perill la vida dels usuaris que l'estaven utilitzant en aquell moment sense que causessin cap víctima.
Al Passeig de S'Abanell es va afegir a la persecució un altre agent que patrullava en motocicleta i que, després d'intentar barrar el pas als fugitius, va estar a punt de ser atropellat pel conductor escapolit.
Després de continuar pel Passeig de la Marina, un cotxe patrulla de la Policia Local va barrar-li el pas quan estaven a punt d'incorporar-se a la Plaça Catalunya, però el fugitiu va esquivar-lo.
La persecució va augmentar la seva perillositat –en alguns trams es calcula que el fugitiu corria a més de 80 km/h- quan va enfilar la Rambla Joaquim Ruyra en contra direcció, esquivant els vehicles que baixaven.
També va conduir en contra direcció en altres trams de la persecució, que va finalitzar a la carretera GI-682.
Per aturar als fugitius, la furgoneta d'atestats de la Policia Local es va situar al mig de la carretera barrant el pas, mentre un dels cotxes-patrulla que estava intervenint va circular en paral·lel amb els escapolits, que no van tenir altra sortida que aturar la marxa del vehicle.
Quan es van veure acorralats, un dels dos homes que viatjava d'acompanyant va llençar sota el seu mateix vehicle diversos bitllets, els que presumptament acabaven de sostreure a la família alemanya.
En canvi, no s'ha pogut trobar la falsa identificació de policies, que se sospita que van tirar per la finestra durant la persecució.
Imputats per diversos delictes
A l'espera que aquest dijous passin a disposició judicial, els detinguts van ser lliurats als Mossos d'Esquadra acusats de diversos delictes: contra la seguretat pública, conducció temerària, furt, usurpació de funcions i conduir sense tenir el permís corresponent.
En la persecució van participar 8 dotacions de la Policia Local de Blanes: 3 cotxes patrulla, 1 furgoneta d'atestats, 3 motocicletes i 1 grua.
Ara caldrà estar a l'espera que el sistema informàtic de la policia pugui assenyalar la identitat dels tres homes detinguts, a qui no es va trobar cap mena de documentació al damunt.
Se sospita que no serà difícil identificar-los ja que, per la manera com van actuar, el més probable és que no hagi estat la primera vegada.

Response: Dimecres passat, la policia local de Blanes va detenir tres lladres de nacionalitat estrangera que es feien passar per policies. La detenció es va produir arran d'un robatori a una família alemanya que el grup acabava de cometre en un càmping blanenc. Després d'una gran persecució en cotxe, la policia va aconseguir barrar el pas als delinqüents i arrestar-los.


Instruction: Explica breument les idees principals del text següent:

Context:
Els sindicats Comissions Obreres (CCOO) i Unió General de Treballadors (UGT) han demanat aquest dimecres una "doble mobilització" de cara a les eleccions generals del 28-A i amb motiu del Dia Internacional dels Treballadors, l'1 de maig.
"Per no haver-se de lamentar" d'uns hipotètics resultats als comicis, els secretaris generals dels dos sindicats han cridat a omplir primer les urnes i posteriorment els carrers l'1 de maig per recuperar drets laborals, democràtics i "revertir la precarietat" del món del treball.
"Ens hem de mobilitzar als carrers, a les empreses i a les urnes perquè ens hi juguem molt a l'hora de posar les persones a la centralitat de les polítiques de qui vulgui governar aquest país", ha dit el secretari general de CCOO a Catalunya, Javier Pacheco.
Amb el lema 'Primer les persones', els dos principals sindicats han presentat aquest dimecres el manifest per a les mobilitzacions de l'1 de maig, que tindran com a acte principal la manifestació que s'iniciarà com és habitual a les 11.30 hores a la plaça Urquinaona de Barcelona.
Aquest any, però, el recorregut s'allargarà fins al final de la Via Laietana, on es farà una commemoració a les víctimes d'accidents laborals.
Precisament, la sinistralitat a la feina és la "principal conseqüència" de les reformes laborals dels últims governs a la Moncloa, segons han identificat els representants sindicals.
L'augment de la contractació temporal n'és la principal causa.
La primera reivindicació de l'1 de maig és, doncs, recuperar els equilibris en el marc del treball per acabar amb les morts en accidents laborals, per això demanen que es revisi el Pla Estratègic de Sinistralitat de Treball a Catalunya i fer un plantejament comú, treballadors i empresaris, al govern de la Generalitat.
Derogació de les reformes laborals
Segons ha apuntat el secretari general de la UGT a Catalunya, Camil Ros, exigeixen la derogació de "totes les reformes" laborals que s'han produït en les últimes legislatures, no només la de 2012.
"Aquí s'ha perdut una oportunitat.
El PSOE no ha estat valent i al PDeCAT li ha sortit la cara més de dreta que tenia amagada", ha afirmat Ros sobre les possibilitats del govern de Sánchez de derogar, per exemple, les empreses multiserveis.
Al parer dels sindicats, si Pedro Sánchez revalida la presidència del govern espanyol haurà superat la "raquítica representativitat" que acusava fins ara per no derogar una reforma que després de quatre anys de creixement econòmic "ja no té sentit".
"Esperem que no hi hagi un govern del 'trifachito'", ha etzibat Ros, qui ha posat èmfasi en la mobilització també per "revertir la manca de drets democràtics".
Segons el secretari de CCOO, Javier Pacheco, per poder exigir canvis estratègics és imprescindible que els treballadors tornin a agafar la mobilització als carrers i a les urnes.
D'aquesta manera, la primera "lectura política" de les eleccions la tindrà la jornada de l'1 de maig, asseguren, una lectura que es farà als carrers "exigint que és hora de revertir la precarietat".
"Surti qui surti el Primer de Maig volem recuperar la dignitat del treball i el primer han de ser les persones", ha dit Pacheco.
Segons els sindicats, 400.000 persones que tenen feina són pobres.
"Que ningú s'esperi que li regalin cap dret"
Aquest 1 de maig es commemoren dues fites històriques en la lluita pels drets laborals.
D'una banda, el centenari de la creació de l'Organització Internacional del Treball (OIT), i per l'altra, els 100 anys des que es va fixar la jornada laboral de vuit hores a l'estat espanyol.
Aquell assoliment va ser fruit de la vaga dels treballadors de La Canadenca, un esperit que UGT i CCOO han reivindicat per continuar modificant les condicions laborals a través de la vaga i la pressió social.
"Que ningú s'esperi que li regalin cap dret", ha reblat Ros.

Response: Aquest dimecres, CCOO i UGT han cridat a la mobilització als carrers l’1 de maig amb motiu del Dia Internacional dels Treballadors, i el 28 d’agost a les urnes en ocasió de les eleccions generals. La manifestació començarà a la plaça Urquinaona de Barcelona i s’hi reivindicarà la seguretat a la feina i la derogació de les reformes laborals.


Instruction: Explica breument les idees principals del text següent:

Context:
El president de la República, Carles Puigdemont, ha anunciat que el govern legítim de Catalunya manté l’activitat, prepara un plet contra la politització de la justícia espanyola i combatrà políticament la querella de la fiscalia.
A més, ha fet una crida a ‘entomar les eleccions’ del 21-D ‘com un repte per a donar resposta al 155 davant de la comunitat internacional’.
Vull un compromís clar, perquè si no accepta una victòria del bloc independentista, hi haurà dues classes de votants.
Esteu disposats a respectar els resultats, siguin quins siguin?
El govern i la població catalana, sí.’
Ho ha dit en una compareixença feta des del centre internacional de premsa Brussels Club, a tocar dels edificis institucionals de la UE, i que s’ha emplenat de periodistes de més d’un centenar de mitjans de tot el món.
Vegeu ací la compareixença sencera:
Puigdemont ha demanat al poble de Catalunya que es preparés per un camí llarg que es basi en la unitat i en ‘la intel·ligència col·lectiva que ens ha permès d’avançar amb el pacifisme com a única arma’.
També ha demanat ‘reconeixement als consellers que ja s’han acomiadat de les famílies i els fills, segurs que poden acabar a la presó.’
I ha fet una crida internacional perquè sobretot la Unió Europea reaccioni: ‘Permetre al govern espanyol que no dialogui, que s’imposi militarment, que ens fiqui a la presó durant trenta anys, és eliminar la idea d’Europa i és un error que pagarem molt car tots els europeus.’
‘No deixar-se arrossegar a una situació de violència’
El president ha donat explicacions sobre l’actuació del seu govern d’ençà de la proclamació de la República, divendres.
Ha dit que haurien pogut optar per una estratègia de confrontació, de plantar cara a la intervenció del govern espanyol –amb l’aval del PP, el PSOE i Ciutadans– de les institucions catalanes.
Ha revelat que disposava de ‘dades de fonts completament contrastades, que indicaven que el govern espanyol preparava una ofensiva altament agressiva i sense precedents contra el poble de Catalunya’.
Una agressivitat que confirmen els termes de la querella presentada ahir contra els membres del govern i de la mesa del parlament, acusats de delictes, com la rebel·lió, que poden implicar penes fins de trenta anys de presó.
‘L’agressivitat de l’estat ens obligava a adaptar el pla de treball a aquestes circumstàncies i prioritzar per sobre de tot d’evitar la violència’, ha dit.
Ha recordat que no volia empènyer els funcionaris a una situació compromesa: ‘Aquest govern hauria pogut optar per forçar els funcionaris fidels a emprendre una batalla frontal per l’hegemonia, o hauria pogut fer servir la policia fidel a la República per defensar la independència, però ha preferit garantir que no hi haurà enfrontaments, que no hi haurà violència.
Espanya no ens pot arrossegar a un escenari de violència.’
Si tot plegat, afegeix, ‘té el preu d’alentir el desplegament de la República, cal considerar que és un preu raonable a l’Europa del segle XXI.’
I ha afegit: ‘És un acte de coherència que demostra que la República Catalana serà un estat diferent.’
Les línies d’actuació del govern
Puigdemont ha enumerat quatre línies d’actuació del seu govern.
La primera és la preparació d’un plet internacional contra l’estat espanyol per la politització de la justícia i la persecució ideològica.
La segona: ‘Treballar, tot i les limitacions de l’estratègia de no confrontació’, i combatre políticament la querella de la fiscalia espanyola.
En tercer lloc, donarà suport a les iniciatives que es duen a terme per evitar que el 155 es posi a la pràctica.
I finalment, ha fet una crida a utilitzar les eleccions del 21-D.
‘No sóc aquí per a demanar asil polític’
També ha precisat que no havia pas anat a Brussel·les per a demanar asil polític, com s’havia especulat fins ara.
‘No sóc aquí per a demanar asil polític.
Sóc aquí per a actuar amb llibertat.
He vingut a Brussel·les perquè és un afer europeu’, ha dit.
I ha afegit que d’aquesta manera podien expressar-se i treballar amb més seguretat i tranquil·litat, tenint en compte que just en aquest moment el govern espanyol havia ordenat de retirar-los la seguretat personal que els correspon pel càrrec.

Response: Davant d'un centenar de periodistes, el president Carles Puigdemont ha comparegut a Brussel·les per anunciar que el govern de Catalunya continuarà actiu i combatrà la querella de la fiscalia, que demana penes de fins a trenta anys per a membres del govern i de la mesa del parlament. També ha apel·lat a la Unió Europea perquè intervingui en el conflicte.


Instruction: Explica breument les idees principals del text següent:

Context:
La Diputació Permanent del Senat ha aprovat per unanimitat no reduir ara el nombre de senadors que designen les Corts Valencianes, que haurien de passar de sis a cinc després d’haver disminuït la població, i deixar la retallada per a les pròximes eleccions autonòmiques, d’ací a tres anys.
Així ho han decidit tots els grups de la Cambra per unanimitat en una decisió poc habitual: han votat en contra d’una proposta de la Mesa de la Diputació Permanent del Senat que seguia els criteris dels servicis jurídics de la Cambra.
Com en cada canvi de legislatura, el Senat ha de revisar el nombre dels seus membres d’acord amb el cens electoral.
Fins hui, els canvis sempre havien estat per a sumar senadors autonòmics, el nombre dels quals va lligat a la població; de fet, eren 46 en 1982 i han pujat fins a 58 actuals.
Cada ampliació es va produir sempre amb cada nova legislatura de les Corts Generals.
Però en esta ocasió es tractava de reduir el número, perquè el País Valencià ha baixat dels cinc milions d’habitants, i és esta retallada el que ha provocat la controvèrsia.
Els servicis jurídics del Senat defensen que la composició de la Cambra Alta la fixa esta institució i que ho fa quan arriben les eleccions generals, quan es revisa el cens; els lletrats de les Corts entenen tot i això que els seus senadors de designació són elegits per a quatre anys segons el cicle electoral autonòmic i que ara no se li pot retirar el mandat a un d’ells.
Així les coses, els grups del Senat han hagut de votar i han decidit fer-ho en contra del criteri dels seus servicis jurídics: la Comunitat Valenciana seguirà tenint en la pròxima legislatura sis senadors autonòmics, fins que arribaren les eleccions valencianes.
Una solució política a un problema jurídic
Tots els portaveus han argumentat que han pres una decisió política per a resoldre un problema jurídic; han donat les gràcies als lletrats del Senat pel seu treball i s’han compromès a una reforma legal per a evitar una situació així en el futur.
José Manuel Barreiro ha explicat per què també el PP s’ha mostrat a favor del criteri valencià.
‘S’ajusta més a este caràcter territorial del Senat i a la defensa de l’autogovern i del marc autonòmic que la representació s’adeqüe en el marc temporal a les Corts Valencianes’, ha dit.
El portaveu socialista, Óscar López, ha lamentat la situació i que sigui una votació política la que canvie el nombre de representants d’una assemblea legislativa.
‘No pot ser que el que hi haja un senador més o menys depenga d’una majoria parlamentària, no pot ser’, ha censurat.
Maribel Mora, portaveu de Podem-En Comú-Compromís-En Marea ha considerat que la Diputació Permanent no és la que hauria de decidir sobre esta qüestió ni el seu criteri pot primar sobre el d’un parlament autonòmic.
Segons la seua opinió, si s’accepta reduir ara el nombre de parlamentaris, seria com establir senadors de primera, els elegits a les urnes i el mandat dels quals és intocable, i senadors de segona, els autonòmics, que poden vore el seu mandat limitat.
DiL censura l’interès electoral del PP
Josep Lluís Cleries, portaveu de CiU, ha explicat que els senadors autonòmics tenen un encàrrec polític, ‘representar al poble valencià durant la legislatura de les Corts Valencianes’, que no es pot variar.
I ha aprofitat per a criticar al PP per acceptar en esta ocasió el criteri valencià sobre el constitucional per interès electoral, ja que en el cas de Catalunya, ha dit, els populars van a cop de sentència i amb suspensió cautelar.
El portaveu d’ERC, Santiago Vidal, s’ha mostrat també d’acord amb la resta dels grups.
‘Ens agradaria que el Tribunal Constitucional pogués en el seu moment resoldre esta llacuna’, ha afegit.
Pel PNB, el seu portaveu Jokin Bildarratz ha apostat per defensar la posició del més feble, en este cas, les Corts Valencianes.
‘Ens costa molt com PNB anar contra el que han acordat tots els grups de les Corts Valencianes’, ha explicat.
Finalment, el portaveu del Grup Mixt i membre de Ciutadans, Luis Crisol, ha considerat que mantenir els sis senadors valencians afavorix més la representativitat de la comunitat.

Response: Després d’haver disminuït la població del País Valencià, el nombre de senadors hauria de passar de 6 a 5. Tot i això, la Diputació Permanent del Senat ha aprovat per unanimitat no reduir per ara el nombre de senadors que designen les Corts Valencianes, en una decisió per unanimitat de tots els grups de la Cambra.


Instruction: Explica breument les idees principals del text següent:

Context:
Fa quinze anys que el cineasta penedesenc Pep Puig va iniciar un projecte audiovisual vinculat a la pagesia.
Un amic seu li parlava de la dificultat de ser pagès i de la lluita que feia tants anys que havien emprès els pagesos, per dignitat i per una remuneració més justa, que encara avui és tan vigent.
Per un tema de proximitat, perquè el Penedès és essencialment territori vinícola, Puig va començar a filmar les mobilitzacions de la lluita pagesa i a donar veu als seus protagonistes.
D’aquesta manera va descobrir que la pagesia és tot un món, i molt complex.
Ens explica Pep Puig: “Cadascú viu la pagesia a la seva manera, perquè són múltiples les maneres d’entendre la terra.
Ser pagès és treballar la terra i el cultiu, conèixer la realitat que hi ha a la vinya (o al camp de presseguers o d’oliveres), saber interpretar el cel, la terra, procurar per l’entorn arreglant un camí que la pluja ha malmès o reconstruint un marge de pedra seca, coneixent els vents, els animals del seu entorn, el bosc… El pagès és aquell que està connectat amb la terra i l’entén.”
“Hi ha pagesos viticultors i hi ha viticultors que no són pagesos, perquè hi ha viticultors que no estan lligats a la terra sinó a la productivitat.
El pagès és pagès tothora, sempre, porta la terra al cap. No pot anar-se’n a casa i oblidar-se de la terra.
I és vocacional, és a la terra perquè hi vol estar.
D’altra manera, la terra és tan dura que l’expulsa del lloc.
Són moltes les dificultats per tirar endavant: la climatologia, les malures… Si no t’ho creus de veritat, no pots aguantar.
Pagès vol dir tot això.”
“I vaig triar set pagesos que treballen la vinya, amb maneres d’entendre i relacionar-se amb la terra diferent, i els vaig anar gravant i els vaig deixar parlar.
Aquest projecte no tenia pressupost, de manera que es va anar fent a poc a poc, fins que el 2015 el Vinseum (Museu de les Cultures de Vi de Catalunya) s’hi va interessar.
I d’aquí en va néixer una primera pota del projecte, l’exposició 40 hectàrees.
La terra i el pagès.”
«Es diu que 40 hectàrees de vinya és la base perquè una família pagesa pugui viure del seu treball.
Però aquesta és una referència que pot variar, poc o molt, depenent de cada pagès i del destí del seu producte.
40 hectàrees representa un concepte, una determinada manera de treballar la terra relacionada amb la productivitat.
Dins i fora d’aquest concepte, aquesta exposició presenta set pagesos del nostre camp amb visions diverses sobre la seva feina.
Cert és que en podrien ser d’altres, perquè cada pagès és un món i la vida al camp, un univers inabastable.
40 hectàrees és també una mirada cap als pagesos d’abans i una reflexió coral sobre el present pagès.»
Aquest paràgraf és el text escrit per Pep Puig que emmarca i presenta l’exposició, que es va poder veure al Vinseum del 26 d’octubre de 2017 al 14 de gener de 2018.
Després, Puig ha adaptat les històries dels set pagesos al format televisiu: Penedès Televisió n’ha fet una sèrie de deu capítols en què s’han pogut veure els set retrats de pagesos, i també un capítol de converses, un altre on els protagonistes són pagesos de molta edat i un altre de les reivindicacions i la lluita pagesa.
Aquestes peces són a l’abast del públic, al web de la televisió, dins el títol 40 hectàrees.
L’adaptació televisiva és la segona pota del projecte.
I ara Pep Puig treballa amb tot el material per convertir-lo en un documental.
La seva intenció és tenir-lo enllestit al mes de setembre i presentar-lo al Most Festival, per després fer-lo córrer per festivals i amb el desig d’acabar mostrant-lo a TV3.
Els valors i la cultura de viure de la terra i amb la terra
En aquest sentit ésser pagès és un honor, un honor molt elevat.»
En la vida d’avui, tan allunyada de la terra, la pèrdua de pagesia, que cada vegada té un pes més petit en la nostra civilització, comporta la pèrdua inexorable d’una cultura lligada a la terra i a la natura.
Diu Pep Puig: “Per això és tan important la pagesia pel futur del territori.
Hem de continuar tenint pagesos, reivindico la necessitat de tenir pagesos.
Perdre un pagès és perdre una identitat.
Només un pagès en pot substituir un altre i no del tot, perquè cada pagès té la seva pròpia singularitat.
No es pot ser pagès sense estimar la terra.
Qui estima la terra, la treballa i la fa millor, i quan això passa, tots hi sortim guanyant.”

Response: Fa anys, Pep Puig va començar amb un projecte audiovisual vinculat a la pagesia, on va triar set pagesos que treballaven la vinya, amb maneres d’entendre i relacionar-se amb la terra diferent. Arran d'això, va néixer l'exposició "40 hectàrees. La terra i el pagès”, que representa un concepte, una determinada manera de treballar la terra relacionada amb la productivitat.


Instruction: Explica breument les idees principals del text següent:

Context:
Els sindicats de la funció pública han alertat de la paràlisi a l’administració com a conseqüència de l’aplicació de l’article 155 de la constitució espanyola.
Tots ells reconeixen endarreriments en diversos projectes, molts dels quals afecten els ciutadans, des de programes d’ajuts socials a la preparació de la campanya contra incendis o la preinscripció escolar, tot i que des de CCOO consideren que les afectacions no estan sent generalitzades i que com que no hi ha hagut canvis normatius, l’administració ‘funciona’.
Ha afirmat que això no afecta només qüestions internes sinó també d’atenció a la ciutadania.
‘L’únic que està suplint que la ciutadania no arribi a tenir la percepció directa de les qüestions molt negatives del 155 és la voluntat i la vocació dels empleats públics’.
‘Paràlisi generalitzada’
Així, ha apuntat que hi ha programes i subvencions endarrerides, d’altres que no s’han pogut posar en marxa i tràmits que s’envien a revisar per part del govern espanyol que no han estat retornats encara i no s’han aprovat els pressupostos per tirar endavant determinades mesures.
Ha apuntat també a la situació d”indefensió’ dels treballadors públics i ha lamentat que alguns es veuen obligats a funcionar per ‘inèrcia’ per la manca d’interlocutors amb responsabilitats.
Entre d’altres, ha posat com a exemple el ‘desenvolupament molt alentit’ de la renda garantida de ciutadania.
‘Nosaltres creiem que el 155 ja no hauria d’existir, s’han fet eleccions i creiem que ja hi ha totes les garanties que ells demanaven’, ha argumentat.
Una visió una mica menys negativa expliquen des de CCOO.
El coordinador de l’Àrea Pública d’aquest sindicat, Joan Maria Sentís, ha afirmat que tot i que l’aplicació ‘formal’ del 155 ha complert quatre mesos, abans ja hi havia ‘intervenció econòmica originada per la situació política de Catalunya i la reacció del govern de l’Estat’.
Sentís ha valorat també que donat que de moment no s’han fet canvis normatius, l’administració ‘funciona’ però ha expressat la seva alarma pels ‘anuncis i amenaces’ com les que s’han fet al voltant de l’escola catalana.
Tot i aquesta visió, Sentís comparteix la visió perquè el 155 pugui allargar-se en el temps ‘perquè sí que podria tenir conseqüències’.
En canvi, i pel que fa als empleats públics, sí que apunta a ‘alguns cessaments’, bàsicament de personal de confiança o assessors, o que formaven part d’organismes ‘clausurats’ pel 155, que en el cas de ser treballadors de la Generalitat han retornat al seu lloc anterior.
El coordinador sindical ha manifestat però que una afectació important en aquest col·lectiu ‘està en l’ambient i l’estat d’ànim’ que incideix sobre tothom, independentment de les seves idees polítiques.
Aposta per establir un govern, restituir les institucions catalanes i obrir el diàleg.
‘Faig una crida a tots els que tenen a la seva mà trobar una solució posin fil a l’agulla i busquin una solució política’.
‘Els treballadors necessitem un govern perquè l’administració pugui funcionar amb normalitat’, ha manifestat.
Per a CCOO és ‘urgent acabar amb el 155’ i consideren necessària la constitució del nou govern ‘de manera urgent’.
‘El país no pot seguir en aquesta situació.
És urgent restablir l’autogovern i totes les nostres institucions’, ha afirmat Sentís.
De no ser així, alerta que ‘perilla el mateix concepte d’autogovern, el model inclusiu d’escola catalana, un dels eixos vertebradors de ‘Catalunya, un sol poble’‘.
Aposten per un govern el més aviat possibleTots ells coincideixen en la necessitat de formar govern el més aviat possible tot i que no entren a fer valoracions polítiques.
Des dUGT, Villalante creu que hi ha un ‘problema polític que ha de tenir solució política i això requereix voluntat política’.
Aposta per establir un govern, restituir les institucions catalanes i obrir el diàleg.
‘Faig una crida a tots els que tenen a la seva mà trobar una solució posin fil a l’agulla i busquin una solució política’.
Des d’IAC Catac, Barbens considera que ‘hi ha condicions per constituir un govern’però ha rebutjat opinar sobre una qüestió que ha dit que recau en el Parlament.
‘Els treballadors necessitem un govern perquè l’administració pugui funcionar amb normalitat’, ha manifestat.
Per a CCOO és ‘urgent acabar amb el 155’ i consideren necessària la constitució del nou govern ‘de manera urgent’.
‘El país no pot seguir en aquesta situació.
És urgent restablir l’autogovern i totes les nostres institucions’, ha afirmat Sentís.
De no ser així, alerta que ‘perilla el mateix concepte d’autogovern, el model inclusiu d’escola catalana, un dels eixos vertebradors de ‘Catalunya, un sol poble’.
També des de la Intersindical CSC, Palol considera que és ‘molt necessari’la formació d’un govern ‘i no d’un govern qualsevol’, afirmant que no es pot acceptar un executiu ‘lligat de peus i mans’.

Response: Sentís ha alertat de la paràlisi a l'administració com a conseqüència de l'aplicació de l'article 155 de la Constitució espanyola. Així ho han explicat representants d'UGT, CCOO, IAC Catac i la Intersindical CSC, alertant també que els efectes faran perillar més el mateix concepte d’autogovern i el model inclusiu d’escola catalana, un dels eixos vertebradors de "Catalunya, un sol poble".


Instruction: Explica'm breument les idees principals d'aquest text:

Context:
Dos dels candidats a la presidència de l'Audiència de Girona, el titular del jutjat Mercantil 1, Hugo Novales, i el candidat a la reelecció, Fernando Lacaba, han posat aquest dilluns sobre la taula de la sala Permanent del Consell General del Poder Judicial (CGPJ) el context polític de Catalunya per defensar les seves propostes.
Lacaba ha destacat el seu bagatge de 15 anys al capdavant de l'organisme per afrontar amb garanties "la difícil situació política en què es troben la demarcació de Girona i la comunitat autònoma".
Per la seva banda, Novales ha garantit que donarà sortida a tots els conflictes judicials que es plantegin "aplicant la llei amb rigor i imparcialitat".
A banda de Novales i Lacaba, el president de la secció 4a de l'Audiència de Girona, Adolfo Jesús García Morales, també ha sol·licitat la confiança del CGPJ com a candidat a la presidència però amb un discurs més tècnic.
Hugo Novales, Fernando Lacaba i Adolfo Jesús García Morales ha exposat aquest dilluns els seus programes davant la sala Permanent del Consell General del Poder Judicial com a candidats a la presidència de l'Audiència de Girona.
Han estat intervencions d'uns 15 minuts on els tres magistrats han exposat per separat les mancances i les fortaleses del sistema judicial a la demarcació i les seves propostes per fer una justícia més eficient.
El primer a intervenir ha estat el president de la secció quarta de l'Audiència de Girona que ha explicat que el seu objectiu per als pròxims cinc anys passa per incrementar la confiança de la ciutadania a partir de "resolucions més ràpides i serioses".
L'exposició de García Morales ha estat la més tècnica de les tres i, entre d'altre coses, ha destacat la necessitat de millorar la comunicació amb les institucions judicials exteriors per garantir la cobertura judicial al gruix de població estrangera.
Així mateix, ha denunciat la forta "mobilitat" dels treballadors judicials a la demarcació assegurant que aquesta situació genera molta "inestabilitat" a l'administració.
En matèria d'infraestructures, Adolfo Jesús García Morales ha assegurat que són bones però ha assenyalat que cal fer reformes en alguns edificis com els jutjats de Santa Coloma de Farners.
El segon a intervenir ha estat el candidat a la reelecció, Fernando Lacaba, que ha presentat un projecte continuista basat en el seu bagatge al capdavant d'aquesta instància judicial.
"El meu objectiu és seguir treballant de forma compromesa per tal que la justícia sigui més transparent, eficaç, comprensible i pròxima", ha apuntat Lacaba, per afegir que cal que "els ciutadans confiïn més en el poder judicial".
Durant la seva intervenció, ha destacat l'experiència professional i personal acumulada al llarg dels seus tres mandats per afrontar "la difícil situació política en què es troba immersa la demarcació de Girona i la comunitat autònoma".
Segons Fernando Lacaba, aquesta trajectòria suposa "un impuls per seguir mantenint la vigència del principi de legalitat constitucional i ordinària en col·laboració amb l'actual sala de Govern".
La última de les intervencions dels candidats a la presidència de l'Audiència de Girona ha anat a càrrec del titular del jutjat Mercantil 1 de Girona, Hugo Novales, que ha apuntat a la necessitat de potenciar la transparència i la integració ciutadana a l'administració de justícia.
"La informació als ciutadans és deficient i insuficient i podem fer que aquests interactuïn més amb l'administració per rebre informació complementària", ha assegurat.
Finalment i per cloure la seva exposició davant els membres de la sala Permanent del Consell General del Poder Judicial, Novales ha fet referència al context sociopolític de la demarcació de Girona i Catalunya.
En aquest sentit, el titular del jutjat Mercantil 1 ha apel·lat a la independència del poder judicial i ha garantit que la seva candidatura donarà sortida "a tots els conflictes jurisdiccionals que es plantegin".
"Ho farem sense cap tipus de tendenciositat ni d'animositat, aplicant la llei amb rigor però amb objectiva imparcialitat", ha conclòs.

Response: Hugo Novales, Fernando Lacaba i Adolfo Jesús García Morales han intervingut aquest dilluns davant la sala Permanent del Consell General del Poder Judicial com a candidats a la presidència de l'Audiència de Girona. Han estat intervencions de 15 minuts on els candidats han exposat els punts forts i les mancances del sistema judicial a la demarcació.


Instruction: Explica'm breument les idees principals d'aquest text:

Context:
Transmetre informació d’una ment a una altra no és solament útil, és vital (la paraula vital té ací un profund sentit en totes les seues accepcions).
Els animals, des d’una tendra i minúscula paparra fins a les imponents balenes blaves, utilitzem un acolorit repertori de sistemes de comunicació.
No obstant això, i fins on sabem, en condicions naturals els humans som els únics éssers capaços de fer ús sistemes de comunicació sustentats en símbols.
Som prestidigitadors innats de l’intangible, i per a això alguna cosa hagué de canviar en la manera de pensar dels nostres antecessors de fa almenys 100.000 anys.
D’alguna manera, els ancestres dels humans moderns van descobrir la utilitat d’usar representacions arbitràries de les coses per a emmagatzemar i transmetre informació.
Aquest canvi en la manera de pensar, que en principi pot semblar senzill, ens va proveir d’una habilitat formidable: la capacitat de representar de manera simplificada qualsevol objecte, idea o acció sense necessitat que estiga ocorrent davant dels nostres ulls.
Un símbol és una càpsula d’informació que transcendeix l’espai i el temps.
Com que el seu significat és arbitrari, cal un acord entre la comunitat perquè el sistema funcione, de manera que l’espurna inicial que va catalitzar aquesta manera de pensar degué saltar no solament a partir d’alguna capacitat biològica, sinó també a partir de la cultura.
I ací és on topem amb un problema complex, i per això fascinant: quin tipus d’estímul degué impregnar la ment dels nostres ancestres de fa entre 100.000 i 2 milions d’anys per a, d’alguna manera, afavorir o induir la florida de la idea de símbol?
El sistema biològic ha d’estar preparat per a acollir una cosa així, per descomptat, i és molt probable que haja existit una confluència d’elements diversos, però, amb tot, es necessita almenys «alguna cosa» que exercisca de catalitzador perquè una ment aprehenga la idea de símbol.
En cap altre animal ha ocorregut una cosa així.
No coneixem cap sistema de comunicació animal –no humà– que utilitze símbols.
El que s’utilitza són signes d’un altre tipus: la majoria són índexs, i alguns són icones.
Segons la classificació de Charles Sanders Peirce, hi ha tres tipus de signes: índexs, en els quals hi ha una relació directa espaciotemporal entre el signe i l’objecte o idea que transmet (el fum és un índex de l’existència de foc; un penell és un índex de la direcció del vent); icones, en les quals existeix una relació de similitud (una onomatopeia és un signe de naturalesa icònica; un dibuix d’un bisó és una icona del mateix animal); i símbols, en els quals la relació entre el signe i el que es vol transmetre és arbitrària.
La transició «índex, icona, símbol» exigeix una abstracció cada vegada major que no sembla estar a l’abast de tots els sistemes nerviosos.
És probable que mai coneguem com va emergir el concepte de símbol en els nostres ancestres, ni quines pressions evolutives li van obrir pas, però entre les idees que es manegen n’hi ha una que és poderosa per la seua simplicitat i per la capacitat de condensar en un únic element els tres tipus de signes: l’habilitat per a interpretar les petjades dels animals.
Les marques deixades en el fang per herbívors i depredadors no devien passar desapercebudes als nostres ancestres.
Una petjada de la trepitjada d’un rinoceront, quin tipus de signe és?
És un índex de la presència d’un animal, és una representació icònica de la pota, i al mateix temps pot convertir-se en una imatge simbòlica de l’animal sencer.
No és senzill trobar en la naturalesa un element que condense d’una manera tan palesa la transició d’índexs a símbols.
Llig l’article complet en la web de Mètode.
Xurxo Mariño.
Neurofisiòleg i comunicador científic.
Departament de Medicina de la Universitat de la Corunya.
Què és Mètode?

Response: Tant els animals com els éssers humans utilitzem un ampli repertori de sistemes de comunicació per transmetre informació d'una ment a una altra. Els humans, però, som els únics éssers capaços de fer ús de sistemes de comunicació sustentats en símbols, una habilitat que permet representar de manera simplificada qualsevol objecte, idea o acció.


Instruction: Explica'm breument les idees principals d'aquest text:

Context:
Un equip de l'Institut de Salut Global de Barcelona (ISGlobal) ha conclòs que l'exposició als dispositius mòbils no s'associa amb alteracions del volum del cervell en adolescents.
L'ISGlobal ha realitzat el primer estudi epidemiològic que explora la relació entre diferents dosis de camps electromagnètics de radiofreqüència amb els volums cerebrals de més de 2.500 adolescents holandesos.
Els resultats han descartat un vincle, tot i que suggereixen una possible associació entre l'ús dels dispositius per navegar per internet amb connexió wifi i un menor volum del nucli caudat del cervell, que intervé en la memòria i la coordinació de moviments.
La majoria dels estudis anteriors han avaluat l'associació entre les diferents fonts per separat de camps electromagnètics de radiofreqüència (CEM-RF) i el desenvolupament del cervell, sense trobar associacions clares.
La recerca de l'ISGlobal, publicada a la revista 'Environment International', es va proposar analitzar les alteracions en els volums cerebrals amb un enfocament integradors de diverses fonts d'aquests camps.
L'estudi es va realitzar amb dades de més de 2.500 nens i nenes d'entre 9 i 12 anys de la cohort Generation R Study de Rotterdam (Països Baixos).
La mare o el pare va informar mitjançant un qüestionari sobre l'ús de dispositius mòbils del seu fill o filla.
Es va estimar la dosi que rep el cervell de diferents fonts de CEM-RF i es van agrupar segons tres patrons d'exposició: trucades telefòniques, usos de pantalla i altres factors ambientals, com les antenes de telefonia mòbil.
D'altra banda, es va realitzar una ressonància magnètica als nens i nenes per conèixer els volums de diferents parts del cervell.
Els resultats van mostrat que al dosi total de CEM-RF no s'associava amb alteracions en el volum del cervell ni dels seus lòbuls, ni tampoc al fer trucades, que és quan es produeix la dosi més alta de CEM-RF que rep el cervell.
Per contra, sí que es va trobar un vincle entre un menor volum del nucli caudat -una part de cervell que intervé en la memòria i en la coordinació de moviments- i la dosi de CEM-RF de dispositius amb pantalles –mòbil, tauleta i ordinador portàtil– quan s'utilitzaven per navegar per internet mitjançant connexió wifi.
La investigadora d'ISGlobal i primera autora de l'estudi Alba Cabré ha apuntat que els resultats mostren que no es produeix l'associació entre exposició a CEM-RF i volum cerebral i ha reconegut que, pel que fa a la segona troballa, encara no tenen explicació.
"Al navegar per internet en mòbils, tauletes o portàtils mitjançant wifi l'exposició del cervell a CEM-RF és molt més baixa que quan es realitzen trucades telefòniques, per exemple, per la distància del dispositiu respecte el cap. En qualsevol cas, aquest resultat s'ha de prendre amb moltíssima cautela, ja que no es pot descartar la influència d'altres factors o que sigui troballa casual", ha detallat Cabré
Els investigadors han apuntat que una possible explicació dels resultats és la influència dels factors socials o individuals relacionats amb certs usos dels dispositius mòbils, i no l'exposició de CEM-RF al cervell.
La coordinadora de l'estudi, Mònica Guxens, ha apuntat que "no es pot descartar que la manera de fer servir els dispositius mòbils pugui relacionar-se amb alteracions cerebrals".
"Cal fer més estudis sobre dispositius de comunicació mòbil i les seves possibles associacions amb el desenvolupament del cervell, independentment de si la relació es deu a l'exposició a CEM-RF o altres factors relacionats amb el seu ús", ha manifestat.
La dosi mitjana estimada de CEM-RF a la que el cervell dels adolescents estava exposat va ser de 84,3 mJ/kg/dia, mentre que la dosi estimada més alta es va trobar en el lòbul temporal (307,1 mJ/kg/dia), valors molt per sota de les recomanacions de la Comissió Internacional per a la Protecció contra Radiació No-Ionitzant (ICNIRP).

Response: L'ISGlobal ha realitzat un estudi epidemiològic que explora la relació entre diferents camps electromagnètics de radiofreqüència (CEM-RF) amb els volums cerebrals de més de 2.500 adolescents. Els resultats han descartat un vincle, tot i que s'ha suggerit una possible associació entre l'ús de dispositius amb connexió wifi i un menor volum del nucli caudat del cervell.


Instruction: Explica'm breument les idees principals d'aquest text:

Context:
El diputat de la CUP Benet Salellas assegura que el referèndum unitaleral d'independència (RUI) no serà "una línia vermella" a l'hora de negociar l'aval a la qüestió de confiança, però sí que reclama a Puigdemont fer un pas ferm cap a l'autodeterminació si vol el suport del seu grup.
Assegura que el resultat de la moció dibuixarà el que queda de legislatura i que aquí no s'hi valen ni "nebuloses" ni mitges tintes.
Per això, els cupaires aposten per vincular el seu 'Sí' a "l'exercici efectiu, i no retòric, del dret a l'autodeterminació".
"I per tant, nosaltres creiem que això passa per buscar la fórmula perquè durant el primer semestre del 2017 els catalans puguin dir si volen construir la República Catalana", ha afirmat Salellas.
El diputat ha participat aquest diumenge a un acte de l'ANC a Sant Pere Pescador (Alt Empordà).
Rèplica i contrarèplica.
El diputat de la CUP Benet Salellas ha respost les paraules que el president de la Generalitat, Carles Puigdemont, va dirigir a la seva formació durant l'Escola d'Estiu de la JNC.
Sobre la taula, la qüestió de confiança que s'ha de votar al setembre al Parlament.
Salellas assegura que la postura dels cupaires aquí és "clara i nítida": lligar el 'Sí' a la moció un exercici "efectiu" del dret a l'autodeterminació.
El diputat admet que el resultat de la votació dibuixarà el que queda de legislatura.
"I des del 27-S nosaltres girem al voltant de la idea que la independència s'ha de construir en aquest mandat", ha precisat el diputat.
Per això, Benet Salellas reclama que ara no és moment de continuar "amb la indefinició i la nebulosa" sobre com concretar el mandat de les urnes.
"Hem de tenir clar per què es va investir Puigdemont i, des d'aquesta perspectiva, això només es pot entendre des del dret a l'autodeterminació", ha dit.
I per als cupaires, això passa pel referèndum unilateral d'independència (RUI).
Ara bé, Salellas ja ha dit que el RUI no serà "un qüestió d'exigències o una línia vermella" amb la moció de confiança.
Precisament –precisa- perquè el moment polític "ja és prou complicat" com perquè ningú en plantegi.
De totes maneres, la CUP ja alerta que el seu aval a la qüestió de confiança no serà un xec en blanc.
I aquí és on el diputat ha reclamat al president de la Generalitat, i a Junts pel Sí, que facin un pas ferm cap a l'autodeterminació.
"I si a mi se'm pregunta, jo crec que la millor manera de fer-ho és vinculant l'exercici d'aquest dret de manera efectiva, i no només retòrica", ha afirmat.
I ha afegit: "Per tant, buscar la fórmula perquè durant el primer semestre del 2017 els catalans puguin decidir si volen construir la República".
"Els cops que faci falta"
Sobre el ple extraordinari del TC, que demà ha de debatre sobre la petició de l'Estat per obrir via penal contra Forcadell, el diputat de la CUP ha reiterat que la desobediència no els espanta.
"Als tribunals ja els ho hem dit moltíssimes vegades, i ho farem les que faci falta, que la sobirania del nostre poble i del nostre Parlament no està amenaçada ni condicionada al què dotze jutges d'un tribunal il·legítim decideixin al voltant d'una taula", ha afirmat.
"La nostra legitimitat i sobirania prové del carrer, del mandat del 27-S, i aquest és l'únic que obeirem", ha dit Salellas.
I ha conclòs: "El Constitucional pot fer les amenaces i providències que vulgui, que el nostre poble té un mandat inequívoc que és el de ser sobirà i exercir el seu dret a l'autodeterminació".
El diputat de la CUP ha participat aquest diumenge al dinar popular que l'ANC ha organitzat a Sant Pere Pescador (Alt Empordà) per la independència.
Al mati, s'han fet dues marxes per la platja, que han sortit des de l'Escala i Empuriabrava, i que han acabat a la desembocadura del Fluvià, on s'han desplegat estelades gegants.
A més de Salellas, als parlaments posteriors al dinar també hi han intervingut el diputat d'ERC i cap de llista al Congrés Gabriel Rufián, el president de l'ANC Jordi Sánchez, i la membre del Secretariat Nacional de l'assemblea Liz Castro.

Response: El diputat de la CUP, Benet Salellas, proposa "fer compatible" el referèndum unilateral amb el full de ruta independentista i el procés constituent que el Parlament de Catalunya ja va adoptar com a mandat del 27-S i reclama a Puigdemont fer un pas cap a l'autodeterminació si vol el suport de la CUP.


Instruction: Explica'm breument les idees principals d'aquest text:

Context:
Després de ser elegit, per aclamació, amb el suport de tots els partits, pel plenari de l'assemblea parlamentària del Consell d'Europa, De Puig ha afirmat en roda de premsa que 'alguns', a l'estat espanyol 'i en els països on hi ha reivindicacions nacionalistes, poden pensar que, efectivament, el procés' de Kosovo 'continuarà en altres països, però no hi ha una relació directa' amb Catalunya, ha defensat.
'Sóc català i tinc especial sensibilitat pels problemes de les minories' a Europa, ha proclamat De Puig, que és el membre més veterà del Consell d'Europa.
En forma part des del 1983 i, durant els pròxims dos anys, el presidirà, substituint l'holandès René van der Linden, que l'ha dirigit els últims tres anys.
De Puig farà d'interlocutor davant dels governs i representarà internacionalment la institució europea més gran, ja que agrupa els 47 estats del continent europeu, incloent-hi Rússia, Turquia i els estats del Càucas, i també més antiga, fundada el 1949.
'Treballaré com un boig', ha promès de Puig, declarant-se un 'apassionat' pel Consell d'Europa.
Fins i tot ha revelat que 'fa una desena d'anys' el PSC-PSOE li va oferir ser eurodiputat i que ho va rebutjar.
'No sé si m'he equivocat o no', ha explicat, convençut que l'han elegit president per 'l'únic mèrit' d'haver 'treballat enormement', presentant una quarantena d'informes i presidint la comissió de Cultura, el grup socialista i la delegació espanyola.
De Puig (Bàscara, Alt Empordà, 1945) fa 29 anys que és parlamentari.
'Durant el règim franquista estava a l'oposició, i amb la transició vaig esdevenir un home polític, una mica conegut a la meva regió', ha recordat.
Ha fet de diputat del PSC-PSOE al Congrés durant 25 anys i els últims quatre ha estat senador per l'Entesa Catalana de Progrés.
Professor universitari d'història, ha escrit una quinzena de llibres i és expert en la invasió napoleònica a Espanya.
Casat i 'simpàtic', De Puig ha assegurat que les seves dues filles l'han fet 'molt més feminista' del que ho era.
De Puig ha negat que l'imminent independència de Kosovo pugui convidar Catalunya i altres nacions europees a seguir el mateix camí.
I ha advocat perquè, si el consens entre Pristina i Belgrad és impossible, qualsevol decisió es prengui 'sense dramatisme, de forma pacífica i d'acord amb el dret internacional'.
Precisament aquest dimarts, l'assemblea parlamentària del Consell d'Europa debatrà una resolució sobre Kosovo.
El nou president del Consell ha aclarit als periodistes que 'a Catalunya la majoria dels ciutadans no reivindiquen la secessió', tot i que 'sí hi ha partits independentistes' que 'no representen la gran majoria'.
Lluís Maria De Puig només presidirà el Consell dos anys en comptes dels tres reglamentaris, per un acord de tots els grups polítics que ha possibilitat que fos l'únic candidat i la seva elecció per aclamació.
Així, que no pretén fer una 'gran revolució' perquè no tindrà temps i 'no seria realista'.
S'ha compromès a 'treballar per obrir internacionalment el Consell d'Europa als estats veïns i a les organitzacions internacionals', aprofundint' les relacions amb la Comissió i el Parlament Europeu i fomentant 'el diàleg intercultural amb el nord d'Àfrica i Àsia.
I ha fixat el debat sobre el canvi climàtic i el desenvolupament sostenible, la immigració, l'educació i els drets humans i socials com les seves prioritats.
El senador socialista és el tercer president del Consell d'Europea procedent de l'estat espanyol, després que el càrrec l'ocupessin José Maria de Areilza, del 1981 al 1983 i Miguel Ángel Martínez, del 1992 al 1996.
De Puig farà d'interlocutor davant dels governs i representarà internacionalment la institució europea més gran, ja que agrupa els 47 estats del continent europeu, incloent-hi Rússia, Turquia i els estats del Càucas, i també més antiga, fundada el 1949.
Al Consell d'Europa s'hi reuneixen 638 diputats i senadors d'aquests 47 estats per treballar per un espai democràtic i jurídic comú europeu seguint el conveni de drets humans.
La institució, però, no té el poder ni la influència del Consell Europeu, de la Comissió Europea i del Parlament Europeu, dels quals en formen part els 27 estats membres de la Unió Europea.

Response: El socialista empordanès, Lluís Maria de Puig, ha estrenat la presidència del Consell d'Europa i ha declarat que "a Catalunya la majoria dels ciutadans no reivindiquen la secessió. A més, ha assegurat que "no hi ha cap lligam entre el que pugui passar a Kosovo, a Catalunya i a altres regions europees".


Instruction: Explica'm breument les idees principals d'aquest text:

Context:
Les residències han estat un dels espais més castigats pel coronavirus.
Les persones grans són especialment fràgils davant la pandèmia i el risc de contagiar-se continua sent alt, tot i que les dades a Catalunya comencen a millorar.
Les eleccions del 14-F, en aquest sentit, poden ser un repte complex.
La patronal de les residències reclama un protocol al Govern i la Coordinadora d'Usuaris de Residències exigeix que es garanteixi el dret de vot de tots els residents.
La Generalitat -concretament, els departaments d'Exteriors, Salut i Interior- treballa per garantir que els residents puguin exercir el dret a vot d'aquí una setmana.
A dia d'avui, l'opció del vot per correu és vàlida i ha estat potenciada per la Generalitat les últimes setmanes.
El termini per sol·licitar el vot acaba aquest divendres a les 14.00 hores.
Les dades indiquen que és l'opció triada per un percentatge significatiu de catalans -183.000 segons les últimes estadístiques oficials-, que han preferit votar de manera anticipada per estalviar-se haver d'anar diumenge al col·legi electoral.
A les residències, però, això es complica.
En primer lloc, perquè bona part dels usuaris no disposen d'un DNI electrònic o certificat digital per sol·licitar el vot per correu des del centre i això obliga a haver d'anar a l'oficina de Correus per demanar-ho de manera presencial.
En determinats casos, els residents no poden sortir per problemes de mobilitat i, per tant, l'opció del vot per correu es complica.
En aquest cas, explica María José Carcelén, portaveu de la Coordinadora d'Usuaris de Residències, cal que un notari doni poders a un familiar del resident perquè sol·liciti el vot per correu de manera presencial.
El termini per fer tot això acaba aquest divendres.
La Coordinadora és partidària que els residents puguin sortir per anar a votar.
"Gent positiva per coronavirus pot votar i la gent gran, sana, i en molts casos ja vacunada, no podrà?
Això no és una democràcia", denuncia la portaveu, que no té gaire confiança en la proposta que farà el Govern.
Fonts de l'Associació Catalana de Recursos Assistencials (ACRA), la patronal de les residències, reclamen a l'executiu un protocol sobre com procedir durant la jornada electoral perquè es pugui garantir el dret de vot.
A més, confien que el 14-F les persones que viuen en residències ja hauran rebut la segona dosi de la vacuna i disposaran d'anticossos per no contagiar-se en espais electorals.
Aquesta és també la previsió del Departament de Salut, com comentava fa pocs dies el secretari de Salut Pública, Josep Maria Argimon.
ACRA va plantejar l'opció de les urnes mòbils a les residències, però la Junta Electoral ho va desestimar.
La Junta Electoral, restrictiva
De moment, a l'espera del protocol del Govern, la Junta Electoral es mostra restrictiva a l'hora de facilitar el vot.
L'organisme electoral ha rebutjat que el personal de Correus vagi a les residències a recollir vots després de la petició de la Generalitat per evitar que els avis surtin per anar a votar.
Segons la JEC, les motivacions són jurídiques -la legislació no ho preveu- i també de calendari, perquè el 14-F és a tocar.
Altres notícies que et poden interessar
Dades: Eleccions catalanes 14-F
Què voten els barris més rics i més pobres de les ciutats catalanes?
El PSC obté més suports en els districtes humils, mentre que Junts en suma més allà on hi ha més recursos; la resta de forces tenen comportaments més variables
Eleccions catalanes 14-F
La desfeta del PDECat, en 10 actes
La formació postconvergent celebrarà a principis de març un consell nacional per decidir el futur del projecte, que sobreviu per ara amb 170 alcaldies i els quatre diputats al Congrés
Eleccions catalanes 14-F : INTERACTIU
INTERACTIU Coneix els 135 diputats del nou Parlament
Perfils i trajectòries de tots els representants al Parlament elegits aquest 14-F per Barcelona, Tarragona, Girona i Lleida
Mapes interactius: Eleccions catalanes 14-F
MAPES L'independentisme supera el 50% de vots a nou de cada deu municipis
Les candidatures partidàries de la República catalana augmenten el percentatge de suports a 40 de les 42 comarques, entre les quals totes les metropolitanes
Eleccions catalanes 14-F
El municipi més independentista de Catalunya
Un vot a En Comú Podem va ser l'únic que es va endur un partit que no defensi la separació d'Espanya

Response: La Junta Electoral ha denegat que personal de Correus pugui anar a les residències per recollir els vots. Com a alternativa, l'organisme electoral recorda que, amb una autorització notarial o consular, poden delegar el vot en una persona de confiança. A més, Argimon assegura que el 14-F la majoria dels residents ja tindran posades les dues dosis de la vacuna.


Instruction: Explica'm breument les idees principals d'aquest text:

Context:
Estupefacció als Estats Units pel darrer escàndol relacionat amb el president electe Donald Trump.
Fa hores que diverses empreses periodístiques han començat a fer públic un dossier que ningú no pot verificar, però que conté acusacions greus contra Donald Trump, referida a la relació amb Rússia.
Trump va provar de defensar-se’n ahir en una conflictiva conferència de premsa, però l’escàndol creix i no sembla que tingui aturador.
La situació ha suscitat una polèmica enorme perquè, tot i que ningú no pot assegurar que el dossier sigui cert, les al·legacions que conté concorden amb actituds anteriors de Trump envers Rússia que sí que han estat demostrades.
Als Estats Units, doncs, d’ací a una setmana hi haurà un president que alguns ja qualifiquen de ‘titella de Putin’, una situació mai no vista.
La manera com ha aparegut el dossier ja és prou sorprenent.
Segons un documentat informe del The New York Times, el dossier circula des de fa mesos per Washington i el té tothom.
Sembla que conté dades privades sobre el comportament sexual de Trump i sobre negocis que aquests darrers anys ha establert o ha intentat establir amb empreses russes vinculades al Kremlin.
També s’hi detallen presumptes contactes de l’equip de campanya de Trump amb les autoritats russes per coordinar l’estratègia del candidat d’acord amb les informacions que es filtrarien.
Tot plegat, segons l’informe, permet a Rússia de fer xantatge personal al qui serà president dels Estats Units la setmana vinent.
Fa mesos que diaris i televisions tenen aquest report, però no l’havien fet públic perquè res d’allò que s’hi diu no s’ha pogut verificar de manera independent.
I va arribar també al govern per diverses vies.
El senador republicà John McCain el va portar a l’FBI després de rebre’l anònimament.
La sorpresa ara ha estat que el sumari d’aquest informe –no pas el contingut íntegre, sinó el sumari– ha estat inclòs en el dossier que les agències d’intel·ligència han elaborat per al president Obama i per al president electe, Donald Trump, per a demostrar que Rússia va intervenir en les eleccions americanes en favor seu.
En la conferència de premsa d’ahir, Trump va reconèixer per primera vegada la intervenció russa, però va negar que fos en favor seu.
I els diaris van rebre la filtració que això havia estat així.
La CNN va ser el primer mitjà d’explicar que hi havia aquest dossier, però sense ensenyar-lo.
Poc després, BuzzFed va trencar la norma periodística de no parlar d’un dossier que no es pot comprovar i, adduint que era important per al futur del país, va publicar-lo, cosa que va tenir un impacte enorme.
A partir d’aleshores tots els grans mitjans americans ja n’han començat a parlar amb més detall o menys, però cap no l’ha enllaçat ni publicat.
L’argument per a parlar-ne és la preocupació, expressada per bona part de la premsa americana, que realment Trump hagi caigut a les mans del Kremlin.
I, tot i que Trump va provar d’aturar-ho en la conferència de premsa d’ahir, és evident que aquest escàndol creixerà i que pot tenir conseqüències molt greus.
Especialment, si algú arriba a demostrar ni que sigui una sola de les coses que s’hi diuen.
L’article publicat fa poques hores pel New York Times explica que l’origen de l’informe és una inversió d’un donant republicà contrari a Trump que volia dades per a fer servir en la campanya, l’any passat.
Per això va contractar una empresa d’anàlisis, FusionGPS, que va fer una recerca intensiva en totes les dades públiques de Trump.
Quan Trump va esdevenir candidat, el donant republicà va deixar de pagar aquest dossier, però s’hi van interessar els demòcrates.
I quan van aparèixer les primeres dades indicant que Rússia espiava i atacava els ordinadors del Partit Demòcrata, la investigació va canviar de rumb.
Es va contractar una empresa britànica, Orbis, dirigida per un ex-espia anglès a Moscou, que va orientar la investigació en la línia de trobar les connexions entre Putin i Trump.
Alarmada per les descobertes que anava fent, Orbis va passar la informació també al govern britànic i a polítics americans, que la van fer arribar al govern del seu país.
El resultat de tot plegat és que ara Trump s’encara a una crisi de confiança com no s’havia vist mai als Estats Units, ‘dividits i confusos perquè no saben què pensar del pròxim president’, segons The New York Times.
Vox, una de les publicacions noves més influents, va més enllà i explica en aquest article que les relacions de Trump amb Rússia són clarament preocupants per tota una colla de fets que sí que es poden demostrar.
I afirma que si es demostra res d’això que diu l’informe fins i tot seria possible que Trump no arribés a ser president.

Response: Donald Trump protagonitza un escàndol mediàtic dies abans de ser president per la filtració d'un dossier que conté acusacions greus contra Trump, i que fa referència a la relació amb Rússia. Es tracta d'un document que ningú pot verificar i del qual Trump s'ha intentat defensar on se l'acusa de tenir relacions fosques, sobre espies, sexe i negocis estranys amb Moscou.


Instruction: Explica'm breument les idees principals d'aquest text:

Context:
Nit d'Homenatges' en un acte celebrat davant el Born
ACN Barcelona.-La vigília de la diada de Sant Jordi ha vingut marcada a Barcelona per la primera 'Nit del Drac.
Nit d'Homenatges', celebrada a la plaça Comercial, davant el Born Centre de Cultura i Memòria (CCM).
Es tracta d'una iniciativa duta a terme per l'Ajuntament de Barcelona i Biblioteques de Barcelona que homenatja als autors en llengua catalana dels qui enguany es commemora l'aniversari del seu naixement o mort.
Aquest 2017 es distingeixen les figures de Josep Palau i Fabre, que aquesta setmana hagués fet 100 anys; el poeta Joan Fuster en els 25 aniversari de la seva mort; Prudenci Bertrana, amb motiu del 150 aniversari del seu naixement o la seva filla, Aurora Bertrana, nascuda a Girona enguany fa 125 anys.
També s'han recordat les figures de Màrius Torres, de qui es commemora els 75 anys del seu decés; Carles Soldevila, mort fa 50 anys, i el poeta de Sarrià Josep Vicenç Foix, que va morir ara fa tres dècades.
Amb aquesta nit literària, l'Ajuntament de Barcelona a través de l'Institut de Cultura vol implicar-se més en el món de les lletres després que la capital catalana va ser designada l'any 2015 Ciutat de la Literatura dins la xarxa de Ciutats Creatives de la Unesco.
Dirigit per Joan Ollé, mestre de cerimònies de la vetllada junt amb l'actriu Txe Arana, l'acte ha comptat amb diversos artistes i personalitats i divulgadors del món de la cultura que han estat els encarregats de retre tribut als escriptors i escriptores homenatjats, establint un lligam literari i musical entre el passat i el present.
El periodista Ricard Ustrell havia de ser copresentador de l'acte, però finalment s'ha absentat per la mort del músic, gastrònom i durant anys conductor de Catalunya Ràdio 'Tàpias Variades', Pere Tapies.
"A qui considerava un germà gran", ha comentat Ollé.
I és que Tàpies formava part en els darrers anys a l'equip de l'espai de cap de setmana 'El Suplement' de Catalunya Ràdio, programa que en l'actual etapa condueix Ustrell i que ja li va dedicar un programa especial al Teatre Principal de Vilanova i la Geltrú el maig del 2016, quan va fer 70 anys.
Després de comentar l'absència del periodista, Ollé ha demanat tot seguit al públic assistent un aplaudiment de reconeixement i afecte per a Tàpias.
Prudenci i Aurora Bertrana han estats els primers autors homenatjats.
Glòria Granell ha estat l'encarregada de desglossar la vida i trajectòria de pare i fill i, tot seguit, l'escriptor i periodista Rafel Nadal i l'actriu Paula Blanco de Tossa de Mar han llegit uns versos.
Després ha estat el torn de Màrius Torres de qui ha parlat Txema Martínez i ha recitat l'actriu Victòria Pagès.
La nota musical en aquesta part de l'acte ha anat a càrrec de la cantautora lleidatana Meritxell Gené.
Tot seguit, s'ha homenatjat Carles Soldevila, figura que ha lloat Oriol Broggi.
"Va ser l'autor que em va donar la mà i em va guiar", ha assegurat just abans de llegir un fragment de les memòries de l'autor.
Josep Palau i Fabre, qui aquest divendres hagués fet cent anys, no podia faltar en aquesta 'Nit del Drac'.
Ha parlat d'ell el director, actor i professor teatral Hermann Bonnin, gran amic del poeta, escriptor i autor teatral i gran coneixedor de l'obra de Pablo Picasso.
Montserrat Carulla, a qui també unia una gran amistat amb Palau i Fabre, ha fet de rapsode dels seus escrits, mentre que la part musical ha anat a càrrec de Toti Soler, que ha actuat acompanyat de la veu de Gemma Humet.
També han musicat paraules de Palau i Fabre el grup de pop i rock alternatiu Els Nens Eutròfrics, capitanejats pel també poeta Josep Pedrals.
En l'acte hi hagut record, a més, per Joan Camprubí Alemany, conegut com Joan Capri, que es va fer popular per els seus monòlegs còmics i per sèries de televisió com 'Doctor Caparrós'.
Seguidament, l'escriptora Isabel Clara Simó ha pujat a l'escenari per introduir la part dedicada a Joan Fuster, a qui va fer descobrir a l'autora figures com Ausiàs March o Jordi de Sant Jordi i que, sobretot, la va ajudar a descobrir i estimar la seva llengua materna.
Elies Barberà i Carles Dènia han posat veu i música a les paraules de Fuster, respectivament.
El darrer autor homenatjat en la primera 'Nit del Drac.
Nit d'Homenatges' ha estat Josep Vicenç Foix.
L'han llegit Jaume Mateu, més conegut amb el seu nom de pallasso 'Tortell Poltrona', i l'escriptor Javier Cercas.
L'actuació de Marc Serras i Joan Garriga han donat pas a l''extra' de la vetllada: els cents anys de l'emblemàtica historieta el TBO.
N'ha cantat –literalment- les seves excel•lències, Jaume Sisa.

Response: Aquest 2017 es commemora l'aniversari del  naixement o mort de diverses figures literàries catalanes, en un acte on l'Ajuntament de Barcelona a través de l'Institut de Cultura vol implicar-se més en el món de les lletres després que Barcelona va ser designada l'any 2015 Ciutat de la Literatura dins la xarxa de Ciutats Creatives de la Unesco.