Instruction: De qué tracta aquest text?

Context:
No hi pot haver un diàleg real amb el govern espanyol si continua la repressió.
Aquesta és l’advertència que ha llançat ERC en els discursos polítics del congrés nacional.
La secretària general, Marta Rovira, ha alertat que no es pot resoldre el conflicte si es manté la repressió i no es negocia una amnistia per als represaliats, en un moment en què les converses amb el PSOE són congelades després d’haver reconegut, el Tribunal de Justícia de la Unió Europea, que Oriol Junqueras va obtenir la immunitat com a eurodiputat en ser elegit.
‘No és possible un diàleg honest, responsable i en igualtat de condicions sense desbrossar el camí de la repressió’, ha afirmat Rovira en una videoconferència de l’exili estant.
El coordinador nacional, Pere Aragonès, ha redoblat la pressió.
Ha advertit que només es pot obrir una nova etapa després de les eleccions del 10-N ‘si la política desplaça la repressió’ i ha exigit que l’estat espanyol compleixi la sentència del TJUE.
És a dir, que Junqueras sigui alliberat i que s’anul·li la sentència que el va condemnar a tretze anys de presó.
En un missatge d’àudio enregistrat a la presó dels Lledoners, el president d’ERC, ha sentenciat que la independència és irreversible i un nou referèndum, inevitable: ‘Ho tornarem a fer.’
Si la condició de la fi de la repressió es compleix, Aragonès ha assegurat que faran de ‘trencaglaç dels murs del blocatge’ i que obriran camí per a establir un diàleg que saben que serà difícil i que no entomen amb ‘ingenuïtat’.
A més ha defensat que s’obrin camins a la negociació política aprofitant les ‘escletxes’ de la conjuntura i ha promès que el partit posarà damunt la taula l’amnistia, l’autodeterminació i la constitució de la República.
No serà, tanmateix, una tasca fàcil: ‘Haurem de prendre decisions complexes, assumir la responsabilitat del qui les urnes han posat al capdavant’, ha admès.
A més, ha raonat que la repressió, que volia liquidar el partit, els ha fet ‘més forts’ com a organització i a les urnes.
ERC ha llançat aquest avís al PSOE atesa la insistència del govern espanyol que la sentència del TJUE no ha d’ésser un obstacle per a negociar la investidura de Pedro Sánchez.
La portaveu del govern espanyol, Isabel Celaá, va apuntar ahir que no donaran instruccions ad hoc a l’advocacia de l’estat, que actuarà ‘tenint en compte l’interès general’ i sobre els principis de la legalitat.
De fet, consideren que les negociacions s’han de desvincular de les decisions judicials.
ERC insisteix que s’han d’enfortir per a assolir la independència i, de fet, aquest congrés nacional consagrarà l’estratègia de l’ampliació de majories per a eixamplar la base.
‘Resulta evident que cal que siguem més per a guanyar’, ha dit Rovira, convençuda que només s’avança quan es generen grans consensos i que cal que el projecte independentista no sigui percebut com una amenaça per una part de la ciutadania, alhora que guanya suports internacionals.
En la mateixa línia, Aragonès ha defensat una estratègia que apel·li a tota la població i faci viable la constitució del nou estat.
Aquesta és la via, segons Rovira, perquè un nou referèndum sigui efectiu: ‘Només guanyant legitimitat política podrem fer valdre un referèndum i el seu resultat.’
Junqueras ha assegurat que aquest moment, imprescindible per a obtenir una nova validació democràtica, arribarà.
‘Sabem que ha d’arribar i la nostra proposta de solució continua essent la mateixa, la independència de Catalunya’, ha afegit.
ERC no descarta la via unilateral en l’estratègia d’acumulació de forces
El congrés d’ERC, amb 1.700 militants inscrits, aprovarà avui la ponència política i una reforma dels estatuts.
La ponència es basa en aquesta estratègia d’acumulació de forces que incideix en la necessitat d’ampliar la base social de l’independentisme i d’enfortir-lo i que situa el referèndum com a única sortida per a resoldre el conflicte, sigui acordat, forçat o convocat sense l’acord de l’estat espanyol.
Després del procés de negociació d’esmenes, ERC no descarta ‘qualsevol camí democràtic i pacífic’ per a transitar cap a la independència, cosa que implica que s’obre la via unilateral malgrat que la prioritària sigui la negociada.
D’una altra banda, la reforma dels estatuts preveu que el president i la secretària general podran exercir el seu càrrec durant dotze anys de manera ininterrompuda i estableixen una clàusula aplicable a Junqueras i Rovira perquè aquest termini se suspengui en cas que un dels dos no hagi pogut desenvolupar plenament les seves funcions per causes alienes a la seva voluntat i a l’organització.

Response: Durant el congrés nacional d’ERC, la secretària general, Marta Rovira, ha remarcat la necessitat que el PSOE reconegui la sentència del TJUE i s'alliberi Junqueras abans de prosseguir amb la negociació política. Així mateix, s'ha presentat estratègia d’acumulació de forces per ampliar la base social de l’independentisme com a única via de guanyar legitimitat política en un futur referèndum.


Instruction: De qué tracta aquest text?

Context:
La polèmica, aquesta vegada, va sobre rodes.
Divendres l'Ajuntament de Barcelona va anunciar que la moratòria vigent que permet que les bicicletes circulin per les voreres s'acabarà l'1 de gener de l'any 2019.
El 2015 es va aprovar l'"Estratègia de la bicicleta per Barcelona", i ara, l'Ajuntament considera que ha arribat el moment d'acabar amb les dificultats de convivència amb els vianants que genera la moratòria.
El problema és que no tothom hi està d'acord.
El representant de la Coordinadora Catalana d'Usuaris de la Bicicleta, Albert Garcia, i el vicepresident l'Associació de Bicitours de Barcelona, Pablo Gómez, ho veuen molt diferent.
Garcia i Gómez coincideixen en el fet que Barcelona encara no està prou articulada, malgrat l'increment de kilòmetres de carril bici, per prohibir-ne la circulació per les voreres.
Ambdós estan d'acord en dir que la visió imperant a la ciutat és encara la del conductor de vehicle privat, segons ells, font de molts dels problemes de mobilitat.
De fet, Gómez comenta preocupat que "s'està demonitzant anar amb bicicleta" i es queixa que els ciclistes ho tenen cada vegada més complicat.
"Hi ha altres coses que es poden retirar del carrer abans que les bicis", remarca amb contundència Garcia.
Considera crucial que les persones puguin fer servir la bici i demana regulació, però no prohibició.
Totalment en contra de la conducció temerària, que considera un perill públic i en demana la prohibició total, matisa que els casos que s'han detectat són excepcionals.
Pablo Gómez, que a més de ser el vicepresident de l'Associació de Bicitours de Barcelona és el propietari de Bike Rental Barcelona, posa el focus en la vulnerabilitat dels ciclistes, ja que no creu que els únics que estan en risc quan van en bicicleta siguin els menors.
A més, considera que l'entramat de normes és molt complex i puntualitza que, a més del milió i mig d'habitants de la ciutat de Barcelona, als ciclistes se li sumen els turistes, molts dels quals aprofiten la bicicleta com a mitjà de transport.
"Si no es fa una bona campanya de sensibilització, l'Ajuntament farà caixa amb les multes però no se solucionarà res", reflexiona preocupat l'empresari del sector.
Més carrils bici, però no tots els que es prometien
Una de les altres mesures que ha anunciat l'Ajuntament de Barcelona és l'augment en infraestructura de carrils bici.
A principis de setembre, la xarxa de carrils bici tindrà 200 quilòmetres, però l'any 2016 l'Ajuntament en prometia 308 km. La tinenta d'alcalde d'Ecologia, Mobilitat i Urbanisme, Janet Sanz, va atribuir l'incompliment als conflictes existents a peu de carrer entre bici i vehicle privat.
"Nosaltres ja vam preveure que era molt difícil arribar al final de la legislatura amb tots els carrils fets", comenta Garcia.
Afegeix que no s'ha de parlar de quilòmetres, sinó d'efectivitat, i titlla la xarxa actual de "poc efectiva".
Sobre el fet que el 90% de la població barcelonina disposi d'un carril bici a menys de 300 metres de casa seva, Garcia fa la comparativa amb el cotxe: "És com si diguessis a un usuari de cotxe que està de sort perquè el té aparcat a 3 quilòmetres de casa".
Demana posar-hi perspectiva, "perquè els de les bicis semblem els dolents de la pel·lícula".
I les bicicletes de lloguer aparcades al carrer, què?
Una de les problemàtiques que encara ha de resoldre l'Ajuntament de Barcelona és l'aparcament de bicicletes de lloguer a través d'aplicacions d'Internet en espais públics sense pagar res a canvi.
Pablo Gómez indica que és un tema que l'inquieta, perquè es juga a dir que "no estan permanentment aparcades" i considera que el govern municipal no ha actuat amb contundència.
Fent una analogia amb el top manta, considera que aquestes aplicacions fan competència deslleial, perquè les bicicletes publiciten el negoci amb els cartells que porten penjats i estan a la vista tot el dia, i "l'únic que fan és posar-nos a tots en el mateix sac".
Creu que hi hauria d'haver aparcaments a cada cruïlla de la ciutat.
Tornant a la mentalitat imperant del vehicle privat, llança una pregunta: "Els cotxes de lloguer a Barcelona, aparquen on volen, no?".
Davant de les recents notícies, Gómez opina que l'equip de govern actual és el que millor ha actuat en matèria de bici des de Maragall, però "ha perdut una oportunitat", perquè no s'han posat tots els carrils bici que es prometien i perquè, amb propers canvis de govern, tot el pla es podria modificar.

Response: Un representant dels usuaris de la bicicleta (Albert Garcia) i el vicepresident de l'Associació de Bicitours de Barcelona (Pablo Gómez) s'han pronunciat en contra de la fi de la moratòria de circulació per les voreres per a les bicicletes. A la ciutat, afirmen, manquen articulació i quilòmetres de carril bici, a més del problema de l'aparcament de les bicis de lloguer.


Instruction: De qué tracta aquest text?

Context:
La Guàrdia Urbana de Barcelona (GUB) ha desallotjat aquest dijous al matí 22 persones, entre elles un menor d'edat, de l'edifici situat al número 1 del carrer de Sant Ramon, al barri del Raval, que havia estat ocupat, segons han informat fonts municipals.
El Centre d'Urgències i Emergències Socials de Barcelona (CUESB) ha atès deu persones, de les quals tres, una família amb un nadó, han acceptat un recurs d'allotjament.
En els altres set casos, el CUESB no ha detectat una situació de vulnerabilitat perquè tenien xarxa familiar o recursos econòmics, segons ha assenyalat el consistori.
L'immoble és propietat de l'Ajuntament de Barcelona i havia estat rehabilitat recentment per albergar onze habitatges de lloguer social.
(En aquesta actualització s'afegeix el final del desallotjament, declaracions de persones que havien ocupat els pisos i informació facilitada per l'Ajuntament de Barcelona).
Durant el desallotjament, que ha començat cap a un quart de 9 del matí i ha durat unes dues hores, algunes de les persones que ocupaven els pisos han sortit als balcons per protestar que els fessin marxar.
També alguns veïns s'han arremolinat a l'entrada del carrer de Sant Ramon, que estava precintat i amb diverses furgonetes policials, per retreure a la Guàrdia Urbana que desallotgés l'immoble.
El consistori barceloní ha assenyalat que els seus serveis de vigilància van comprovar dilluns que l'edifici estava completament buit i que va tenir constància aquest dimecres de l'ocupació.
Per la seva banda, diverses persones que han desallotjat de l'immoble han assegurat davant els periodistes que feia entre tres dies i una setmana que hi havien entrat.
Aquest és el cas del Youssef, que ha afirmat que va pagar 500 euros a un home per poder entrar en un dels pisos i que ell va rebre uns documents a canvi.
Aquest dijous al matí, segons ha explicat, l'home no li agafava el telèfon i no sabia com localitzar-lo.
Un altre dels casos és el de la família amb una criatura de menys d'un any.
Segons han explicat, no han obtingut ajudes per a l'habitatge ni solucions dels serveis socials en un any i mig.
"Els serveis socials ens van dir que estaven saturats i que ens busquéssim la vida, que ocupéssim.
Ho hem fet i ara no ens deixen viure", ha recriminat l'home, visiblement trasbalsat pel desallotjament.
I ha continuat: "Algú ha dit que som narcotraficants.
Un narcotraficant ve amb tota la seva família?
Ho diuen per treure'ns del pis i perquè s'hi fiquin els que van ben vestits i perfumats, perquè tenen diners per pagar i, com que tenen diners, van abans que nosaltres".
També ha retret que l'edifici portés temps buit i ha lamentat que no pugui quedar-se al Raval, on viu, ha dit, des del 1988.
"He anat a la guarderia i a l'escola aquí.
Vull viure al meu barri i no puc.
En canvi vénen els 'guiris' i els que tenen diners.
Per què el meu fill no i els seus fills sí?", ha inquirit.
Per la seva banda, l'Ajuntament de Barcelona ha defensat que el desallotjament del bloc respon a una acció per salvaguardar "el patrimoni municipal", en paraules de la tinenta d'alcalde de Drets Socials, Laia Ortiz.
El consistori va comprar l'edifici l'octubre de 2013, exercint el dret de tanteig i retracte, i el va rehabilitar per oferir onze habitatges de lloguer social que ja estan adjudicats.
Les obres van començar l'estiu del 2015 i ja estaven finalitzades si bé encara no s'havien recepcionat a l'espera que es donés d'alta el subministraments elèctric.
Actualment, s'hi està instal·lant l'estació transformadora que Endesa sol·licitava.
Segons ha assenyalat el consistori, la previsió és que les persones beneficiàries dels pisos puguin entrar-hi a viure abans de l'estiu.
Després de tenir constància aquest dimecres de l'ocupació, l'Ajuntament va fer els informes necessaris i va signar el decret per desallotjar dins les 72 hores posteriors.

Response: La Guàrdia Urbana de Barcelona ha desallotjat un edifici propietat de l'Ajuntament. L'edifici, que el consistori va comprar i rehabilitar per destinar-lo a lloguer social, va ser ocupat aquesta setmana mentre encara era buit, abans que finalitzessin les últimes obres. La GUB ha desallotjat vint-i-dues persones i deu han estat ateses pel Centre d’Urgències i Emergències Socials de Barcelona.


Instruction: De qué tracta aquest text?

Context:
La Novena de Beethoven obrirà el 22 de setembre la nova temporada de Simfònics al Palau, el cicle protagonitzat per l'Orquestra Simfònica del Vallès al Palau de la Música Catalana.
El concert, previst de programar-se cada curs fins al 2024 —any del bicentenari de l'estrena de l'obra—, presentarà una peça que no s'ha sentit mai a Barcelona: 'Un supervivent de Varsòvia', d'Arnold Schönberg.
Al març, Joan Pera i Roger Pera protagonitzaran 'Papà Mozart', un espectacle que abraça música, teatre i història per abordar la complicada relació del geni classicista amb el seu pare.
Un any més, la Simfònica explorarà la música de cinema amb concerts com 'Una galàxia de músiques' o 'West side story'.
Dirigida per l'alemany David Niemann, la Novena de Beethoven serà l'encarregada d'estrenar un nou curs del cicle Simfònics, que aquest any ambiciona modernitzar els clàssics a través dels dotze concerts programats.
La simfonia inaugural serà interpretada per la soprano Elena Mateo, el tenor Eduard Mas, la mezzosoprano Cristina Segura, el Cor de Cambra de Granollers i el Cor Lieder Càmera, acompanyats per la veu de l'actor Fermí Reixach.
El mes de març, al tombant de la primavera, el Palau acollirà 'Papà Mozart', un espectacle en què Joan Pera i Roger Pera, pare i fill, es posaran en la pell de Leopold i Wolfgang Amadeus Mozart.
Dos personatges de la història amb els quals el tàndem d'actors s'identifica molt.
"És la nostra història: un pare amb un fill talentós i un fill amb una estimació envers el pare, però que prefereix les seves obres i dur la seva vida", exclama amb humor Joan Pera.
Amb llibret del dramaturg Sergi Belbel i direcció d'escena de Miquel Gorriz, a 'Papà Mozart' s'hi interpretaran algunes de les obres més cèlebres del músic austríac, com ara l'obertura de 'Don Giovanni' o 'Petita música nocturna', sota direcció musical de Rubén Gimeno.
A part, al cicle Simfònics també es podrà veure una altra peça que transcendeix el paradigma de concert.
Es tracta de 'Carnaval dels animals', de Camille Saint-Saëns, un espectacle familiar amb guió d'Iván Morales en què la companyia de dansa urbana Brodas Bros es retrobarà amb l'Orquestra Simfònica del Vallès (OSV) després de l'èxit conreat a 'Pere i el llop' per "plasmar a l'escenari el que passa a la imaginació del públic més infantil", com destaca una de les integrants del grup, Berta Pons.
L'OSV col·laborarà amb els Amics de l'Òpera de Sabadell per oferir el maig 'La bohème' de Puccini en concert, sota la batuta de Daniel Gil de Tejada.
Música de pel·lícula
En clau cinematogràfica, Simfònics ampliarà a la tardor el seu bagatge de concerts de bandes sonores presentant els espectacles 'Chopin, Polònia i Dràcula' i el clàssic 'West side story', dirigits per Víctor Pablo Pérez i James Ross, respectivament.
A més, els adeptes a la ciència-ficció tindran cita el novembre amb 'Una galàxia de músiques', un concert que repassarà, sota direcció de Rubén Gimeno i amb guió d'Iván Morales, les bandes sonores més emblemàtiques del gènere: des del film 'Frankenstein' fins a 'Jurassic Park', passant per '2001, una odissea de l'espai' o 'Fahrenheit 451'.
Grans clàssics amb noms propis
Entre la programació despunten diverses figures nacionals i internacionals convidades al cicle.
James Ross dirigirà el gener 'Txaikovski contra Napoleó' de la mà de la violoncel·lista Anne Gastinel i acompanyat d'un breu film de ficció que el director d'escena nord-americà Doug Fitch ha creat expressament per a l'ocasió.
L'OSV presentarà el juny la Setena de Beethoven, dirigida per Nuno Coelho i amb participació de la violinista Birgit Kolar.
A més, oferirà en estrena a Catalunya la Simfonia Fantàstica de Berlioz, sota la direcció de Víctor Pablo Pérez, acompanyada d'un audiovisual realitzat per Morgan Crea amb fragments de cinema mut que segueixen l'argument literari que va imaginar Berlioz per a la seva obra.
El mes de febrer, el públic tindrà l'última paraula en el concert 'El piano de Rachmàninov', dirigit per Lucas Macías i amb el darrer guanyador del Premi Internacional Ricard Viñes, Nikolai Kuznetsov.
Els assistents a l'espectacle hauran d'escollir dins d'una selecció amb quina peça simfònica volen acompanyar el concert.
Simfònics en gira
Aquest curs, les propostes tradicionals en gira són el 'Festival de valors i danses', dirigit per Diego M. Etxebarría, i el Rèquiem de Fauré, sota la batuta del nou director titular de l'OSV, Xavier Puig, amb el qual la Simfònica posarà punt final a la gira de Setmana Santa.

Response: L'Orquestra Simfònica del Vallès estrenarà la temporada de Simfònics al Palau amb la Novena de Beethoven, que obrirà el cicle de dotze concerts en què pretenen modernitzar els clàssics amb figures nacionals i internacionals. Així mateix, la programació inclourà música de bandes sonores i també, a la primavera, l'obra teatral i musical “Papà Mozart”, protagonitzada pel tàndem Joan i Roger Pera.


Instruction: De qué tracta aquest text?

Context:
La Casa de Cultura de Girona reivindica un dels fotògrafs "cabdals" de les comarques gironines de principis de segle XX amb una exposició que repassa l'art de Valentí Fargnoli.
La mostra aplega una norantena de fotografies del fons de l'autor que es conserva al centre de la imatge de la Diputació de Girona, Inspai, en el suport original en vidre, cosa que permet reproduir unes fotografies de gran qualitat i amb tot luxe de detalls.
L'exposició 'Valentí Fargnoli.
El paisatge revelat' dona el tret de sortida a un seguit d'activitats per commemorar el 75è aniversari de la seva mort.
La comissària tècnica de l'any Fargnoli, Àngels Miralles, destaca que la mostra servirà per descobrir la faceta del fotògraf menys coneguda per al gran públic, la de retratista.
Valentí Fargnoli (Barcelona 1885-Girona 1944) va ser un dels fotògrafs més importants de la primera meitat del segle XX.
La seva obra s'ha convertit en un valuós testimoni documental de la gent, dels pobles i dels paratges de les comarques gironines a principis del segle passat, abans del 'boom' turístic.
A diferència d'altres fotògrafs coetanis que tenien un estudi físic, Fargnoli va ser una "fotògraf ambulant" que venia la seva obra a diferents punts de les comarques gironines, com a la farmàcia Pérez Xifra de Girona, a Begur o a Maçanet de la Selva.
"La seva principal font d'ingressos eren les postals turístiques de paisatges", ha explicat la comissària tècnica de l'any Fargnoli, Àngels Miralles.
Però, més enllà d'aquestes imatges de paisatges que bona part dels gironins conserven a la retina, Fargnoli era retratista.
L'exposició 'Valentí Fargnoli.
El paisatge revelat', que es podrà veure del 2 d'abril del 25 de maig a la Casa de Cultura, posa el focus en aquesta faceta menys coneguda del fotògraf.
Alguns d'aquests retrats, fets per encàrrec, formen part de les herències de les famílies que els hi havien encarregat però n'hi ha d'altres que va conservar en el seu arxiu personal.
"Una de les facetes que probablement sorprendrà al visitant és la quantitat de retrats que conté l'exposició perquè, si bé és habitual veure imatges dels seus paisatges, sobretot de la Costa Brava, no és tant freqüent conèixer-li els retrats", detalla Miralles que afegeix que, tot això, Fargnoli en va fer "moltíssims" i alguns es converteixen en un "testimoni impagable" de la vida durant les primeres dècades del segle XX a les comarques gironines.
Entre les instantànies hi ha, per exemple, una imatge de dones i nenes rentant roba a un safareig de Torroella de Montgrí, pagesos garbellant el blat o treballadors en una pedrera de Girona.
"Hi ha moltes imatges d'oficis perquè Fargnoli sentia empatia amb aquests obrers", subratllat Miralles.
L'Inspai compta amb un fons d'unes 1.600 fotografies de Fargnoli de les quals 834 són plaques de vidre.
El fotògraf va tenir aquest relat visual de la vida quotidiana del territori i, després, les va conservar Sebastià Martí Roura, també fotògraf, que havia estat l'ajudant de Valentí Fargnoli.
El seu fill el va cedir a l'Inspai l'any 2011.
Tractament de la imatge
Les plaques de vidre són autèntiques peces de museu i la informació que contenen és molt valuosa des del punt de vista patrimonial, tècnic, històric, informatiu, estètic, documental i artístic.
El tractament tècnic que s'ha dut a terme des que el fons va ingressar a Inspai, ha consistit en la neteja i la restauració dels suports antics, de les plaques; la instal·lació en fundes i capses de conservació especials; la digitalització i la descripció de totes les imatges; en definitiva, la conservació i la preparació per fer-ne difusió.
Miralles ha ressaltat la feina que el dissenyador de l'exposició, Josep Maria Oliveras, ha fet en el tractament de les plaques per digitalitzar-les i extreure'n instantànies amb una gran definició.
"Tota la feina de conservació i cura de la imatge ha permès que puguem veure aquestes fotografies amb una qualitat extraordinària, és la mirada d'un fotògraf sobre un altre fotògraf", exposa la comissària.
Any Fargnoli
L'exposició 'Valentí Fargnoli.
El paisatge revelat' dona el tret de sortida al programa commemoratiu de l'any Fargnoli.
Altres accions del programa són la publicació del desè volum de la col·lecció editada per Inspai 'Quaderns de Fotografia', que es titula 'Valentí Fargnoli.
Una memòria persistent'.
Aquesta col·lecció de llibres té per objectiu reivindicar l'obra dels fotògrafs que han fet donació dels seus fons fotogràfics a la Diputació de Girona.
El desè volum, dedicat a Valentí Fargnoli, es publicarà aquest 2019 i contindrà una selecció de textos d'autors que, amb una òptica contemporània i des de disciplines tan diverses com la història de l'art, l'arquitectura, la literatura o la història de la fotografia, oferiran una imatge coral i polièdrica de la figura de Fargnoli.
Alguns d'aquests autors són Marta Grassot, Sílvia Musquera, Mariona Seguranyes o Eva Vázquez.

Response: Dins el marc de l'any Fargnoli, la Casa de Cultura de Girona acollirà l'exposició “Valentí Fargnoli. El paisatge revelat”. Fargnoli va ser un dels fotògrafs cabdals de la primera meitat del segle XX, famós pels seus paisatges de la costa brava i pels seus retrats. Se’n conserven unes 1600 fotografies i més de 800 plaques de vidre, autèntiques peces de museu.


Instruction: De qué tracta aquest text?

Context:
La producció de les empreses de les Terres de l'Ebre va créixer de forma generalitzada al llarg del segon semestre de 2017 a excepció del sector turístic.
Així ho constata l'informe semestral de l'Índex de Clima Empresarial del territori que elabora la Càtedra d'Economia Local i Regional de la URV, un estudi qualitatiu a partir de les respostes obtingudes d'una mostra representativa de 130 empreses.
Mentre que els sectors agroindustrial i la construcció –sector que sortia d'un punt de partida molt baix, després de tocar fons amb la crisi- experimenten els increments de producció més destacats, els empresaris turístics valoren que la seva activitat ha descendit lleugerament.
Una circumstància que els autors de l'informe atribueixen a l'estacionalitat però també a la incertesa davant del comportament del turisme espanyol en l'actual situació política a Catalunya.
A partir de les respostes de valoració qualitativa –no es demanen xifres de facturació o dades numèriques- davant del qüestionari tramès als participants –ponderant els sectors, dimensions i localitzacions dins del territori- l'Índex del Clima Empresarial intenta prendre el pols no només a les expectatives dels empresaris sinó també la percepció sobre el seu posterior compliment en el futur.
En aquest sisè informe, les empreses ebrenques continuen manifestant, en línies generals, que continuen creixent malgrat el context social i polític, fins i tot, superant sensiblement les expectatives apuntades en onades anteriors.
I ho fan, segons destaca el professor de la URV i coordinador de l'Índex, Pau Galiana, de forma sostinguda des que fa tres anys va començar a elaborar-se l'informe, amb caràcter semestral.
Si bé un 48% declara creixement, però, els que han vist disminuir la facturació ja arriben al 20%, deixant el saldo entre les dos en un 28,3%.
Per sectors, aquests creixements són més destacables en la construcció i l'agroindústria.
També la indústria de manufactura apunta una tendència alcista.
Galiana, però, matisa que en el cas de la construcció s'ha de relativitzar aquesta valoració, atès que surten "d'un punt de partida molt baix", després de patir una davallada molt forta durant la crisi.
A l'altre costat de l'espectre, encapçalant la disminució de la facturació, se situa un dels sectors econòmics considerats estratègics al territori: el turisme, que empitjora els resultats negatius que ja oferia l'informe anterior.
D'una banda, apunten els autors de l'informe, perquè les dades reflecteixen l'estacionalitat de l'activitat i fan referència a un període posterior a la temporada alta turística.
Galiana, però, reconeix també que la incertesa per la situació sociopolítica del país –una de les qüestions que incorporen des de fa un any els qüestionaris als empresaris- perjudica de forma específica les "empreses més petites i vulnerables" que formen aquest sector.
Unes empreses que han d'acollir el turisme que procedeix de l'Estat espanyol i que veuen, en aquest sentit, una major incertesa sobre els resultats futurs.
Malgrat tot, els empresaris creuen que els efectes d'aquest escenari només han afectat lleugerament la facturació.
Un altre dels apartats clau de l'Índex del Clima Empresarial, l'ocupació, mesurada també sempre en termes qualitatius i des de la perspectiva dels mateixos empresaris, també va experimentar una millora durant el segon semestre de 2017.
Gairebé un 61% dels enquestats va apuntar que es va mantenir, prop d'un 33% diu que va incrementar-se i només un 6,5% percebia una disminució.
També en aquest àmbit, l'agroindustria i la construcció, per aquest ordre, encapçalaven els sectors on es va percebre un major increment.
En aquest cas, i preguntats sobre els efectes que ha tingut la situació política del país sobre aquestes dades, la conclusió és que ha estat pràcticament imperceptible.
En termes de projecció futura, es mantenen gairebé els mateixos percentatges: un 61% creu que l'ocupació es mantindrà, un 35% que pujarà i poc més d'un 4% que es reduirà.
L'informe, a més, analitza altres aspectes relacionats amb l'activitat empresarial com els factors limitadors de la producció –principalment el context polític a Catalunya, la dificultat per incorporar personalitat qualificat o la deficient gestió política de les inversions i infraestructures; els preus de venda, que es mantenen estables de fora generalitzada; així com també la competitivitat, que tampoc presenta variacions remarcables.

Response: L’informe semestral de l'índex de Clima Empresarial sobre les empreses de les Terres de l'Ebre, elaborat a la URV, mostra un creixement generalitzat durant el segon semestre de 2017. L’informe s’elabora a partir de les respostes dels empresaris sobre la seva percepció dels resultats i les perspectives de futur de la seva activitat. L’excepció, però, és el sector turístic.


Instruction: De qué tracta aquest text?

Context:
Contra tot pronòstic fa només unes setmanes, i tot i haver optat per marxar de la UE, els ciutadans britànics seran dels primers a votar en les eleccions europees, juntament amb els holandesos.
Mentre que el Regne Unit i Holanda voten aquest dijous, alguns països ho faran divendres i dissabte i la majoria d'estats votaran diumenge.
Els últims a dipositar les paperetes seran els italians, que podran votar fins a les 23 h de diumenge, quan tanquen els col·legis a Itàlia, els darrers a fer-ho a tota la UE.
Pocs minuts després, el Parlament Europeu farà una primera projecció del nou hemicicle basant-se ja en els resultats oficials en 18 estats membre, enquestes a peu d'urna en 8 i intencions de vot en dos més.
El recompte s'allargarà durant la matinada en diferents estats i s'aniran actualitzant les projeccions a mesura que es facilitin les xifres a l'Eurocambra, que centralitzarà les dades.
En total, més de 420 milions de persones són cridades a les urnes d'aquí a finals de setmana en les eleccions transnacionals més grans del món.
Projeccions amb enquestes a peu d'urna
Segons l'horari orientatiu de l'Eurocambra, les primeres dades que facilitarà la institució diumenge es publicaran a les 18h.
Serà una estimació de resultats nacionals per a set estats: Àustria, Xipre, Alemanya, Grècia, Irlanda, Malta i Països Baixos.
Es basarà en enquestes a peu d'urna o similars publicades als estats membre i recollides per l'empresa Kantar.
Les següents dades seran les estimacions nacionals per a Bulgària i Croàcia (19h), a les quals s'afegiran Espanya, França i Dinamarca més tard (20h).
Amb les primeres dades d'aquests 12 estats, el Parlament Europeu farà una primera projecció de l'hemicicle a les 20:15h.
Serà un primer agregat de dades que permetrà veure de forma orientativa la configuració de la cambra, però basant-se únicament en enquestes a peu d'urna i dades no oficials en aquests 12 països i en la intenció de vot en els altres 16 estats de la UE.
A les 21h es publicaran estimacions de Polònia, Portugal, Romania i Suècia.
Un quart d'hora després, repetint el mateix patró que abans, es farà una primera actualització de la projecció de l'hemicicle amb les dades disponibles fins al moment.
Una hora després, a les 22.15h es farà una segona actualització de la projecció incloent-hi les dades de Finlàndia.
Criteri de distribució d'escons als grups
En tot cas, tant en les projeccions basades en enquestes a peu d'urna com en les primeres segons resultats, el Parlament Europeu distribuirà els escons d'acord amb els grups parlamentaris actuals.
Això vol dir que, per exemple, situaria Lliures per Europa dins del grup dels liberals d'ALDE -tot i l'expulsió del PDeCAT del partit europeu- i a Ara Repúbliques amb els Verds/ALE mentre no es comuniqui formalment una intenció contrària.
En una línia similar, per exemple, els escons de la llista d'Unidas Podemos s'adjudicaran en la projecció als grups precedents dels diputats.
Així, l'escó d'Ernest Urtasun anirà amb els Verds mentre que el de Miguel Urbán anirà a parar al grup parlamentari de l'Esquerra Unitària (GUE).
Les formacions que ara no tenen representació a la cambra i que preveu entrar-hi, com Renaissance (la llista de Macron) o Vox, s'assignaran a la categoria "altres".
Primers resultats a la UE
Els primer resultats podran anunciar-se a partir de les 11 de la nit, un cop els darrers col·legis electorals a Europa hagin tancat les seves portes, tal com estableix el reglament europeu.
Així, serà cap a les 23.15h quan l'Eurocambra farà pública la primera projecció del nou hemicicle basant-se ja en els resultats provisionals reals en alguns estats membre.
Concretament, la primera projecció es basarà en els resultats provisionals en 18 estats membre -entre els quals hi ha Espanya i Alemanya o Bèlgica- les estimacions en 8 estats i les intencions de vot a Letònia o el Regne Unit.
Primers i últims resultats nacionals
Per països, qui preveu tenir primer els resultats finals oficials, a la mitjanit, és Bèlgica, on el vot és obligatori i on els col·legis només obriran entre les 8 del matí i les 2 de la tarda diumenge.
Per contra, tot i que farà tres dies que els britànics hauran votat, el recompte al Regne Unit no es farà fins el mateix diumenge al vespre i els primers resultats oficials provisionals no seran fins passada la mitjanit.
Entre els darrers països a recomptar el vot i tenir resultats finals hi haurà també Itàlia o Portugal, que s'allargaran durant la matinada o fins dilluns.

Response: Aquesta setmana se celebraran les eleccions transnacionals més grans del món: les eleccions al Parlament Europeu. Els diferents països votaran entre dijous i diumenge i els primers resultats s'anunciaran a partir de les 11 de la nit de diumenge. En les primeres projeccions, basades en enquestes i en primers resultats, la distribució d'escons es farà segons els grups parlamentaris actuals.


Instruction: De qué tracta aquest text?

Context:
La decisió final dependrà, en bona mesura, de quin sigui el posicionament que prengui aquest divendres la cúpula de l'Associació de Municipis per la Independència (AMI).
Segons fonts consultades per NacióDigital, els partits -especialment el PDECat i ERC- han calibrat durant els últims dies "quants alcaldes de tot el territori estan disposats a obrir de forma simbòlica".
Aquestes xifres es posaran damunt la taula de l'AMI en la cita que la direcció de l'entitat municipalista tindrà a Tarragona, ja que els actors implicats tenen clar que, si es pren una decisió d'aquestes característiques a nivell nacional, serà perquè s'hi impliqui un nombre considerable de consistoris.
Un dels assumptes que més preocupa el PDECat, segons va expressar dilluns la seva coordinadora general, Marta Pascal, és que els funcionaris no quedin afectats per la decisió d'obrir els consistoris.
Una de les opcions que hi ha damunt la taula, segons les fonts consultades, és reunir les juntes de govern locals.
Una alternativa seria que l'obertura de portes a la ciutadania la protagonitzessin només els regidors, com va passar a Badalona el 12 d'octubre.
Representants de tots els partits se citaran en la trobada de l'AMI -la junta directiva és plural- i tothom hi expressarà la seva visió.
La CUP i Demòcrates de Catalunya, en principi, són partidaris de l'obertura simbòlica i defensaran aquesta posició, segons dirigents consultats.
La força de la mobilització
"Si veiem que hi ha més de 300 o 400 ajuntaments disposats a obrir, segur que ho tirarem endavant", destaca una veu del municipalisme sobiranista.
L'objectiu és que l'acció no sigui un conjunt d'actuacions individuals decidides de forma separada per alguns consistoris i que, tal com va passar el dia de la Hispanitat, acabin obrint portes poc més d'una cinquantena.
Si s'ha de fer, asseguren fonts coneixedores, serà perquè sigui un acte massiu.
Ara bé, el recompte previ té unes dificultats evidents, i és que, a banda del poc marge de temps per coordinar la iniciativa, molts consistoris només s'hi sumaran si hi ha una consigna nacional -no per iniciativa pròpia-, mentre que d'altres dependran dels equilibris interns i, en aquells municipis on hi hagi agrupacions municipalistes a l'equip de govern, es poden generar "tensions innecessàries" amb els socis del PDECat, ERC o CUP, segons explica un dirigent sobiranista.
A més, l'objectiu era intentar sumar els "comuns" a la mobilització, perquè tingués més repercussió a l'àrea metropolitana, però no sembla que aquest repte s'hagi assolit massa.
De fet, l'obertura el 6 de desembre de l'Ajuntament de Barcelona era el veritable anhel dels sobiranistes i, per això, s'havia parlat amb dirigents de Barcelona en Comú per intentar-los convèncer, però el primer tinent d'alcalde, Gerardo Pisarello, ha explicat que aquesta qüestió encara no s'ha parlat internament.
Fonts del consistori confirmen a NacióDigital que efectivament el debat encara no havia tingut lloc dijous.
El Parlament no s'obrirà
Qui ja ha descartat fer del dia de la Constitució una jornada normal és el Parlament.
La reunió de la direcció de Junts pel Sí de dimarts va servir, segons fonts coneixedores de la trobada, per determinar que no s'obririen les portes.
La presidenta de la cambra, Carme Forcadell, es va pronunciar a favor de mantenir la festivitat, de la mateixa manera que ja ho va fer la setmana passada, també en privat.
Sobre Forcadell hi pesa actualment l'amenaça d'un judici per haver permès la votació de les conclusions de la comissió d'estudi del procés constituent, i el Parlament ja ha vist com Pere Sol, exsecretari general de la institució, plegava arran dels moviments de l'Estat en contra del procés independentista.
Hi ha, però, altres arguments per secundar el manteniment de la festivitat, i és que, en el cas de la cambra catalana, no és factible una obertura de portes sense la participació dels treballadors públics, a banda que la despesa que generaria l'acció seria molt superior a la d'un ajuntament.
Tot i això, es preveu que alguns consellers del Govern aniran a treballar, tal com ja van fer el 12 d'octubre.
L'executiu, però, no intervindrà en la decisió que prenguin els ajuntaments.
Sí que ha demanat, això sí, que l'Estat no intervingui judicialment contra aquells que decideixin obrir.

Response: L'Associació de Municipis per la Independència està impulsant una acció als municipis sobiranistes: obrir els consistoris durant la festivitat del 6 de desembre de forma simbòlica. De moment, però, és difícil conèixer quants ajuntaments s’hi adheriran, en funció dels equilibris interns, i sembla poc probable que ho faci l'Ajuntament de Barcelona i els de l’àrea metropolitana, així com el Parlament.


Instruction: De qué tracta aquest text?

Context:
El Museu d’Art de Girona dedica una exposició a Mela Muter, una de les primeres dones poloneses que es van dedicar a la pintura professionalment.
Amb unes setanta obres, ‘De París a Girona.
Per això, el museu gironí li dedica una exposició, la més gran que s’ha fet mai a Catalunya després de la seva mort, per treure-la de l’oblit i retornar-la a l’escena artística.
La mostra explora la relació de l’artista amb Catalunya, i amb alguns pintors polonesos establerts a París durant la primera meitat del segle XX.
Així mateix, se subratlla la seva relació amb l’art català del moment, especialment amb els corrents noucentistes.
‘La influència artística entre els polonesos i els catalans va ser en totes dues direccions’, destaca Artur Tanikowski, un dels comissaris de la mostra.
Nascuda a Varsòvia el 1876, va ser la primera dona jueva d’origen polonès que es va dedicar professionalment a la pintura.
Va viure sobretot a l’estat francès, on va formar-se a l’acadèmia Colarossi, si bé també va estar molt influïda per l’escola de Pont-Aven durant els estius que va passar a la Bretanya.
També va mantenir un estret vincle amb Catalunya.
L’any 1911, va participar amb 33 obres en la inauguració de la sala d’exposicions Josep Dalmau de Barcelona.
Atesa la bona acollida, va tornar a participar-hi en una mostra col·lectiva del grup d’artistes polonesos que vivien a París.
S’hi va exposar Santa Família i Retrat del marxant Josep Dalmau i Rafel, ambdues conservades al Museu Nacional d’Art de Catalunya que es poden veure a la mostra del Museu d’Art de Girona.
L’abril del 1914, va arribar a Girona per exposar a la galeria Athenera.
Aquella estada va ser un punt d’inflexió en la seva trajectòria, tal com ella reconeixeria uns anys més tard, assegurant que els seus millors paisatges els va pintar a Girona.
Sovint, la veien pintant als carrers del barri vell, on tenia el seu taller, per la vall de Sant Daniel o la pujada de Sant Martí.
D’aquella època, destaquen obres com l’emblemàtic quadre L’Onyar a Girona i Carrer Cúndaro, conservats al Museu d’Art i el Museu d’Història de la Ciutat, també exposats a la mostra.
La capacitat per a copsar l’ànima humana
La seva obra va destacar pel cromatisme de les pintures, passant del simbolisme al postexpressionisme.
El fet que una dona artista abordés la misèria li va donar un ressò a la premsa de l’època.
Entre les temàtiques més recurrents hi ha la pobresa, la vellesa, les persones amb discapacitat i, sobretot, les dones i la maternitat.
‘Sempre li van atraure les qüestions més socials i els desfavorits, com ara les persones cegues; agafava aquesta ànima humana amb una mirada i un deix melancòlic’, explica la comissària Susanna Portell, que també en reivindica el valor artístic dels paisatges, que no són tan coneguts.
La directora del Museu d’Art de Girona, Carme Clusellas, destaca les dificultats per a reunir una exposició tant àmplia.
Bona part del fons de l’artista està repartit en diferents col·leccions a l’estranger, com ara Polònia, Alemanya i Suïssa.
‘No és una obra antològica’, diu, i afegeix que la mostra és un primer pas i que cal que altres museus també programin més exposicions de l’artista perquè encara hi ha molts aspectes per investigar.
Que Girona hagi fet aquest primer pas, afegeix, era gairebé obligatori, perquè la ciutat va ser un punt d’inflexió en la seva carrera.
Entre les obres exposades, destaquen El país Trist i Vella bretona amb nen, procedents de la col·lecció Bolesław i Lina Nawrocki; El Cec- Auvegle de Gérone del Musée Goya et Jean Jaurès de Castres; Dos vells i Dos nens, ambdues procedents de la col·lecció Jankilevitsch de Varsòvia, entre més.
L’exposició es completa amb algunes obres representatives dels artistes polonesos d’avantguarda amb qui es va vincular, com ara Olga Bozanaska, Eugene Zak, Elie Nadelman i Léopold Gottlieb.
La mostra es podrà veure fins al 23 d’abril de 2019.
Es complementarà amb una segona exposició, ‘Les llibertats perdudes’ que es veurà a les Bernardes de Salt del 14 de desembre a l’1 de març del 2019.
Se centra en el vessant més literari a partir de correspondència que l’artista va mantenir amb l’historiador i polític Raymond Lefebvre i el poeta Rainer Maria Rilke.

Response: La pintora professional d'origen polonès Mela Muter va establir una relació especial amb Catalunya i va pintar algunes de les seves millors obres durant una estada a Girona. Per aquest motiu el Museu d'Art de Girona li dedica una exposició en què es poden apreciar les temàtiques més recurrents de l'artista: les dones, els discapacitats i desfavorits o la pobresa.


Instruction: De qué tracta aquest text?

Context:
La fiscalia demana gairebé tretze anys de presó (dotze anys i mig per homicidi i cinc mesos més per profanació de cadàver) a l'acusat de la mort i esquarterament, l'any 2011, d'un home a Lleida.
El ministeri públic sol·licita també dos anys de presó pel company sentimental de la seva germana, O. C., de 34 anys, a qui acusa d'encobriment en considerar que el va ajudar a fugir del país, comprant-li un bitllet d'avió i acompanyant-lo en cotxe fins a l'aeroport del Prat.
L'acusat del crim, J. de los S., d'origen dominicà i de 39 anys en el moment dels fets, es troba a la presó de manera provisional des del setembre de 2015, una mesura ordenada pel jutjat d'instrucció 1 de Lleida.
Tant ell com el seu cunyat seran jutjats per un tribunal popular del 19 al 23 de juny d'aquest 2017.
L'home, que va negar ser el responsable de la mort d'un compatriota seu de 51 anys, va arribar al Centre Penitenciari de Ponent després que el govern de la República Dominicana, on va fugir i posteriorment va ser detingut, acceptés extradir-lo, a petició de la fiscalia al govern espanyol.
Segons l'escrit del ministeri públic, víctima i acusat vivien al mateix bloc d'un pis ocupat a Lleida.
Es van barallar el 24 de juny de 2011 al carrer i va haver d'intervenir la Guàrdia Urbana.
Segons la fiscalia, dos dies després, el 26 de juny, tots dos van discutir al tercer pis del bloc, on vivia la víctima, i l'acusat el va apunyalar fins matar-lo.
Llavors, segons el ministeri públic, l'acusat del crim va arrossegar el cadàver escales avall fins al primer pis, on vivia ell, i va esquarterar la víctima amb una serra, introduint les parts en una maleta i bosses.
Segons la fiscalia, va llençar els trossos la nit del 26 al 27 de juny al riu Segre a l'altura de la Mitjana i ja de matinada va anar a demanar ajuda a la seva germana i a la parella sentimental d'aquesta.
A la tarda li hauria confessat els fets també al seu nebot.
Al dia següent, la germana i el cunyat el van acompanyar a l'aeroport del Prat i li van comprar un bitllet d'avió a la República Dominicana, on va volar el 29 de juny.
Els Mossos d'Esquadra van obrir una investigació després de localitzar el juliol de 2011 parts d'un cos surant al riu Segre i al pantà d'Utxesa.
Concretament, el 3 de juliol de 2011 va aparèixer flotant al pantà d'Utxesa part de la cama esquerra de la víctima i al dia següent, part de la cama dreta.
El 7 de juliol de 2011 es va localitzar al riu Segre a l'altura de la Mitjana, a Lleida, l'altra part de la cama esquerra i l'altra part de la cama dreta, així com el braç i la mà dreta de la víctima i el braç esquerra.
El 17 d'octubre de 2011 es troba a la Mitjana el crani de la víctima i roba tacada de sang.
Arran dels fets, els Mossos van detenir quatre persones; dues germanes i el nebot del presumpte esquarterador i el company sentimental d'una de les dones, que van quedar en llibertat amb càrrecs.
El suposat autor dels fets, també dominicà, va fugir del país, motiu pel qual es va ordenar contra ell una ordre internacional d'arrest, el 5 d'agost de 2011.
Se'l va detenir el gener de 2015, es va demanar la seva extradició per ser jutjat a Lleida i finalment va arribar a Ponent el 4 de setembre de 2015.
Va declarar al jutjat de guàrdia de Lleida que no va ser ell qui va matar l'home i va justificar la marxa al seu país per un assumpte relacionat amb els estudis.
El magistrat, però, va ordenar el seu ingrés a presó de manera provisional.

Response: El pròxim juny serà jutjat un home acusat de la mort i esquarterament d'un altre home a Lleida l'any 2011. Segons els investigadors, l'acusat va apunyalar la víctima fins a la mort i després va esquarterar el cadàver i el va llançar al riu Segre. Finalment, va ser detingut i extradit des de República Dominicana per ser jutjat a Lleida.


Instruction: De qué tracta aquest text?

Context:
El músic Raül Refree i el cineasta Isaki Lacuesta emprenen un nou projecte conjunt amb l'exposició interactiva 'Your Phone is a Cop' que es podrà veure al Centre d'Art Contemporani de Barcelona – Fabra i Coats des d'aquest divendres 18 de gener fins el 17 de març.
El projecte vol posar sobre la taula la "censura i el control al que estem sotmesos en el món digital", ha dit Refree a l'ACN aquest dijous en la presentació de l'exposició.
La mostra parteix de la col·laboració que els dos professionals van fer pel concert de Refree al Sónar 2018.
En aquesta ocasió, s'hi ha afegit una pantalla de grans dimensions on els visitants poden interactuar amb la música de Refree i les imatges de Lacuesta i "trencar ells mateixos els murs" de la censura, triant els sons i les projeccions.
L'exposició consta de dues parts, una que inclou un sistema de pantalles de grans dimensions que reprodueix el concert que van idear conjuntament pel Sónar 2018, que dura 35 minuts.
L'altra part és creada especialment per la continuació del projecte a la fàbrica Fabra i Coats i consta també de pantalles però amb uns comandaments que permeten manipular i triar quines imatges i sons vol el visitant.
"L'exposició ensenya les parets cada vegades més gruixudes del que podem veure i el que no.
Aquí et pots carregar les parets de la nostra pròpia instal·lació i crear una obra nova", ha dit Refree.
El músic, que ha col·laborat recentment amb Lacuesta en la banda sonora d''Entre dos aguas', va proposar-li a Lacuesta omplir amb imatges el seu concert del Sónar 2018.
Va partir del missatge que va veure en un adhesiu als Estats Units, 'Your phone is a Cop', és a dir 'El teu mòbil és un policia', i va voler reflexionar sobre el control al que estem sotmesos com a societat de manera oculta, "no explícita", a través de les xarxes socials i els telèfons mòbils.
"És una sensació que ens preocupa, que ens estan vigilant, ens acostumem al control i a una censura molt forta i directa dels continguts", ha assegurat Refree.
Fets com pixelar mugrons, pàgines a les quals no es pot accedir, la geolocalització del Google Maps o informació obligada que et demanen per entrar en un lloc web.
"Coses que hem assumit en aquest univers d'internet, però que quan pares a pensar, fa 20 anys els mugrons els veiem per la tele i ara resulta que els hi hem de posar píxels", ha plantejat Refree.
En les imatges creades per Lacuesta, algunes d'elles rodades per l'ocasió i d'altres editades a partir d'imatges de Manuel Ceballos i del cineasta Oriol Sánchez, hi predomina el "llenguatge del píxel".
"El píxel es una forma de censura molt d'ara.
Hem volgut partir d'una cosa que serveix per censurar, prohibir i ocultar per convertir-la en una cosa que pugui tenir bellesa", ha explicat a l'ACN Lacuesta.
A partir d'imatges que xarxes socials com Facebook i Instagram han censurat, ha creat unes projeccions d'un tema que el preocupa especialment, el "tabú" i "qui controla quines imatges veiem o no".
"El Zuckerberg s'ha saltat tot el consens actual que el cos humà és una cosa cada vegada més natural", ha apuntat sobre una censura que considera "terrible", on no podem veure "ni pits, ni culs, ni gent fent l'amor".
Sobre el seu treball conjunt, Lacuesta ha assegurat que ha trobat "la seva ànima bessona" amb Refree, ja que treballar amb ell és "extremadament estimulant".
En aquesta ocasió, el cineasta ha estat "al servei" de Refree ja que ha creat les imatges a partir de la música, el procés invers de la seva col·laboració a la pel·lícula 'Entre dos aguas', on Refree s'inspirava a partir de les imatges.

Response: L'exposició interactiva “Your Phone is a Cop”, a la fàbrica Fabra i Coats, és fruit de la col·laboració artística entre el músic Raül Refree i el cineasta Isaki Lacuesta. S’inspira en la idea que el telèfon mòbil exerceix un control i censura sobre nosaltres. En les imatges de Lacuesta predomina el “llenguatge del píxel”, la forma de censura més actual.


Instruction: De qué tracta aquest text?

Context:
El Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) ha estat l'escenari, aquest dilluns, del judici contra Quim Torra pel cas dels llaços grocs.
La causa ja està vista per a sentència, tal com ha proclamat el president de la sala, Jesús María Barrientos, que en les properes setmanes haurà de redactar i fer públic un veredicte que tindrà un fort impacte en la política catalana i també en l'estatal.
Aquestes són les claus de l'escenari que s'obre a partir d'ara i que condicionarà el futur de Torra i el de la legislatura.
- Quan arribarà la sentència?
La defensa del president de la Generalitat té previst conèixer el veredicte de Barrientos en les properes dues o tres setmanes, és a dir, a principis de desembre.
Gonzalo Boye, advocat de Torra, assegurava diumenge en una entrevista al programa El Suplement de Catalunya Ràdio que, sigui quina sigui la sentència -condemnatòria o absolutòria-, el cas arribarà al Tribunal Suprem.
La Fiscalia demana una inhabilitació de 18 mesos i una multa de 30.000 euros, que puja fins als 72.000 en el cas de Vox.
- Què passarà al Suprem?
El primer que ha de decidir Torra si és condemnat és si recórrer el veredicte al Tribunal Suprem, que exerceix com a organisme de cassació.
Boye indica que el Suprem, si accelera al màxim els terminis -o fins i tot se'n salta uns quants-, la resolució hauria d'arribar entre el juny i el juliol.
Això voldria dir que fins aquesta data la inhabilitació no seria ferma, de manera que podria seguir exercint el càrrec a la Generalitat.
El mateix dirigent ha considerat que la condemna seria "benvinguda", si és per defensar els drets i les llibertats com interpreta que ha fet durant la vista oral.
Existeix una altra derivada nascuda de la intervenció de la defensa en la part de l'informe final: la voluntat -tombada immediatament pel TSJC- que s'elevés una qüestió prejudicial al Tribunal de Justícia de la Unió Europea (TJUE).
Torra, en tot cas, ha assegurat que "només el Parlament" li pot retirar la confiança, de manera que seguirà "fidel" al seu "compromís".
Una condemna "vulneraria" els drets humans, segons Boye, de manera que la qüestió s'acabaria dirimint a Europa.
- Hi haurà eleccions catalanes si la inhabilitació és ferma?
- En cas que el Suprem validés la condemna emesa pel TSJC, el president hauria de deixar el despatx a Palau.
Les seves funcions les assumiria temporalment el vicepresident Pere Aragonès.
En declaracions a les portes del tribunal, el dirigent d'ERC ha assegurat que no "contempla" la inhabilitació de Torra i n'ha demanat l'absolució perquè "és el que toca".
"Es tracta de forma penal un conflicte polític", ha lamentat.
En cas de condemna, però, hi ha dues opcions: presentar un candidat a la investidura -responsabilitat que recauria en Junts per Catalunya (JxCat), el partit del president- o bé deixar córrer el rellotge cap a la convocatòria automàtica de noves eleccions.
Boye, que també porta la defensa de Carles Puigdemont a Bèlgica, assegura que l'expresident, per la seva situació processal -pendent d'extradició- podria concórrer a unes eleccions catalanes com a candidat.
De moment, està plantant batalla judicial per accedir al lloc d'eurodiputat obtingut a les urnes el 26 de maig.
- Com afectarà l'escenari a Madrid?
És probable que la sentència arribi en plena negociació per la investidura de Pedro Sánchez, que necessitaria l'abstenció d'una ERC que es resisteix a modificar el "no" inicial perquè el líder del PSOE no accepta un diàleg amb "calendari i garanties".
Una condemna contra Torra dificultaria qualsevol aproximació de JxCat -més dura en campanya que els republicans- cap a Sánchez i Unides Podem, socis dels socialistes.
Una condemna contra Torra enverinaria la investidura a Madrid; Sánchez necessita l'abstenció d'una ERC que manté la negativa a fer-li costat
En un moment en què el líder del PSOE assaja un nou període de desinflamació amb Catalunya després d'haver acudit al 10-N amb un discurs proper al del PP i Ciutadans -reforma del codi penal per incloure-hi com a delicte la convocatòria de referèndum il·legal, marcatge a TV3 i control de la Fiscalia per extradir Puigdemont- que va enervar l'independentisme.
Una condemna contra Torra enverinaria el terreny de joc i engreixaria el comptador de la repressió, marcat encara per la sentència del Suprem contra els dirigents que van impulsar l'1-O i que han estat condemnats per sedició.
Al president el poden condemnar, però ell sosté que no canviaran "el destí del poble de Catalunya", i ha indicat que el seu destí està en mans d'un tribunal que ha protagonitzat un "judici polític" marcat per voler "alterar" les regles del joc parlamentari.
Han estat uns deu minuts d'al·legat que s'han convertit, com havia promès, en un atac a l'Estat -a la seva manera de procedir en qüestions judicials contra l'independentisme- i en un discurs que atorga més valor al seu pas per la presidència de la Generalitat.

Response: La causa contra Quim Torra al TSJC pel cas dels llaços grocs ja està vista per a sentència. Una condemna tindria greus repercussions en la política catalana i estatal. A més, vulneraria els drets humans i acabaria davant la justícia europea. A banda d'alterar el procés d'investidura del nou president de la Generalitat, també afectaria la investidura de Pedro Sánchez.


Instruction: De qué tracta aquest text?

Context:
El líder del PPC al Parlament, Xavier García Albiol, ha deixat aquest dimarts en mans del Tribunal Constitucional la possible suspensió del ple que Lacambra té previst celebrar per debatre la resolució independentista de JxSí i la CUP.
En aquest sentit, el popular confia que el TC acabi aturant el ple i, a més, no doni per vàlida la Junta de Portaveus que s'ha celebrat aquest dimarts sense que el PPC estigui constituït com a grup.
Si no fos així, però, el PPC diu que assistirà al ple per intentar rebatre la resolució, i ho farà amb una proposta alternativa pròpia que presentarà com a esmena al text de JxSí i la CUP.
Després de la polèmica sobre la validesa de la Junta de Portaveus, Albiol ha acusat a la presidenta del Parlament, Carme Forcadell, de "burlar-se com mai" de la cambra i d'haver "mentit" per fer la reunió saltant-se el reglament.
La celebració de la Junta de Portaveus i les dues reunions de la Mesa del Parlament han acabat amb el PPC denunciant que s'estan "vulnerant els drets" dels seus diputats i acusant a Carme Forcadell de fer "més de presidenta de l'ANC que del Parlament".
Xavier García Albiol –que ha comparegut amb el portaveu del partit, Enric Millo, al costat després que hagi estat ell qui ha assistit a la Mesa com a convidat- ha assegurat que l'actitud de JxSí, la CUP i la presidenta del Parlament han provocat aquesta "vulneració dels drets dels diputats del PPC" tramitant la resolució i no admetent a tràmit la petició de reconsideració del PSC i C's.
"Mai un president s'havia burlat tant del Parlament i del reglament", ha criticat Albiol, que ja ha advertit que el seu partit "no acceptarà que se'ns intenti prendre el pèl ni que s'intenti enganyar els catalans".
I és que per al PPC, quan Forcadell i JxSí asseguren que hi ha precedents de Juntes de Portaveus celebrades amb grups no constituïts "estan mentint".
Segons Albiol, les dues ocasions –al 2006 i al 2010- a que es fa referència a l'informe jurídic no van ser Juntes de Portaveus sinó "reunions de representants dels partits, i així consta als documents".
"Si Rajoy convida als ministres a un berenar, serà un berenar, però a ningú se li acudeix dir que és un Consell de Ministres.
En aquest cas, és el mateix", ha sentenciat.
És per aquesta "vulneració de drets" que denuncia, que el PPC acudirà al TC amb dos recursos d'empara contra la Junta de Portaveus i contra l'admissió a tràmit de la resolució independentista de JxSí i la CUP.
En aquest sentit, ha "agraït profundament" el suport de PSC i C's en el primer i ha celebrat que tots tres puguin coincidir en el segon.
Tot i "confiar" que el Tribunal Constitucional aturarà el ple i reconduirà "la legalitat" dels tràmits al Parlament, Albiol prefereix tenir tots els escenaris previstos i ha anunciat que el seu partit ja prepara "la presentació d'una esmena a la resolució de JxSí i la CUP" en forma d'esmena, per si el ple s'acaba celebrant.
"Nosaltres hem de garantir que si finalment se celebra el ple, la veu dels catalans que ens sentim espanyols estigui representada en un text alternatiu.
Si el TC decideix desconvocar el ple, fantàstic, la guardarem en un calaix", ha explicat.
De la mateixa manera, els populars han assegurat que de celebrar-se la sessió, assistiran amb normalitat per defensar la seva posició.
"Els diputats del PPC estarem allà donant la cara.
Si algú s'espera que marxem, no serà així.
Defensarem els catalans que ens sentim espanyols i a la resta d'espanyols, més enllà de l'espectacle vergonyós que haurem de viure", ha conclòs.
Això sí, si el TC actua i decreta la desconvocatòria del ple, el PPC "no participarà d'un acte que no està autoritzat".

Response: El PP de Catalunya ha presentat dos recursos d'empara el TC contra la Junta de Portaveus del Parlament i contra el ple on s'haurà de debatre la resolució independentista de JxSí i la CUP. Albiol ha acusat la presidenta del Parlament, Carme Forcadell, d'haver violat palesament el reglament de la cambra i ha refutat els precedents adduïts a l'informe jurídic.


Instruction: De qué tracta aquest text?

Context:
Una de les imatges més impactants de la camapanya utilitzada a les xarxes socials.
Foto: Eivissa Diu No
“Bon dia, aquí puc signar en contra de les prospeccions petrolíferes?”.
Així han començat moltes de les converses a les taules de recollida de signatures iniciada per #EivissaDiuNo, en la recta final de la campanya.
No ha fet falta encalçar ningú, i és que la possibilitat que s’iniciïn prospeccions petrolíferes en aigües balears ha fet que desenes de milers de persones hagin volgut fer palesa la seva oposició a un projecte que amenaça el litoral mediterrani.
Aquesta setmana s’acaba el termini per a presentar al·legacions en contra de la recerca de petroli, i a la recta final s’han intensificat encara més els esforços.
La majoria de persones que s’acosta a les paradetes ja demanen directament el paper per signar perquè estan prou informats, però encara n’hi ha, pot ser aliens a les xarxes socials o turistes d’altres comunitats autònomes, que demanen “què és això?
A què diu no Eivissa?”
I tot d’una una de les voluntàries del moviment social “Eivissa Diu No” s’afanya en explicar a la persona interessada que “volem aturar el projecte d’una empresa que vol cercar petroli prop d’Eivissa”.
Moltes vegades, això és tot el que tenen temps de dir abans de ser interromputs per un “dona’m el paper, això o pot ser, deu ser perillós”.
I així fins a unes quinze mil vegades aquest cap de setmana, només a Mallorca.
La llavor d’aquest suport ciutadà en forma de desenes de milers d’al·legacions ha estat un grup de facebook i una etiqueta de twiter, ambdós amb el lema “Eivissa Diu No”.
Els quatre amics (literalment) que ho van iniciar confessen que no esperaven que "l'acte simbòlic de despullar-se" amb el lema #EivissaDiuNo i penjar-ho a les xarxes socials tengués tota la repercussió que ha tengut.
I admeten que “era només una forma de cridar l’atenció”.
De fet ha funcionat i s’ha traduït en un allau d’al·legacions al projecte i mostres de suport que han arribat del tot el món.
Consciència social
El coordinador de la campanya a Mallorca, Nacho Landábura, se mostra satisfet de la resposta ciutadana, però sobretot perquè “la gent ara ja comença estar informada i és molt fort, no entenem que no ho hagin estat fins ara amb una qüestió tan important i que pot canviar-ho tot”.
“Només amb els sondejos, se produirien pèrdues molt importants a la fauna marina, afectant a l’activitat pesquera”.
Tant la gestió de les xarxes socials com les recollides d’al·legacions i el seu posterior registre s’ha portat a terme de forma voluntària.
Un dels impulsors del moviment, Joan Tur, ha destacat a Nació Digital la importància de la tasca dels voluntaris perquè "preferim dedicar ara moltes hores de feina a la recollida de signatures que no haver d'estar deu o quinze anys netejant petroli de les nostres platges".
Recorda el "desastre del golf de Mèxic" i alerta que les conseqüències podrien ser molt pitjors a la Mediterrània, ja que es tracta d'un mar tancat.
I si el possible desastre ambiental no fos argument suficient, destaca que turisme i explotació petrolífera no són compatibles, així que l’execució del projecte podria tenir conseqüències nefastes en l’economia de les illes.
"Nosaltres (#EivissaDiuNo) vam nèixer perquè ja hi havia gent que hi feia feina pera evitar les prospeccions", i posa com a exemple el Consell d'Eivissa.
Tot seguit, lamenta que el PP de les Illes no hagi estat més contundent en les seves reivindicacions davant el govern espanyol.
La pilota, a la teulada de Medi Ambient
“No és una recollida de signatures, són al·legacions al projecte i s’han de presentar juntament amb l’estudi d’impacte ambiental”, explica una de les voluntàries a una persona que demana per quin motiu ha de signar tres còpies de les al·legacions i no simplement sumar el seu nom a una llista.
“Una còpia és per al Ministeri d’Indústria, una per a Medi Ambient i una altra per a la plataforma”.
La data límit per a presentar les al·legacions és dia 22 de febrer.
Són al·legacions en contra del projecte i de l’informe d’impacte ambiental que ha elaborat l’empresa escocesa Cairn Energy.
Una vegada valorats els arguments de la companyia i també els del millers d’al·legacions, el govern espanyol haurà de dictaminar si les primeres prospeccions es duen a terme o no.
I de moment, l’executiu s’ha mostrat favorable a la recerca de petroli.

Response: La campanya “Eivissa diu no”, impulsada per ciutadans de les Illes que s'han aplegat per presentar al·legacions en contra del projecte de prospeccions petrolieres a prop d’Eivissa, està sent tot un èxit. La repercussió a les xarxes socials i la feina de nombrosos voluntaris ha permès reunir desenes de milers d’al·legacions, que remetran als ministeris d’Indústria i Medi Ambient.


Instruction: De qué tracta aquest text?

Context:
Els diputats d'ERC-Rcat al seus escons de Madrid.
Foto: ERC
El PP ha tornat a vetar la presència d'ERC-RCat a la Comissió de Secrets Oficials del Congrés dels Diputats.
És la quarta vegada que ho fa adduint que els diputats republicans no són "idonis" per accedir a aquesta Comissió, que controla l'ús dels fons reservats, analitza informes secrets i rep a porta tancada el director del CNI, i ministres de Defensa, Interior i Exteriors.
El debat al ple del Congrés ha derivat en un enfrontament entre Alfred Bosch i el portaveu del PP Antonio Hernando per l'actuació d'Alícia Sánchez Camacho.
Bosch ha afirmat que la líder del PPC és "un risc per a la seguretat", mentre que el PP ha acusat els republicans d'haver-la "deixat tirada i a la intempèrie" només per ser del PP.
Els republicans han tornat a presentar la candidatura d'Alfred Bosch malgrat que el PP ja el va vetar el 23 de febrer del 2012.
Els diputats populars no van votar Bosch, fet que li va impedir disposar del suport de 3/5 parts de la cambra que necessitava i va deixar el Grup Mixt sense representant.
Posteriorment la formació de Mariano Rajoy també van rebutjar les candidatures dels seus companys d'escó, Joan Tardà i Teresa Jordà, i ERC va acabar presentant un recurs davant el Tribunal Constitucional que encara està pendent de resolució.
El veto a ERC no té precedents al Congrés.
La cortesia parlamentària establia fins ara que sortien escollits tots els candidats de totes les formacions.
Aquest dijous, el portaveu d'ERC ha pres la paraula al ple del Congrés i ha criticat el PP per "confondre els rivals polítics amb enemics" i per tornar a "vetar" de manera "injusta i desproporcionada" el candidat del Grup Mixt a la Comissió.
ERC no podrà ser present d'aquesta manera a la compareixença del dimarts que ve del director del CNI, Félix Sanz Roldán, que haurà d'explicar la suposada vinculació entre el CNI i l'empresa d'investigadors privats Método 3, protagonista dels escàndols d'espionatge polític a Catalunya.
Bosch s'ha preguntat si el PP no els vol a la comissió "perquè no se li pugui preguntar al director del CNI" qüestions com "el desplegament del CNI a Catalunya", la "trama d'espionatge connectada a Método 3", o "el seu suport a la guerra bruta a Catalunya en connivència amb mitjans de comunicació inventant informes a partir de la UDEF".
Enfrontament per Sánchez-Camacho
En el seu discurs a la cambra, Bosch també ha recordat que ERC ja va ser a la Comissió de Secrets Oficials als anys 80 i ha assegurat que, contràriament al que fa el PP, "a qui haurien de vigilar" és a la seva líder a Catalunya, Alícia Sánchez-Camacho, que "sí que representa un risc per a la seguretat".
"Nosaltres no", ha dit, perquè "som bona gent, no juguem a espies, no volem destruir res, i no som enemics de ningú".
La intervenció de Bosch ha encès el portaveu del PP, Antonio Hernando, que ha qualificat les paraules del portaveu d'ERC "d'insensatesa" i li ha demanat que "demani disculpes" a Sánchez-Camacho.
Segons Hernando, la líder del PPC és "una persona que s'ha vist assetjada" i a la què Bosch "hauria d'haver donat protecció política amb els seus discursos i accions", però a la què "només per ser del PP han deixat tirada i a la intempèrie".
Hernando també ha criticat la "insistència" d'ERC per ser present a la Comissió i ha recordat que els diputats jutgen "la idoneïtat" de les persones que es presenten.
"Això que vostè vingui aquí cada dos per tres a parlar de colpisme, totalitarisme i pretendre donar lliçons de democràcia és un sarcasme, perquè vostès es presenten a les eleccions però els ciutadans mai els han donat la confiança suficient perquè vostès puguin governar", ha dit.
CiU, ICV i PSOE donen suport a ERC
Bosch ha aconseguit només 90 vots dels aproximadament 210 que necessitava, i ha comptat amb el suport dels diputats del PSOE, CiU i ICV.
El portaveu d'ICV al Congrés, Joan Coscubiela, ha defensat la presència d'ERC a la Comissió de Secrets Oficials i ha recordat que aquesta és "una situació excepcional que ens situa en un estat d'excepció" on el PP "nega els drets democràtics als ciutadans que han votat".
"Els components del Grup Mixt tenen la mateixa legitimitat que qualsevol altre i han estat votats pels mateixos ciutadans", ha afirmat Coscubiela.
El portaveu de CiU, Pere Macias, també ha recordat al PP que Bosch és representant d'ERC, que actualment és la segona força al Parlament de Catalunya i representa centenars de milers de votants.
"Vostès saben que la relació entre Catalunya i Espanya és complexa i hi ha gestos que contribueixen a obrir molt més aquesta fissura", ha recordat als populars.
Segons Macias, el veto "és un fet greu" i "un motiu més d'incomprensió entre Catalunya i Espanya".

Response: ERC no formarà part de la Comissió de Secrets Oficials del Congrés dels Diputats pel nou veto del PP. El diputat Alfred Bosch no ha aconseguit els 210 vots necessaris i no podrà presenciar la compareixença del director del CNI en relació amb la suposada vinculació amb els investigadors privats de Método 3, protagonistes de l’escàndol d'espionatge polític a Catalunya.


Instruction: De qué tracta aquest text?

Context:
El Departament de Treball, Afers Socials i Famílies ha rebutjat aquest dijous a la tarda la sentència feta pública pel Tribunal Suprem (TS) que desestima el recurs de la Generalitat contra la convocatòria de subvencions per part de l'Estat a través dels fons del 0,7% de l'IRPF.
Així, considera que el Suprem ha fet una sentència "política" per "afavorir l'estratègia recentralitzadora" del govern espanyol.
És la primera sentència d'aquest litigi que no dóna la raó a la Generalitat, i el govern espanyol ja ha anunciat que l'aprofitarà per convocar les subvencions el més aviat possible.
Aquestes subvencions, que es financen a través de la casella del 0,7% de l'IRPF per a finalitats socials, van destinades a programes concrets portats a terme per entitats, dirigits a persones amb discapacitat, gent gran, persones en risc d'exclusió social, infància i famílies o dones, entre d'altres.
Després de fins a 13 sentències del Tribunal Constitucional (TC) i el Suprem favorables a la gestió territorial del 0,7% de l'IRPF, el Suprem ha trencat amb la jurisprudència consolidada i ha fallat a favor de l'Estat, al·legant un canvi de nom en les bases que, segons el tribunal, implica que els programes deixen de formar part del títol competencial de l'assistència i els serveis socials –que recau en les comunitats autònomes- i passen a d'altres títols en què l'Estat té competències, com poden ser legislació laboral, medi ambient, seguretat pública o educació.
El Departament de Treball, Afers Socials i Famílies discrepa de la interpretació que fa el tribunal en relació als títols competencials sota els quals s'emmarcarien els programes subvencionats.
En aquest sentit, destaca que el contingut i el detall dels programes fa palès que hi ha una clara continuïtat respecte de les bases anteriors d'aquestes mateixes subvencions a càrrec de l'IRPF, en les quals el TC va apreciar una invasió competencial per part de l'Estat.
En aquest sentit, des del Departament es considera que l'Estat "fa una convocatòria-trampa per afavorir la seva estratègia recentralitzadora de sempre.
Es tracta d'un autèntic espoli social que només resoldrem si disposem d'un estat propi".
És per això que el Departament estudiarà totes les vies d'impugnació i els instruments adients per seguir reivindicant la competència autonòmica sobre aquests fons provinents de l'assignació de l'IRPF per a fins d'interès general; amb l'objectiu d'aconseguir que siguin les comunitats autònomes les que regulin i convoquin aquestes subvencions per ser fidels al marc competencial existent.
L'any 2013, el govern espanyol va modificar la regulació i les bases del sistema de subvencions en resposta a les successives sentències dels tribunals, mantenint-ne la gestió i centralitzant encara més el sistema.
Aquesta sentència, segons la Generalitat, "té un clar sentit polític i contradiu les sentències que fins ara havien fet els tribunals i que posaven de manifest els greuges cap als interessos de les entitats del tercer sector catalanes", tant pel que fa a les convocatòries estatals com a les provinents de la casella del 0,7% de l'IRPF.
Per la seva banda, el Ministeri de Sanitat, Serveis Socials i Igualtat ha comunicat també aquest dijous que ha iniciat els tràmits per a realitzar com més aviat millor la nova convocatòria de subvencions per a ONG amb càrrec al 0,7% de l'IRPF.
El govern espanyol s'afanya a convocar les subvencions
El ministeri que dirigeix Alfonso Alonso està "satisfet" amb la sentència, ja que les subvencions de l'IRPF són el "principal instrument de vertebració social" de l'estat perquè "el repartiment arriba a tots els punts del territori".
El contingut de la sentència permet a l'Administració General de l'Estat mantenir el suport econòmic a programes que beneficien cada any a més de 6 milions de persones.
Aquest any es repartiran 231,3 milions d'euros, uns 10 milions més que el 2015, per subvencionar programes d'entitats del Tercer Sector que s'executaran, en general, el 2017.
És la quantitat que resulta del 0,7% de l'IRPF dels contribuents que marquen la casella 'Activitats d'Interès general considerades d'Interès Social'.
A aquesta quantitat caldrà sumar, com a novetat per a aquesta convocatòria, les dues terceres parts del valor del cabal hereditari procedent d'aquelles persones que no tenen hereus legítims i que hereta l'Administració General de l'Estat.
A partir d'avui, un cop coneguda la sentència, des de la Secretaria d'Estat de Serveis Socials i Igualtat s'han iniciat els tràmits necessaris perquè la convocatòria d'ajudes pugui fer-se el més aviat possible.
L'any passat es van repartir gairebé 221 milions d'euros a 470 entitats socials de tot Espanya, quantia que ha servit per impulsar 1.272 projectes que es divideixen en tres eixos d'actuació: atenció a les persones amb necessitats d'atenció integral sociosanitària, atenció a les persones amb necessitats educatives o d'inserció laboral i foment de la seguretat ciutadana i prevenció de la delinqüència.
Els programes als quals se'ls dóna prioritat són els dirigits a l'atenció de les necessitats bàsiques de les persones en situació de pobresa, com programes de prevenció i la lluita contra l'exclusió social, i els d'infància i família.

Response: Les subvencions del fons del 0,7% de l'IRPF, destinades a entitats socials de tota Espanya i que impulsen milers de projectes del tercer sector, deixaran de ser gestionades per les comunitats autònomes arran d'una nova sentència del Tribunal Constitucional. A partir d’ara, la sentència retorna la gestió a l'estat central. La Generalitat està estudiant totes les vies d'impugnació.


Instruction: De qué tracta aquest text?

Context:
El Govern ha aprovat aquest dimarts el Pla marc de cooperativisme agrari català 2016-2020, un instrument que ha de permetre reforçar el model cooperatiu agrari i contribuir a promocionar el sector agroalimentari català.
El document inclou un total de 91 actuacions que tenen per objectiu enfortir l'estructura social de les cooperatives, incentivar la col·laboració i vertebració empresarial, potenciar la comercialització i promocionar el producte cooperatiu agrari.
La consellera d'Agricultura, Meritxell Serret, ha destacat que es tracta d'una iniciativa "ambiciosa i pionera" que contribuirà a "reforçar el cooperativisme català, tant en el present més immediat, com en posar les bases de cara el futur".
A Catalunya hi ha 221 cooperatives agràries federades, que agrupen gairebé 34.500 socis i sumen una facturació global de més de 1.600 milions d'euros anuals.
El Pla marc de cooperativisme agrari català 2016-2020 és un document incentivador per a l'orientació econòmica i social de les cooperatives agràries.
Segons informa el Departament d'Agricultura, l'objectiu és adoptar mesures encaminades a incrementar la seva dimensió econòmica; orientar la producció de mercat; professionalitzar la gestió; millorar la imatge de les cooperatives i els seus productes; i afavorir el desenvolupament de l'activitat agroalimentària de forma econòmicament viable i ambientalment sostenible.
El Pla sorgeix del treball conjunt entre les cooperatives, la Federació de Cooperatives Agràries de Catalunya (FCAC) i la Generalitat i dóna compliment a la resolució del Parlament de Catalunya sobre el món rural del 14 d'abril de 2010, que instava a desenvolupar-lo.
La FCAC i el propi sector han participat activament en l'elaboració dels documents de diagnosi i reflexió estratègica que formen part del mateix Pla Marc.
Durant la presentació del document aquest dimarts, la consellera d'Agricultura, Meritxell Serret, ha apuntat que el Pla és un "potent instrument" de política agrària a nivell Catalunya, que "ha d'ajudar a reforçar el cooperativisme".
La consellera ha detallat que en aquest Pla hi ha participat quatre conselleries de la Generalitat en diferent mesura–la d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació; la d'Afers Socials i Família; la d'Empresa i Coneixement; i la Vicepresidència, Economia i Hisenda-.
En aquest sentit, Serret ha deixat clar que "estem davant d'una aposta decidida del Govern a favor del model de cooperativisme i economia social".
Quatre eixos estratègics
El programa se sustenta en quatre eixos estratègics, que inclouen 26 accions que haurà de desenvolupament directament el Govern.
El primer eix és el d'enfortir l'estructura social de les cooperatives.
En aquest context, es preveu que els joves cooperativistes siguin prioritaris en els ajuts públics; enfortir els programes d'emprenedoria del Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació per als joves cooperativistes; fomentar els plans de formació a les cooperatives; establir beneficis fiscals per a joves i promoure actuacions que potenciïn la millora de la gestió de les cooperatives
El segon eix de treball és el d'enfortir la col·laboració i vertebració empresarial.
Les actuacions que es preveuen són el suport a noves formes d'integració comercial o de col·laboració i foment de les fusions empresarials; mantenir el grup de seguiment sectorial de cooperatives agràries amb secció de crèdit com a òrgan col·legiat de consulta i assessorament i enfortir els mecanismes de control de les seccions de crèdit.
També es preveu l'execució de plans de màrqueting i estudis de mercat i l'avaluació de projectes d'inversió i comercials, així com la potenciació de l'Observatori del Cooperativisme Agrari Català.
El tercer eix de treball és el de potenciar la comercialització.
En aquest sentit, el pla proposa fomentar els convenis de col·laboració entre cooperatives per arribar a mercats externs i fomentar la participació de cooperatives agràries catalanes en projectes de comercialització, tant a la Unió Europea com a la resta del món.
Finalment, el quart eix se centra en promocionar el producte cooperatiu agrari.
Les accions es concentren en la realització de campanyes de promoció del producte cooperatiu de proximitat i de temporada.
Facturació global de les cooperatives de 1.600 MEUR anuals
A Catalunya hi ha 221 cooperatives agràries federades, que agrupen gairebé 34.500 socis i sumen una facturació global de més de 1.600 milions d'euros anuals.
Per demarcacions, hi ha 67 cooperatives a les comarques de Lleida; 67 a Tarragona; 43 a les Terres de l'Ebre; 27 a Barcelona; i 17 a Girona.
Per sectors de producció, hi ha 110 cooperatives que es dediquen a l'elaboració d'oli d'oliva; 90 cooperatives a fruita seca; 68 al vi i cava; 46 a fruita dolça; 39 a cereals i farratges; 20 a pinsos; 11 a horta; 10 a cítrics; 10 a ramaderia; 9 a llet; dues es concentren en la producció d'arròs; i una a la flor i planta ornamental.

Response: El Pla marc de cooperativisme agrari català 2016-2020, en què participen quatre conselleries, ha estat aprovat aquest dimarts per la Generalitat. L'objectiu és adoptar mesures, vertebrades en quatre eixos estratègics i 26 accions, per fomentar l'activitat de les cooperatives agràries a Catalunya. Hi ha 221 cooperatives federades que apleguen una facturació total de més de 1.600 milions d'euros l'any.


Instruction: De qué tracta aquest text?

Context:
El Brèxit pot trencar la relació entre Londres i Brussel·les i posar fi a l’encaix d’Escòcia al Regne Unit.
Els escocesos han dit que reclamaran un nou referèndum d’independència si dijous guanya el no a la UE.
Les enquestes mostren una diferència de 10 punts entre el suport al sí d’Escòcia i el d’Anglaterra.
‘Si Escòcia vota decisivament pel sí i la resta per marxar, la pressió per fer un altre referèndum d’independència serà molt forta’, diu Fabian Zuleeg, director de l’European Policy Centre.
A més, el procés català veurà el camí més clar, pel precedent de sortida establert pels britànics, segons Joan Costa-Font, de la London School of Economics.
Segons el director del Centre for European Policy Studies (CEPS), Steven Blockmans, el referèndum britànic és una aposta arriscada del primer ministre britànic, David Cameron, que pot separar el Regne Unit de la UE, trencar el país i fins i tot el partit conservador.
En relació amb les repercussions a Escòcia, una enquesta per a la televisió STV indica que un 52% dels escocesos votarien sí a la independència en cas de Brèxit.
Però el dubte és si Londres s’avindria a permetre una consulta independentista i com reaccionaria la Unió Europea, i de retruc Catalunya i Espanya, a la decisió.
‘Si és un procés constitucional, se’m fa difícil de creure que la UE s’oposés al fet que Escòcia continués dins la UE, però si és una declaració unilateral, la situació seria molt diferent’, assenyala Zuleeg.
Per Doru Frantescu, del grup d’experts europeu VoteWatch, no seria tan fàcil.
‘Escòcia hauria de tornar a demanar l’adhesió’, diu.
Tot i que creu que Brussel·les estaria contenta de recuperar almenys una part del Regne Unit, la decisió no dependria solament de Brussel·les, sinó també de les 27 capitals de la Unió, entre les quals Madrid, que podrien vetar-la.
‘Crec que el precedent d’Escòcia demanant l’adhesió a la UE seria molt difícil per a Madrid.
Fins ara el govern central espanyol ha pogut refusar la crida independentista de Catalunya, però amb el precedent escocès, es trobaria amb una situació molt difícil’, diu el director de Friends of Europe, Gilles Merritt.
Per una altra banda, Zuleeg adverteix que Catalunya no n’hauria d’esperar gran cosa, del referèndum britànic i d’una hipotètica independència escocesa, mentre que Josep Costa-Font creu que sí.
‘En cas de Brèxit s’establiria un marc legal de sortida, que actualment no hi és.’
I això –opina– ‘beneficiaria el procés català perquè trauria incertesa’.
El president de la Generalitat, Carles Puigdemont, ha assegurat en més d’una entrevista a la premsa internacional que un hipotètic Brèxit demostraria la capacitat de pragmatisme i adaptació de la UE a les circumstàncies polítiques canviants i podria beneficiar el cas català.
Creu que els altres estats europeus negociaran durament amb el Regne Unit per dissuadir-lo de moviments secessionistes o de més referèndums als estats membres’.
De fet, fins i tot en cas que la Gran Bretanya se n’anés de la UE, hi ha qui dubta que Escòcia trenqués amb el Regne Unit.
‘Crec que els escocesos no aconseguiran un nou referèndum per part del govern britànic sota cap circumstància, almenys, durant una dècada’, adverteix Lord Owen, ex-ministre d’Afers Exteriors britànic i partidari del Brèxit.
‘No crec que Escòcia tingui gaire importància per a Catalunya durant els anys vinents.
Heu de guanyar la batalla a Espanya’, recomana als independentistes.
Una altra veu autoritzada, l’ex-líder del partit liberal-demòcrata i president del Moviment Europeu a Escòcia, Lord Ming Campbell, assegura que la ruptura és una possibilitat, però de cap manera un resultat fermament establert.
I Anand Menon, del King’s College de Londres, diu: ‘La manera òptima per a Escòcia de ser independent és mantenint tant Escòcia com Anglaterra a la Unió Europea, perquè llavors pots mantenir la frontera oberta i tot funciona fantàsticament.
Si Escòcia torna a la UE i Anglaterra n’és fora vol dir que hi ha una frontera entre Anglaterra i Escòcia, i això perjudica el comerç molt més que si tots dos territoris són a la UE’.
De fet, la primera ministra escocesa, Nicola Sturgeon, ha admès en públic que, tot i ser independentista, arribar a la independència per la via d’un Brèxit no és pas la seva preferència.
En qualsevol cas, dijous, totes les opcions tornen a ser sobre la taula.

Response: Una gran diferència dels resultats del Brexit entre Escòcia i Anglaterra podria derivar en un nou referèndum d’independència, apunten alguns analistes. Altres experts, al contrari, veuen difícil un procés d'independència escocès i una nova adhesió a la UE, que a més seria rebutjada per nombrosos països membres com Espanya. D’altra banda, el marc legal resultant trauria incertesa al procés català.


Instruction: De qué tracta aquest text?

Context:
Les conseqüències derivades de la frenada de l'activitat econòmica pel coronavirus estan sent especialment dures pel sector del taxi.
Segons dades facilitades per l'Institut Metropolità del Taxi (IMET), els conductors han reduït el nombre de serveis un 95% respecte a la setmana passada, mentre que el nombre de trucades per reservar trajectes ha caigut un 85%.
Les dades coincideixen amb les del sindicat Elite Taxi, que calcula que els ingressos del sector s'han reduït un 85% des que es va decretar l'estat d'alarma.
El descens en la facturació és un fenomen que s'ha produït a gairebé totes les indústries, però els conductors insisteixen que la seva situació és especialment delicada a causa d'una "falta de protecció" per part de l'Estat.
La principal queixa del taxi rau en la posició que ha adoptat l'Institut Metropolità del Taxi, l'organisme encarregat d'establir les normes de prestació del servei.
El passat 15 de març, l'IMET va emetre una sèrie de recomanacions per evitar una aglomeració de taxis i, alhora, garantir el servei mentre durava el confinament.
Entre elles hi havia limitar el nombre de passatgers de cada vehicle i establir que cada dia sortissin a treballar les llicències acabades en números concrets.
Pel taxista i membre d'Elite Taxi, Cesc Roca, l'IMET hauria d'haver imposat normes i no recomanacions per evitar que els conductors sortissin menys perjudicats.
"Sense una regulació obligatòria, no podem demostrar que els nostres ingressos s'han reduït més d'un 75%, perquè la decisió de sortir a treballar depèn de nosaltres mateixos", explica aquest conductor.
I si no es pot demostrar aquesta dada, els autònoms –el 90% dels taxistes de l'Àrea Metropolitana de Barcelona ho són- no poden acollir-se a les ajudes que va anunciar el govern espanyol.
Per altra banda, sistema de tributació dels taxistes –règim de mòduls- tampoc els permet acreditar aquesta baixada d'ingressos.
"Els bancs i les mútues ens diuen que les ajudes de l'Estat no deixen clar si podem agafar-nos a aquestes mesures", explica Roca, que sol·licita una reacció "urgent" per part de l'IMET.
La salut dels conductors, en risc
Més enllà de les ajudes, els taxistes també lamenten que no se'ls ha facilitat cap mesura de protecció per poder treballar amb seguretat.
Tots els conductors consultats per l'ACN asseguren que aproximadament tres de cada quatre trajectes que realitzen aquests dies són de gent que necessita una visita hospitalària, alguns dels quals presenten els símptomes característics de coronavirus.
"En aquest sentit actuem per iniciativa pròpia; qui pot porta guants i mascareta, però cap administració ha elaborat un protocol d'actuació sanitari que ens digui com hem d'actuar davant el que estem patint", comenta Roca.
El sector dels VTC també es mostra crític amb les autoritats
Els Vehicles de Transport amb Conductors –els també anomenats VTC- es troben en una situació similar, tant pel que fa a la baixada dels ingressos com pel que fa a les mesures de protecció dels mateixos conductors.
El president de la patronal Unauto a Catalunya, Josep Maria Goñi, a més, creu que les mesures que va proposar Sánchez són "insuficients" perquè el sector de les VTC "no veurà cap ajuda".
De fet, la patronal dels VTC se sent "decebuda" per l'actuació del govern espanyol, a qui se li van proposar una sèrie de moratòries per evitar la proliferació d'Expedients de Regulació Temporal d'Ocupació (ERTO).
Des de l'organització apunten que les seves peticions no es van tenir en compte i admeten que al sector ja s'ha produït més d'un ERTO, tot i que prefereixen no revelar de quines empreses es tracta.
En aquest context, Unauto esmenta l'aparició d'un altre problema que encara dificulta més la supervivència dels VTC durant aquests dies.
"En aquests moments hi ha tensions entre aplicacions i el sector; si tots ens hem d'estrènyer el cinturó, les plataformes [com Uber i Cabify] també ho haurien de fer", reclama Goñi.
De fet, la patronal va emetre aquest mateix dilluns un requeriment a les dues empreses perquè rebaixessin "significativament" durant un mínim de sis mesos la comissió de servei que actualment cobren als seus 'partners'.
Les negociacions entre les parts estan en marxa, tot i que des d'Unauto confien que s'acabarà imposant "el sentit comú".

Response: El sector del taxi i dels vehicles de transport amb conductors (VTC) ha estat especialment colpejat per la frenada de l'activitat econòmica per la covid-19. Segons dades de les organitzacions sectorials, el nombre de trajectes ha caigut dràsticament i la majoria han reduït els ingressos més d'un 75%. Malgrat això, lamenten no tenir accés a les ajudes del Govern.


Instruction: De qué tracta aquest text?

Context:
Aquest dimecres es va presentar en roda de premsa el potent projecte que compta amb un pressupost de 523.621 euros i que portarà a terme el museu fins al 2023.
Amb l'objectiu de convertir-se en un referent de l'art medieval, el MEV vol obrir-se al món a través de la digitalització.
Tal com explicava Carme Molas, cap de l'àrea de difusió i acció cultural, això "permet la inclusió de tots els públics i la dinamització dels espais".
Sota el nom de "MEV.
L'art medieval + digital", el museu ha impulsat les primeres accions que es concreten en cinc projectes principals: la posada en marxa d'un nou web, la inauguració el març d'una sala immersiva amb tecnologia 3D, la reformulació del vestíbul com a espai de trobada, el taller del MEV i un nou pla de comunicació.
Aquest projecte forma part del pla estratègic 2030 que es va a donar a conèixer el passat maig.
Compta amb el suport econòmic del Departament de Cultura, que hi ha destinat 227.000 euros, la Diputació de Barcelona -50.000 euros més-, i altres aportacions procedents del Cercle del MEV, entre d'altres.
La sala immersiva, a partir del març del 2022
Un dels grans projectes d'aquesta aposta per la digitalització del MEV és la sala immersiva en 3D que es construirà al soterrani.
Tal com detallava Molas, la idea és "acostar i contextualitzar les peces que es poden veure al museu perquè el visitant pugui entendre-les des d'una mirada contemporània".
A més, també es vol "provocar una fascinació pel món medieval".
La primera experiència, amb la qual ja s'està treballant, estarà centrada en la reconstrucció de la catedral romànica de Vic al s.XI. La sala, on s'hi podran projectar diverses experiències i en diferents llengües.
Està previst que entri en funcionament el març del 2022 i el cost és d'uns 92.000 euros.
Cultura
L'equipament presenta un nou pla estratègic, fins al 2030, que contempla una sala immersiva en 3D o l'aposta per captar nous públics
D'altra banda, també s'ha remodelat l'espai web per fer-lo "més emocional i vivencial".
En aquest sentit, Molas destacava que s'ha posat el focus en els "relats i històries" que es poden construir a través dels objectes del museu.
També s'ha fet una tasca important per la digitalització de les obres en 3D o la incorporació de continguts amb més resolució al web.
Tot plegat per apropar-ho més al públic.
Finalment, hi ha les dues altres actuacions que estan en fase de "preprojecte".
Es tracta de la digitalització de l'espai de recepció, que es renovarà completament amb una zona de realitat virtual i una pantalla que serà una finestra a la col·lecció del museu; i el Taller del museu, que acollirà activitats educatives, diferents disciplines artístiques o trobades socials autogestionades.
Molas també destacava que s'ha posat en marxa "un potent pla de comunicació" que relliga els principals projectes.
En aquest sentit, s'ha redissenyat la imatge gràfica, que visualitza l'arc de connexió entre el passat medieval, el present i el futur.
La marca del museu, doncs, passa a ser "MEV, Museu d'Art Medieval".
Ha estat creada per l'estudi Gassiot & Llobet.
"El museu serà també digital o no serà"
Durant la presentació, també va intervenir el professor de la Uvic-UCC, Santos M. Mateos, que va fer una breu introducció sobre els reptes digitals dels museus.
En aquest sentit, subratllava que "un museu que oblida la cara virtual queda fora de cobertura" i això el pot arribar a convertit en un "agent irrellevant".
Per això, apuntava que un museu del segle XXI ha de tenir un "hàbitat físic i virtual, per aconseguir que la seva imatge no sigui irrellevant per a la societat".
"El museu serà també digital o no serà", concloïa.
Sense perdre de vista el medieval
Tal com afegia el director sortint, Josep Maria Riba, es presenta "una mirada nova i diferent sense perdre de vista el que és", destacant el valor del medieval que es concreta en el pla estratègic del museu.
També apuntava que passa "la càrrega del MEV més digital" al nou director Oriol Picas.
Per la seva banda, Picas declarava que es tracta d'"una herència important" que forma part d'un "pla estratègic endreçat" i per això, afegia que la seva posició és de "donar suport i estar al servei de l'equip".
Cultura
Oriol Picas assegura continuïtat al Museu Episcopal de Vic
Josep Maria Riba tanca una etapa de 17 anys "content" i també "satisfet" d'haver acabat el pla estratègic

Response: S'ha presentat el projecte de digitalització del Museu Episcopal de Vic, que finalitzarà el 2023. El nou director, Oriol Picas, encapçalarà aquesta tasca d'impuls de la digitalització de les obres del museu i de creació d'espais virtuals per portar el museu al segle XXI. El projecte compta amb finançament de la Generalitat, la Diputació de Barcelona i aportacions privades.