Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
Barcelona (ACN).- El CaixaForum Barcelona oferirà la propera tardor una petita mostra del Museu del Louvre recollint part dels fruits del conveni signat el 2008 i renovat recentment.
Concretament, el centre acollirà a partir del 23 de setembre l’exposició ‘Animals i faraons’, que reunirà 400 obres i objectes que detallen la importància de la figura animal a l’antic Egipte.
A partir del 18 de novembre, el CaixaForum exhibirà per primera vegada des del segle XVIII una selecció dels dibuixos preparatoris i peces de Charles Le Brun.
El centre també proposarà un passeig per obres dels mestres de l’impressionisme i l’art modern de la Phillips Collection, les fotografies de Philippe Halsman i les peces de la dinastia Ming.
La programació de la temporada 2015-2016 a CaixaForum Barcelona convertirà l’espai a la tardor en un “petit Museu del Louvre”, com l’ha definit la directora general adjunta de la fundació ‘La Caixa’, ja que les dues sales principals acolliran mostres amb obres procedents del museu francès.
Gràcies a la col·laboracio estable entre les dues institucions, coincidiran dos projectes expositius organitzats conjuntament amb obres procedents del Museu del Louvre.
La primera serà ‘Animals i faraons.
El regne animal a l’antic Egipte’, que arribarà procedent de Madrid i es converteix en la primera exposició organitzada conjuntament que s’exhibeix a Franca i a l’estat.
L’exposició reuneix 430 obres i s’hi podrn grobar escultures, estàtues i figures, esteles i relleus, ceràmica, papirs, aquarel·les i pintures murals des de petites dimensions fins a obres enormes.
Destaca el grup estatuari que mostra els babuïns que formaven la base de l’obelisc oriental del temple de Luxor, de més de sis tonelades de pes, i 14 mòmies de diversos animals.
El segon dels projectes serà l’exposició ‘Dibuixant Versalles.
Esbossos i cartrons de Charles Le Brun’, que permetrà l’exhibició, per primera vegada des del segle XVIII, d’un grup de 30 cartrons de gran format executats pel pintor de la cort Charles Le Brun per a la decoració de la Galeria dels Miralls del Palau de Versalles.
Després de ser exposats durant tres mesos, els cartrons hauran de ser reclosos de la llum durant cinc anys per garantir-ne la protecció i conservació.
Per aquest motiu, quan la mostra viatgi a Madrid, les obres exposades seran diferents.
‘El pes d’un gest’ serà una altra de les grans exposicions del centre, on Juliao Sarmento retorcedirà en el temps fins al final del segle XIX per establir, a partir d’una obra de Degas, un diàleg entre el passat i el present.
S’hi trobaran també obres de referència de l’escena artística internacional contemporània.
Degas serà per partida doble al CaixaForum Barcelona, ja que és un dels artistes que formaran part de ‘Converses.
Obres mestres de l’impressionisme i l’art modern de la Phillips Collection’, una mostra que inclou 60 pintures que van des d’El Greco fins a Rothko, passant per Goya, Constable, Corot, Courbet, Delacroix, Cézanne, Monet, Van GoghPicasso, Rousseau, Kandinsky, Kokoschka i Pollock.
La dinastia Ming viatja a Barcelona
La temporada 2015-2016 acollirà una mostra emmarcada entorn a una de les grans cultures del passat, la dinastia Ming: ‘Ming: l’imperi daurat’.
A partir de més d’un centenar de peces procedents de les col·leccions del Museu de Nanjing, moltes de les quals surten de la Xina per primera vegada, la mostra explica el progrés econòmic, social i cultural que va experimental el país sota el regnat dels emperadors Ming.
Espai per a la fotografia realista de Halsman
Un any més, la programació expositiva també prestarà atenció a la fotografia, organitzant la mostra ‘Sorpren-me!
Fotografies de Philippe Halsman’.
A través de la mostra ‘Jumpology’, es mostren els retrats que va fer a desenes de celebritats del món.
L’exposició dedica especial atenció a la relació del fotògraf amb Salvador Dalí, que es va allargar més de 30 anys i que va tenir una gran influència en el treball de Halsman durant tota la seva carrera.
Finalment, CaixaForum acollirà ‘My world.
Reptes per a un món miullor’, una mostra organitzada juntament amb l’ONU, on es donarà a conèixer el testimoni de 25 persones anònimes de diversos països que dialoguen amb personatges coneguts.
Finalment, des de la direcció de la fundació ‘La Caixa’, s’ha anunciat que després del tancament de la Fundació Godia, CaixaForum Barcelona passarà a ser la seu del curs de la Fundació Amigos del Prado.

Response: La programació 2015-2016 del CaixaForum de Barcelona inclourà dues exposicions amb peces del Museu del Louvre; una sobre animals a l’antic Egipte i l'altra amb pintures de Charles Le Brun. A més, també exposarà l'obra de Juliao Sarmento, les fotografies de Philippe Halsman, peces de la dinastia Ming i una mostra de diàlegs organitzada amb l’ONU.


Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
Un estudi liderat per l'Institut Català d'Oncologia (ICO) i l'Institut de Recerca Biomèdica de Bellvitge (Idibell) confirma que el virus del papil·loma humà (VPH), el responsable des de fa anys del càncer de coll d'úter o d'altres tumors com els de vulva, vagina, penis o anus, també pot causar càncer d'orofaringe.
L'estudi, publicat al Journal of the National Cancer Institute, ha analitzat 3.680 casos de tumors de cap i coll per determinar la seva relació amb el virus del papil·loma humà.
En aquest sentit, no només s'ha mirat la presència del virus, sinó la presència de biomarcadors que indiquen que, efectivament, el tumor ha estat causat pel VPH.
Segons l'estudi, al voltant del 20% dels tumors d'orofaringe d'arreu del món estan causats pel VPH.
No obstant això, s'ha observat una gran variabilitat entre regions i sexe.
Així a Amèrica del Sud i al nord, centre i est d'Europa, fins a la meitat dels tumors d'orofaringe serien provocats pel virus, mentre que a l'Amèrica Central, l'est d'Àsia i l'Europa Occidental aquest percentatge no arriba al 20% de mitjana, i al Sud d'Europa al 10%.
L'estudi també observa que tot i que el càncer d'orofaringe és molt més freqüent en homes el paper del VPH en aquests càncers és més important en dones.
Així, mentre que la fracció de càncers d'orofaringe vinculada al VPH en les dones és del 38%, en homes no arriba al 20%.
Els dos grans factors causants de càncer d'orofaringe són el tabac i l'alcohol per una
banda, i el VPH per l'altra.
La reducció en el consum de tabac i l'augment del sexe oral, transmissor del virus, s'espera que condueixin a un increment de casos provocats pel VPH.
Així, altres estudis han indicat que als Estats Units, on el consum de tabac s'ha reduït els darrers anys, al voltant del 70% dels tumors d'orofaringe són conseqüència del VPH.
D'altra banda, refutant l'evidència científica prèvia, aquest estudi minimitza el paper etiològic del VPH en els càncers de la cavitat oral i de la laringe, en els que s'estima que menys del 4%, serien conseqüència del VPH.
La infecció pel VPH és la infecció de transmissió sexual més comuna a tot el món: al llarg de la vida, més del 80% de les dones sexualment actives n'hauran estat exposades.
La família del VPH compta amb més de 150 genotips (tipus virals), uns quinze dels quals són d'alt risc de promoure càncer.
La infecció per un d'aquests tipus d'alt risc té una durada mitjana de 8 a 12 mesos i, en els casos més severs, pot arribar als dos anys.
El VPH, responsable de més del 5% dels càncers
S'ha estimat que el VPH és la causa del 100% dels casos de càncer de coll uterí, del 88% dels càncers d'anus, del 74% dels càncers de vagina, del 30% dels càncers de vulva, i del 33% dels càncers de penis, segons indica l'Institut Català d'Oncologia.
A nivell mundial, el VPH és responsable del 5,2% de tots els càncers, percentatge que es redueix notablement en el cas dels països desenvolupats, on la seva contribució baixa al 2,2%.
Cada any es diagnostiquen 500.000 casos de càncer de coll d'úter a tot el món, dels quals moren quasi la meitat.
A Espanya, es produeixen al voltant de 2.100 casos de càncer i unes 700 morts.
Aquest tumor és el quart més present a Europa (després del càncer de mama, d'endometri i d'ovari) i és el segon més freqüent en dones de 15 a 44 anys.
La supervivència mitjana al càncer de coll uterí (carcinoma invasor) és de deu anys en el països desenvolupats i de cinc anys en els més pobres.
La infecció per VPH és també la causa de les berrugues anogenitals i dels candilomes i pre-càncers del tracte anogenital femení els quals requereixen sovint seguiment clínic, exploracions complementàries i eventualment intervencions quirúrgiques.

Response: Un estudi de l’ICO i l’Idibell ha constatat que el virus del papil·loma humà no només causa tumors del tracte anogenital, sinó que també és responsable d’un 20% dels tumors d’orofaringe arreu del món. Els investigadors han analitzat la presència del virus en tumors de cap i coll i han vist una elevada variabilitat entre regions i sexes.


Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
El president del PPC, Xavier García Albiol, ha alertat el candidat a la investidura, Quim Torra, que si segueix el camí de la legislatura anterior "la democràcia espanyola respondrà com ja ho ha fet amb els que ho han intentat abans".
"Si pensa seguir el camí assenyalat aquest camí, no tingui dubte que la seva llibertat acabarà quan comencin els nostres drets", li ha dit en el seu torn de paraula a l'hemicicle.
Albiol ha criticat que Torra ha fet un discurs "que és benzina per apagar el foc" i ha afegit que el seu principal actiu ha estat la "radicalitat i l'insult".
A més, li ha tornat a recriminar les piulades abans de ser candidat a la presidència i li ha recriminat que "no coneix Catalunya" sinó només als que pensen com ell.
El popular ha afirmat també que si Torra és investit serà un "president autonòmic" i que, de fet, si es podia sotmetre al debat investidura "tot i ser independentista" és gràcies a que "Espanya és una democràcia".
El representant del subgrup parlamentari del PPC ha alertat Torra que "si en algun moment té la temptació de passar de les paraules als fets actuant al marge de la llei", la democràcia espanyola "respondrà" i ho farà com ja ho ha fet abans.
Així, ha dit a tots els catalans que poden tenir l'"absoluta seguretat que cap pretensió identitària de Torra acabarà convertint-se en realitat".
I és que segons Albiol, després d'escoltar Torra no pot pensar en un "punt i final" del procés independentista sinó que amb la seva candidatura "l'independentisme radical ha doblat l'aposta".
Segons el popular, el discurs de Torra ha estat "senzillament incendiari" i ha buscat la "provocació constant" cap aquells que no pensen com ell, "convertint en invisibles a més de la meitat dels catalans".
Ha afegit que el candidat de JxCAT pretén "continuar en el conflicte" i ha assegurat no veure en ell "el líder que ha de tenir com a prioritat cosir la fractura social que ha provocat el procés".
També li ha retret les seves "formes inacceptables".
El popular ha estat especialment crític amb les piulades i articles del candidat sobre "els espanyols" i l'ha convidat a la "reflexió i serenitat".
"Té dos camins: o aposta pel respecte a la pluralitat catalana amb un comportament lleial a l'Estatut i la Constitució o aposta per continuar instal·lats en el conflicte, el desafiament i la divisió amb les conseqüències que això suposa", ha manifestat.
Segons la resposta, ha valorat que sabran si vol representar el conjunt dels catalans o limitar-se a ser un "simple apoderat" de Puigdemont i, en el cas de la segona opció, demostrarà que ocuparà la presidència "no per ser el més capaç sinó el més radical i sobretot el més obedient".
Després d'escoltar el discurs del matí, Albiol ha dit tenir clar que la resposta és la segona.
El president del PPC –que ahir va demanar a Torra que demanés perdó per les piulades- ha considerat que el candidat "es va quedar a mig camí" amb les seves paraules en una entervista a TV3.
"No li demanàvem que demanés perdó per si havia molestat algú sinó per escriure i pensar aquestes barbaritats", ha sentenciat.
D'altra banda, el popular ha valorat negativament que Torra s'hagi referit a Carles Puigdemont com el president legítim: "Com pretén rebre aquest respecte institucional si vostè mateix afirma que el president legítim és una altra persona?", li ha preguntat.
Per a Albiol, un president "provisional" és un "descrèdit institucional" i l'hi ha insistit si serà ell "o Puigdemont" qui prendrà les decisions i qui serà l'interlocutor, per exemple, amb les institucions europees.
També ha fet referència a la crida al diàleg al govern espanyol i li ha dit que per a que aquest sigui possible cal que ell se comprometi a "respectar les normes de joc l'Estatut i la Constitució", fent-li una crida a que respongués clarament si s'hi comprometia o no.

Response: El president del PPC, Xavier García Albiol, ha criticat Quim Torra pel seu radicalisme i per no apreciar la pluralitat de Catalunya. Segons ell, Torra vol continuar amb el conflicte i això tindrà conseqüències negatives. Així mateix, li ha preguntat si està disposat a respectar l’Estatut i la Constitució i si serà ell o Puigdemont qui prendrà les decisions.


Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
Els Mossos d'Esquadra han detingut un matrimoni xinès que preparava, des d'un pis de Santa Coloma de Gramenet, menjar envasat per distribuir a supermercats especialitzats en menjar asiàtic de l'àrea metropolitana de Barcelona.
Ho feien en condicions insalubres, sense cap mena de control sanitari i falsificant els embalatges per donar aparença de legalitat al negoci.
No és la primera vegada que la policia deté la parella per uns fets com aquests i ja el passat mes de juny els Mossos d'Esquadra els van detenir a Sant Vicenç dels Horts on treballaven en les mateixes condicions en un magatzem clandestí.
Durant la intervenció policial al pis de Santa Coloma s'han intervingut més de 400 quilos de menjar preparat, sobretot ànec, pollastre i ous.
L'inici de la investigació té origen en la denuncia que va presentar un empresari xinès dedicat a l'alimentació i resident a Màlaga.
L'home era de viatge a Barcelona amb l'objectiu d'introduir el seu producte a Catalunya, aprofitant la commemoració de l'any nou xinès, quan va descobrir que algú altre ja venia carn sota la seva marca, amb un etiquetatge fals.
Els responsables del negoci són un matrimoni xinès, una dona de 34 anys i un home de 33, amb antecedents per aquests mateixos delictes contra la salut pública, la propietat industrial i de falsificació documental.
Ja el mes de juny els Mossos d'Esquadra de Sant Feliu de Llobregat els van detenir per un cas similar.
Igual que ara, però, van quedar en llibertat amb càrrecs i van poder traslladar la seva activitat a l'extrem nord de l'àrea metropolitana.
"A Santa Coloma hi ha una gran quantitat de població xinesa i es fàcil passar desapercebut", explica Carles Martínez, cap de la unitat d'Investigació dels Mossos a la ciutat.
De fet, els investigadors asseguren que una de les complexitats de l'operació ha estat el fet de tractar amb una comunitat tan "hermètica" i on la barrera idiomàtica suposa motes traves.
Durant l'escorcoll al domicili, que es va fer conjuntament amb tècnics de l'Agència de Seguretat Pública i responsables de Salut dels ajuntament de Barcelona i Santa Coloma, es van intervenir s'intervenen 400 quilos de menjar preparat a punt de comercialitzar-se, sobretot ànec i pollastre, així com una gran quantitat d'ous.
Els Mossos d'Esquadra van detenir el matrimoni 'in fraganti', mentre preparaven menjar per a envasar que després s'havia de distribuir a supermercats de l'àrea metropolitana, com la mateixa Santa Coloma de Gramenet, Badalona, l'Hospitalet de Llobregat o Barcelona, principalment.
El matrimoni envasava les safates de menjar al buit, l'etiquetava amb noms de marques comercials de menjar xines, que falsificaven, i eren ells mateixos els que, aleatòriament, inscrivien la data de caducitat en els productes.
A més, els Mossos sospiten que quan aquestes dates vencien, retiraven el producte per canviar la caducitat i tornar-lo a distribuir.
Tot i això, els investigadors detallen que en el moment de l'escorcoll es va poder comprovar que cap dels aliments intervinguts estava en un estat que pogués haver causat un mal directe a les persones, malgrat la seva elaboració i conservació no seguia cap normativa sanitària ni de consum.
El pis on treballaven tenia tres plantes i els baixos era l'espai destinat a la 'fàbrica' de menjar: "Estava tot brut i el material estava desendreçat", explica el cap de la investigació.
El matrimoni tenia el menjar amuntegat en nou neveres i disposava també de ventiladors per refrigerar l'espai.
Una de les sorpreses que es van endur els investigadors és que no es va trobar "ni un euro" al domicili durant el registre.
En paral·lel al desmantellament de la fàbrica clandestina de menjar preparat, els Mossos d'Esquadra van poder retirar del mercat al voltant de 500 quilos de carn que venien del domicili dels arrestats.

Response: Els Mossos d’Esquadra han acabat amb un negoci il·legal de distribució de menjar asiàtic als supermercats de l'àrea metropolitana de Barcelona. Els responsables del negoci eren un matrimoni xinès que operava des d’un pis a Santa Coloma de Gramenet, elaborava els productes sense cap mena de control sanitari i falsificava les etiquetes i les dates de caducitat.


Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
Andreu Sayó Ferrer, de la pastisseria Brunells, és el guanyador del Concurs Millor Croissant Artesà de Mantega de l'Estat 2020; un premi, organitzat pel Gremi de Pastisseria de Barcelona que enguany arriba a la seva XIII edició.
“Ha estat un any molt difícil.
L’any en què encaràvem la reobertura.
Suposo que aquest premi ens ajudarà una miqueta a tirar endavant”, ha manifestat el forner emocionat en rebre el premi”.
Sayó assegura que el secret del seu croissant no és un altre que “una molt bona matèria primera, un procés molt apamat i acurat i, com en qualsevol producte artesanal, les mans... que el fan n’han d’haver fet molts!”.
Reobertura i premi
La Brunells, situada al número 22 del carrer de la Princesa, al barri de Sant Pere, Santa Caterina i la Ribera, forma part del catàleg de comerços centenaris de Barcelona i data del 1852.
L’establiment emblemàtic va reobrir fa poc les seves portes al carrer Princesa després de dos anys tancats.
La cooperativa de treballadors van acabar de jubilar-se el 2018 i van haver de tancar-ho.
De la mà de tres socis: Salvador Sans de Cafès El Magnífico, Lluís Estrada de la pastisseria Canal i Joan Guasch de l’agència LKC el Brunells té una segona vida.
De fet, en són algunes més.
Abans de conversar-se en pastisseria havia tingut altres vides: primer, com a negoci d’ultramarins i alimentació, més tard, com a forn de pa.
L’ara reconegut com a millor croissant de mantega de l’Estat és, en efecte, una de les seves especialitats; en aquest cas, el croissant de llards (mantega de porc) i, també, el pastís sara, un clàssic de la ciutat.
Sayó, que ha confessat que “no s’esperava el guardó”, tenia els 35 anys granats quan va deixar una feina gestionant projectes educatius en una fundació perquè no veia el resultat del seu ofici: “M’agradava fer pa, ho feia a casa, així que em vaig formar i vaig pensar a dedicar-me a una cosa que m’omplis”.
La covid ens ha abocat a molts a cuinar a casa i, en molts casos, a fer rebosteria i pa.
Sayó creu que el tot i que “aquí no hi ha hagut molta cultura sobre pa, rebosteria i pastisseria, com a França, tot va canviant a poc a poc”.
Creu, en aquest sentit, que “la revolució a la cuina i, sobretot, de l’alta cuina està arribant a la forneria i la pastisseria; la gent ha vist amb el confinament el treball tan creatiu i potent que hi ha al darrere del nostre ofici”.
Unes xifres que, de ben segur es doblaran a partir d’avui.
Toni Vera, de la pastisseria Canal de Barcelona, va ser el guanyador del guardó al millor croissant l'any passat revalidant un títol que ja havia aconseguit a l'edició de 2016.
Cada any hi competeixen pastisseries de tot l’Estat que porten una delegació dels seus obradors fins a Barcelona amb l’objectiu de demostrar davant d’un jurat professional que el seu és el millor croissant artesà de mantega d’Espanya.
Operativa del concurs: Millor croissant de mantega d’Espanya
Poden participar totes les pastisseries d’Espanya, però han de tenir un punt físic de venda al públic.
La mantega ha de ser l’únic greix emprat, els croissants poden ser de banya recta o mitja lluna amb un mínim de tres voltes (un pes de 45-65 gr.) i cap decoració ni farciment.
Cada any participen establiments de tot l’Estat i és del tot habitual que la pastisseria guanyadora augmenti exponencialment les vendes del preuat dolç d’ençà que es coneix el veredicte.
L’objectiu del concurs, patrocinat per Cart Service, Harinas Ylla, la Mantega Elle & Vire i els forns Wiesheu, és donar un reconeixement a la qualitat de la pastisseria artesana del país i, així, incentivar i premiar les habilitats dels pastissers artesans en brioixeria.
El premi està dotat amb un guardó físic a la pastisseria que l’acredita com a elaboradora del Millor Croissant Artesà de Mantega d’Espanya i l’any corresponent i 1000 euros.

Response: El Gremi de Pastisseria de Barcelona celebra cada any el concurs al Millor Croissant Artesà de Mantega de l'Estat i Andreu Sayó Ferrer, de la pastisseria Brunells, ha guanyat enguany el primer premi. La pastisseria Brunells ha reobert fa poc després de fer dos anys que estava tancada i Sayó espera que el premi ajudi a millorar el negoci.


Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
L'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, ha demanat per carta al ministre d'Hisenda, Cristóbal Montoro, una reunió per aclarir la situació dels equipaments culturals i dels centres de recerca, de forma que no hagin de pagar ara l'IVA de les subvencions que van rebre en el passat.
Colau s'ha reunit amb representants dels dos sectors a la ciutat.
Tots ells adverteixen que aquesta situació posa en perill la seva viabilitat.
Colau ho ha desvinculat de l'aplicació de l'article 155, perquè és un problema que està present des de fa mesos.
En el cas de la cultura, es va aprovar fins i tot una llei on s'aclaria que quedava exempta d'aquest pagament, però continuen les inspeccions de l'Agència Tributària en aquest sentit demanant quantitats passades.
Els equipaments culturals i els centres de recerca estan patint problemes amb l'Agència Tributària Espanyola pel pagament de l'IVA.
En el cas de la cultura, es va introduir un apartat aprofitant l'aprovació de la Llei de contracte que garantia que aquestes equipaments no pagarien l'IVA per les subvencions rebudes.
El problema és que continuen rebent requeriments de pagament de l'Agència Tributària i no s'està aplicant aquest aclariment amb efectes retroactius.
Pel que fa a la recerca, la situació és diferent.
El problema és la manca de claredat sobre aquest pagament.
El sector reclama que s'especifiqui bé quina ha de ser la pauta a seguir en el futur i no de forma retroactiva.
En tots dos casos es registren comportaments arbitraris en funció de l'equipament.
Colau ha explicat que ja fa mesos que l'Ajuntament està seguint aquesta qüestió i parlant amb tots els actors, amb la Generalitat i també amb els grups parlamentaris a Madrid, perquè "s'està posant en perill la pròpia viabilitat d'equipaments essencials per a la nostra ciutat dels quals no podem prescindir".
L'alcaldessa s'ha mostrat convençuda que aquesta situació es pot resoldre i per això ha demanat una reunió amb Montoro, des de la "lleialtat institucional" i amb "voluntat constructiva".
Després de reunir-se amb representants de tots dos sectors a la ciutat, ha constatat que es tracta de "dos pilars fonamentals de qualsevol societat democràtica", no només pel que aporten a la societat, sinó també perquè són sectors "estratègics" per a Barcelona, molt interrelacionats amb el teixit productiu i econòmic de la ciutat.
Són més necessaris encara, ha continuat, en un moment econòmic, social i polític difícil.
Colau ha apel·lat a l'esperit de col·laboració entre administracions que es va produir per defensar la candidatura de Barcelona per acollir la seu de l'Agència Europea del Medicament per resoldre aquesta situació.
Antonio Durán-Sindreu, advocat expert en aquesta qüestió, ha defensat que la Llei de contractes que inclou l'aclariment cultural té efectes retroactius, i per tant està clar que l'Agència Tributària no ha d'enviar més requeriments per subvencions passades.
En l'àmbit de la recerca, ha considerat que caldrà una reforma legislativa que estableixi les normes a partir d'ara.
Lluís Pasqual, director del Teatre Lliure, ha remarcat que les institucions culturals ja paguen l'IVA pels seus ingressos, i aquestes quantitats que ara se'ls reclamen no les tenen.
"No perquè no sabéssim de què anava, sinó perquè ens van dir que ens els podíem gastar.
I ens els hem gastat fent teatre", ha explicat.
Pasqual ha afegit que no li pot passar pel cap que això pugui abocar a un tancament o reducció de les activitats culturals.
El director de la Fundació Pasqual Maragall, Jordi Camí, ha apuntat que el món de la recerca vol pagar impostos, i ja ho fa, però ha de saber quina és la pauta.
Camí ha argumentat que es tracta d'un sector "fràgil i global", al qual no li agrada la incertesa.
El talent pot marxar si veu que a uns centres se'ls demanen uns recursos i a un altre no, com està succeint.
"Estem sotmesos a una asimetria i arbitrarietat que exigeixen una clarificació i una nova pauta política", ha conclòs.
També ha rebutjat que ara es canviï la norma i s'obligui a pagar quantitats d'anys anteriors.

Response: Ada Colau ha sol·licitat una reunió amb el ministre d’Hisenda per parlar de la situació dels centres culturals i de recerca de Barcelona. Malgrat existir una llei que eximeix els centres culturals de pagar l’IVA de les subvencions, l’Agència Tributària l'està reclamant. D'altra banda, als centres d’investigació no existeix una regulació clara i els requeriments d'Hisenda varien arbitràriament.


Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
Maria del Mar Bonet és tota una institució de la música catalana.
La seva veu ha estat protagonista i testimoni dels darrers cinquanta anys del país, una efemèride que la cantant ha volgut recordar aquest dilluns al mateix lloc on tot va començar, a l'Ovella Negra.
En l'acte ha estat acompanyada del president de la Generalitat, Carles Puigdemont, a banda de companys de professió, amics i diverses personalitats, com el comissari de la commemoració, Oriol Ferrer, i l’escriptor i periodista Josep Maria Espinàs.
El concert de la cantant mallorquina a l'emblemàtic local barceloní –ara fa cinc dècades– va ser la presentació en societat d'una personalitat que acabaria fent pòsit en el paisatge sociocultural de Catalunya, convertida aleshores en el membre número 14 d’Els Setze Jutges.
La celebració continuarà amb dos concerts als Lluïsos d’Horta aquest proper dimecres i dijous, un espectacle que recollirà bona part dels temes més coneguts del seu repertori.
Els concerts seran el preludi d’una gira que la portarà a les Illes Balears, Catalunya, el País Valencià i diversos punts de l'Estat, a més d’Itàlia, Tunísia, Regne Unit, Egipte, Grècia o Xipre, entre d’altres indrets.
A banda de la gira, entre els actes de commemoració hi ha l'estrena del disc Ultramar a Cuba, el lloc on ha estat enregistrat.
Puigdemont ha volgut agrair, durant l'acte commemoratiu d'aquest dilluns, els esforços de tota una generació que “va saber ser molt generosa” i que “avui ens permet tenir un present brillant i un futur esplendorós”, en referència als Setze Jutges i a la pròpia Bonet.
També ha destacat "la dedicació" de la cantautora mallorquina al llarg d’aquestes darreres cinc dècades.
El president ha volgut destacar la suma d’esforços que es farà amb els governs balear i valencià per recordar la trajectòria de Bonet a través de diversos actes que mostraran “el compromís amb la nostra llengua i amb la nostra cultura”.
“Tenim molt a compartir”, ha reblat, i “també tenim molt a esperar per la nostra llengua i per la nostra cultura”.
Un any de celebració amb disc nou i concerts especials
A banda dels actes on celebrarà amb el públic tots aquests anys de bona música, Bonet també llançarà al mercat el 35è treball, titulat Ultramar, que es va enregistrar a Cuba el darrer estiu i on actua acompanyada pel pianista José María Vitier, el contrabaixista Jorge Reyes, el tresero Pancho Amat i el flautista José Luis Cortés.
S’estrenarà el 22 de setembre al Gran Teatro de la Habana i arribarà, tot seguit, al Teatre Principal de Palma (1 d’octubre), al Teatre Principal de València (8 d’octubre), al Gran Teatre del Liceu de Barcelona (13 d’octubre) i a Madrid (15 d’octubre).
En aquest any de celebració, la cantant mallorquina repassarà en directe una bona mostra dels treballs discogràfics més representatius d'una carrera plena d'èxits.
La primera cita tindrà lloc divendres al festival Barnasants (10 de febrer), on Bonet i Quico Pi de la Serra tornaran a interpretar un àlbum mític, Quico-Maria del Mar, amb cançons enregistrades l’any 1979 amb motiu dels concerts que van realitzar plegats al Teatre Romea de Barcelona.
Li seguiran les cançons de Saba de Terrer al Tradicionàrius (2 de juny), un àlbum integrat per cançons populars mallorquines.
És on enregistra per primer cop El cant de la Sibil·la.
Sueca serà l’escenari de la reinterpretació d’Alenar Llull el proper 1 de setembre.
Les cançons commemoren la figura de Ramon Llull.
L'espectacle uneix els discos Alenar (1977) i Amic, Amat (2004), el disc més místic de la cantant.
Els 50 anys als escenaris viuran altres accions com un concert en col·laboració amb l’ONG Proactiva Open Arms a Ventalló (27 de maig), una exposició en col·laboració amb la Fundació Toni Catany, que s’inaugurarà el setembre a Llucmajor i on es presentarà tota l’obra realitzada pel fotògraf i inspirada en Bonet i les seves creacions.
Llibre de Jordi Bianciotto sobre Bonet
Els actes de celebració també tindran una manifestació en format literari, gràcies al llibre Memòries i Pensaments, escrit pel periodista musical Jordi Bianciotto.
L'obra recollirà les idees i pensaments de l’artista mallorquina al voltant de qüestions personals, artístiques, socials i polítiques, al mateix temps que es fa un repàs precís de la seva carrera.
L’obra, feta a partir de diverses hores de conversa amb el periodista, es presentarà a la Casa del Llibre de Barcelona el proper 6 de març.

Response: La cantant Mallorquina Maria del Mar Bonet ha fet un concert a l’Ovella Negra de Barcelona, amb la presència de personalitats polítiques i artístiques, per celebrar els seus cinquanta anys a l’escenari. Després, l’artista farà una gira per repassar els seus treballs més representatius i una altra, que començarà a l'Havana al setembre, per presentar el seu nou disc.


Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
Els barcelonins continuen veient la seguretat com a principal preocupació a la ciutat alhora que millora, en termes generals, la valoració de Barcelona i el govern municipal.
Després d'unes notes especialment negatives en plena irrupció de la pandèmia, el consistori s'ha refet mínimament de la percepció ciutadana, exposa l'Enquesta de Serveis Municipals 2021.
El 14,5% dels ciutadans veuen la seguretat com el problema més greu, quan l'any passat ho feia el 17,7%, seguida de l'accés a l'habitatge (7,4%) i l'atur o condicions de treball (7,3).
Així i tot, el consistori reivindica que la preocupació per la situació laboral no s'ha disparat als nivells del 2008.
També creix el nombre de ciutadans que creu que la circulació ha empitjorat (47%).
Sobre la vida a Barcelona, es milloren els registres dues dècimes i la satisfacció arriba a una nota de 7,5 en general.
Alhora, després de dos anys a la baixa, creix lleugerament el nombre de ciutadans que aproven la gestió del govern municipal i arriba al 76,9% amb una nota mitjana de 5,9.
La tendència positiva pel que fa al govern també s'estén als executius català (67,7%) i espanyol (57,5%), que sumen més aprovació que l'any anterior.
D'altra banda, si l'any passat gairebé sis de cada deu barcelonins creien que la ciutat havia empitjorat, aquesta percepció encara la tenen el 53% dels enquestats.
Per contra, el 28,6% dels barcelonins consideren que la ciutat ha anat a millor.
La seguretat es manté com al principal problema assenyalat pels ciutadans.
Així ho consideren el 14,5% dels barcelonins.
La xifra suposa una davallada important, però es manté lluny dels 6% que tenia aquesta preocupació l'any 2018.
Per a Martí, igualment, és especialment rellevant com la millora en la percepció de seguretat s'ha comprovat territorialment.
Així, si bé reconeix un "problema" per resoldre als barris amb més població a la zona cèntrica, com Ciutat Vella i l'Eixample, també veu positiva l'evolució a la zona de l'entorn del Besòs.
Pel que fa a la situació de preocupació envers l'atur, en plena ressaca de la crisi de la pandèmia, la xifra dels veïns que ho veuen com el primer problema de Barcelona ha passat de 7,1% al 7,3% dels enquestats.
Això suposa un canvi destacat respecte al que va succeir amb la crisi anterior, que va començar amb una pujada pronunciada de la preocupació l'any 2009 i va arribar a un pic de fins al 20% l'any 2013.
"Veiem com aquest pic no es replica arran de la pandèmia i això és interessant a constatar", ha valorat Marta Isach, cap del Departament d’Estudis d'Opinió de l’Oficina Municipal de Dades de Barcelona.
Pel que fa al trànsit, el 28,2% creu que s'ha millorat la circulació l'últim any, un punt menys que l'enquesta anterior, i el 47% creu que ha anat a pitjor, quatre punts més que el 2020.
Així i tot, la nota mitjana surt aprovada, amb un 5,4 sobre 10.
L'Ajuntament relativitza les dades i assenyala que les principals crítiques per la circulació arriben des de Sarrià-Sant Gervasi i les Corts.
El 31,4% dels barcelonins prefereixen el metro (0,1% més) i el 25,2% usen més habitualment el bus (un 0,9% d'augment).
Alhora, fa dos anys els veïns que utilitzaven transport privat per sobre de la resta de mitjans eren el 21,6% i ara la xifra ha crescut dos punts percentuals.
Martí ha apuntat que "hi ha gent que ha deixat el metro o l'autobús per agafar el transport privat" a causa de la pandèmia, però ha confiat que les xifres d'ús del transport públic es recuperaran.
Rumbes i flors
El muffin de Proust
«A Madrid la gentrificació no ha massacrat l'idioma perquè el castellà és una llengua prou majoritària per a ser rendible.
Es poden estalviar el "perdona, era amb gel i no amb llet" perquè quan demanen un café con hielo els hi porten un café con hielo»

Response: Segons l’Enquesta de Serveis Municipals 2021 de l’Ajuntament de Barcelona, les preocupacions principals dels ciutadans són la seguretat, l’accés a l’habitatge, l’atur i les condicions de treball. Així mateix, tot i que el 53% dels barcelonins creuen que la ciutat ha empitjorat, ha millorat lleugerament la percepció de la gestió dels governs municipal, autonòmic i central.


Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
JxCat i ERC han refusat aturar el diàleg polític amb l’estat espanyol mentre continuen negociant amb Pedro Sánchez la constitució d’una taula de partits amb un relator independent que permeti la retirada de les esmenes que poden tombar el pressupost del PSOE al congrés.
Els dos socis de govern han impedit al parlament que prosperessin diversos punts d’una moció de la CUP que emplaçava el govern a trencar les converses si no hi ha una condició prèvia: el reconeixement del dret a l’autodeterminació, la fi de la repressió, l’alliberament dels presos, el retorn dels exiliats i el ple exercici dels drets socials, civils i polítics.
En aquest sentit, la proposta de la CUP emplaçava el govern a desobeir el topall de dèficit i el FLA, a expropiar els pisos buits en mans de grans tenidors per a fer-ne habitatge social, i a aturar el desnonaments a famílies en risc social.
També exigia al govern la creació d’una banca pública i l’assoliment de la plena sobirania de les infraestructures i els recursos energètics, així com la reducció d’un 30% de les taxes universitàries.
La CUP ha marcat perfil mentre el govern català i l’espanyol mantenen contactes per a intentar arribar a un acord que permeti a Sánchez tramitar els comptes i, alhora, s’obrin negociacions serioses sobre el conflicte polític.
Els dos socis de govern, però, mantenen l’amenaça de tombar els comptes amb esmenes a la totalitat.
Durant el debat parlamentari, JxCat i ERC han estat crítics amb l’actitud del PSOE en les negociacions, però volen perseverar en l’intent d’acostar posicions.
‘Vivim en un estat en què el diàleg és alta traïció però per nosaltres no quedarà’, ha al·legat Josep Costa, de JxCat, en referència a les dures crítiques del PP i de Cs i a la manifestació que han convocat aquest cap de setmana.
Costa ha admès que les ofertes de Sánchez ‘no s’aguanten per enlloc’ però considera que la part catalana ha de ser l’última que s’aixequi de la taula.
La diputada d’ERC Irene Fornós ha reconegut igualment que les converses amb el govern de Sánchez són més una ‘aparença de diàleg’ que no una negociació ‘de debò’, però ERC no vol tancar portes.
‘No som pas il·lusos’, ha insistit.
Per a la CUP, el diàleg s’ha convertit en un ‘bloqueig’ i un ‘mur’.
El diputat Carles Riera ha argumentat que la desobediència és necessària perquè després arribi una negociació efectiva.
Després de la videoconferència d’ahir, la consellera de la Presidència, Elsa Artadi, i la vicepresidenta espanyola, Carmen Calvo, s’han intercanviat missatges, segons fonts del govern.
El PSC no ha amagat que les converses es desenvolupen en un context d’enormes dificultats.
El diputat socialista Ferran Pedret es referia a la reacció del PSOE i de Cs però, alhora, per les motxilles pròpies que els independentistes i el PSOE porten des de l’inici del conflicte i fins avui.
Ha raonat, tanmateix, que el diàleg és una ‘obligació’ per als que volen preservar la cohesió social i civil.
Els comuns han sentenciat que dialogar no és una cessió sinó un mandat majoritari del parlament i del congrés dels diputats.
‘Caldrà valentia i lideratge’, ha dit el diputat Lucas Ferro al PSC.
El diputat de Cs Nacho Martín Blanco ha tornat a acusar el govern i la formació anticapitalista de legitimar i banalitzar agressions com la que han denunciat que va patir un regidor de Torroella de Montgrí.
El parlament ha aprovat que el govern elabori una cartografia de la repressió patida a Catalunya des que s’inicià el procés del referèndum de l’1-O.
Ho haurà de fer en 90 dies i haurà de ser accessible per a tothom.
A més de la CUP, hi han donat suport JxCat, ERC i els comuns.
Els grups sobiranistes també han fet front comú perquè la Generalitat es personi com a acusació particular en les causes en què es vulnerin drets civils i polítics dels catalans.
Consideren que el govern no ha de provocar ‘desmobilització social’ i, en canvi, ha de ser un ‘actor facilitador’ de les mobilitzacions que denuncien la repressió i el feixisme i que lluiten pels drets socials, civils i polítics.
Finalment, s’ha aprovat per unanimitat que la Generalitat ‘expulsi de l’espai públic’ les expressions de feixisme, nazisme, masclisme, racisme i xenofòbia.

Response: Malgrat la clara oposició de la CUP, JxCat i ERC continuen intentant negociar amb Pedro Sánchez per aconseguir arribar a un acord que permeti al PSOE aprovar els pressupostos de l’Estat i abordar el conflicte polític. Tots els implicats coincideixen a dir que les negociacions són difícils, però els independentistes asseguren que ells ho seguiran intentant.


Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
Després de sis anys, la mosca negra ha colonitzat les Terres de l'Ebre.
Així de contundent s'ha mostrat el director tècnic del Consorci de Serveis Agroambientals del Baix Ebre i el Montsià (Code), Raül Escosa, davant l'allau de queixes d'alcaldes per l'increment de població de la plaga durant aquest estiu.
En una reunió convocada per la Delegació del Govern a les Terres de l'Ebre, amb els tècnics del Code i els presidents dels consells comarcals, s'ha decidit recuperar la comissió de treball per fer seguiment dels tractaments contra la mosca.
Aquesta comissió també haurà de treballar en la creació d'un protocol d'actuació que avaluï la possibilitat de buscar un producte que ataqui els insectes adults.
"Hem de tenir clar que el primer són les persones, i sent conscients que no podrem eradicar la plaga almenys hem d'intentar fer el màxim per minimitzar-ne les molèsties", ha assegurat el delegat del Govern, Xavier Pallarès, expressant la preocupació que tenen els alcaldes davant la proliferació de l'insecte.
Davant d'això, en la reunió d'aquest dilluns, s'ha decidit recuperar la comissió de treball, integrant els departaments d'Agricultura i Salut, així com el de Territori i Sostenibilitat, per estudiar la possibilitat de poder combatre també l'adult de mosca negra.
Segons ha explicat el director tècnic del Code, Raül Escosa, cal dissenyar un protocol d'actuació que determini què es pot fer i què no, així com conèixer els tipus de producte que hi ha i la seva eficàcia.
"No només tenim problemes a les piscines dels municipis, sinó també als camps de conreu i hortes, i hem de saber com actuar", ha insistit el president del Code, Antoni Montagut.
Així, Escosa ha reconegut que aquest estiu està sent molt dur pel que fa a la lluita contra la plaga ja que, després de sis anys, la mosca negra "ha colonitzat tot el que podia colonitzar".
Amb tot, ha assegurat que el pic més alt d'afectació és durant la primera quinzena de juliol i ha tranquil·litzat la societat manifestant que "el pitjor ja ha passat".
El director tècnic ha recordat que, enguany, s'han fet tots els tractaments correctament però que l'increment de macròfits (algues) al riu ha augmentat també la presència de larves.
Així, a més dels sis punts de tractament habituals, una disminució de l'eficàcia del tractament, amb BTI, a la part baixa de l'Ebre (entre Tortosa i Amposta) ha fet necessari reforçar els punts d'actuació.
En aquest sentit, el Code ja ha confirmat que a partir del proper tractament, previst per a finals de juliol, s'inclourà un nou punt de tractament més al sud de l'illa dels Bous.
El director tècnic del Code ha deixat clar que la plaga de la mosca negra, en magnitud i afectació, és "un fenomen únic a Europa", i ha reclamat la necessitat de millorar la col·laboració i organització entre administracions, sobretot amb la Confederació Hidrogràfica de l'Ebre (CHE) i la Unió Europea (UE).
"La mosca ja ha arribat a Saragossa i ja s'han posat en contacte amb nosaltres.
Ara que ja els hi pica potser ens fan més cas", ha ironitzat Escosa.
De fet, la CHE ja col·labora amb la Generalitat programant alguns desembassaments controlats que permetin afavorir l'eliminació dels macròfits, hàbitats on s'ubiquen les larves de l'insecte.
Amb tot, Escosa ha assegurat que un increment de les amollades d'aigua tampoc permetria ser més efectius.
En aquest sentit, el delegat del Govern ha confirmat que s'està treballant per aconseguir la màxima col·laboració de la CHE i de la UE en la lluita contra la plaga, així com en aconseguir que la Generalitat pugui establir un conveni plurianual amb el Code que permeti garantir la dotació pressupostària per aquestes actuacions.
Actualment, el Govern inverteix uns 500.000 euros en la lluita contra la mosca negra, 300.000 euros a l'Ebre i uns 200.000 euros al Segre.

Response: Les Terres de l’Ebre han estat completament colonitzades per la mosca negra i el Govern, junt amb els tècnics del Code, ha decidit recuperar la comissió de treball per controlar els tractaments i avaluar la possibilitat de combatre els exemplars adults. Així mateix, el director tècnic del Code ha insistit en la importància de col·laborar amb altres administracions i organitzacions.


Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
Degoteig constant de gironins retirant diners i cues en alguns caixers –sobretot, de CaixaBank i Sabadell- en resposta a la crida de les entitats sobiranistes.
A partir de les vuit del matí, els ciutadans s'han sumat a l'acció pacífica impulsada per la Crida per la Democràcia.
A Girona, la gent que ha anat al banc a primera hora retirava des de 20 euros fins a 1.000, passant pels 150 ó 160 –perquè el caixers no donen bitllets de 5- en protesta per l'aplicació que l'Estat vol fer de l'article de la Constitució que laminarà l'autonomia de Catalunya.
Després de retirar la targeta i posar els bitllets a la cartera, tots els gironins compartien els motius que els han portat fins al banc: crítiques a l'empresonament de Cuixart i Sánchez, al govern espanyol i cap a les entitats que han traslladat la seu social.
Des de la plaça Independència (on hi ha CaixaBank i el BBVA) fins a Emili Grahit (Sabadell) passant per la plaça Josep Pla, el carrer Santa Clara o Migdia.
L'estampa era més o menys similar: anades i vingudes constants de gent que retirava diners dels caixers i, en algunes sucursals, fins i tot s'han arribat a formar cues al carrer.
Tot i que l'acció pacífica durarà tot el dia, Crida per la Democràcia havia demanat que se centrés, sobretot, entre les vuit i les nou del matí.
Targetes dins els caixers automàtics, escollir la quantitat, introduir el PIN i retirar diners –tant li feia la quantitat- en protesta per la situació que viu Catalunya, l'actuació de l'Estat i l'empresonament dels líders d'ANC i Òmnium, Jordi Cuixart i Jordi Sánchez.
A la sucursal de CaixaBank del carrer Santa Clara, el degoteig de gironins ha estat constant.
Aquí, però, era difícil que s'hi fessin cues (perquè a dins hi ha cinc caixers i a fora, a la part de l'edifici que dona al carrer Nou, un altre).
A la plaça Independència, però, sí que s'han arribat a formar cues –d'una desena de persones- com també ha passat als caixers que el Banc Sabadell té a la plaça Josep Pla o a Emili Grahit.
Sobretot, 150 ó 160 euros
Les quantitats que els gironins han retirat eren dispars.
Des dels 20 fins arribar, en un cas, als 1.000 euros.
Però sobretot, n'hi havia molts que treien 150 ó 160 euros –els caixers no donen bitllets de 5- per protestar per l'aplicació de l'article 155 de la Constitució.
"El mínim que permet treure són 10 euros, però el simbolisme hi és igual", explicava la Carme Ruiz, que ha tret diners del Sabadell.
Sobre els motius que els han impulsat a treure diners, tots coincidien el criticar el trasllat de seu social dels bancs, l'empresonament de Cuixart i Sánchez o les crítiques cap al govern espanyol.
"CaixaBank i el Sabadell són entitats d'aquí, i no em sembla ètic que cedeixin a les pressions i canviïn la seu social", explicava una altra gironina, Montserrat Clot.
"Ells volen pressionar-nos, doncs ara nosaltres els pressionarem a ells; s'estan portant molt malament i d'aquesta manera els farem reflexionar", hi afegia un altre gironí, Pere Batllori.
"M'he afegit a la crida i he decidit retirar 1.000 euros per fer trontollar l'economia de l'Estat; a més, aquest últim mes he fet la meva declaració d'autònoms sense activitat", explicava al seu torn l'Albert Plana, després de sortir del caixer de CaixaBank a la plaça Independència.
Ara, el destí que donaran als diners l'escolliran ells.
Guardar-se'ls a casa, fer-los servir per al dia a dia, etc. N'hi ha, però, qui els ingressarà al compte de l'ANC o qui, amb els euros que ha retirat, obrirà un compte a la banca ètica.
Els alcaldes també s'hi sumen
L'acció impulsada per la Crida per la Democràcia també ha rebut el suport dels alcaldes que recolzen el procés.
Aquest és el cas, per exemple, de l'alcaldessa de Girona, Marta Madrenas.
"Bon dia al matí!
Ja he anat a treure els diners per les compres del cap de setmana", ha piulat al seu compte de Twitter.
Qui també ho ha explicat a través de la xarxa social ha estat el republicà Marc Puigtió, alcalde de Sant Julià de Ramis (Gironès), un dels municipis afectats per les càrregues de l'1-O.
"PRIMERA ACCIÓ realitzada.
La suma de cadascú de nosaltres pot canviar-ho tot", ha dit.

Response: Molts gironins s’han sumat a la iniciativa impulsada per la Crida per la Democràcia i han anat a retirar diners dels bancs a partir de les vuit del matí. Entre altres coses, han volgut protestar de forma pacífica pel trasllat de les seus socials dels bancs, l’aplicació del 155 i l’empresonament de Cuixart i Sánchez.


Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
Els índexs d'aprovació dels ciutadans a la gestió president nord-americà Donald Trump no deixen de caure des que va arribar al càrrec el 20 de gener.
A l'última enquesta feta per Gallup, el nou inquilí de la Casa Blanca compta amb un 59% de detractors.
Durant la setmana passada, Trump ha rebut multitud de crítiques per revocar les polítiques d'Obama contra el canvi climàtic i va patir un revés al Congrés quan no va aconseguir que s'aprovés la reforma a l'Obamacare.
A Trump se li acumulen els madecaps.
A la debilitat mostrada per la seva administració s'hi han afegit ara les crítiques per un nomenament molt especial.
La filla més mediàtica del president, Ivanka Trump, tindrà un despatx a l'ala oest de la Casa Blanca, on treballarà com a assessora del seu pare, encara que com a "treballadora sense sou" després que Trump rebés multitud de crítiques pel seu nomenament.
Crítiques de nepotisme
Les crítiques van sorgir davant el temor que la filla de Trump pogués accedir a informació classificada.
No obstant això, Ivanka ha assegurat que li han arribat "les preocupacions d'alguns" pel que fa al seu paper com a assessora presidencial "malgrat" que ha complert "amb totes les normatives ètiques".
La decisió de Trump en relació al nomenament de la seva filla també ha aixecat sospites de ser una violació de la llei sobre nepotisme, que prohibeix a qualsevol funcionari públic, des del president fins a un gerent de baix nivell, la contractació de familiars.
Però la llei estableix que una persona que transgredeix la llei no té dret a paga, cosa que permetria a Ivanka treballar pel seu pare sense ser delicte si no cobra un salari.
Com a precedent, la contractació del marit d'Ivanka, Jared Kushner, com a assessor especial no va ser vist com una infracció de la llei sobre nepotisme pel departament de Justícia.
El seu treball actual ja no es qüestiona, però Kushner sí que ho està després que el Senat l'hagi citat perquè expliqui el que sap sobre les connexions entre Rússia i l'equip de Trump.
La residència més controvertida
L'Administració Trump ha informat que el president xinès Xi Jingping visitarà els Estats Units el 6 i 7 d'abril, però la reunió no es farà a la Casa Blanca sinó a la residència privada del president nord-americà, a Mar-a-Lago (Florida).
El la residència Trump, on ha passat sis dels deu cap de setmanes que suma com a president, cada cop desperta més interrogants.
L'oficina independent d'investigació del Congrés ha avisat que estudiarà si es compleixen les mesures de seguretat del personal i la protecció d'informació confidencial quan el president visita a Mar-a-Lago.
La indagació també se centrarà en el cost que suposa per als nord-mericans cada viatge de Trump a la residència, que segons Politico podria ser de tres milions de dòlars per estada.
Per últim, l'oficina comprovarà que les factures pagades per dignataris estrangers a les propietats de Trump arriben directament al departament del Tresor, tal com va prometre el president.
El poder judicial, contra el veto migratori
Derrick Watson, un jutge federal de Hawai, ha estès el seu dictamen per bloquejar l'ordre executiva aprovada el 6 de març pel president nord-americà que vetava l'entrada als Estats Units dels ciutadans de sis països de majoria musulmana i, alhora, restringia dràsticament el nombre de refugiats que accepta el país cada any.
En resposta, el mandatari va descriure la resolució com "una extralimitació judicial sense precedents", assegurant que no descartava recórrer aquesta decisió davant el Tribunal Suprem.
El fiscal del departament d'Estat Chad Readler ha afirmat que Hawai només ha mostrat preocupacions generalitzades sobre l'efecte de l'ordre sobre els estudiants i el turisme, i ha recalcat que suspendre el programa de refugiats no té impacte sobre l'estat.

Response: El president Donald Trump cada cop té més detractors. Per una banda, ha rebut moltes crítiques per revocar les polítiques climàtiques i per nomenar la seva filla assessora presidencial. Per l’altra, l'oficina independent d'investigació del Congrés vol investigar si l’ús constant de la seva residència privada a Florida constitueix un problema per temes de seguretat i econòmics.


Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
La tempesta política desfermada pel pacte entre el PSC i JxCat per a governar a la Diputació de Barcelona ha originat una altra crisi entre ERC i JxCat.
Després de la tensió pels pactes amb els socialistes en uns quants municipis, divendres va esclatar la crisi quan es va publicar el document de l’acord entre JxCat i el PSC a la Diputació de Barcelona.
La reunió entre partits i entitats d’aquest cap de setmana a Ginebra no ha calmat pas les aigües.
Aquests darrers dies, JxCat ha insistit que si ERC es desdiu dels acords amb el PSC als municipis, paralitzarà el pacte amb els socialistes a la diputació barcelonina.
I ERC ha fet una contraoferta: que JxCat presideixi la institució.
Tanmateix, JxCat ja ho ha refusat, i ha dit que l’oferiment era ‘màrqueting’.
A la Diputació de Barcelona, ni el pacte PSC-JxCat ni un hipotètic acord ERC-JxCat no tenen prou vots per a atènyer una majoria absoluta ni una majoria simple en una segona ronda.
Els dos acords arriben a 23 diputats provincials, mentre que la unió del vot contrari de la resta de partits els superaria de llarg.
No obstant això, si els comuns no s’abstenen en un hipotètic acord ERC-JxCat la presidència recauria igualment en el PSC.
Fonts de la Diputació de Barcelona han explicat a VilaWeb que havien consultat a la Junta Electoral espanyola (JEC) què calia fer si hi havia més vots contraris que no pas favorables al candidat a la segona ronda (en cas que només n’hi hagi un), cosa que no ha passat mai.
La resposta de la JEC és que guanyaria el partit amb més diputats.
Com que tant ERC com el PSC en tenen setze, aleshores es decidiria pel nombre de vots, i aquí és on els socialistes s’imposarien.
En el cas que es presentin dos candidats o més, sí que guanyaria el més votat en una segona volta.
El pacte entre el PSC-JxCat és suficient perquè Núria Marín, batllessa de l’Hospitalet de Llobregat, sigui la nova presidenta de la institució.
En canvi, un acord entre ERC i JxCat no reeixiria per si mateix, perquè necessitaria el suport dels comuns.
El dubte és, doncs, si els comuns cedirien la presidència a un candidat d’ERC.
En canvi, sembla gairebé impossible que cedeixin la presidència a un candidat de JxCat, tal com proposa ERC.
La proposta de JxCat de desfer els pactes municipals és igualment difícil.
Caldria expulsar el PSC dels governs municipals on ha entrat gràcies als acords amb ERC i JxCat o bé trencar els acords de govern que hi hagi, amb els socialistes a l’oposició.
L’única manera que tindria JxCat de recuperar les batllies que va arrabassar-li ERC amb el suport del PSC seria que dimitissin tots els batlles, una opció remota perquè pot motivar un xoc frontal entre aquestes batlles i les direccions dels dos partits.
Hi ha una segona via encara més difícil, la moció de censura.
L’article 197 de la llei de règim local estableix que el registre d’una moció de censura exigeix una majoria absoluta dels regidors amb un candidat alternatiu.
A més, si un dels regidors que proposa la moció pertany al grup polític municipal del batlle, la majoria absoluta puja en el mateix nombre de regidors del mateix grup que la registrin.
Aquesta majoria absoluta reforçada va preveure’s probablement per a frenar el transfuguisme.
Un cas pràctic i paradigmàtic: Sant Cugat del Vallès.
Hi ha 25 regidors i la majoria absoluta és de 13.
JxCat (9) i ERC (6) tenen 15 regidors, però si els republicans –la batllessa d’ERC inclosa– s’afegissin a una moció de censura de JxCat, la majoria augmentaria fins a 19 regidors i seria inabastable per als dos partits independentistes, tenint en compte que la resta de forces difícilment s’afegirien a aquesta maniobra.
Aquest mateix patró pot aplicar-se a tots els municipis on hi ha hagut pactes amb el PSC.
En conseqüència, la pretensió de JxCat només podria satisfer-se amb l’expulsió del PSC dels governs municipals i la dimissió dels batlles d’ERC.
L’única alternativa seria la incorporació de regidors de JxCat als governs d’ERC, i viceversa, però sense que pleguessin els batlles elegits el 15 de juny.

Response: Després de les tensions creades pels pactes entre ERC i el PSC per governar a diferents municipis, JxCat ha pactat amb el PSC a la Diputació de Barcelona. JxCat ha afirmat que desfarà l’acord amb el PSC si ERC desfà els seus, cosa que és pràcticament impossible perquè implicaria la dimissió de tots els alcaldes implicats.


Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
Els dos eurodiputats del PSC, Maria Badia i Raimon Obiols, se senten «marginats» pels de CiU, ERC i ICV.
Foto: ACN.
Després de tot un dia de silenci, l'eurodiputat del PSC i membre de la comissió d'Exteriors del Parlament Europeu, Raimon Obiols, ha explicat que hauria votat a favor de l'esmena presentada pels eurodiputats Ramon Tremosa (CiU), Oriol Junqueras (ERC) i Raül Romeva (ICV) per votar sobre l'oficialitat del català a la Unió Europea aprofitant el debat sobre l'ingrés de Croàcia a la UE i la incorporació del croat com a nova llengua oficial.
En un apunt al seu blog , critica que tant ell com Maria Badia "hem estat deliberadament marginats" per Tremosa, Junqueras i Romeva, i diu que ja va veure "de seguida" que l'esmena no progressaria.
"Els serveis jurídics del Parlament i la presidència de la Comissió han confirmat la nostra temença", exposa.
Obiols creu que iniciatives com les de Tremosa, Junqueras i Romeva "es fa més mal que bé", perquè les considera partidistes, no-unitàries i jurídicament poc solvents, i "per aquest camí partidista, la causa del català a Europa en comptes d’avançar, retrocedirà".
"Potser alguns en treuen profit, presentant-se com 'els patriotes' i pintant els altres com 'els traïdors' (encara que més aviat penso que a aquestes alçades ja no enganyen ningú)", reflexiona.
Tremosa: "Obiols ni m'ha saludat"
Malgrat el veto a poder votar sobre l'oficialitat del català, avui Ramon Tremosa ha tret el tema en el transcurs de la comissió per demanar explicacions .
"M’agradaria saber per què va ser ahir, i no un fa un mes, que el secretariat va trobar motius legals per excloure la nostra esmena de la llista de vots", s'ha preguntat retòricament.
"No sóc advocat i potser tenen raó en la interpretació jurídica de la normativa i el seu procediment.
Tot i això, deixin-me dir que, democràticament parlant, tinc els meus dubtes en la manera com s’han fet les coses, prohibint el vot dels eurodiputats d’aquesta comissió a la nostra esmena", ha raonat.
Durant la intervenció de Tremosa, el president de la comissió, Gabriele Albertini, ha hagut de demanar silenci a alguns diputats que protestaven per les reflexions que feia l'eurodiputat convergent i, quan aquest ha acabat, tan sols li ha respost breument que tenia el dret de retirar la votació.
Però, de fet, Tremosa, Junqueras i Romeva veuen la mà del PSOE i el PP espanyols darrere d'aquesta prohibició.
Ahir al matí demanaven a l'eurodiputat Raimon Obiols que convencés els seus companys socialistes perquè votessin favorablement, com també ho farien els liberals -on s'integra Tremosa- i els verds -Junqueras i Romeva-.
Però, segons que explica Tremosa a Nació Digital, Obiols "ni ens ha trucat, ni avui m'ha saludat.
Durant tota la sessió s'ha estat molt quiet i callat".
I conclou: "És una llàstima que no s'hagi ni pronunciat."
Si l'esmena s'hagués pogut acabar votant i la votació hagués sortit positiva, l'oficialitat del català s'hauria sotmès a la votació al plenari.
"Podrien haver-hi hagut contraesmenes, o bé el plenari potser l'hauria tombat, però hagués guanyat en comissió", exposa Tremosa.
La UE, "més lluny"
En la seva intervenció, Tremosa s'ha lamentat que, amb l'actitud de la comissió, "aquesta rígida i gens elàstica Unió Europea és una mica més lluny de dos milions de ciutadans europeus" i ha fet una comparativa entre Alemanya i l'Estat espanyol.
Des del seu punt de vista, Alemanya és l’estat més fort d’Europa perquè "s'ha enfrontat amb els pitjors capítols del seu passat", mentre que l'Estat espanyol és el "més feble" perquè "ningú utilitza la paraula “responsabilitat” i ningú ha demanat perdó pels segles de discriminació i prohibició de la llengua catalana.
Ningú ha demanat perdó pels milers de catalans assassinats, torturats i forçats a exiliar-se durant segles".
I ha raonat: "Bloquejant el vot d’aquesta esmena, avui donen arguments a aquells que clamen per la independència de Catalunya de l’Estat espanyol: donen motius racionals creixents a una gran nombre de ciutadans Catalans que clamen per un Estat Propi."
El croat, oficial
L'Eurocambra ha aprovat, com era previst, l'informe que beneeix l'ingrés de Croàcia a la Unió Europea l'1 de juliol del 2013, però no ha votat l'esmena 111, presentada per CiU, ERC i ICV , que demana aprofitar la incorporació del croat a les 23 llengües oficials comunitàries per afegir-hi també el català.
Després de la pressió a última hora de socialistes i populars, que volien evitar haver de votar sobre el català a només tres dies del 20-N, el secretariat de la comissió d'Exteriors ha declarat inadmissible l'esmena 111, "per raons jurídiques" i perquè "no està relacionada" amb l'ampliació de la UE.

Response: L’esmena presentada per Tremosa, Junqueras i Romeva per acceptar el català com a llengua oficial comunitària s’ha declarat inadmissible. Raimon Obiols ha criticat que la proposta es va tirar endavant de forma partidista, ja que ningú va intentar incloure-hi el PSC, i ha advertit que aquestes iniciatives no unitàries i jurídicament poc solvents fan retrocedir la causa del català a Europa.


Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
Les candidatures de Judith Colell i Neus Ballús a presidir la Junta de l’Acadèmia del Cinema Català estan formades per actors, directors de cinema i productors, entre d’altres, com han confirmat a l’ACN les dues candidates.
La llista de Colell està formada pel productor Sergi Moreno, els actors David Verdaguer i Maria Molins, les directores Carla Simón, Alba Cros i Sílvia Quer, el director del D’A, Carlos R. Rios, i el guionista Eduard Sola.
A la llista de Ballús hi ha els actors Sergi López, Yolanda Sey i Elena Martín, la directora de fotografia Bet Rourich, el muntador Jaume Martí, i els productors Carla Sospedra i Oriol Maymó.
Les dues llistes aposten per una junta horitzontal i han consensuat un comitè de bones pràctiques.
Isona Passola: ‘S’ha fet la immersió lingüística i després s’ha deixat la gent en pilotes’
En declaracions a l’ACN, Colell ha dit que volen fer una candidatura “molt horitzontal i gens presidencialista”, en la qual es treballi amb els acadèmics.
Ha dit que “s’ha de recuperar el cinema català, que la gent no hagi de treballar a Madrid, que torni el talent a Catalunya i intentar aconseguir que el cinema català torni a tenir les xifres de fa deu anys”.
Ha posat com a exemple quan fa deu anys al Festival de Sant Sebastià hi havia quatre pel·lícules catalanes amb ‘Elisa K.‘, dirigida per ella mateixa i Jordi Cadena, que va ser guardonada amb el Premi Especial del Jurat; però també es van presentar ‘Pa negre‘, premiada Nora Navas com a millor actriu; ‘Aita‘, que va guanyar millor fotografia i ‘El gran Vázquez‘.
Aquest era l’any també d”Herois‘ i d”Eva’, ha afegit.
“Volem tornar a ser un dels llocs claus a l’estat on es fa cinema”.
Colell aposta també per crear “nous públics” i ha aclarit que el projecte de la seva candidatura és per als pròxims 15 o 20 anys per canviar la dinàmica i fer l’Acadèmia més gran i “sempre des d’un to en positiu i sense cap ànim rupturista, sinó reformista”.
Així mateix, ha manifestat que s’han de continuar amb “coses meravelloses que s’han fet fins ara” com el Cicle Gaudí.
La candidatura coordinada per Neus Ballús aposta també per “una junta horitzontal i amb menys presidencialismes”.
Ha apuntat, també en declaracions a l’ACN, que s’ha animat a coordinar una proposta de candidatura per l’Acadèmia.
“El més important és que no estic sola, sinó que m’he imaginat quin projecte podríem tirar endavant i ens hem trobat amb un equip que ens fa il·lusió presentar aquesta proposta”.
Ha explicat que fa referència de l’equip de la candidatura perquè l’Acadèmia i el cinema “parla del fet col·lectiu i de quina Junta es proposa i de quin equip som més enllà de qui l’encapçala”.
La directora de ‘La plaga‘ ha assenyalat que han intentat que sigui una proposta de Junta “tan diversa com sigui possible pel que fa a punts de vista i a disciplines artístiques i tècniques que representen”.
Així mateix, Ballús ha remarcat que molta gent de la Junta té ja experiència “amb el món associatiu, són persones preocupades per la cosa col·lectiva i per la millora general del cinema i les seves condicions i l’impacte que té en la població”.
Les dues candidatures han creat i acordat un comitè de bones pràctiques perquè “el joc sigui el més net i constructiu possible”, ha afegit Ballús.
Ha argumentat que no volen que es plantegi la campanya des de “la confrontació, sinó des de la idea que hi ha dues propostes diverses amb l’objectiu que els acadèmics puguin escollir quina opció s’escau més amb el seu pensament o amb la seva idea respecte al que l’Acadèmia ha de fer”.
L’assemblea general de l’Acadèmia de les Arts i les Ciències Cinematogràfiques Catalanes va convocar per al 14 de juny les eleccions per escollir la propera junta directiva.
Després de dos mandats presidits per la productora Isona Passola i amb un equip format per Agustí Argelich, Joan Bas, Josep Maria Civit, Judith Colell, Maria Molins, Paco Poc, Sílvia Quer, Edmon Roch i Eduard Sola, l’entitat inicia el procés per rellevar la direcció, responsable d’organitzar cada any els Premis Gaudí.
La presentació de candidatures es podrà fer des d’aquest dimarts i fins al 17 de maig.
Un cop validades les candidatures presentades per la Junta electoral –que formaran els acadèmics Mariona Claveria, Rosa Maria Fusté, Lluís Maria Güell, Anna Petrus i Oriol Sala-Patau–, començarà la campanya electoral, que s’allargarà del 19 de maig al 12 de juny.
Després de la jornada de reflexió, el dia 14 de juny es recollirà el vot presencial dels socis, que dies abans hauran pogut exercir el seu dret per correu o electrònicament.

Response: Les dues candidates a la presidència de la Junta de l’Acadèmica del Cinema Català, Judith Colell i Neus Ballús, proposen una junta horitzontal i han inclòs actors, directors i productors a les seves llistes. Colell vol recuperar el cinema català i guanyar nous públics i Ballús busca una millora general del cinema i del seu impacte.


Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
El president de la Generalitat, Quim Torra, ha animat a no quedar-se amb la imatge de repressió i resistència en relació als fets de l’1-O, ‘sinó amb la imatge de victòria’.
El president, moments abans de descobrir la placa de la rebatejada plaça de l’U d’octubre de Sant Cugat del Vallès, ha reivindicat que en el referèndum de l’1-O ‘per primera vegada Catalunya va guanyar’.
‘Guanyarem, serem lliures, els presos sortiran, els exiliats tornaran i no es processarà ningú, no acceptarem les sentències’, ha assenyalat Torra.
‘Tingueu tota la confiança’, ha demanat als centenars de persones que omplien l’àgora.
Abans que comencés l’acte, s’ha viscut un moment tens entre els participants de la marxa per la República, que entraven a la plaça, i una quarantena d’ultres amb banderes espanyoles que els han increpat fent sonar xiulets i crits a favor d’Espanya.
‘Fins ara sabíem què era fer un Tortosa, i ara ja sabem què és fer un Sant Cugat’, ha assenyalat el president Quim Torra per encetar el seu parlament durant l’acte d’inauguració de la plaça de l’U d’octubre de Sant Cugat.
‘Contra els crits, nosaltres la paraula; contra els xiulets, cançons; contra les esbroncades, nosaltres l’alegria’.
D’aquesta manera, el president ha resumit el que ha passat aquest diumenge al vespre en un dels centres neuràlgics de la ciutat.
La visita de Torra a Sant Cugat ha començat a la tarda, a l’Ajuntament de la ciutat.
Allà, després d’uns parlaments dels representants de l’ANC i Òmnium, la marxa per la República s’ha disposat a emprendre el camí fins a la nova plaça de l’U d’octubre, l’antiga plaça del Rei.
El recorregut ha transcendit sense incidents pels carrers i places del municipi, fins que la marxa ha entrat a l’àgora, molt a prop de la zona del monestir.
Precisament, des de la muralla del monestir, una quarantena de persones, abillats amb banderes d’Espanya i pancartes que resaven lemes com ‘La Espanya Viva os llevarà a los tribunales’ o ‘Puigdemont a prisión’, els ha començat a increpar.
Ràpidament, diversos membres dels CDR han desplegat una gran pancarta on es podia llegir: ‘Torra.
Ni un pas enrere.
El poble està a punt.
I vosaltres? 1-O Ni oblit ni perdó’.
La pancarta, situada estratègicament, s’ha col·locat a l’alçada dels espanyolistes, de manera que el missatge els impedia veure la plaça.
Durant uns minuts, els dos bàndols s’han llançat crits i s’han xiulat intensament.
Un cop començat, però, els assistents a la inauguració de la plaça s’han girat per atendre l’acte, mentre que el grup amb banderes espanyoles ha seguit xiulant i intentant fer boicot.
Al cap d’una estona, abans dels abans dels parlaments de la batllessa i el president Torra, el grup ha decidit dissoldre’s i abandonar l’espai que ocupaven.
Durant l’incident, tres furgonetes dels antiavalots dels Mossos d’Esquadra han aparegut a la zona.
‘Un país alegre que surt a defensar els seus drets’
Torra ha destacat que ‘aquest és el país que m’estimo’.
‘Un país alegre, que surt al carrer per defensar els drets civils, socials i nacionals que estan amenaçats, també els d’aquells que xiulaven’, ha dit.
El cap de l’executiu ha dit al públic que cal ‘exigir’ als governants, ‘perquè en aquest procés d’independència us heu guanyat la llibertat i la sobirania’.
‘Sou vosaltres els que ens esteu empenyent’, ha assenyalat, i ha afegit que no es farà ‘ni un pas enrere’.
Torra ha demanat ‘defensar aferrissadament la llibertat que us heu guanyat’.
‘Que ningú abarateixi el vostre somni’ ha afegit.
‘Nosaltres som tan culpables com els que estan a la presó’
Sobre el judici als processats per l’1 d’octubre, el president Quim Torra ha dit que no es poden acceptar les sentències.
‘Això voldria dir que acceptem que és un delicte’, ha reblat.
‘Nosaltres som tan culpables com ells, i jo no em sento culpable d’haver entrat a la meva escola per defensar poder votar’, ha assenyalat Torra.
‘Estic orgullosíssim de l’1 d’octubre’, ha sentenciat.
El president també ha dedicat unes paraules a la comunitat educativa.
‘No tenim res més important que els temples de saviesa que són les escoles’, ha dit Torra.
Dirigint-se als professors, el president ha dit que vol que sentin que el govern està al seu costat, i als joves, que sentin que Catalunya és el país pel qual es lluita, ‘perquè puguin viure en un país lliure’.
De la seva banda, la batllessa de Sant Cugat, Carmela Fortuny, ha explicat que per la ciutat, substituir la placa és molt simbòlic.
No només s’honora tot allò que va significar l’1-O, sinó que també es simbòlic ‘perquè es deixa enrere un estat monàrquic caduc’.
‘Marxem cap al futur’, ha afegit la batlessa.
Al final de l’acte, el president Torra, la batllessa de Sant Cugat, Carmela Fortuny i representants de les entitats sobiranistes i els CDR, tots junts, han descobert la placa de la plaça.

Response: Durant l’acte per descobrir la placa de la rebatejada plaça de l’U d’octubre de Sant Cugat del Vallès, Quim Torra ha animat els assistents a estar orgullosos de l’èxit de l’1-O. El programa ha inclòs una marxa per la República que s’ha topat amb una quarantena d’espanyolistes que ha increpat els assistents quan entraven a la plaça.


Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
Els Mossos d'Esquadra tenen comptabilitzades 76 prostitutes que exerceixen als vorals de les carreteres gironines.
La majoria d'elles solen oferir els seus serveis al llarg de l'N-II i l'N-260, i sobretot als trams de l'Alt Empordà.
Són gairebé una trentena més que al 2013, quan la intensa pressió exercida per l'operatiu Voral va aconseguir reduir-ne el número a 49.
Per lluitar contra aquesta xacra social, els mossos posen ara el focus damunt els clients.
Durant el darrer any, n'han denunciat cap a una seixantena.
El cap de la Regió Policial, el comissari Josep Milan, admet que combatre aquesta prostitució és fa difícil amb la legislació actual, i que costa que s'acabin cobrant les multes.
"La lluita contra aquest fenomen hauria de tenir una altra regulació, que no pertoca a la policia; però com a societat ens hem de plantejar si volem continuar mantenint aquest tipus de paisatge tan degradant per a les dones", diu Milan, recordant que hi ha països com França on la prostitució al carrer està prohibida.
A l'estiu del 2013, arran de la pressió policial i les multes, el número de prostitutes a les carreteres gironines es va reduir a 49.
L'any passat, però, ja havia augmentat fins a la seixantena.
A la demarcació, les joves que paren als vorals solen ser noies romaneses.
S'ofereixen a l'Alt Empordà i a la Selva, al peu de carreteres com l'N-II, l'N-260, la C-260 o la C-35.
Però sobretot, concreta el comissari, se solen posar al llarg del recorregut de les dues nacionals.
"Aquí és on es s'hi concentren fins al 80% de les dones", indica el cap de la Regió Policial.
Quan es va iniciar l'operatiu Voral, els mossos multaven indiscriminadament tant les prostitutes com els clients.
Ara, però, s'ha canviat d'estratègia.
Sobretot, perquè de les sancions imposades (se n'havien arribat a obrir més d'un miler) ben poques s'han acabat cobrant.
I perquè la prostitució a peu de carretera –sigui ben bé al voral o bé a 50 metres- continua persistint.
"Bàsicament, el tractament que els hi donem a elles és el de víctima; les identifiquem i les informem, demanant-los que s'apartin de la carretera", explica el comissari.
A vegades –concreta Milan- els mossos sí que n'acaben multant alguna, però per desobediència (perquè, tot i les advertències, la dona no ha fet cas a la policia).
"Sobretot, ara allò que fem és actuar sobre els clients; perquè si hi ha gent que continua aturant el vehicle, hi ha oferiment de servei", explica Josep Milan.
Incidència "relativa"
El cap de la Regió Policial de Girona ja admet, però, que amb la legislació actual, la incidència que pot fer la policia en aquests casos és "relativa".
D'entrada, perquè no es pot mantenir una patrulla en un punt on s'exerceix la prostitució, "pendent de quan hi arribi un client".
I després, perquè la legislació encara té llacunes.
Amb la llei estatal 4/2015 a la mà –la coneguda com a "llei mordassa"- es poden sancionar aquells que demandin serveis sexuals a llocs propers on hi ha menors (com ara escoles o parcs infantils).
O bé també aquells clients que, en fer-ho, posin en risc la seguretat viària.
Josep Milan ja admet, però, que cobrar les multes es fa difícil.
"Abans, quan es tramitava com a infracció de trànsit, als estrangers se'ls podia immobilitzar el vehicle; ara, però, amb l'aplicació de la 4/2015 es fa més difícil cobrar de manera immediata, tot i que no vol dir que algun acabi pagant per por que la notificació arribi al seu domicili", explica.
"Regulació clara"
El comissari creu que la lluita contra aquesta prostitució "hauria de tenir una altra regulació", però també deixa clar "que no pertoca a la policia" establir-la.
Milan insta la societat a plantejar-se si es vol continuar mantenint "aquest paisatge tan degradant per a les dones, oferint sexe a les carreteres".
I més, tenint en compte que altres països –com ara França- han "prohibit totalment que s'exerceixi la prostitució a la via pública, i ho han definit de manera clara".
En paral·lel a lluitar contra els clients que paguen per tenir sexe arran de carretera, els Mossos d'Esquadra també inspeccionen periòdicament els prostíbuls que hi ha a la demarcació.
En total, arreu del territori, n'hi ha 24 d'oberts (que tenen llicència i permís).
Durant el 2016, la policia va dur-hi a terme 53 inspeccions i va acabar interposant un total de 39 denúncies.
Apart, l'any passat els Mossos d'Esquadra van detenir dues persones per coaccionar i incitar joves a prostituir-se.
A banda de la prostitució de carretera i la que s'exerceix en locals, Milan tampoc amaga que hi ha una altra realitat que es manté oculta: aquells pisos que funcionen com a prostíbuls.
"Hi ha un gran espai de prostitució que, del carrer, s'ha traslladat a domicilis", explica el comissari.
"Però aquí, la incidència policial és poca, a no ser que la comunitat de veïns ens posi en alerta o bé que rebem denúncia per part d'alguna de les noies", conclou Josep Milan.

Response: Ha pujat el nombre de prostitutes als vorals de les carreteres gironines i els Mossos d’Esquadra intenten combatre la situació actuant sobre els clients. Tanmateix, amb la legislació actual, les possibilitats d’acció de la policia són relatives i, a més, és difícil cobrar les multes. Segons el comissari Josep Milan, s'haurien de modificar les lleis per acabar amb el problema.


Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
Han passat 50 anys, però els pares Joan Botam i Enric Castells, el provincial i l’actual guardià de la comunitat, recorden fil per randa aquells tres dies de març del 1966 en què el convent dels caputxins de Sarrià va esdevenir un símbol de la resistència pacífica contra el franquisme.
En aquests dies es multiplicaran els actes commemoratius d’aquell episodi, popularment conegut com la Caputxinada i que va començar quan la policia es va entossudir a encerclar l’espai en què s’havia constituït, alguns minuts abans, el Sindicat Democràtic de la Universitat de Barcelona.
El portal web del Memorial Democràtic recull els actes més rellevants, entre els quals destaca un homenatge que se celebrarà el dia 9 al mateix convent dels caputxins i un acte públic sobre el Sindicat Democràtic d’Estudiants, que tindrà lloc al paranimf de la Universitat de Barcelona dos dies després.
Però la visita guiada al convent dels caputxins, amb dos dels principals protagonistes, constitueix una experiència apassionant, una recreació impagable d’aquells tres dies en què “hi havia més llibertat a dins del convent que no pas a l’exterior”, en paraules de Joan Botam.
El recorregut comença a la sala d’actes, el “meeting point” de l’assemblea, tal com la descriu el pare Castells.
La sala és un espai diminut, gairebé asfixiant.
És fàcil imaginar-se aquella escena captada per un dels estudiants, Guillem Martínez, en la qual els grisos irrompen entre crits i amenaces als concentrats, i uns i altres es confonen per la tensió de l’instant.
Al soterrani, encara s’hi guarda l’atrezzo dels pastorets, que va ser l’amagatall improvisat dels carrets de fotografia que van permetre immortalitzar l’acte.
Quan travessem la porta d’accés des de l’exterior, el pare Castells recorda la tensió d’aquell dia: “Abans de patir la ira de la policia, la porta va rebre els cops dels pares, que demanaven als seus fills que sortissin a l’exterior.”
Des d’aquí accedim a la porta principal del convent, una altra de les que van esbotzar els grisos.
El pare té problemes per obrir-la i, ben aviat, un membre del seguici ironitza: “Haurem d’avisar la policia.”
Des d’aquí accedim al refectori, una sala extremament austera.
L’amfitrió recorda els torns que havien de fer els 480 estadants que van menjar-hi entre el 9 i l’11 de març del 1966.
La processó de periodistes s’atura a l’escala que accedeix al pis superior.
Un altre dels frares supervivents (9 en total) hi recrea una escena de fa cinquanta anys, quan un dels caputxins, “un carlí sense rei”, es va enfrontar amb la policia i els va etzibar: “Aquí no passaran!”, talment com si es tractés de les trinxeres del Jarama.
La visita es tanca al pati, que antigament feia frontera directa amb el Liceu francès.
Va ser des d’aquest espai que alguns dels encerclats van aconseguir eludir el cercle policial i van arribar alguns missatges de suport, retolats en alguns paquets de cigarretes.
En algun dels quals es llegia: “Aguanteu per Catalunya.
Visca la llibertat.
Visca el Barça.”
La visita guiada ha estat un complement excepcional de la presentació d’un llibre commemoratiu de la sociòloga Clara Fons, en què es ressegueix el compromís dels frares “amb el país i la llibertat”.
El llibre, destaca l’autora, es construeix a partir del testimoni dels membres de la comunitat i la documentació conservada a l’Arxiu Provincial.
Es tracta, en paraules seves, d’una “visió inèdita, construïda des de dins”.
En la seva intervenció, el pare Botam reivindica una implicació que va molt més enllà de l’any 1966: “El resistencialisme de la comunitat, malgrat l’experiència traumàtica de la Guerra Civil, va començar el 1939 mateix.”
La resistència tampoc es va acabar aquells tres dies de març.
Mentre els concentrats anaven desfilant per les dependències de la policia per tal de recollir els documents d’identitat i eren represaliats de diverses maneres, la comunitat iniciava una pugna inèdita amb les autoritats franquistes.
El pare Botam recorda la documentació conservada a l’Arxiu Provincial dels Caputxins: el ressò a la premsa internacional, les adhesions rebudes i, sobretot, les gestions inútils davant dels organismes franquistes.
“No ens movia cap esperança de justícia, sinó la necessitat de guanyar temps”, explica.

Response: La Caputxinada va ser un exemple de resistència contra el franquisme que es va produir fa cinquanta anys quan la policia va rodejar el convent dels Caputxins perquè s'hi acabava de constituir el Sindicat Democràtic de la Universitat de Barcelona. S'han organitzat diferents actes commemoratius, que inclouen una visita guiada al convent i la presentació d'un llibre de Clara Fons.


Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
Junts per Catalunya va omplir el Teatre L’Amistat de Mollerussa en un acte electoral on es va fer una crida al vot independentista, per evitar les conseqüències d’una possible victòria del bloc del 155 (PP, C’s i PSC) i on es va posar el cas del Museu de Lleida com a una mostra del que pot passar.
I el recordatori dels que està passant amb nou cadires buides amb els noms dels presos i exiliats polítics catalans en la primera fila de la platea.
En aquest sentit es va expressar el president Carles Puigdemont, que va cloure l’acte amb una connexió en directe des de Brussel·les, alertant que, si es dóna una victòria del bloc del 155, el que han fet fins ara en aquests dos mesos semblarà «un joc de nens».
Puigdemont va ser molt crític amb el candidat socialista, Miquel Iceta, del que es va preguntar si encara li queda una mica de consciència, de remordiment i va dir que fa un «discurs trampós» quan parla d’un 155 bo i un de dolent.
Puigdemont va dir que el d’ara és dolent i si guanya «el tripartit de la por», serà pitjor.
I va parlar de les «llàgrimes de cocodril» d’Iceta i Àngel Ros per la situació creada al Museu de Lleida gràcies al 155, que permet que un partit minoritari al Parlament, el PP, governi Catalunya.
El candidat de Junts per Catalunya va manifestar l’esperança de que el dia 21 hi hagi «molt color groc» i que es tracta de triar entre «la submissió o la llibertat».
Dignitat i esperança
L’acte també va comptar amb les intervencions, damunt de l’escenari de L’Amistat, del portaveu de Junts per Catalunya (que va substituir a darrera hora a Elsa Artadi), Eduard Pujol; del conseller Josep Rull, que va ser rebut i acomiadat amb aplaudiments dempeus de tota la sala, dels dos primers de la llista a la demarcació per Lleida, Josep M. Forné i l’alcalde de Mollerussa, Marc Solsona, a més de Xavier Quinquillà (quart en la mateixa llista).
Forné va ser el darrer a pujar a l’escenari (abans de la intervenció del president Puigdemont) i va insistir en el missatge que es va donar durant el matí de de guanyar per restituir el president Puigdemont i les institucions catalanes que estan essent humiliades pel 155 i els que li donen suport.
Va dir que «davant de la humiliació, la dignitat», tot posant de nou l’exemple del Museu de Lleida.
I que «davant la por, l’esperança» i pel que cal «aconseguir l’objectiu que volem» guanyant les eleccions, considerant que «no som santets, però ho podem fer millor que els governs corruptes que hi ha a Espanya».
Marc Solsona també va insistir en la necessitat de restituir al president Puigdemont i va posar un punt d’humor esmentant la campanya dels medicaments del PP i que el 21-D s’hauran de posar un supositori per tractar la «indigestió democràtica» que patiran.
Drets humans
La intervenció més emotiva, però, va ser la del conseller Rull que va agrair les mostres de suport rebudes mentre va ser a la presó, moltes de les quals no es va assabentar fins que va sortir fora.
D’aquestes va fer un esment especial a la decisió de no inaugurar l’estació d’autobusos de Mollerussa fins que el conseller de Territori fos fora de la presó.
Rull va dir que no tenen prou per «emmanillar tanta dignitat» referint-se al Govern espanyol i considerant que «Rajoy ha imposat de manera ignominiosa l’anormalitat».
I va seguir dient que malgrat totes les adversitats «som un país dempeus» i «volem seguir construint un país lliure».
Va recordar que Catalunya ha estat creixent en les darrers anys i que ha fet lleis innovadores com la del Canvi Climàtic (pionera al sud d’Europa, però suspesa pel Tribunal Constitucional).
Coincidint amb la celebració del Dia dels Drets Humans, Rull va dir que «la nostra República tindrà respecte pels drets humans» i en farà una «pedra angular» de la seva construcció i va reconèixer que l’estada a la presó l’ha portat a tenir una “percepció política diferent”.
A igual que quan va ser rebut, Rull va ser acomiadat de l’escenari amb el públic aplaudint-lo dempeus i, a més a més , amb crits de «No esteu sols» i «Llibertat».

Response: Junts per Catalunya va celebrar un acte electoral a Mollerussa en què van participar Puigdemont, des de Brussel·les, Forné i Rull, entre altres. Els membres van criticar durament el bloc responsable del 155 i les humiliacions relacionades amb la seva aplicació. Així mateix, van lloar la dignitat dels catalans i van assegurar que Catalunya sempre respectarà els drets humans.


Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
El departament de la Vice-presidència i d’Economia i Hisenda preveu que el dèficit de l’any 2016 es situï en 1.906 milions d’euros, una quantitat equivalent a un 0,9% del seu PIB.
Segons les primeres estimacions del departament, i a l’espera que la Intervenció General de l’Estat (IGAE) faci públiques les dades de tancament oficials, la Generalitat ha reduït el seu dèficit en 3.973 milions d’euros (1,98 punts del PIB) en un any.
En termes homogenis, és a dir, sense comptabilitzar les associacions publico-privades que es van introduir en el perímetre SEC (Sistema Europeu de Comptes) l’any 2015, la reducció és de 2.025 milions d’euros (1,03 punts del PIB).
En els darrers sis anys, la Generalitat ha assolit una rebaixa del dèficit de prop del 80%, passant d’un màxim del 4,48% el 2010 (9.100 milions d’euros) a l’actual 0,9% (1.906 milions d’euros).
La Intervenció General de la Generalitat ha fet aquest càlcul a partir de les primeres dades provisionals de tancament de 2016, si bé el càlcul definitiu el farà la IGAE el mes de maig del 2017.
Increment dels ingressos
El dèficit en termes de comptabilitat nacional és el resultat de tres variables: ingressos no financers, despeses no financeres i els ajustos SEC per passar de comptabilitat pressupostària a comptabilitat nacional.
La reducció del dèficit assolida l’any 2016 s’explica majoritàriament per un increment de 2.156 M€ en els ingressos no financers, gràcies sobretot a l’augment dels recursos del model de finançament respecte al 2015, i més concretament, als ingressos corresponents a la liquidació de l’any 2014.
Pel que fa als ingressos tributaris, destaca la millora de la recaptació de l’impost sobre transmissions patrimonials i actes jurídics documentats, que puja un 12,1% (178 milions més que el 2015), i l’increment del 7,3% en la recaptació de l’impost sobre el Patrimoni (34 milions més).
Les despeses meritades han augmentat un 1,8% respecte al 2015 (422 milions d’euros), degut sobretot a una major despesa de personal per l’increment retributiu de l’1% als treballadors públics, l’augment de personal docent per l’evolució del nombre d’alumnes i l’augment del personal de l’àmbit sanitari.
Les despeses en salut també pugen per la major activitat dels serveis sanitaris, les despeses de farmàcia i les despeses en vacunes per l’ampliació del calendari oficial de vacunació.
Pel que fa a l’evolució dels ajustos SEC, en 2016 es produeix una millora respecte al 2015 per la neutralització de l’impacte de les associacions publico-privades del 2015 i la millora del resultat de les empreses.
La Intervenció General de la Generalitat ha fet aquest càlcul a partir de les primeres dades provisionals de tancament de 2016, si bé el càlcul definitiu el farà la IGAE el mes de maig del 2017.
Increment dels ingressos
El dèficit en termes de comptabilitat nacional és el resultat de tres variables: ingressos no financers, despeses no financeres i els ajustos SEC per passar de comptabilitat pressupostària a comptabilitat nacional.
La reducció del dèficit assolida l’any 2016 s’explica majoritàriament per un increment de 2.156 M€ en els ingressos no financers, gràcies sobretot a l’augment dels recursos del model de finançament respecte al 2015, i més concretament, als ingressos corresponents a la liquidació de l’any 2014.
Pel que fa als ingressos tributaris, destaca la millora de la recaptació de l’impost sobre transmissions patrimonials i actes jurídics documentats, que puja un 12,1% (178 milions més que el 2015), i l’increment del 7,3% en la recaptació de l’impost sobre el Patrimoni (34 milions més).
Les despeses meritades han augmentat un 1,8% respecte al 2015 (422 milions d’euros), degut sobretot a una major despesa de personal per l’increment retributiu de l’1% als treballadors públics, l’augment de personal docent per l’evolució del nombre d’alumnes i l’augment del personal de l’àmbit sanitari.
Les despeses en salut també pugen per la major activitat dels serveis sanitaris, les despeses de farmàcia i les despeses en vacunes per l’ampliació del calendari oficial de vacunació.
Pel que fa a l’evolució dels ajustos SEC, en 2016 es produeix una millora respecte al 2015 per la neutralització de l’impacte de les associacions publico-privades del 2015 i la millora del resultat de les empreses.

Response: Segons dades provisionals, la Generalitat ha disminuït el seu dèficit un 80% en sis anys i actualment aquest està en un 0,9% del PIB. Aquesta reducció, malgrat l’augment de les despeses meritades i en salut, es deu principalment a un augment dels ingressos no financers i a la millora de la recaptació d’alguns impostos.


Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
La secretària general adjunta i portaveu d’ERC, Marta Vilalta, ha defensat que la Generalitat no pot cedir poder al Consell per la República (CxRep) perquè considera que Catalunya s’ha de governar des de la Generalitat i cap òrgan extern no pot suplantar-ne les funcions: “Ningú no pot controlar el govern.”
“No pot quedar supeditat a ningú que no sigui el mandat democràtic i la sobirania popular, que és el parlament i la ciutadania”, ha afirmat en una entrevista d’Europa Press, després dels desacords entre ERC i Junts per Catalunya sobre quin paper ha de tenir el Consell per la República, que presideix Carles Puigdemont.
Segons Vilalta, l’independentisme s’ha de coordinar en un espai que permeti de construir una estratègia conjunta i superar les divisions dels últims anys, però això és plenament compatible i no significa que una cosa hagi de substituir l’altra.
“Qui governa i qui governarà el nostre país és el govern amb el seu president al capdavant“, i ha defensat que ningú més no pot pretendre provar de governar Catalunya.
A les negociacions entre ERC i Junts sobre la investidura de Pere Aragonès, el paper del Consell per la República ha estat un dels principals esculls: Junts vol que hi tingui més pes i assumeixi les funcions de coordinar i dirigir l’estratègia independentista, separant-la de l’acció del govern, però ERC ho refusa i reclama que es reformuli l’òrgan.
Vilalta, que forma part de l’equip negociador amb Junts, ha sostingut que per a ERC el Consell per la República no ha estat mai un obstacle perquè considera que ha de tenir un paper “d’organisme independent amb possibilitats de fer coses que no poden fer les institucions”, però que per a això cal fer-hi canvis perquè representi la transversalitat de l’independentisme.
També ha comentat que ara com ara aquest òrgan no té la neutralitat que potser hauria de tenir, perquè creu que és un espai partidista de Junts, motiu pel qual li plau que el mateix Consell hagi accedit a abordar-ne la reformulació.
Així, ha afirmat que quan es concretin aquests canvis es veurà si el Consell per la República pot ser l’espai de trobada de l’independentisme o si es requereix més d’un espai, i és complementària una cosa amb l’altra, però ha donat per superat aquest obstacle en la negociació, per la qual cosa emplaça Junts a treballar per acabar de tancar l’acord del nou govern.
“Si havia estat un escull, que per a nosaltres mai no ho havia estat, ja no ho és.
Si hi ha consens sobre la necessitat de reformular-lo, continuem amb la resta, que tenim molta feina a fer en la configuració del govern, en la materialització del pla de govern i per engegar tot això”, ha raonat.
Vilalta ha insistit en la urgència de tenir un nou executiu que treballi en plenes funcions per fer front a la crisi provocada pel coronavirus i ha sostingut que Junts no tenia prou motius per a abstenir-se en la investidura de Pere Aragonès: “No hi ha motius per a fer esperar més la gent.”
“No s’entén que aquells que sempre han pregonat la unitat, posar-se d’acord, anar tots a una, i fins i tot que el seu nom és Junts, no hagin fet possible tenir aquest govern al més ràpid possible”, ha retret.
També ha lamentat especialment que Junts hagi impedit la investidura d’Aragonès, quan la formació de Puigdemont va alertar durant la campanya que ERC pactaria un tripartit amb el PSC i els comuns si podia, cosa que no ha passat: “Davant fantasmes de tripartits, que alguns es van encarregar molt de dir i fins i tot difamar, s’ha demostrat que aquesta no és una opció.”
En aquest sentit, ha reiterat que no hi ha alternativa a un pacte entre partits independentistes, perquè acusa els comuns d’haver-se autoexclòs a integrar-se en aquesta aliança, i creu que la voluntat d’acord ja s’ha demostrat amb el pacte entre ERC i la CUP, de manera que “probablement qui s’ha equivocat amb l’estratègia negociadora és Junts”, perquè no ha aprofitat l’oportunitat d’investir Aragonès en el primer intent.
Sobre si veu possible governar en solitari, la portaveu d’ERC ha contestat que si es dóna aquesta opció voldria dir que Junts s’autodescarta d’entrar al govern: “No s’entén gaire per què no s’han sumat ja a aquest acord entre ERC i la CUP per a fer possible la majoria de 74.
Si continuen en aquesta posició d’oposició a la majoria independentista, hauran d’explicar molt bé per què es queden al marge.”

Response: Marta Vilalta ha declarat que el Consell per la República no pot restar pes al Govern de la Generalitat ni controlar-lo, i que s’hauria de transformar en un organisme independent amb funcions diferenciades. D’altra banda, ha criticat Junts per dificultar la investidura d’Aragonès i per no haver-se sumat encara a l’acord de govern entre ERC i la CUP.