Instruction: Sintetitza el text:

Context:
En els últims anys s’ha realitzat un esforç extraordinari per a identificar els soldats morts en la Primera Guerra Mundial (i en la Segona).
En aquest procés d’identificació, la participació d’arqueòlegs (forenses o de conflicte) i antropòlegs (forenses) s’ha reconegut cada vegada més en els darrers temps.
La major part del treball l’ha duta a terme la Commonwealth War Graves Commission (CWGC, “Comissió de Tombes de Guerra de la Commonwealth”) i els països representats en aquesta mancomunitat (vegeu CWGC, 2018).
Aquests esforços s’han centrat principalment en els militars britànics, australians, neozelandesos i canadencs, encara que també s’ha treballat amb soldats indis i sud-africans, entre altres.
Altres països com França i Alemanya (encara que una mica menys en el cas de la Primera Guerra Mundial) també han augmentat les campanyes d’identificació de les restes de soldats desconeguts (vegeu Hanson, 2006; Verdegem et al., 2018).
A més, diverses associacions d’historiadors i arqueòlegs (aficionats i professionals) de tot Europa treballen per localitzar els morts en les dues guerres mundials.
L’any 2018 es va celebrar el centenari del final de la Primera Guerra Mundial, un conflicte bèl·lic que va costar milions de vides, i aquest article aprofita l’oportunitat per a repassar el treball actual de cerca de desapareguts i identificació de les restes humanes de soldats sense nom.
En primer lloc, aquest article ofereix un breu repàs de l’arqueologia de la Gran Guerra, seguit per un esment a les diferents organitzacions que treballen localitzant els caiguts arreu del món, una sèrie de casos d’estudi que il·lustren com era la «vida en les trinxeres» i, finalment, un resum de les anàlisis d’ADN utilitzades per identificar els morts.
Algunes de les limitacions d’aquest treball en relació amb la publicació de dades específiques i imatges de les víctimes de guerra s’ajusten a les regulacions de diverses organitzacions, i també s’han tingut en compte altres consideracions ètiques.
Diversos grups europeus han tractat de donar un final digne a les restes humanes de soldats desapareguts, proporcionar-los un enterrament i, en la mesura que siga possible, identificar-ne les restes perquè els familiars puguen passar pàgina.
En els primers anys de la guerra, l’enterrament dels caiguts el realitzaven els mateixos soldats (hi havia unitats específiques dedicades a aquest efecte), ja fora en el lloc en què van morir o en cementeris pròxims (Wilson, 2012).
Amb el desenvolupament de la guerra i l’augment de la xifra de morts, la Unitat d’Enterrament de la Creu Roja (Red Cross Burial Unit en anglès), creada per Sir Fabian Ware i que en 1917 es convertiria en la Comissió Imperial de Tombes de Guerra (Imperial War Graves Commission o IWGC), va desplegar soldats per recuperar els cossos dels caiguts, enterrar els morts en els nous cementeris de guerra establits a partir de 1918, marcar-ne les tombes i respondre els dubtes dels seus familiars (Hanson, 2006; Wilson, 2012).
«El principal repte amb les identificacions de la Primera Guerra Mundial és la distància familiar entre el soldat que va morir en la guerra i els familiars vius»
Els països de la Commonwealth, igual com altres països com França i Alemanya, van crear molts d’aquests cementeris a Europa (Figura 2).
L’últim creat per la Comissió de Tombes de Guerra de la Commonwealth va ser el de Pheasant Woods, establit en 2010 per a enterrar els soldats a Fromelles (vegeu més endavant).
Moltes d’aquestes tombes tenen la inscripció «Known unto God» (“conegut per Déu”) quan no s’ha pogut identificar el soldat, i moltes de les restes sense identificar podrien correspondre als noms dels desapareguts que apareixen en monuments com la porta de Menin a la localitat d’Ypres (Bèlgica).
Avui dia, al Regne Unit, el departament que s’ocupa de les baixes militars, el Joint Casualty and Compassionate Centre del Ministeri de Defensa, col·labora avaluant la possibilitat d’identificar restes humanes suposadament britàniques de la Primera i de la Segona Guerra Mundial trobades a Europa i a la resta del món.
Llig l’article complet al web de Mètode
Roland Wessling.
Professor titular d’Arqueologia Forense i Antropologia en l’Institut Forense de Cranfield (Universitat de Cranfield, Regne Unit).
Victoria Moore.
Directora de Serveis Comercials d’ADN en LGC Limited (Regne Unit).
Què és Mètode?

Response: Ja fa anys que s'intenta identificar els soldats morts en les dues guerres mundials i diverses associacions intenten donar-los un enterrament digne per tal que les famílies puguin passar pàgina. Així, es van crear molts cementiris per tot Europa on soterrar els cadàvers amb una làpida per identificar-los, malgrat haver-hi sense identificar amb la inscripció "conegut per Déu".


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
Més de 3.000 persones han participat aquest vespre a Tarragona en la manifestació convocada pels moviments socials, veïnals i sindicals arran de l’accident a IQOXE del 14 de gener.
Sota el lema ‘Volem seguretat, informació i coordinació’, la protesta ha arribat fins a la delegació del govern a Tarragona, on s’ha llegit un manifest unitari.
Els ajuntaments de la zona també s’han adherit l’acció, que ha servit per cloure una jornada de vaga general massiva a la petroquímica.
Els sindicats se n’han mostrat satisfets i confiats que l’accident suposarà un abans i un després, mentre els veïns han insistit a reclamar seguretat.
Mig miler de veïns de la Canonja i els barris de Bonavista i Torreforta han iniciat la mobilització a la tarda amb una marxa a peu fins al centre de la ciutat i han confluït amb els sindicats a la plaça Imperial Tarraco, a tocar de la seu de l’Associació Empresarial Química de Tarragona (AEQT).
Els manifestats han iniciat la protesta al crit de ‘On és la seguretat?’, que han anat repetint durant el recorregut pel centre de la ciutat.
Una gran pancarta amb el lema ‘Volem seguretat, informació i coordinació’ ha presidit la capçalera de la marxa.
Els participants també han exhibit cartells reivindicatius, com ara els que es preguntaven ‘On estan les sirenes?’, i han fet sonar xiulets i botzines.
Miguel Corral i Ana María Bilbao són dos veïns del barri de Torreforta que han acudit a la manifestació equipats amb sengles mascaretes.
‘Venim perquè hi ha preocupació i sentiment d’impotència.
Els episodis que en diuen accidents no són normals’, ha dit Corral, qui ha recordat com un dels seus veïns va perdre la vida en rebre l’impacte d’un projectil d’IQOXE.
‘Vivim davant l’N-340 i fa 20 anys hi havia quatre o cinc dipòsits davant, i ara anem pels 40 o 50 dipòsits carregats de matèria tòxica, inflamable i explosiva.
Cal que ens donin seguretat perquè això no pot tornar a passar’, ha exclamat.
Els sindicats UGT i CCOO han afegit a la demanda de seguretat la denúncia de la precarietat que pateixen molts treballadors, principalment de les subcontractes.
‘Les empreses multiserveis tenen un problema molt greu amb la baixada de costos, de salaris i amb una productivitat altíssima que està degradant el treball dins les pròpies empreses’, ha denunciat el secretari general de la UGT al Camp de Tarragona, Joan Llort.
Juntament amb els sindicats majoritaris, la manifestació l’han convocat les Federacions de Veïns de Tarragona, Segle XXI i Llevant, i la Coordinadora d’Entitats de Tarragona i la Federació d’Amposta d’Associacions de Veïns.
També s’hi ha adherit els ajuntaments de Tarragona, Vila-seca, la Canonja, Perafort, la Pobla de Mafumet i Constantí.
Els moviments socials, veïnals i sindicals han aprofitat la manifestació per reiterar, un cop més, les seves demandes.
Una investigació exhaustiva de les causes i conseqüències del sinistre; l’impuls de mesures urgents per millorar les condicions de seguretat de l’activitat petroquímica, i revisar i millorar els protocols de comunicació i de control, han estat les principals reivindicacions recollides en el manifest que s’ha llegit davant la seu de la Generalitat.
Segons el batlle de Tarragona, un accident com el d’IQOXE ‘no pot tornar a passar’ i per això, ha dit, hi ha molta feina a fer per endavant per canviar els protocols, la formació de la ciutadania i la difusió d’informació.
‘Cal que la gent pugui conviure amb tranquil·litat amb la química’, ha defensat Ricomà.
L’Associació Empresarial Química de Tarragona (AEQT) ha emès un comunicat després de la manifestació en el qual ha remarcat el compromís amb la seguretat de les companyies i ha recordat les ‘condicions laborals més avantatjoses que la mitjana industrial’.
En el text l’entitat ha evitat valorar el seguiment de la vaga.
També ha assenyalat que les reivindicacions de la jornada ‘no s’ajusten a la realitat de la indústria química de Tarragona” i que les empreses treballaran per “revertir aquesta percepció i recuperar la confiança’.
L’associació ha afirmat que l’explosió a IQOXE va ser ‘una situació excepciona’, ‘però aquesta excepcionalitat no pot ser presentada com un fet habitual’.
‘La indústria química de Tarragona ha estat un referent de seguretat durant 50 anys i així seguirà sent amb la col·laboració de tots els agents involucrats’, s’indica en la nota.
L’AEQT ha reiterat la seva voluntat de diàleg per trobar solucions i ha apuntat que en la jornada d’aquest dimecres ha ‘escoltat els sindicats, associacions de veïns i part de la població’.

Response: Veïns de Tarragona, junt amb alguns sindicats, han organitzat una manifestació a la tarda arran de l'accident IQOXE. Els veïns reclamen a les empreses petrolieres que hi hagi més seguretat i informació per tal de prevenir aquests accidents, més freqüents del normal segons alguns veïns. Els sindicats també han exigit millors condicions laborals perquè no hi hagin accidents.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
El setzens Premis Ràdio Associació han distingit els diversos formats que utilitza la ràdio per presentar i apropar l’actualitat als oients premiant el programa ‘Espècies Protegides’ de Ser-Catalunya.
Els guardons han posat en aquesta edició èmfasi en les apostes pel cap de setmana distingint l’espai ‘Quatre Gats’ del ‘Suplement’ de Catalunya Ràdio, i l’especial del ‘Via Lliure al camp dels refugiats de Presevo (Sèrbia)’ de RAC1.
Els premis també han volgut emfatitzar el paper dels col·laboradors distingint Quim Monzó com a millor professional.
L’augment de la qualitat de la ràdio local també té el seu espai amb el guardó a l’informatiu especial de Ràdio Igualada pel núvol tòxic i el jurat reconeix un dels moments radiofònics més importants de l’any, l’entrevista del periodista d’Onda Cero, Carlos Alsina, al president Mariano Rajoy.
El Guardó 1924 ha estat per a Fina Brunet.
Els Premis Ràdio Associació busquen distingir la qualitat de la ràdio en tots els seus àmbits.
Per això, el jurat ha decidit atorgar el Premi al millor professional a Quim Monzó que, com a col·laborador de programes, forma part de la història de la ràdio d’aquest país, ja sigui des d’emissores públiques o privades, des de la seva versió de locutor, opinador, guionista o defensor de l’oient.
Pel jurat, al marge de la seva trajectòria principal d’escriptor, Quim Monzó és un exemple destacat de tots aquells professionals que fan una aportació indispensable per aconseguir la ràdio de qualitat.
En la categoria del Premi a la Innovació, els guanyadors han estat ex aequo l’espai ‘Quatre Gats’ del ‘Suplement’ de Catalunya Ràdio, i el programa especial del ‘Via Lliure al camp dels refugiats de Presevo (Sèrbia)’, de RAC1, per haver recuperat el cap de setmana per a la ràdio amb nous llenguatges i formats que fan que l’oient s’impliqui molt més en la informació presentada.
En aquesta categoria han rebut Menció de Qualitat els programes ‘Fun With English’, de Ràdio Pineda, i ‘Jazzland’, de Das Insel Radio, de Palma.
El Premi al millor programa de ràdio ha estat per a ‘Espècies Protegides’, de SER-Catalunya, per acostar l’actualitat cultural del país a l’oient d’una manera divertida, tot creant un hàbitat particular, festiu i pintoresc.
Ha rebut una Menció de Qualitat el programa ‘No venim amb Manual’, d’IB3, de Balears.
El Premi al millor programa de ràdio local ha estat per l’especial informatiu sobre l’episodi de núvol tòxic, de Ràdio Igualada, per executar perfectament les funcions d’alerta i informació d’una emissora local davant un fet puntual com és la situació d’emergència provocada per un accident d’una empresa del municipi.
En aquesta categoria, el jurat ha atorgat dues Mencions de Qualitat: una per ‘L’Estenedor’ de Boca Ràdio de Barcelona, i l’altra per ‘Enfilats’, de Ràdio Sabadell.
El Guardó 1924 ha estat per a Fina Brunet i Clopès, per la seva trajectòria audiovisual, especialment a Televisió de Catalunya-TV3, i als inicis de Cadena 13 i Catalunya Ràdio, que s’ha basat en una actitud de professionalitat constant.
A proposta del jurat i del Consell Rector de Ràdio Associació de Catalunya, també s’ha decidit atorgar les Mencions d’Honor als 25 anys de Ràdio Televisió Andorra, per una trajectòria imprescindible de servei públic que contribueix a la construcció i reforçament del marc comunicatiu català; al Dia de la Ràdio a Lleida, el passat 12 de febrer, per haver aconseguit la complicitat entre emissores públiques i privades, nacionals i locals, a l’hora de reivindicar la ràdio com a mitjà viu, proper i actual amb la participació d’Ua1, Emun FM, Alpicat Ràdio, Ràdio Balaguer, Cadena Ser, Ràdio Nacional, Onda Cero, Cadena Cope, Catalunya Ràdio i els alumnes de la Universitat de Lleida; i, finalment, Carlos Alsina Álvarez, periodista d’Onda Cero, per haver aconseguit amb l’entrevista al president Mariano Rajoy un dels moments radiofònics més potents de l’any.

Response: S'han atorgat els setzens Premis Ràdio Associació, que tenen com a objectiu remarcar la qualitat de la ràdio. S'ha reconegut l'entrevista d'Alsina a Rajoy com un dels moments radiofònics més importants de l'any, han guardonat Quim Monzó per ser el millor professional i el Guardó 1924 ha estat atorgat a Fina Brunet per la seva trajectòria.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
Una cinquantena de víctimes del terrorisme han difós un comunicat en què critiquen que l’Associació de Víctimes del Terrorisme (AVT) s’hagi personat com a acusació popular a l’Audiència espanyola en el procés judicial contra els nou independentistes detinguts el 23-S –set dels quals romanen empresonats a Soto del Real.
‘Personar-se com a acusació popular en un judici contra membres d’un col·lectiu l’únic presumpte delicte del qual és el de manifestar-se, ens sembla inadequat i que denigra les veritables víctimes d’atemptats terroristes de qualsevol índole.
Cal posar de manifest que els detinguts no han participat en cap acte que hagi provocat ni ferits ni morts’, diu el comunicat.
A més, consideren un atac a la dignitat de les víctimes que es comparin els aldarulls que hi ha hagut a Catalunya amb atacs terroristes que han causat centenars de morts i ferits.
També retreuen a l’AVT que no lluiti perquè s’investiguin els atemptats de Barcelona i Cambrils del 17-A i del 18-A, i qüestionen el paper d’aquesta associació i de l’AVCOT i la seva deixadesa de funcions en l’atenció a les víctimes del terrorisme.
Finalment, denuncien l’ús electoralista de les víctimes que fan alguns partits i dirigents polítics.
El text, redactat per Rosa Maria Cabré –òrfena per l’atemptat d’ETA a l’Hipercor el 1987– i Sílvia Vidal –germana de l’assassinat per atemptat del GRAPO el 1980–, ha rebut el suport d’una cinquantena de víctimes d’atemptats terroristes.
La llista de noms és Xavier, Nuri, Ricard, Elena, Ana, Rosa, Sandra, Yolanda, Carme, Enrique, Núria, Enric, Rafael, Carme, Natàlia, Sílvia, Marta, Miguel, Lluís, Francesc, Gabriel, Jordi, Francesc, Virgínia, Miguel Ángel, Javier, Carles, Lourdes, Albert, Sílvia, Marta, Jesús, Rubén, Susana, Amparo, Esteve, Manel, Jordi, Albert, Rosa, Gorka, Pilar, Maria Isabel, Nicolás, Asun, Iñaki, Lluís, Sílvia i Robert.
Heus ací el comunicat.
«En relació amb la recent notícia sobre que l’AVT, abrigallada per altres associacions de víctimes de terrorisme o de guàrdies civils, assumirà el paper d’acusació popular en el judici contra els membres dels CDR detinguts durant l’anomenada ‘Operació Judes’, nombroses víctimes de terrorisme hem debatut sobre aquest tema i hem arribat a les següents conclusions.
En primer lloc, qualsevol associació de víctimes ha de ser, per naturalesa, apolítica, atesa la pluralitat d’ideologies que poden tenir els afectats.
Igualment els terroristes pertanyen a diferents ideologies.
En aquest sentit, personar-se com a acusació popular en un judici contra membres d’un col·lectiu l’únic presumpte delicte del qual és el de manifestar-se, ens sembla inadequat i que denigra a les veritables víctimes d’atemptats terroristes de qualsevol índole.
Cal posar de manifest que els detinguts no han participat en cap acte que hagi provocat ni ferits ni morts.
L’AVT i altres associacions haurien de lluitar perquè es dugui a terme la investigació de, per exemple, els atemptats de l’agost de 2017 a Catalunya en lloc d’acusar a qui no ha participat en cap cas en actes que provoquin el terror entre la població.
Davant la notícia i la decisió que han pres, han consultat als membres de les associacions esmentades?
En segon lloc, la finalitat principal de les associacions de víctimes ha de ser l’assistència integral a aquestes.
Cal preguntar-se si en els últims atemptats a Catalunya, l’AVT i la ACVOT en cap moment s’han posat en contacte amb les víctimes d’aquests, obviant la finalitat per a la qual van ser creades.
Quantes víctimes representen?
Quantes han assistit, trucat o reunit els darrers anys?
En tercer lloc, ens veiem obligats a defensar per enèsima vegada la DIGNITAT de les veritables víctimes d’atemptats terroristes.
Comparar a ferits i assassinats durant anys de terrorisme amb uns altercats de carrer més o menys d’intensa violència, com puguin ser les manifestacions a Catalunya o les manifestacions de taxistes a Madrid o les protestes de fa anys dels miners d’Astúries, per citar-ne només algunes, és rebaixar la DIGNITAT de moltíssimes víctimes de terrorisme i els seus familiars a zero.
Finalment, volem destacar la baixesa moral d’aquells que utilitzen el dolor i el sofriment de les víctimes de terrorisme per a aconseguir rèdits electorals o fins i tot llocs polítics ben remunerats.
Les diferents associacions de víctimes tenen el deure de vetllar perquè la manipulació política no entorpeixi la labor que realment haurien d’exercir i evitar en tot cas que membres destacats d’aquestes associacions militin en els primers llocs de diferents partits polítics, alhora que han de dedicar tots els mitjans disponibles a l’atenció de les víctimes i no actuar com a preventiu en casos judicials en què ningú no pot acusar els detinguts de presumptes criminals.»

Response: Cinquanta víctimes del terrorisme han escrit un comunicat criticant l'AVT per personar-se com a acusació en el procés contra els detinguts el 23-S. Les víctimes critiquen que no és comparable uns aldarulls amb assassinats i que l'AVT utilitza aquest cas com a ferramenta política. Així mateix, també se'ls retreu no preocupar-se pels atemptats del 17-A i 18-A.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
Els interessats en enviar un missatge o una opinió al president de la Generalitat, Carles Puigdemont, compten des d’avui amb una aplicació que permet contactar amb un assistent virtual, en ‘PuigdeBot‘, a través de les xarxes socials (Facebook o Telegram).
És un xat-bot no oficial, un programa que simula mantenir una conversa amb aquesta persona i que està programada per oferir respostes automàtiques.
A més a més, també permet votar en un referèndum simulat sobre la independència.
L’han ideat Josep Maria Ganyet, enginyer informàtic i professor de la Pompeu Fabra, i Quico Domingo, consultor IT, i l’han presentat oficialment aquest divendres en el marc del cicle de debats Catosfera que es fa a Girona.
‘No es tracta de suplantar a ningú sinó que és un assistent que li farà arribar els missatges; és una tecnologia que està molt a l’ordre del dia perquè permet comunicar-se d’una forma molt natural sense haver de descarregar-te cap aplicació’, ha explicat Ganyet.
‘Sóc en Carles Puigdebot, l’assistent virtual del President.
Com que sembla que se’ns gira feina, m’encarregaré de fer arribar els vostres missatges a Palau.
A més també puc ajudar-te a votar al referèndum d’independència!’.
Aquest és el missatge de presentació que el xat-bot ofereix a l’usuari.
El programa, que no necessita cap aplicació en concret, simula tenir una conversa amb aquest assistent de ficció a través de respostes automàtiques que s’han escollit tenint en compte el personatge i la situació política actual.
Un dels seus creadors, Josep Maria Ganyet, convida a tafanejar en aquesta aplicació perquè poden sortir respostes ‘molt divertides’ i reconeix que també s’ha incorporat algun tret gironí.
Els pronoms febles i el referèndum fictici
La gràcia d’aquesta eina, segons els impulsors, és que és ‘viva’ i que permet anar ampliant les respostes a mesura que avanci l’actualitat.
Així per exemple, aconsellen a l’usuari a revisar els pronoms febles, un aspecte que el president de la Generalitat té molt present sempre.
Per altra banda, també permet votar en un referèndum fictici sobre la independència de Catalunya i t’ofereix els resultats que hi ha en aquell moment i en quin percentatge els usuaris han votat ‘sí’ o ‘no’.
El perfil és fictici però els missatges que es vulguin fer arribar al president s’enviaran al seu equip.
‘Els vam explicar de què anava i el que m’ha arribat és que Puigdemont està encantat; esperem que agradi’, afegeix Ganyet.
La idea del ‘bot’ del president de la Generalitat va néixer com a divertiment després de conèixer que altres personatges, com ara el president dels EUA, Barack Obama, també en té un.
Aquest divendres s’ha presentat de forma oficial a la Catosfera, un cicle de xerrades sobre noves tecnologies i Internet que va començar ahir dijous a Girona i que s’allargarà fins demà dissabte a l’auditori de La Mercè.
En aquesta nova edició, s’ha obert per primer cop a alumnes de secundària que han pogut veure com es pot utilitzar aquesta tecnologia durant la xerrada ‘Tecnologia re-creativa’ de la mà de Josep Maria Ganyet i Quico Domingo.
De la mateixa manera que es pot conversar amb l’assistent del president també se’ls ha explicat com es pot crear un ajudant virtual similar del seu institut perquè informi als interessats de preguntes habituals, com ara direcció o horaris del centre.
Judit Travé, professora de l’IES Santa Eugènia, explicava que li ha semblat interessant pels usos pràctics que té mentre que Mohamed El-ouazghri, estudiant del centre, ha reconegut que l’hi ha ‘sorprès’ perquè aquest tipus de programes permeten ‘posar les respostes que un vol’ alhora que facilita la feina en alguns àmbits.
El ‘PuigdeBot’ es pot utilitzar a través de Facebook, Telegram o el web puigdebot.cat.
Les xerrades de la Catosfera continuaran aquesta tarda i s’allargaran durant tot el dissabte.
L’entrada és gratuïta però hi ha aforament limitat.
L’edició d’enguany està dedicada a ‘La Internet de les persones’.

Response: S'ha presentat el PuigdeBot a la Catosfera. L'han ideat Josep Maria Ganyet i Quico Domingo amb l'objectiu de fer arribar els missatges de la ciutadania a Puigdemont. L'han programat perquè es pugui votar en un referèndum fictici i tenint en compte que ha de semblar Puigdemont quan parli, així que hi han afegit trets gironins al bot.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
Molta gent té molèsties amb el canvi d’hora, però hi ha unes regles senzilles que poden ajudar a millorar les sensacions del cos
Aquest cap de setmana endarrerirem els rellotges una hora per marcar la tornada a l’horari d’hivern –o “estàndard”– després de sis mesos d’horari d’estiu.
El d’estiu es va implantar per primera vegada durant la Primera Guerra Mundial per aprofitar més hores de llum i estalviar energia.
Si bé això tenia sentit quan depeníem en gran part del carbó per a la llum, avui se’n discuteixen els beneficis.
De fet, noves investigacions suggereixen que canviar els rellotges dues vegades l’any té efectes negatius, fins i tot per a la salut.
Durant els primers dies després del canvi d’hora, molta gent té símptomes tan diversos com irritabilitat, disminució del son, fatiga diürna i reducció de la funció immunitària.
I, cosa que és més preocupant, els infarts de miocardi, els vessaments cerebrals i els accidents laborals són més freqüents en les primeres setmanes després del canvi d’hora.
També hi ha un creixement del 6% en els accidents de trànsit mortals durant la setmana del canvi a l’horari d’estiu.
La raó per la qual els canvis d’hora ens afecten tant és pel nostre “rellotge intern”, que controla les funcions fisiològiques bàsiques, com ara tenir gana i estar cansat.
Aquest rellotge es coneix com a ritme circadiari i dura unes vint-i-quatre hores.
El nostre cos no ho pot fer tot alhora, de manera que cadascuna de les seves funcions té un moment específic en què va més bé.
Per exemple, abans d’aixecar-nos al matí, el rellotge intern ens prepara per despertar-nos.
Atura la producció de l’hormona del son, la melatonina, per part de la glàndula pineal, i comença a alliberar cortisol, que regula el metabolisme.
La respiració també s’accelera, la pressió arterial s’eleva, el cor batega més de pressa i la temperatura corporal puja lleugerament.
Tot això es regeix pel rellotge biològic intern, els nombrosos dials del qual estan controlats per un “rellotge mestre” situat en una part del cervell anomenada hipotàlem.
De fet, mentre que cadascun dels nostres teixits i òrgans té un rellotge propi –anomenat perifèric–, el rellotge mestre del cervell hi és per sincronitzar-los tots i garantir que funcionin en harmonia en el moment adequat del dia.
Però, dues vegades a l’any, aquest ritme es veu interromput pel canvi d’hora, que dessincronitza el rellotge mestre i tota la resta.
Com que el nostre ritme no és de vint-i-quatre hores justes, es reajusta diàriament mitjançant senyals rítmics de l’entorn.
El senyal més fiable i constant és la llum, que controla de manera natural els ritmes circadiaris.
Cada matí el rellotge mestre s’ajusta al món exterior gràcies a ella.
El rellotge mestre dóna hora als rellotges perifèrics dels òrgans i teixits mitjançant la secreció d’hormones i l’activitat de les cèl·lules nervioses.
Quan canviem artificialment i bruscament els nostres ritmes diaris, el rellotge mestre es mou més de pressa que no els perifèrics i per això ens pertorbem.
Els rellotges perifèrics continuen al fus horari anterior.
Poden passar uns quants dies o setmanes perquè el cos s’adapti al canvi d’hora i perquè els teixits i òrgans tornin a funcionar en harmonia.
I segons si sou una persona naturalment matinera o un mussol nocturn, el canvi d’hora a la primavera i la tardor pot afectar-vos de manera diferent.
Als mussols nocturns, els costa més d’adaptar-se al canvi d’hora de la primavera, mentre que a les aloses matutines els afecta més el canvi d’hora a la tardor.
Algunes persones fins i tot són completament incapaces d’adaptar-se al canvi d’hora.
Tot i que qualsevol alteració del ritme circadiari pot ser perjudicial per al benestar, hi ha maneres d’ajudar el cos a adaptar-se millor al nou horari:
Després d’una consulta a escala europea, el Parlament Europeu va votar el març del 2019 la supressió de l’horari d’estiu, per la qual cosa aquesta podria ser una de les darreres vegades que ens hàgim de preocupar per reajustar els rellotges interns després d’un canvi d’hora.
Tot i que cada estat membre decidirà si adopta de manera permanent l’horari “estàndard” –de tardor a primavera– o el d’estiu –de primavera a tardor–, els científics són partidaris de mantenir el d’hivern, que va més d’acord amb els cicles naturals i quan la llum del sol és més coherent amb la nostra vida social: quan anem a la feina, a l’escola i als llocs socials.
Gisela Helfer és professora de Fisiologia i Metabolisme a la Universitat de Bradford.
Aquest article es va publicar originalment a The Conversation.

Response: Nous estudis apunten que el canvi horari té efectes negatius en la nostra salut. El nostre rellotge intern es desestabilitza perquè depèn d'agents externs com la llum per donar ordres a tot el cos i que faci les seves funcions. El Parlament Europeu, a més, va votar per suprimir el canvi horari i els experts recomanen mantenir el d'hivern.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
L'associació ServidorsCAT està elaborant un informe on es vol visualitzar i recollir l'impacte i les conseqüències "reals" de les mesures adoptades per l'estat espanyol amb l'aplicació de l'article 155 de la constitució espanyola.
Es tracta d'un document viu, que s'anirà actualitzant i que es presentarà de forma oficial en els pròxims dies amb l'objectiu de ser una eina de denúncia però també per "vetllar" per les institucions catalanes, els treballadors i els usuaris que reben els serveis.
L'han anomenat "inventari de danys" i s'està elaborant a través d'un treball en xarxa amb representants de tots els departaments de la Generalitat i d'empreses públiques.
També hi col·laboren el sindicat Intersindical i la sectorial dels treballadors públics de l'ANC, entre d'altres.
"L'afectació és més greu dels que ens pensem, no es pot normalitzar aquesta situació", afirma una de les representants de la Intersindical CSC que aquest divendres han convocat una assemblea de treballadors de la Generalitat a Girona
La iniciativa va néixer arran de l'aplicació de l'article 155 per visualitzar i recollir la "intensitat dels danys" tant als departaments de la Generalitat com a les empreses públiques.
Ho impulsa l'associació ServidorsCAT que denuncia que aquesta intervenció de les institucions de la Generalitat per part de l'estat espanyol "no és en absolut legítima ni suau".
Entre els objectius que s'han fixat, hi ha l'elaboració d'aquest "inventari de danys" que serveixi com a instrument de denúncia i al mateix temps ser una eina de servei i "memòria col·lectiva" que pugui també ser útil per al proper "govern legítim de Catalunya".
D'altra banda, alerten que les mesures adoptades arran del 155 dins l'administració catalana suposarà "danys de gran magnitud" no només a nivell d'institucions sinó amb conseqüències directes a la ciutadania.
La informació s'està elaborant en xarxa (tenen el web www.servidorscat.cat) i procedent de fonts diverses, des de la recollida de dades oficials i públiques, fins a la informació publicada per mitjans o fonts internes de l'administració.
Són "dades exhaustives i contrastades", asseguren des de l'associació.
Distingeixen tres tipus de danys: els que afecten persones concretes, els perjudicis per a les institucions i organismes objecte de supressió, dissolució o intervenció i la resta de danys causats per pèrdua o "paralització" d'iniciatives o actuacions de les polítiques públiques.
I és que, des de ServidorsCAT asseguren que l'administració catalana "no funciona amb normalitat", com es diu "propagandísticament" des de l'estat espanyol, sinó que està "escapçada, vigilada, al ralentí i amb un nivell d'activitat molt inferior a l'habitual; mai no havia funcionat tan malament" i així es recollirà en l'informe que es donarà a conèixer els pròxims dies.
"L'afectació és més greu dels que ens pensem, aquesta situació no es pot normalitzar", ha assenyalat Roser Palol, delegada sindical per la Intersindical-CSC que també col·labora en aquest informe.
Palol també s'ha referit a aquesta suposada "normalitat" que es vol transmetre des de Madrid.
"S'ho inventen perquè no poden dir que (els treballadors) se'ls estan rebotant".
I posa l'exemple de la decoració que ha aparegut a les diferents oficines i despatxos, amb cartells dels consellers empresonats i dels líders de l'ANC i Òmnium i els llaços de color groc.
Evitar que es "normalitzi" aquesta situació
Els treballadors de la seu de la Generalitat de Girona han assistit aquest divendres a una sessió informativa per parlar de l'aplicació del 155.
"Creiem que és important deixar clars els aspectes que afecten al seu dia a dia, en aquest escenari tan injust", ha destacat Palol.
En el mateix sentit s'ha expressat el coordinador del sector públic de l'ANC, Josep Antolí, que ha lamentat la "no normalitat" amb la què estan obligats a treballar els empleats públics.
"Ens preocupa que es normalitzi una situació com aquesta.
Per això fem talls de trànsit, concentracions reivindicatives i altres accions", concreta.
Antolí ha reclamat que el 21-D s'acabi la intervenció per part de l'Estat.
"Hem d'arrasar amb els vots de tots aquells que volem mantenir viva la República", ha conclòs.

Response: ServidorsCAT han començat a elaborar un informe per visualitzar l'impacte real sobre l'administració catalana amb l'aplicació del 155. Es tracta d'un treball en xarxa i alerta sobre els danys gegants que pateixen no només les institucions, sinó també hi ha conseqüències directes a la ciutadania. A més, l'associació afirma que l'administració de Catalunya no funciona amb normalitat.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
Robert Morris Sapolsky (EUA, 1957) és professor en diversos departaments de la Universitat de Stanford (Biologia, Neurologia i Neurocirurgia), als Estats Units, i un expert reconegut en diverses disciplines, des de la neuroendocrinologia al comportament dels babuïns o l’evolució humana.
El seu treball ha rebut molts premis, entre els quals la Beca MacArthur, el Premi Presidencial de Joves Investigadors de la Fundació Nacional per a la Ciència dels EUA, el Premi Sagan de Divulgació Científica i el premi «Emperor Has No Clothes» (“l’emperador va nu”) de la Fundació per a la Llibertat Religiosa per criticar obertament la religió.
Molt abans que arribe al costat de la seua dona, la neuropsicòloga Lisa Sapolsky, la llibreria Books Inc. de Palo Alto ja està abarrotada de persones que esperen escoltar-lo.
Hi ha cua per a comprar el seu últim llibre, i està plena de gent que discuteix quina de les seues anteriors obres és millor i que diu que és un gran orador.
Com Frans de Waal indica en la seua crítica de Behave, pocs llibres de 800 pàgines poden capturar el nostre interès de cap a cap com fa aquest.
El llibre en va ple, de dades fascinants organitzades amb elegància, explicades de manera concisa i interessant.
Comença descrivint la neurologia que subjau a un moviment simple i arriba a comentar el llunyà origen evolutiu de la nostra propensió a realitzar-lo.
I malgrat la seua posició tan assenyada pel que fa a la importància de tots els factors, des dels genètics i epigenètics fins als ambientals, socials i culturals, té suficients opinions controvertides per a mantenir-nos atents en tot moment.
Darwin va dir: «Qui entenga al babuí farà més per la metafísica que Locke» (Notebook, 1838).
Per què estudia els babuïns si prefereix els goril·les, i més quan hi ha tant a aprendre dels goril·les?
El meu primer amor, de fa molt molt de temps, va ser el goril·la de muntanya.
Tenia vuit anys quan vaig decidir que en el futur faria un estudi de camp sobre ells, i continuava tenint aquesta intenció mentre estudiava primatología en la universitat.
Però la realitat es va imposar: per a les qüestions que volia explorar (la relació entre comportament social i fisiologia), estudiar els goril·les no tenia sentit.
Necessitava una espècie que no estiguera en perill, que visquera en les sabanes (per a poder disparar-li dards anestèsics) i que visquera en grups socials de cinquanta i cent individus, no de prop d’una dotzena.
Així que vaig haver d’estudiar els babuïns.
No tots aconsegueixen ser president i no tots aconseguim estudiar els goril·les.
Quines són les raons principals per les quals els acadèmics en dret i filosofia haurien de llegir textos de biologia?
Els determinants socials de la salut?
Comprendre el comportament criminal?
Per ambdues, però sobretot per a entendre que som organismes biològics, ni més ni menys, i que res del que fem està separat de la nostra biologia.
No obstant això, cal destacar que biologia no equival a genètica.
Per contra, la biologia del nostre comportament reflecteix les interaccions de tots aquests nivells d’anàlisis, així com les seues interaccions amb el món social.
La gent de dret i filosofia tendeix a no llegir textos de biologia perquè ignoren fins quin punt pot ser rellevant i divertida.
Com els animaria a llegir biologia?
Per què tothom hauria de llegir biologia, especialment la biologia del comportament?
Perquè, conscientment o inconscientment, tots som biòlegs comportamentals.
Emetem opinions biològiques implícites quan som part d’un jurat, quan votem si el govern hauria de gastar més diners per a intentar resoldre un problema social, quan decidim si ens enfadem o no amb el nostre fill adolescent quan actua impulsivament.
Ja que en tots aquests casos actuem com a biòlegs comportamentals, podríem educar-nos sobre aquest tema.
Llig l’entrevista completa al web de Mètode
Paula Casal.
Investigadora ICREA, codirectora de l’UPF Center for Animal Ethics i presidenta del Projecte Gran Simi Espanya.
Llig més entrevistes publicades a Mètode
Què és Mètode?

Response: Morris Sapolsky, especialitzat en neuroendocrinologia, ha presentat el seu nou llibre. Ha explicat que va decidir estudiar els babuïns per la seva natura: no estan en perill d'extinció i viuen en grups grans. Així mateix, ha afirmat que tothom hauria de saber sobre biologia, ja que emetem opinions biològiques constantment sense adonar-nos-en i res del que fem hi està separat.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
El president de la Generalitat, Carles Puigdemont, ha fixat aquest dimecres al Parlament els següents passos que farà el Govern en la preparació del referèndum, després que la setmana passada comuniqués la data i la pregunta de la votació en un acte solemne al Pati dels Tarongers.
Puigdemont ha anunciat durant la sessió de control, en resposta a Junts pel Sí, que el seu executiu estudia la creació d'una "borsa" voluntària de treballadors -no necessàriament públics- per participar en l'organització de la consulta.
Així, els ciutadans que ho desitgin es podran inscriure en aquest registre com a "agents electorals" i passaran a formar part de la maquinària per preparar la votació.
És el recurs que planteja el Govern per no "forçar" el paper dels funcionaris en la cita de l'1 d'octubre.
El paper dels treballadors públics ha generat polèmica en les últimes setmanes, i el govern espanyol pressiona per amenaçar tots aquells que participin en el referèndum.
Darrere de l'anunci d'aquesta borsa, però, hi una feina ingent de l'executiu per dotar el referèndum de garanties, uns detalls que s'explicaran a finals de juny -podria ser el dia 30-, però que ja han començat a transcendir.
Entre 6.000 i 8.500 meses
La Generalitat calcula que es necessitaran, com a mínim, 4.500 agents electorals per cobrir les necessitats de la jornada de votació en tant que "representants de l'administració" dins dels col·legis.
En els processos electorals que s'han celebrat durant les últimes dècades a Catalunya s'han fet servir entre 6.000 i 8.500 urnes, i els càlculs del Govern van en aquesta línia de cara al referèndum.
Això vol dir que, si s'agafa com a referència de 8.000 urnes -la més probable, tenint en compte l'acord marc de licitació per comprar-les-, vol dir que caldrien unes 72.000 persones implicades en l'operatiu.
D'on surt aquest número?
Inclou els tres titulars de la mesa, els tres primers suplents i els tres segons suplents.
La tria d'aquestes persones es farà a través de sorteig, com en els processos electorals habituals.
Les fonts consultades indiquen que encara cal decidir qui "assumirà" aquest sorteig en forma de procés de selecció.
Normalment, el fan els ajuntaments creuant les dades del cens i del padró.
La Generalitat està convençuda que no podrà fer servir el cens electoral espanyol -l'ha demanat, sense esperances-, de manera que haurà de trobar la manera de "legitimar" les dades que ja té per fer-lo servir en el referèndum.
El que sí que queda clar és que hi haurà una junta electoral pròpia que estarà inclosa dins la llei de transitorietat, que és d'on penjarà el referèndum.
"La Generalitat té les dades i trobarà la manera de legitimar-les", assenyalen dirigents consultats.
El Govern i el paper dels ajuntaments
Què farà el Govern per assegurar-se que el referèndum disposarà tant de col·legis electorals com del personal necessari per dur a terme la votació?
En unes eleccions, són els ajuntaments -via secretaris municipals- els que designen tant els punts de votació com els coordinadors electorals, una funció -aquesta última- que acostumen a assumir els propis secretaris.
La Generalitat s'encarrega de validar la proposta dels consistoris.
En el cas del referèndum de l'1 d'octubre, el Govern farà que els ajuntaments col·laboradors actuïn seguin el mateix procediment.
En el cas dels consistoris que no vulguin implicar-se en la votació, el Govern buscarà punts de votació alternatius -espais de la seva propietat- i designarà coordinadors electorals, que podran sortir de la borsa de voluntaris anunciada pel president.
De fet, la llei electoral espanyola -recorden fonts de l'executiu- no determina que hagi de ser el secretari municipal qui assumeixi la funció de controlar la votació i comunicar-ne els resultats.
La Generalitat ja treballa amb algoritmes per determinar, per exemple, els punts de votació més propers als col·legis electorals utilitzats en altres votacions en els casos dels municipis que no col·laborin activament en la cita de l'1 d'octubre.
Fonts parlamentàries han detallat que la Generalitat actuarà "quan falli la cadena de normalitat".
El Govern es planteja, fins i tot, enviar un avís personalitzat als ciutadans per detallar-nos quin és el seu punt de votació en el cas que no estigui obert el seu col·legi habitual.

Response: Puigdemont ha fixat quins seran els passos que farà el Govern per preparar el referèndum de l'1-O. Es crearà una "borsa" d'on es trauran els noms de les persones que s'encarregaran de les meses electorals, evitant així que hagin de ser funcionaris, a qui el govern espanyol ha amenaçat. També s'està treballant per trobar punts de votació.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
D’avui al 15 de juny emetrà en proves Fibracat TV, un nou canal privat de TDT en català de l’empresa de telecomunicacions manresana Fibracat.
Es tracta d’un canal temàtic sobre tecnologia amb un fort accent femení que emetrà en alta definició i arribarà a un 92% de les llars del Principat gràcies a l’arrendament de la freqüència que fins ara ocupava el canal musical RAC105 TV.
Per sintonitzar-lo n’hi ha prou de cercar la llista de canals del televisor.
Gran part del contingut anirà enfocat a donar visibilitat a dones de l’empresa i la tecnologia.
‘Volem acostar la tecnologia al públic general.
Parlarem de robòtica, d’intel·ligència artificial, de carreres STEM, de gamers o de youtubers amb normalitat total’, explica la presidenta de Fibracat TV Meritxell Bautista.
Per ella, la igualtat és un dels valors fundacionals del canal, un fet que es plasma en un manifest en què promet de combatre la discriminació d’identitat de gènere, d’orientació sexual, de raça, de cultura o de religió, tant en la producció pròpia com als continguts externs i la publicitat.
Aquest compromís també es mostra en la manera com parlaran els presentadors i col·laboradors, que faran servir un llenguatge respectuós envers les qüestions de gènere.
Se’n cuidarà especialment Mireia del Pozo, que serà l’editora de gènere.
Fibracat TV neix sense cotilles marcades per les expectatives d’audiència.
Bautista defensa que el més important és ‘fer coses interessants’ i es defineix dos grans objectius: ‘Un és fer conèixer la marca.
Som un operador amb xarxa independent, sempre hem corregut riscs.
I l’altre és materialitzar el nostre ADN: donar sortida al desig de visibilitzar els valors d’igualtat que sempre hem defensat.’
Durant les dues primeres setmanes de vida el canal s’obrirà pas amb vídeos que explicaran el projecte, en presentaran la programació i mostraran les cares que s’hi veuran habitualment.
El 15 de juny començarà la programació habitual, amb deu programes, que s’ampliarà al setembre.
Segons Bautista, no tenen cap intenció de competir amb TV3 fent una programació generalista i fugiran dels formats habituals mitjançant programes que no duraran més de trenta minuts.
‘Procurarem ser diferents i captar l’atenció amb unes altres coses, que el públic jove s’interessi pels nostres continguts i que el públic sènior, acostumat a la TDT, s’acosti a un món en què els productes siguin interessants i ràpids’, diu.
Aquests programes podran ser amb presentador, sense, o fins i tot conduïts per una intel·ligència artificial, com ara el programa d’entrevistes ‘Connectades’, que s’estrenarà la setmana del 15 de juny.
Serà centrat en dones relacionades amb la tecnologia i l’empresa implicades en l’apoderament femení.
Les entrevistes seran en línia i la presentadora serà un assistent de veu que recopilarà informació a internet d’aquestes dones i farà preguntes relacionades amb què hagi trobat.
A més, també disposarà d’un espai infantil sobre tecnologia, un programa de videojocs que vol ‘trencar estereotips de tota mena’, un de cuina amb la col·laboració de la Fundació Alícia o un altre que reivindicarà dones desconegudes de la història a qui devem part de la nostra quotidianitat.
Cada dia s’emetran píndoles curtes per promocionar grups de música en català emergents que al setembre es convertiran en un programa propi i el divendres a la nit s’oferiran sessions de música house amb DJ dones gràcies a la col·laboració amb el festival Manrusionica.
Tanmateix, també oferirà informació d’actualitat, que, com no pot ser de cap manera, se centrarà a explicar les novetats tecnològiques i què es mou a les xarxes socials.
‘No farem un telenotícies habitual, perquè per a això ja hi ha TV3.
Farem notícies enfocades a les xarxes per veure quin és el tema del moment i què passa al món d’internet.
Notícies que de vegades no s’expliquen a un telenotícies convencional però que ho rebenten a les xarxes’, diu Bautista.
A més, també faran informació meteorològica.
Fibracat TV començarà amb presentadors poc coneguts per l’audiència –tot i que Bautista explica que la intenció és incorporar tres dones mediàtiques al setembre– amb la intenció de cercar figures emergents.
‘Està bé de tenir cares conegudes pel gran públic, però volem donar difusió a gent que no ho és tant.’

Response: Fibracat TV començarà la seva emissió el 15 de juny. Serà un canal centrat sobretot en les tecnologies i tindrà molta presència de dones, ja que és un dels valors fundacionals del canal. La programació s'anirà ampliant i no pretén fer la competència a TV3, sinó que buscarà parlar de temes d'actualitat que no surten normalment al telediari.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
Els logopedes han començat a detectar nous perfils de pacients amb la pandèmia.
Es tracta de treballadors de cara al públic, sobretot a centres educatius i universitats, que han començat a tenir molèsties, ronquera o afonies.
"No havia tingut mai problemes amb la veu", es queixa Marta Llebaria, una mestre d'educació infantil que treballa al Lab_06 de Manresa.
Ha decidit posar-se a mans d'un logopeda per aprendre noves estratègies i detectar si hi ha alguna disfunció.
Beure aigua sovint, utilitzar amplificadors portàtils i vocalitzar millor són algunes de les pautes de prevenció.
"Des que porto mascareta per comunicar-me amb els infants, em costa que m'entenguin i no puc projectar bé la veu", detalla Marta Llebaria durant la visita a la logopeda Alexandra Lussaud de la Clínica Universitària de Manresa.
Explica que el primer que li surt és cridar més però també ha vist que això li està causant molèsties que abans no tenia, com ara sentir fatiga vocal i mal de coll.
"I això que tinc la veu forta", remarca.
Aquesta mestra d'educació infantil té la dificultat afegida que cada dia treballa amb nens diferents i per tant ni alumnes ni professa es coneixen.
Està al Lab_06 i és una mestra itinerant que visita les escoles.
A més a més acostuma a fer les sessions en espais grans, com ara gimnasos, una situació que complica la necessitat de captar la seva atenció.
És per això que ha decidit posar-se en mans de professionals per veure què està fent malament i si hi algunes pautes per millorar el seu dia a dia.
Li explica darrere d'una pantalla protectora contra la covid-19 que han hagut d'instal·lar a la consulta.
Hidratar-se i vocalitzar millor
Segons la logopeda Alexandra Lussaud, el més important és la prevenció.
Entre les pautes que caldria incorporar hi ha la de beure sovint glops petits d'aigua, evitar apujar el to de veu, vocalitzar millor i incorporar estratègies per captar l'atenció de l'alumnat.
Per exemple dur una campaneta per fer-la sonar quan es vol parlar amb tot el grup o, en cas sobretot de classes a la universitat, utilitzar amplificadors de veu portàtils.
Lussaud assenyala que Marta Llebaria és un clar exemple dels nous perfils de pacients que arriben a les seves consultes arran de la covid-19.
Són sobretot docents que no havien tingut mai problemes i, en menor mesura, gent que treballa de cara al públic.
També han detectat recaigudes d'usuaris que ja havien fet tractaments de logopèdia i que havien estat donats d'alta.
L'ús de la mascareta és el comú denominador de tots aquets casos.
Els primers símptomes són pèrdua de la veu a final de frases, molèsties i sequedat al coll, ronquera i fatiga vocal.
En els casos lleus, es resol amb una exploració i alguns exercicis personalitzats a cada cas.
I en situacions més greus, es deriva a l'otorrinolaringòleg per comprovar que no hi hagi lesions a les cordes, com ara nòduls.
La mascareta redueix molt poc el volum de la veu
Actualment s'està estudiant també com afecta l'ús de la mascareta a la veu.
Segons Lussaud, hi ha un article d'uns investigadors valencians que descarten que la mascareta faci de barrera del volum de la veu.
S'ha demostrat que només baixa dos decibels i "això és res", remarca.
Des del seu punt de vista, el que realment dificulta la comprensió de qui ens escolta és que no s'articula correctament, és a dir, no hi ha prou moviment de llavis i llengua per l'ús de mascareta.
"Això fa que forcem la veu, perquè veiem que no ens escolten", afegeix.
Per compensar-ho, recomana parlar més a poc a poc i vocalitzar millor.
Potenciar les expressions de la cara, malgrat estar parcialment tapada, seria una altra bona opció.
Les mascaretes amb la boca transparent serien una bona alternativa, conclou Lussaud, però actualment no estan homologades com a equip de protecció individual ni com a producte sanitari sinó com a mascareta higiènica.

Response: L'ús obligatori de la mascareta ha provocat un augment de treballadors de cara al públic que busquen ajuda de logopedes per problemes relacionats amb la veu. Algunes de les pautes recomanades són beure més aigua i evitar apujar el to, cosa que es fa perquè no s'articula correctament i no s'entén l'interlocutor.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
El 84% de les persones amb discapacitat intel·lectual prenen medicació cada dia, més de quatre medicaments diaris de mitjana, i en el 86% dels casos és medicació psiquiàtrica.
Gairebé un 20% dels enquestats prenen set o més medicaments diaris, segons un estudi.
L'ús d'aquests fàrmacs psiquiàtrics és "per controlar trastorns de conducta perquè no hi ha un diagnòstic clar", puntualitza un dels investigadors, Rafael Martínez.
Aquest és un dels motius principals pel qual demanen "l'elaboració d'una guia de medicació en persones amb discapacitat intel·lectual amb pautes clares badades en l'evidència".
Respecte el diagnòstic, només en un 19,6% dels casos es fa amb una prova estandarditzada.
Una altra de les investigadores, María José Cortés, afegeix que no només hi ha dificultats en trobar diagnòstics sinó en qüestions més trivials com "l'altura, el pes o fins i tot les vacunes de les persones amb discapacitat".
En un 61% dels casos, l'origen de la discapacitat és desconeguda i només un 18% obeeix a un patró genètic.
Algunes de les dades amb més diferència és l'epilèpsia: en les persones amb discapacitat intel·lectual s'arriba fins a un 31%, mentre que a la població general s'oscil·la entre un 0,4 i un 1%.
La federació de Discapacitats Intel·lectuals de Catalunya (DinCat) ha celebrat aquest dimecres una jornada al Col·legi de Metges de Barcelona per tractar sobre la salut d'aquest col·lectiu, on s'ha presentat l'estudi de la Fundació Villablanca i Sant Joan de Déu i de Pomona-Espanya, basat en gairebé 1.000 enquestes a tot l'estat.
Ramon Novell, psiquiatre i cap del servei de Discapacitat Intel·lectual de l'Institut d'Assistència Sanitària de Salt, ha dit que "hi ha una evidència de la desigualtat en la salut entre la població general i les persones amb discapacitat intel·lectual i per això la recerca és bàsica per a tenir evidències i poder treballar sobre aquestes dades".
Ha afegit que "cal desplegar dispositius en tot el territori per aconseguir una discriminació positiva així com una formació dels professionals".
En el marc d'aquesta presentació, les nutricionistes Carolina Alves i Anna Sansano, amb la col·laboració de la Fundació Finestrelles, durant un any han elaborat un estudi amb persones amb discapacitat amb un objectiu molt clar: mantenir o disminuir el pes seguint uns hàbits saludables i exercici físic.
Respecte el sobrepès, els percentatges entre la població general i la discapacitada són similars, al voltant del 35%, mentre que en l'obesitat, les persones amb discapacitat intel·lectual arriben a un 30% per un 17% en la població general.
La mostra de 234 persones posava de manifest que un 36% patia sobrepès i un 64%, obesitat.
Un any després, la piràmide estava invertida aconseguint un 5% de persones en un pes normal, un 53% amb sobrepès i un 42% amb obesitat.
Reduir la ingesta calòrica, menjar més a poc, augmentar el temps d'exercici físic i no picar entre hores han estat alguns dels punts més destacats que han fet possible aquesta pèrdua de pes.
Una de les accions que ha fet DinCat per millorar la salut del col·lectiu ha estat crear el decàleg '10 pautes per donar suport a una persona amb discapacitat intel·lectual i del desenvolupament a la consulta', un document adreçat als professionals del sector sanitari per saber com dirigir-se a les persones amb discapacitat intel·lectual.
"Volem que se'ns tracti com un pacient més i que si som majors d'edat se'ns tracti com a un adult.
A més de disposar dels suports necessaris per poder prendre decisions", ha explicat Xavier Orno, membre de l'Observatori de Drets de Dincat.
En el decàleg es demana als metges que no facin esperar gaire els afectats, que es dirigeixin al pacient encara que vagi acompanyat i hi parlin com a un altre pacient adult, malgrat adaptar el llenguatge a la seva capacitat de comprensió.
Igualment, es reclama que es vagi amb molta cura durant l'exploració i que s'expliqui al pacient tot el que passarà durant la visita.
També demanen als metges que verifiquin que el discapacitat té els suports necessaris per prendre decisions sobre la seva salut i que aquestes es respectin.

Response: S'ha proposat elaborar una guia de medicació per a persones amb discapacitat intel·lectual perquè, en moltes ocasions, aquestes persones prenen medicació sense tenir un diagnòstic clar. Experts afirmen que hi ha una desigualtat en la salut evident. A banda, s'ha celebrat una jornada per tractar aquest tema, on el DinCat ha presentat 10 pautes per donar suport a aquestes persones.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
‘Com sempre’, responia Oriol Junqueras els dies previs a l’1-O cada vegada que li demanaven com podrien votar els ciutadans de Catalunya en un referèndum que l’estat espanyol deia que no es faria.
I al final es va fer, motiu pel qual ara és un pres polític obligat a fer campanya de la presó estant.
És com li ho va permetre la Junta electoral espanyola, i avui l’hem pogut veure responent a les preguntes dels periodistes.
Han vist el Junqueras de sempre.
Abans de respondre la primera pregunta davant els vuitanta periodistes que cobrien la conferència de premsa, primer Junqueras ha volgut saludar els seus fills, Lluc i Joana.
S’ha afanyat a posar-se la granota de treball polític i hem pogut veure el mateix Junqueras que feia mítings polítics en llibertat o al faristol del parlament.
Abrandat a moments, didàctic, passional i, també, hàbil escapolint-se de les respostes directes.
El Junqueras de sempre.
Escapolint-se com quan li han demanat si amb els seus diputats ERC investirà el Pedro Sánchez del ‘mai, mai, mai no hi haurà referèndum’.
Quan li han demanat si el referèndum serà una condició, Junqueras ha tornat a driblar esgrimint que, com més força tingui ERC, ‘en millors condicions estarem de defensar el referèndum i la independència’.
I ha repetit: ‘Oi que un govern d’extrema dreta no facilitaria el nostre camí cap a la independència?
Junqueras, de mica en mica, s’ha anat sentint més còmode, i ha anat allargant cada vegada més les respostes, un tret característic d’ell.
Per això no s’ha estalviat de repetir un dels missatges que ERC més vol transmetre en campanya.
Que el PSOE pactarà amb Ciutadans i que votar ERC és l’aposta per a evitar que això pugui passar: ‘Si ERC obté un resultat fantàstic, serem molt més a prop dels nostres objectius’, ha dit.
‘No és per res, però estic a la presó’
Amb la simpatia que el caracteritza però igualment directe, el dirigent d’ERC ha recordat als qui acusen ERC de fer un discurs autonomista i d’haver oblidat l’1-O, que mirin on està: ‘Algú diu això, de debò?
No és per res, eh, però jo estic aquí a la presó.
Ho trobo increïble, em fa riure i tot’, ha dit.
Junqueras ha remarcat que ERC es mereix la confiança de tothom: ‘Si no ens hem aturat ni cansat a la presó, no ens aturarem ni ens cansarem mai.’
Sobre l’estratègia unitària, ha recordat que ‘governem junts’, en al·lusió a Junts per Catalunya, i ha tornat a llançar un dard als rivals polítics que dubten de la seva estratègia independentista: ‘Representem espais polítics diferents, i sensibilitats i tradicions diferents.
Insisteixo, la nostra és la d’un partit de 88 anys d’història, un partit republicà des de fa 88 anys, un partit que és independentista, més que cap altre.’
El nom de Carles Puigdemont surava en l’ambient i al final ha aparegut.
Junqueras ha dit que, amb ell, vol continuar ‘treballant-hi’ i ‘entenent-s’hi’ i li ha enviat una abraçada.
Ha subratllat que posaran l’accent en el diàleg com a eina per a ser més, i que per això, cal unir: ‘La construcció de projectes complexos, com la República, també demana multilateralisme.
La millor manera de ser més és sumar a partir d’un projecte compartit i divers.’
Tot i que el temps s’anava esgotant, Junqueras ha trobat els moments per a fer broma.
Ha rigut i ha fet riure la sala de premsa i la tribuna política, formada per Gabriel Rufián, Sergi Sabrià i Diana Riba, que s’han aixecat a saludar-lo.
‘Avui hi hem estat una hora i mitja, però quan surti batrem el rècord mundial de durada de les conferències de premsa.’
‘Us estimo molt, gràcies a tots’.
Així s’ha acomiadat, abans no entrés una fosa a negra i es tallés l’emissió.
Així és com s’ha acabat la primera conferència de premsa d’Oriol Junqueras, que l’hem pogut veure, escoltar i preguntar després de 533 dies d’empresonament.
Recupereu ací l’acte complet:

Response: La primera conferència de premsa de Junqueras es dóna més d'un any després que entrés en presó. S'ha fet preguntes al dirigent d'ERC sobre la situació amb la investidura de Pedro Sánchez i si pactaran amb el PSOE, a més de preguntar si el referèndum seria una de les condicions per pactar amb ells.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
La COP25 va acabar amb un acord de mínims.
Tanmateix, sobre la taula hi ha objectius molt ambiciosos que cal començar a aplicar i complir.
La Unió Europea, per exemple, planteja la reducció del 80-95% d'emissions de gasos d'efecte hivernacle respecte el 1990.
L'Acord de París, que la cimera no ha pogut acabar de desenvolupar, té com a compromís aconseguir la neutralitat d'emissions entre el 2050 i el 2100.
Aconseguir frenar –encara que sigui parcialment- el canvi climàtic passa obligatòriament per la denominada transició energètica.
Un concepte que cada vegada serà més protagonista i que passa per descarbonitzar l'economia i aconseguir que el sistema productiu deixi de dependre de les energies fòssils.
TEST Estàs a punt per a la transició energètica?
Posa't a prova amb les 10 preguntes del trívial sobre energia i canvi climàtic
Endesa, com una de les principals empreses productores d'energia de l'Estat, ha assumit públicament aquest nou paradigma.
I l'objectiu no és modest: aconseguir generar el 100% de l'electricitat l'any 2050 amb zero emissions.
Més d'enllà d'aquest objectiu a mig termini, els compromisos són immediats i van molt vinculats a l'abandonament l'any vinent del carbó.
De fet, la capacitat renovable passarà en només tres anys del 40 al 60%.
Una aposta clara per les renovables
Tots els experts assenyalen que la transició energètica passa per una electrificació urgent de l'economia –per ser l'únic vector amb una alternativa renovable- i per l'augment de l'eficiència energètica.
Així passarà a la història produir electricitat amb carbó
Dues de les últimes centrals tèrmoelèctriques de l'Estat seran substituïdes per megaprojectes d'energia renovable
Per Endesa, aquest procés requereix el desenvolupament de les energies renovables de manera programada, progressiva i basada en mecanismes de mercat, així com mantenir disponible en un primer moment la capacitat nuclear i de cicles combinats.
A més, es considera imprescindible fomentar el desenvolupament de noves tecnologies d'emmagatzematge, per tal de poder adaptar l'oferta d'energia renovable als pics de demanda, com faran en el megaprojecte renovable que substituirà la tèrmica d'Andorra.
Actualment, el 40% de la capacitat de generació d'Endesa és renovable mentre que el 60% restant es reparteix entre la nuclear i tèrmica –carbó i cicles combinats-.
El 2022 la situació s'haurà capgirat com un mitjó gràcies al tancament de les centrals termoelèctriques de carbó i el 60% passarà a ser renovable.
Per altra banda, la producció lliure d'emissions passarà en aquest mateix període del 72 al 85% gràcies a la duplicació de la d'origen renovable (de 9,4 a 17,8 TWh) i el manteniment de la nuclear.
Entre les renovables, Endesa fa una gran aposta per la solar que passarà de 0,3 a 2,2 GW instal·lats.
Aquest fet permetrà multiplicar la producció de 0,1 a 3,3 TWh, un increment que també viurà l'eòlica (de 4,0 a 7,6 TWh), malgrat que en capacitat instal·lada l'augment serà més modest.
Un marc legal més favorable a Catalunya?
Catalunya pateix un dèficit notable en energia renovables.
Actualment, al Principat hi ha instal·lats uns 1.270 MW eòlics i menys de 300 fotovoltaics, un fet que suposa tot just un 7,3% de la potència instal·lada a l'Estat.
Les xifres, de fet, queden molt lluny dels objectius de la Generalitat per al 2030: 4.000 i 6.000 MW, respectivament.
En aquest context, el Govern recentment ha aprovat el decret-llei de mesures urgents per a l'emergència climàtica i l'impuls a les energies renovables.
La mesura, que va ser convalidada pel Parlament fa un mes, deroga un decret llei del 2009 que limitava la implantació de parcs eòlics i fotovoltaics a Catalunya, i estableix un nou procediment de tramitació més àgil.
Per altra banda, la norma modifica la llei d’urbanisme per simplificar la instal·lació d’energies renovables en l’àmbit urbà, amb la voluntat d’afavorir la implantació de sistemes d’autoproducció en els edificis i en l’espai públic de les ciutats.
Finalment, aposta per l'electrificació dels ports, l'aposta per la mobilitat elèctrica en el sector del transport i la prohibició total del carbó per produir energia, també en estufes i calderes.
La convalidació del decret-llei, que també fixa la neutralitat d’emissions per al 2050, hauria d'obrir un nou escenari per impulsar les renovables a Catalunya.
S'aprofitarà?
Les ciutats del futur seran electrificades o no seran
Barcelona, de la mà de TMB i Endesa, serà la primera ciutat de l'Estat en tenir una línia d'autobusos 100% elèctrica
L'energia que es transforma sota les universitats
La subestació subterrània de Facultats donarà servei a 49.000 clients, entre els quals el Barça
Els dos gegants energètics ocults en una muntanya del Pirineu
Les centrals de Tavascan i Montamara, a banda de ser una colossal obra d'enginyeria, són dels pocs sistemes reversibles del país

Response: Endesa s'ha posat l'objectiu de produir tota l'electricitat amb zero emissions l'any 2050. Així mateix, aposta per les renovables, que suposaran un 60% de l'energia produïda en tan sols tres anys. Llavors, és imprescindible desenvolupar tecnologies d'emmagatzematge per poder fer front als pics de demanda. A banda, el Govern de Catalunya ha aprovat decrets per impulsar les energies renovables.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
Processats per rebel·lió 13 líders independentistes.
El jutge del Tribunal Suprem Pablo Llarena ha fet pública ja la interlocutòria en la qual detalla que estan sent investigats per aquest delicte Carles Puigdemont, Oriol Junqueras, Carme Forcadell i Jordi Turull, a més d'exconsellers, Jordi Sànchez i Jordi Cuixart.
La decisió s'ha comunicat a les parts aquest divendres al matí poc després que transcendís que Marta Rovira marxava a l'exili.
La resta de processats per rebel·lió són Joaquim Forn, Raül Romeva, Clara Ponsatí, Josep Rull, Toni Comín, Dolors Bassa, Jordi Cuixart, Jordi Sànchez i la mateixa Rovira.
A Meritxell Borràs, Lluís Puig, Carles Mundó, Santi Vila i Meritxell Serret els imputa els delictes de malversació de diners públics i desobediència.
En el cas de Puigdemont, Junqueras i els set consellers processats per rebel·lió, Llarena hi suma els delictes de malversació.
Als exmembres de la mesa del Parlament durant l'etapa de Forcadell els processa, a més, per un delicte de desobediència.
Per desobediència també estan acusades Mireia Boya, expresidenta del grup parlamentari de la CUP, i a Anna Gabriel, exportaveu dels anticapitalistes i que està exiliada a Ginebra.
A més dels delictes pels quals estan processats, el jutge també ha fixat una fiança de responsabilitat civil de 2,1 milions d'euros que hauran de pagar de forma solidària pels 14 exmembres del Govern de Puigdemont.
Aquesta quantitat es deriva dels 1,6 milions que Llarena considera que es van utilitzar per pagar el referèndum de l'1-O més les fiances imposades per assegurar les responsabilitats pecuniàries.
A banda, el jutge apunta la possibilitat que les circumstàncies processals que ara s'inicien comportin "actuacions d'ocultació o fuga".
Finalment, el jutge Llarena no ha processat ni Artur Mas ni Marta Pascal ni Neus Lloveras.
L'origen del delicte
Posa el punt d'inici d'aquest el 19 de desembre del 2012, quan el llavors candidat a la presidència Artur Mas va firmar l'Arcord per a la Transició Nacional i per Garantir la Estabilitat del Govern de Catalunya.
El Llibre Blanc de la Transició Nacional és, segons el jutge, el punt de partida i el full de ruta per avançar cap a la independència.
Un llibre que contemplava "diferents procediments per a la creació d'un nou Estat".
Ja el 2015, prossegueix, i malgrat els avisos "d'inconstitucionalitat" a les actuacions del Parlament, entre les quals la nul·litat dels decrets per a la celebració del referèndum, després del nomenament de Carles Puigdemont, el Govern va continuar en la mateixa línia, fins al punt que, el passat 1 d'octubre, diversos consellers van assumir la seva organització i responsabilitat.
A més, el jutge també precisa que l'objectiu de l'operatiu dels Mossos d'Esquadra va ser el de "boicotejar el compliment de l'ordre judicial per inacció", amb un desplegament de 7.000 agents quan, en jornades electorals normals, aquests passen els 12.000.
Pel que fa al paper dels responsables d'Òmnium i l'ANC, va ser el "d'impulsar la major acceptació social de les iniciatives secessionistes", així com "afavorir la creença pública" que la declaració d'independència era "perfectament viable".
Una estratègia encara "latent"
Llarena fixa la despesa de la realització del referèndum a un total d'1,6 milions d'euros, i assegura que l'estratègia independentista pot ser encara "latent", encara que es trobi puntualment minvada.
Així doncs, creu que aquest pot tornar-se a posar en marxa quan es recuperi el control de les competències autonòmiques, ja que així mateix ho contemplava en un dels seus supòsits el Llibre Blanc.
La mobilització al carrer, el motiu del delicte de rebel·lió de Sànchez i Cuixart
En paral·lel al "pla del Govern", Llarena també recorda que els fets del dia 20 de setembre davant de la Conselleria d'Economia van reflectir un "acte violent" contra l'actuació de les forces policials, on a banda de "destrossar vehicles" de policies, també es van "atacar béns personals".
Així, no es pot entendre que la concentració tingués un caràcter "exclusivament intimidatori", diu, ja que l'ús de la força va ser similar a una situació o hi hagués "ostatges" i "trets a l'aire".

Response: Llarena processa els líders independentistes per rebel·lió, a més d'haver fixat una fiança de 2,1 milions, perquè considera que 1,6 milions es van invertir en el referèndum. El punt d'inici de tot aquest procés es considera el 19 de desembre del 2012, quan Mas va firmar l'Acord per la Transició Nacional. L'acte de Cuixart i Sánchez el considera "violent".


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
La Generalitat ha començat les obres per reparar els estralls que el Gloria va provocar als ports de Sant Feliu de Guíxols i Palamós (Baix Empordà).
Al port ganxó, s'inverteixen 1,7 milions d'euros (MEUR) per reposar les peces d'escullera i de blocs de formigó que la llevantada va arrencar del dic de recer.
En total, es construeixen 424 blocs de formigó, d'entre 18 i 40 tones, que a principis de juny es començaran a posar a mar.
El director general de Ports, Joan Pere Gómez, ha avançat que més endavant, ja dins el proper pla d'inversions que s'estendrà a partir del 2022, també es posaran entre sis i vuit calaixos més al dic exempt.
A Palamós, les obres costen 867.000 euros i permetran rehabilitar l'estació marítima i la zona de la Pedrera.
A Sant Feliu de Guíxols, el temporal Gloria va danyar l'extrem del dic de recer del costat de la bocana.
I a Palamós, el port va patir danys en dues zones, a l'estació marítima i a la zona de la Pedrera.
Ara, la Generalitat ja ha començat les obres d'emergència per reparar aquests danys estructurals, que en total sumen 2,6 MEUR.
"Estem treballant en el reforç de les infraestructures, per garantir la seguretat dels usuaris i les instal·lacions, i adaptar-les a futurs temporals i al canvi climàtic", ha destacat Joan Pere Gómez.
A Sant Feliu de Guíxols, a l'esplanada que hi ha al costat del club nàutic –on se situa l'escenari de Porta Ferrada- els operaris estan construint els 424 blocs de formigó per reposar les peces d'escullera que s'han perdut.
Ja s'han construït tots els 140 blocs de 18 tones.
I dels 284 que s'han de fer de 40, ja se n'han construït un norantena.
A partir del juny, es començaran a posar a mar amb l'ajuda d'una grua de gran tonatge.
Primer els de 18 tones a la zona menys exposada a l'acció de l'onatge.
I després, els de 40 a la zona on el mar hi impacta més.
També es col·locaran pedres d'escullera de 5 tones.
L'obra es preveu enllestir al setembre.
A més, s'ha tornat a col·locar la balisa verda que va patir desperfectes arran del temporal (que serveix per senyalitzar l'entrada dels vaixells a port i que és un emblema per a la ciutat).
"Un port 100% segur"
Joan Pere Gómez ha avançat que més endavant també es reforçarà el dic exempt de Sant Feliu de Guíxols amb nous calaixos.
Seran entre sis i vuit, "i suposarà una inversió important perquè estem parlant que cadascun tindrà un cost aproximat de mig milió d'euros".
Això, però, s'inclourà dins el proper pla d'inversions de Ports de Generalitat, que s'estendrà més enllà del 2022.
"D'aquesta manera, en un futur, el port de Sant Feliu de Guíxols serà un port 100% segur; i això evitarà que les onades puguin sobrepassar el dic de recer i facin mal a les embarcacions", ha subratllat Gómez.
I ha afegit: "Posem la seguretat davant de tot".
867.000 euros a Palamós
En paral·lel a aquest 1,7 MEUR, la Generalitat també n'inverteix 867.000 més al port de Palamós per reparar els estralls del Gloria.
En aquest cas, els treballs se subdivideixen entre l'estació marítima (317.000 euros) i la zona de la Pedrera (550.000 euros).
A l'estació, les obres acaben la setmana vinent; i a la Pedrera, s'enllestiran al juny.
A causa dels ultrapassaments de l'onatge, la força de l'aigua i el vent, l'estació marítima va patir danys a l'interior, el sostre i les parets.
Per exemple, el mar va arrencar dues finestres o va trencar les portes d'entrada principals, projectar pedres de l'escullera de l'espatller contra la instal·lació.
A la Pedrera, la llevantada va afectar la zona on hi ha la bàscula (al costat de les naus dels operadors portuaris) i l'esplanada d'emmagatzematge de les mercaderies.
La zona es reforça amb peces d'escullera i blocs de formigó, també perquè els temporals no afectin el vial de serveis.
A més, a banda de mar, al costat del Club Nàutic Costa Brava, es reforcen els murets de formigó.
3,6 MEUR al dic de recer
A banda, el director general també ha visitat el reforç del dic de recer del port de Palamós (una obra que es fa independentment de les reparacions del Gloria).
Ja s'han reposat el blocs de formigó a la part exterior del dic i s'està fent l'espatller i el passeig adjacent.
Les obres suposen una inversió de 3,6 MEUR i es preveuen acabar a l'octubre.

Response: S'invertiran més de 2,5 milions d'euros en la reparació dels estralls causats pel temporal Gloria al port de Sant Feliu de Guíxols i Palamós. S'estan construint blocs de formigó per reforçar les infraestructures i la seguretat de qui hi estigui, a més d'adaptar-ho per a futurs temporals o altres desastres climàtics.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
Les Corts han instat per unanimitat al Consell a demanar al Govern central l’engegada d’un Pla de Xoc d’Inversions que destine almenys 1.200 milions d’euros anuals entre 2017 i 2020 a la Comunitat Valenciana.
La iniciativa, de Compromís, també reclama una Comissió mixta de seguiment de les inversions per a supervisar que els projectes pressupostats són realitzats en el terme corresponent.
A la proposta s’ha inclòs una esmena del PSPV en la qual se sol·licita que en els Pressupostos Generals de l’Estat (PGE) per a 2017 es contemple la finalització de les obres provisionals d’implantació de l’ample estàndard que permeten el transport de mercaderies entre la Comunitat i la frontera francesa i el de viatgers d’alta velocitat, així com iniciar de forma simultània les actuacions previstes en el Corredor Mediterrani.
Ferri ha indicat que la iniciativa pretén traslladar a Madrid l’acord de les Corts del mes d’octubre de 2015 que reclamava un finançament just per a la Comunitat, així com instar el Govern central a incloure en els PGE de 2017 inversions públiques que compensen l’infrafinançament i que s’ajusten al seu pes poblacional.
Segons ha indicat, la iniciativa “busca unir el poble valencià davant objectius comuns; mentre uns busquen afeblir la nostra posició davant Madrid, nosaltres plantegem consolidar un posicionament de força i reclamar el que és just”, ha defès el diputat, qui ha reclamat unes “inversions justes” per a la Comunitat i ha criticat que el PPCV no firmara la iniciativa per a la seua tramitació immediata.
“Hi ha diners per a fer inversions, el problema és que s’invertixen en una agenda oculta de l’Estat, decidida per encàrrec del senyor ministre –en referència al responsable de Foment, Íñigo de la Serna–“, ha lamentat el diputat, que també ha reprovat les paraules del titular de Justícia, Rafael Catalá, sobre el Corredor Mediterrani.
“Va dir que exageràvem”, ha lamentat Ferri.
“ABANDONAMENT” DE LA COMUNITAT
Des del PSPV, Sandra Martín, ha defès que la Comunitat representa l’11% de la població nacional però “mai ha rebut més del 10% de les inversions que li corresponen per part de l’Estat”, un fet que la “relega” respecte a la resta d’autonomies, ha asseverat.
“En els últims anys hem patit un dèficit inversor de 300 milions diaris per a la nostra Comunitat”, ha denunciat la diputada, qui ha destacat els incompliments en els Planes Generals de Carreteres per part del ministeri de Foment, així com en l’àmbit ferroviari i portuari.
“Abandonament per a la Comunitat”, ha subratllat.
En esta mateixa línia s’ha manifestat el parlamentari de Podem David Torres, qui ha afirmat que “a Madrid no li interessen els problemes dels valencians”, i el diputat de Ciudadanos (Cs) David de Miguel, que ha apuntat a l'”infrafinançament” de la regió.
“Per sort a l’octubre de 2015 coincidim tots en què tenim un problema”, ha assenyalat en referència a l’acord aconseguit en les Corts respecte al finançament.
CRÍTIQUES DEL PP Al CONSELL
Des del PPCV, Rubén Ibáñez ha dit a Ferri que podria “donar fins a les gràcies” a esta formació per no haver firmat– igual que la resta de partits– la iniciativa per a la seua tramitació immediata, ja que açò ha permès “un debat on s’han plantejat esmenes”.
A més, ha criticat les xifres d’execució d’inversions per part del Consell des de fa 18 mesos: “el Govern ha executat en assistència sanitària el 35%, en inversions en ensenyament el 20%, en infraestructures hídriques el 25%, en urbanisme el 0,12%”, ha relatat el ‘popular’.
Sobre este tema, Ferri ha replicat que l’execució de les inversions del Govern central a la Comunitat és del 35%.
“No pot ser que ací hui aprovem açò i el ministre no ens faça cas”, ha criticat el parlamentari, qui ha denunciat que l’actual responsable de Foment, que va ser alcalde de Santander, “haja fet un encàrrec personal per a l’AVE” este territori.
“No sé si –Isabel– Bonig ha de ser presidenta d’Espanya”, ha ironitzat, perquè les inversions es destinen a la Comunitat.

Response: Les Corts valencianes demanen unànimement al Govern que es deixi d'infrafinançar la comunitat i que destini 1.200 milions d'euros anuals entre 2017 i 2020. Així mateix, s'ha criticat també la poca inversió en el corredor mediterrani, que ajudaria la comunitat a millorar les exportacions a França. A banda, als Plans Generals de Carreteres tampoc no s'ha invertit la quantitat acordada.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
Inspecció de Treball i Mossos d’Esquadra van constatar ahir a la matinada que el Grupo Zeta va vulnerar el dret de vaga dels treballadors de la rotativa de Parets del Vallès en desviar la impressió dels diaris ‘Sport’ i ‘El Periódico de Catalunya’ a impremtes d’altres grups editors, segons ha informat aquest dimarts el Col·lectiu Ronda, que defensa els treballadors.
Inspecció de Treball va acudir ahir a la matinada a les instal·lacions de Gráficas de Prensa Diaria (GPD), pertanyent a Grupo Zeta.
Els treballadors de GPD se sumaven en aquell moment a una convocatòria de vaga que paralitzava l’activitat de la planta d’impressió entre les 24 hores de diumenge i les 3 de la matinada de dilluns en el marc del període de consultes de l’expedient d’acomiadament col·lectiu iniciat el passat 18 d’abril, l’endemà de fer-se públic l’acord de compra de Grupo Zeta per part de Prensa Ibérica, mitjançant el qual l’empresa pretén extingir els cinquanta-sis llocs de treball actuals de la planta de Parets del Vallès.
La regulació del dret de vaga impedeix a les empreses desenvolupar qualsevol tipus d’acció tendent a minimitzar l’impacte i la visibilitat de la interrupció de la prestació laboral.
Tot i així, tal i com van constatar tant Inspecció de Treball com els propis agents de Mossos d’Esquadra, Grupo Zeta va aconseguir anul·lar l’efecte de l’aturada vehiculant la impressió dels diaris ‘Sport’ i ‘El Periódico’ a través de les rotatives Imprintsa, propietat de Prensa Ibérica, i Bermont, pertanyent al grup Unidad Editorial que edita els diaris ‘El Mundo’ i ‘Marca’, entre d’altres.
Precisament, fins a la planta d’aquesta darrera empresa es van adreçar agents dels Mossos d’Esquadra per constatar que era aquest el punt des d’on es feia la distribució dels exemplars impresos tant per Imprintsa com a la pròpia Bermont.
A través d’aquest il·lícit, Grupo Zeta va preservar les importants edicions del dilluns, que informaven dels resultats de les eleccions generals del dia anterior.
A banda de traslladar la producció a tercers, Grupo Zeta també va incórrer en una nova vulneració del dret de vaga obligant els treballadors vaguistes a allargar la seva jornada ordinària per completar la producció.
Per a Sandra Zahonero, advocada de Col·lectiu Ronda que assessora la plantilla de GPD en el procés negociador de l’expedient d’acomiadament col·lectiu, es tracta d’un ‘trencament greu’ del sistema de garanties laborals que considera la vaga ‘com un instrument legítim, vàlid, legal i absolutament necessari per a la defensa i reafirmació dels interessos dels treballadors immersos en un conflicte laboral on es posa en entredit la continuïtat dels seus llocs de treball’.
En aquest sentit, recorda que Grupo Zeta ‘ja va ser condemnat l’octubre passat pel propi Tribunal Suprem per idèntiques pràctiques il·legals en relació a la vaga desenvolupada l’any 2013 a GPD’, quan l’empresa va imposar nombroses extincions de lloc de treball i significatives retallades salarials que, en alguns casos, van arribar a suposar una minva del 40% del salari.
‘Fins i tot, en aquella ocasió, Grupo Zeta també va recórrer a aquestes dues mateixes impremtes per dinamitar el dret de vaga dels seus treballadors; Grupo Zeta està vulnerant greument la normativa laboral lesionant el dret de vaga i és reincident a l’hora de fer-ho’.
‘Esperem que Inspecció de Treball actuï davant d’aquesta actuació intolerable de Grupo Zeta i que ho faci de forma exemplar atenent a la reincidència.
No podem ignorar el fet que la present vulneració del dret arriba mentre es desenvolupa un procés negociador que pretén aplanar definitivament el camí pel multimilionari negoci de la venda de Grupo Zeta i no fa sinó denotar la manca de voluntat negociadora que s’està posant sobre la taula a l’hora de tancar les portes de GPD i deixar sense feina ni indemnitzacions dignes als seus treballadors’, conclou l’advocada.

Response: Grupo Zeta ha vulnerat el dret de vaga dels treballadors desviant la impressió dels diaris a un altre lloc. A sobre, va obligar els treballadors a allargar la jornada laboral el dia d'abans per completar la producció. No és la primera vegada que l'empresa du a terme pràctiques il·legals, ja que ha estat condemnada per retallades salarials durant una altra vaga.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
La Unitat Terapèutica del Centre Educatiu Els Til·lers, a Mollet del Vallès (Vallès Oriental), ha augmentat les places de 12 a 20 per a menors que han comès un delicte i també ha incorporat 14 nous professionals.
A Catalunya, hi ha set centres de justícia juvenil i aquest és l'únic per a l'atenció especialitzada d'aquests joves privats de llibertat per ordre judicial i amb problemes de salut mental i d'addicció a les drogues.
La majoria dels joves ingressats a la unitat terapèutica són nois (96%), de nacionalitat espanyola (70%), d'entre 16 i 17 anys (74%), amb un nivell socioeconòmic mitjà (65,5%) i amb estudis de secundària (71%).
Molts dels joves interns als centres educatius també són víctimes.
La meitat (52%) ha presenciat violència en l'àmbit familiar, el 18% ha patit maltractament físic i el 5%, abusos sexuals.
El 53% pateixen una addicció, majoritàriament al cànnabis.
Els departaments de Justícia i Salut han ampliat Els Til·lers amb vuit places més, que corresponen a una unitat de convivència educativa annexa per facilitar la rehabilitació i reinserció a la comunitat dels joves.
També s'han incorporat 14 professionals a l'equip que fins ara formaven 26 psicòlegs, psiquiatres, treballadors i educadors socials, monitors, infermers, mestres, auxiliars administratius i d'infermeria, cuiners i administratius.
L'ampliació ha suposat una inversió inicial de mig milió d'euros per adequar l'espai i un cost afegit d'1,7 MEUR cada any per al seu finançament.
En una visita institucional al centre aquest dimarts, la consellera de Salut, Alba Vergés, ha assenyalat que aquesta ampliació era "molt necessària" ja que el Centre Educatiu Els Til·lers és l'únic per a una atenció i cura especialitzades d'aquests joves interns en centres de justícia juvenil que presenten problemes de salut mental i addició a les drogues greus.
Els professionals de la unitat terapèutica també atenen els interns d'altres centres de justícia juvenil que ho requereixen.
Els joves també són atesos pels centres de Salut Mental Infanto Juvenil (CESMIJ) de la xarxa pública de Salut.
La consellera de Justícia, Ester Capella, ha destacat que els joves d'aquesta unitat terapèutica són els més vulnerables del sistema de justícia juvenil: "Abans de transgredir les normes i de cometre un fet delictiu, molts han estat víctimes d'agressions.
I també són els més vulnerables perquè pateixen algun problema de salut mental", ha assenyalat Capella.
Els joves ingressats en aquesta unitat pateixen trastorns com per dèficit d'atenció amb hiperactivitat (TDAH); esquizofrènia, depressió o bipolaritat, entre altres.
La meitat dels joves que ingressen a la unitat terapèutica es reinsereix, segons dades de Reincidència dels menors internats en la Unitat terapèutica del CE Els Til·lers, publicada el 2018 pel Centre d'Estudis Jurídics i Formació Especialitzada.
És una taxa inferior a la general de reinserció en la justícia juvenil, del 70%.
Els joves interns han comès delictes contra les persones (44%), com maltractaments en l'àmbit familiar, lesions, homicidis i abusos sexuals; robatoris amb violència (23%) i robatoris sense violència (26%).
La mitjana de l'internament al centre són uns sis mesos.
Soldant el present
Sergi (nom fictici) és un dels joves ingressats a la unitat terapèutica d'Els Til·lers.
Té 17 anys i va ingressar fa poques setmanes al centre.
S'està traient l'ESO.
"És bastant important per a mi.
Puc tenir més possibilitats de trobar feina", assenyala, assegut a l'escriptori de la seva habitació.
A part dels estudis, explica que durant el dia fa diversos tallers amb els altres interns; esport, que també és 'fer salut', i es responsabilitzen de netejar les habitacions, rentar la roba i cuinar.
També fan assemblees per decidir les activitats que volen fer.
Mirant al futur, diu que li agradaria fer de soldador: "El meu avi havia estat soldador i paleta i des de ben petit m'ha animat.
Els treballs manuals se'm donen bastant bé".
Set centres a Catalunya
Els ser centres de justícia juvenil a Catalunya, que gestiona la Direcció General d'Execució Penal a la Comunitat i de Justícia Juvenil, són Can Llupià (Barcelona), Montilivi (Girona), El Segre (Lleida), Folch i Torres (Granollers), L'Alzina (Palau-Solità i Plegamans, Vallès Occidental) i Oriol Badia (Guardiola de Font-rubí, Alt Penedès) i la Unitat Terapèutica del CE Els Til·lers (Mollet del Vallès).
El centre de justícia juvenil Els Til·lers es va inaugurar el 1985 com a centre de règim tancat amb cinc mòduls i una capacitat total de fins a 61 places.
Des de 2013, Els Til·lers només té operativa la unitat terapèutica, adreçada a adolescents i joves adults, de 14 a 21 anys, diagnosticats amb algun trastorn mental i/o problemes d'addicions associats a una complexitat clínica, social i familiar elevada.
Aquesta unitat va iniciar la seva activitat el 2006 fruit d'un conveni de col·laboració entre els departaments de Justícia i de Salut i el Parc Sanitari Sant Joan de Déu.

Response: S'ha ampliat la capacitat del centre Els Til·lers amb una nova unitat que acollirà adolescents (de 14 a 21 anys) per facilitar la reinserció i rehabilitació de joves amb algun trastorn mental o problemes socials o d'addiccions. La consellera de Salut ha explicat que aquesta era una ampliació molt necessària, ja que aquest és l'únic centre especialitzat en això.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
Barack Obama està decidit a fer història fins al darrer segon de la seva presidència.
Els períodes de transició als Estats Units solen ser, fins ara, dos mesos i mig de preparatius i espera.
Els presidents sortints solen quedar en un segon terme.
Obama està aconseguint preservar l’atenció i el màxim protagonisme, i això que té un competidor dur en aquest àmbit.
No és fàcil rivalitzar en el primer pla amb Donald Trump.
Manning va ser detinguda el 2010 i jutjada tres anys després per haver fet la filtració més gran de documents de seguretat nacional en tota la història dels Estats Units.
Se la va acusar de facilitar a Wikileaks, la plataforma de Julian Assange, més de 700.000 documents sobre la intervenció dels EUA en les guerres de l’Afganistan i l’Iraq.
Va declarar-se culpable i va demanar perdó.
La condemna va ser duríssima: 35 anys de presó, i les condicions que va patir a la presó (aïllada, sense dret a coixí ni a llençols, tancada 23 hores en la seva cel·la) van provocar un enorme debat nacional, que la commutació d’Obama no farà més que accentuar.
Però ahir, Obama va voler tancar un episodi, el més cruel, de l’escàndol de Wikileaks.
Un noi d’Oklahoma
Manning va néixer a l’Amèrica profunda, a Oklahoma, aquell estat que va inspirar una de les cançons més memorables de Merle Haggard, una de les llegendes del folk nord-americà, Okie from Muskogee que els anys seixanta es va convertir en un himne antihippy i que feia un cant als nois que no fumaven marihuana ni cremaven les cartilles militars.
No sabem què diria Haggard de Chelsea Manning, però segur que li trencaria els esquemes.
Crescut entre pares alcohòlics, en una família derruïda, va ser la seva germana gran qui va tenir cura d’ell, que aleshores es deia Bradley però ja se sentia dona.
Baix d’alçada i de gestos amanerats, va patir humiliacions al col·legi, d’aquelles que poden amargar la vida.
Però ja destacava en intel·ligència.
El 2007 va decidir ingresar a l’exèrcit, on de nou va tornar a viure burles i vexacions.
Les seves habilitats en tecnologia i la seva capacitat intel·lectual van fer que els comandaments es fixessin en ell i fos destinada a analista d’intel·ligència, i enviada a l’Orient Mitjà.
Bradley va conèixer les salvatjades que es produïen a l’Iraq i l’Afgansitan, mentre patia una crisi d’identitat.
És possible que la filtració de documents a Assange fos una manera de buscar la llibertat, de fugir de la presó interior masculina en què no s’hi trobava.
Els detractors l’acusen de desig de protagonisme.
Els seus defensors, de ser una persona sensible que va voler denunciar el que veia.
Però quan va filtrar el vídeo conegut com a Collateral murder, en què es veu un helicòpter dels EUA atacant un grup de civils innocents –entre ells dos periodistes- va començar el camí que la va convertir en un símbol de les llibertats, entre elles la de ser informat de manera veraç.
A la presó, on va sobreviure a dos intents de suïcidi l'any passat, va iniciar un combat per canviar de sexe, cosa que finalment va aconseguir.
En la seva declaració de culpabilitat, molts van veure-hi l’assumpció honesta de responsabilitats de qui admetia haver causat perjudicis al seu país i estava disposat a pagar la culpa.
Però Bradley no estaba disposat/disposada a patir dos empresonaments, el carcerari i el de la identitat sexual.
L’exanalista no responia al perfil típic d’un espia.
Per això, la causa de la seva llibertat va ser de seguida una batalla amb molts partidaris.
Obama, que la va titllar de traïdora, ara li ha obert les portes de la cel·la.
Qui va entrar com a Bradley, surt lliure com a Chelsea, deixant enrere dues presons.
En l’alliberar-la, el president sortint es retroba amb una part del missatge que ja fa anys va ser vist com una esperança.

Response: Obama allibera Chelsea Manning abans d'abandonar el seu càrrec. Es va detenir Manning el 2010 per filtrar informació sobre els EUA a Wikileaks. Tot va començar el 2010 quan va filtrar el vídeo "Collateral murder", on un helicòpter dels EUA atacava un grup de civils innocents. L'empresonament de Chelsea ha sigut molt polèmic per les seves condicions.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
Guerra de banderes al ple de l'Ajuntament de Girona.
El PPC i Ciutadans han criticat que, coincidint amb la Diada, hagi desaparegut la bandera espanyola de l'edifici de l'ajuntament.
Els dos partits li han recordat a l'alcaldessa, Marta Madrenas, que hi ha una sentència ferma que obliga l'Ajuntament de Girona a penjar la bandera espanyola i li han reclamat que la torni a posar "d'immediat".
Des de la CUP, en canvi, li han fet una petició totalment a la inversa: que no la torni a penjar mai més.
L'alcaldessa ha explicat que va donar l'ordre de despenjar-la per portar-la a netejar.
"Les banderes necessiten manteniment i és el dia ideal per portar-la a rentar", ha manifestat.
Madrenas ha assegurat que "la majoria de ciutadans" no se senten representats per aquesta bandera i que, per tant, considera que el dia de la Diada és "ideal" per retirar-la.
És més, ha dit que ho tornaria a fer.
"Si no ho hem de fer més que sigui perquè haguem aconseguit la república catalana i ningú ens obligui a posar la bandera espanyola", ha manifestat.
El PPC vol que Madrenas sancioni la CUP
Des de PPC i C's han criticat també que durant un acte a la plaça del Vi –anomenat l'11 a les 12 h., que fa anys que organitza el casal independentista El Forn i l'ADAC- es permetés que un ciutadà accedís al balcó municipal i hi pengésuna estelada.
Des de la CUP, han reivindicat que va ser "l'esquerra independentista" qui va penjar aquesta estelada i, des del PPC, la regidora Concepció Veray ha demanat a Madrenas que es sancioni la CUP.
Madrenas ha assegurat que no pensa multar ningú pel fet de penjar una estelada.
Campanya en contra de les agressions sexistes
La CUP ha presentat una moció que demanava a l'ajuntament impulsar una campanya per tal que les festes (no només les de Sant Narcís, sinó també les de barri i d'altres activitats de caire festiu) estiguin "lliures d'actituds sexistes i discriminatòries".
Aquesta moció també demanava fer un pas més i elaborar un protocol en contra d'aquestes agressions, per donar eines a tots els organitzadors de les festes i als agents que vetllen per la seguretat per actuar davant d'aquestes situacions.
Aquest protocol hauria d'estar vigent per a les fires del 2017.
La moció ha rebut el suport de tots els grups, que han aplaudit la iniciativa.
L'equip de govern, però, s'ha abstingut.
El motiu l'ha explicat la regidora Eva Palau, que coordina les Fires de Sant Narcís, i que ha anunciat que ja tenen a punt una campanya la campanya "No és no", que va en aquesta línia.
"No hem fet públic encara però ja tenim la campanya a punt, està dissenyat el cartell, els tríptics i la difusió a través de xarxes socials", ha manifestat.
Palau ha remarcat que, en l'edició del 2015, no es va denunciar cap agressió d'aquest tipus però que, tot i així, han decidit tirar endavant aquesta campanya com han fet d'altres consistoris (especialment després dels fets dels Sanfermines).
Palau ha detallat que, a banda d'aquesta campanya, es treballa d'acord amb els agents de la policia municipal per detectar aquestes situacions i actuar.
"Durant les fires, hi ha agents no uniformats que estan preparats per intervenir si es produeixin situacions d'aquest tipus", ha manifestat.
La regidora també ha avançat que donaran a conèixer una aplicació que es diu 'No caminis sol', pensada per garantir que els menors tornin a casa de manera segura.
L'aplicació permet fer seguiment remot de l'itinerari que fa el menor i també permet que, si té qualsevol problema, pot contactar directament amb la policia.
La portaveu de la CUP, Laia Pèlach, ha agraït el suport dels grups però ha lamentat que el govern no hagi passat de l'abstenció.
"La moció va molt més enllà de la campanya que volen fer", ha dit Pèlach.
Per la seva banda, l'alcaldessa, Marta Madrenas, ha remarcat que el consens "sí que existeix".
"Mai hauríem permès que aquesta moció no s'aprovés", ha dit.
Tanmateix, ha defensat que s'han abstingut per no desmerèixer la feina dels tècnics, que ja tenen a punt la campanya.
El ple també ha aprovat una moció presentada pel PPC que demana a l'Agència Catalana de l'Aigua (ACA) que actualitzi "de manera urgent" el projecte de reforma, millora i arranjament de la plaça Catalunya i al Govern que inclogui una partida en el pressupost del 2017.
El ple també havia de debatre una moció d'ERC-MES que demanava un salari mínim a la ciutat 947 euros mensuals però, finalment, s'ha deixat sobre la taula per tal de tenir més temps per debatre-la i es portarà al ple del mes d'octubre.

Response: Al ple de l'Ajuntament de Girona el PP i C's han criticat que es retirés la bandera espanyola durant la Diada, tot i que l'alcaldessa afirma que era per netejar-la. A més, la CUP ha presentat una moció per impulsar una campanya contra les agressions masclistes durant les festes. PP i C's també han demanat a l'ACA que s'actualitzi.