Instruction: Resumeix aquest text:

Context:
El tribunal que jutja el 'cas Palau' ha decidit no admetre a tràmit les noves conclusions definitives del Consorci del Palau de la Música, ja que considera que el tràmit ja va concloure.
A l'inici de la sessió, l'advocat del Consorci ha demanat que s'acceptés el nou escrit, presentat dimecres després de l'última reunió del Patronat del Consorci que va votar per cinc vots a quatre canviar les conclusions i acusar també CDC per haver-se quedat suposadament 6,6 milions del Palau.
El tribunal, com han opinat la fiscalia i les defenses, considera que el tràmit ja va concloure el 17 de maig, quan es van presentar les conclusions de les acusacions, i que ara ja no es poden modificar.
Just abans de començar el torn de les defenses per presentar les seves conclusions definitives, el lletrat de la Generalitat, representant el Consorci, ha demanat poder acusar CDC, cosa que el Consorci va deixar de fer quan CiU va arribar al Govern el 2010, i adherir-se parcialment a la petició de la fiscalia contra Osàcar i el partit convergent per tal de poder obtenir els 6,6 milions que CDC s'hauria quedat en comissions irregulars de Ferrovial que haurien passat pel Palau.
L'acusació popular, exercida per la FAVB, ha donat suport a la demanda considerant que el tràmit de conclusions definitives de les acusacions encara no havia conclòs fins que no comencés formal i realment el tràmit de les conclusions definitives de les defenses.
En canvi, el fiscal i la Fundació del Palau s'han oposat a la petició del Consorci, considerant que ja no és el moment processal oportú, i el ministeri públic ha proposat que la petició per recuperar els diners es facin en el tràmit d'informes finals, que comença dilluns que ve.
També s'hi han oposat totes les defenses.
Els més durs han estats els advocat de l'extresorer de CDC Daniel Osàcar i de Fèlix Millet, en considerar que el tràmit ja va concloure, i que el decurs del judici no pot dependre "de l'albir dels canvis de criteri polítics".
Xavier Melero, advocat d'Osàcar i CDC, ha dit que el Consorci només podria acusar a CDC com a acusació popular, i fins i tot hauria d'estar acusat com a responsable a títol lucratiu, ja que s'hauria pogut beneficiar d'uns diners, els de Ferrovial, que no li pertocaven, mentre el seu òrgan de govern "no va fer res, com era habitual".
També ha lamentat el paper de l'advocacia de la Generalitat amb el canvi de criteri judicial.
Després de deliberar uns tres minuts, el tribunal no ha acceptat la petició del Consorci perquè el tràmit ja havia conclòs.
"No es pot anar enrere", ha dit la magistrada Montserrat Comas, ja que això posaria en risc la seguretat jurídica i podria arribar a provocar la nul·litat de tot el judici.
Així, com a exemple, ha dit que el tràmit de prova ja ha conclòs i tampoc seria pertinent citar a declarar un nou testimoni.
A més, ha dit que aquesta denegació de la petició no vulnera el dret de defensa del Consorci, recordant-li que el 2013 ja van presentar les seves conclusions provisionals, que el judici va començar l'1 de març, i que el tràmit de conclusions definitives ja es va programar deu dies abans del 17 de maig i aleshores el lletrat no va demanar l'ajornament del tràmit.
El lletrat del Consorci ha fet constar la seva protesta formal.
Després d'aquest tràmit ha estat el torn de presentació de les conclusions definitives de les defenses.
Totes han confirmat les seves conclusions provisionals, demanant l'absolució o penes mínimes tenint en compte diverses circumstàncies atenuants com dilacions indegudes, confessió i reparació del dany.
A partir de dilluns serà el torn dels informes finals, començant pel del fiscal.

Response: El tribunal que jutja el cas Palau ha rebutjat les noves conclusions definitives del Consorci del Palau de la Música, que buscaven acusar CDC per haver-se quedat amb 6,6 milions d'euros del Palau. El Consorci va canviar de criteri per intentar recuperar els diners, però totes les defenses s'hi han oposat i han presentat les seves conclusions definitives.


Instruction: Fes un resum del text següent:

Context:
L'expresident Carles Puigdemont avisa el president del govern espanyol, Pedro Sánchez, que les "pròximes setmanes" pot perdre la majoria al Congrés dels Diputats si no presenta un projecte per a Catalunya.
"Els temps s'ha acabat", ha advertit Puigdemont en una conferència a les Illes Fèroe.
L'expresident ha assegurat que Sánchez ha tingut suficient temps de marge per donar una "resposta" a la crisi catalana i afirma que ha demostrat que és "incapaç" de fer-ho.
"Quan vam decidir donar-li suport esperàvem una nova recepta, no esperàvem veure una mena de Rajoy 2.0", ha detallat.
Puigdemont ha participat en un cicle de conferències sobre autodeterminació i ha denunciat que a Espanya hi ha "presos polítics".
Les Illes Fèroe, Escòcia i Nova Caledònia s'han compromès a reclamar a nivell internacional l'alliberament dels líders independentistes.
Carles Puigdemont ha estat el "principal convidat" a unes jornades per debatre sobre el dret d'autodeterminació dels pobles i el dret a decidir el segle XXI, segons ha explicat el moderador de l'acte a les Illes Fèroe, Magni Arge.
L'expresident ha ofert una conferència per analitzar què ha passat al llarg del primer any del referèndum de l'1-O i quines són actualment les relacions entre Catalunya i Espanya.
En aquest sentit, Puigdemont ha subratllat que les forces sobiranistes van decidir donar suport a Pedro Sánchez en la moció de censura contra Mariano Rajoy esperant que el PSOE tindria una "nova recepta per a la crisi catalana".
Lluny d'això, l'expresident ha advertit al públic assistent que durant els mesos que fa que és president espanyol Pedro Sánchez ha mostrat la seva "incapacitat" per donar resposta a la situació o per proposar un projecte per a Catalunya.
"No esperàvem veure una mena de Rajoy 2.0", ha dit.
Aleshores, ha advertit Sánchez que el temps "s'ha acabat" i que, si no mou fitxa, durant les "pròximes setmanes" pot perdre el suport al Congrés dels Diputats.
"És el moment de començar una nova relació amb Catalunya per solucionar un problema polític amb respostes polítiques, i no amb la via penal", ha afegit.
"Que la justícia insisteixi en acusar els meus amics i a mi mateix de rebels, com si fóssim persones violentes que utilitzen les armes per imposar un canvi polític, és la pitjor via per solucionar un problema polític i em temo que només farà incrementar les tensions entre Catalunya i Espanya", ha exposat Puigdemont.
A més, ha explicat al públic i als representants de les Illes Fèroe, d'Escòcia i de Nova Caledònia que la setmana vinent farà un any que els 'Jordis' estan en presó preventiva sense judici ni sentència i que la resta de líders independentistes estan també empresonats o exiliats.
"Afrontem penes de fins a 30 anys de presó, espero que la resposta si això passa sigui els catalans no ho acceptin i h hagi mobilitzacions pacífiques massives", ha argumentat.
Puigdemont ha denunciat la "repressió dura" de l'estat espanyol contra l'independentisme català i ha exposat que és "l'únic país de la Unió Europea amb tanta polítics disposats a pagar aquest preu per les seves conviccions i idees".
"Els ho hem d'agrair reivindicant pacíficament el dret a la independència i a l'autodeterminació", afirma.
Aquesta repressió és la que, segons Puigdemont, també ha complicat mantenir la unió política en les files independentistes.
"Ha fet créixer les nostres pors i això és el que necessitem combatre", ha argumentat.
Per això, insta a buscar la fortalesa en la "diversitat interna" en comptes que es converteixi en una "debilitat".
Els representants de les Illes Fèroe (amb veu pròpia al Consell Nòrdic), d'Escòcia i de Nova Caledònia s'ha compromès a exigir a nivell internacional la necessitat de diàleg entre Catalunya i Espanya i, alhora, reclamar l'alliberament dels presos i el retorn dels exiliats.
Bona part dels assistents, entre ells el vice primer ministre de les Fèroe o el parlamentari escocès Kenneth Gibson duien llaços grocs a la solapa.
Puigdemont els hi ha agraït els gest i els hi ha explicat que actualment a Catalunya dur-los pot ser un risc perquè hi ha grups que volen fer-los desaparèixer.

Response: Puigdemont ha alertat Sánchez que pot perdre la majoria si no presenta un projecte per a Catalunya. Ha denunciat que hi ha presos polítics a Espanya i ha instat a buscar la fortalesa en la diversitat interna dels independentistes. Les Illes Fèroe, Escòcia i Nova Caledònia s'han compromès a reclamar en l'àmbit internacional el seu alliberament.


Instruction: Fes un resum d'aquest text:

Context:
L'Ajuntament de Barcelona ha rebutjat aquest dimarts que el Born Centre Cultural mantingui la seva línia museística com a espai de reivindicació de la memòria històrica del 1714.
Així ho ha recollit una proposta presentada per ERC que ha comptat amb el suport dels regidors de CiU i la CUP i els vots en contra de Barcelona en Comú, Ciutadans, PSC i el PP a la Comissió de Drets Socials, Cultura i Esports.
El text reclamava que l'equipament mantingués la línia museística com espai de memòria històrica de la Guerra de Successió, així com el seu nom i que qualsevol canvi significatiu fos aprovat pel plenari.
El grup municipal del PSC ha avançat que en la propera comissió proposarà el tancament temporal del centre per repensar i despolititzar-lo
Concretament, la proposta d'ERC instava a continuar i consolidar el Centre Cultural del Born en la línia iniciada com espai que conserva un patrimoni arqueològic visitable, amb la regulació de les visites que impedeixi el seu deteriorament i un conjunt arquitectònic, el mercat, únic a Barcelona.
Així mateix, reclamava programar exposicions temporals d'interès que posessin l'accent en el desenvolupament de la ciutat, conservar l'actual línia museística, com també el seu nom.
ERC ha explicat que presentava la proposta arran de l'aparició d'algunes informacions que asseguraven que el govern municipal s'estava plantejant un canvi de nom, així com de les directrius expositives i discursives del Born Centre Cultural.
El regidor republicà Juanjo Puigcorbé ha defensat l'èxit del Born Centre Cultural, que va registrar el 2015 fins a 1'5 milions de visitants i es manté com el museu/centre expositiu de gestió municipal més visitat de la ciutat.
En aquest sentit, ha recordat que "tot i ser un èxit com a espai de memòria històrica, no han cessat els intents de laminar o menystenir el CC Born per part d'alguns partits d'aquest consistori".
La regidora de C's Marilén Barceló ha lamentat viure "dia de la marmota" i assegura que al Born hi ha hagut un "excés de visibilitat" pel contingut ideològic "separatista" de l'equipament.
"Demanem un cop més que des del govern municipal i de l'ICUB s'abandonin els usos ideològics en el contingut museístics i les activitats del Born CC", ha afegit.
Tancament del Born CC per repensar-lo, a proposta del PSC
Daniel Mòdol, del PSC, també ha lamentat tornar a tractar el futur del Born CC i ha qualificat la proposta d'ERC d'"intrusista" respecte la gestió del comissionat.
"Si hi ha tant de debat, podríem tancar l'equipament durant 300 anys, que es posin d'acord tots els grups o que es traslladin allà durant una temporada i així ens estalviarem haver-ne de parlar en futures comissions", ha asseverat.
Davant d'això, ha avançat que en la propera comissió proposaran el tancament temporal del Born perquè "pensin i reflexionin" i després "ja el tornarem a obrir".
"Així evitarem perdre més temps", ha dit.
En el torn de rèplica, ha insistit que la proposta era seriosa i que reclamen el tancament per "despolititzar" i fer un "debat serè" sobre l'equipament.
La regidora popular Ángeles Estaller ha esgrimit que el Born CC és el centre "més polititzat" de Barcelona, una "icona de l'independentisme".
"La Generalitat l'ha utilitzat per aconseguir les seves finalitats independentistes però l'ajuntament ho ha pagat tot", ha reblat.
La regidora de la CUP Maria Rovira ha reclamat que cal repensar el futur de l'equipament, consolidant el projecte museístic amb l'objectiu que articuli part de l'activitat cultural de la ciutat.
Així mateix, espera que sigui "una broma" la proposta del PSC.
De la seva banda, el comissionat de programes de la Memòria Històrica de Barcelona, Ricard Vinyes, ha afirmat que el darrer punt de la proposta d'ERC li causa "inquietud" per la vinculació que estableix entre política i cultura.
"L'intervencionisme, el tutelatge i el control és del tot inadequat", ha asseverat.
En aquesta línia, ha assegurat que l'equipament és "importantíssim" per la ciutat i ha lamentat la "broma" del regidor del PSC, una "falta de respecte cap al centre que ja han fet massa grups".
Així mateix, s'ha preguntat "qui ha decidit i per què que el Born CC sigui un centre especial".

Response: El Born Centre Cultural de Barcelona no mantindrà la seva línia museística com a espai de reivindicació de la memòria històrica del 1714, com havia proposat en un primer moment ERC. La proposta instava l'equipament a mantenir la seva línia museística i el seu nom, així com a aprovar qualsevol canvi significatiu pel plenari.


Instruction: Fes-me un resum del text següent:

Context:
Darrerament, amb el tancament de la presó Model, juntament amb l’anunci d’un tancament en un futur no gaire llunyà dels centres de la Trinitat i Wad-Ras s’ha desfermat un interès especial pel passat dels nostres centres penitenciaris.
Malgrat tot, poca gent recorda que si la Model tenia aquell nom era perquè pretenia ser modèlica, sobretot a diferència del seu centre penitenciari predecessor, la presó d’Amàlia, al Raval.
La presó de Reina Amàlia se situava on actualment trobem la plaça Folch i Torres, a tocar de la ronda de Sant Pau.
Inicialment l’edifici havia estat el convent de Sant Vicenç de Paül, que va canviar el seu ús poc després que la fúria incendiària d’edificis religiosos de la bullanga de 1835 ataqués, entre molts altres, aquest edifici.
Els primers reclusos que s’hi van instal·lar venien traslladats de l’antiga presó de Barcelona, que des de temps llunyans s’havia situat a la plaça de l’Àngel.
Aquesta presó, com la Model, també va néixer presentant-se com quelcom espectacular, així ho indica almenys la Guia General de Barcelona de (1849): “Éste magnifico edificio honor de la filantropia Barcelonesa es tal vez el único establecimiento de ésta classe en España, que reúna todas las comodidades al estilo de los tan celebrados de Alemania, Holanda y Estados Unidos, por su espaciosidad, salubridad, limpieza y lo seguro de sus aposentos, siendo la admiración de Nacionales y Estranjeros, la moralización y buen trato que se dá a los presos.”
Però com acostuma a passar, sobretot en ciutats amb un passat complicat com Barcelona, aviat el presidi va encabir molts més reclusos que els que podia realment albergar.
Dels menys de 300 per als quals estava dissenyada va arribar a un màxim de 1.494.
Aquella presó va arribar a ser horriblement tètrica i sobretot insana.
Tot brot de malaltia que hi hagués a la ciutat entre aquells murs esdevenia una pandèmia.
Les latrines estaven trencades, la pudor d’humanitat s’arribava a notar des de fora.
Normalment es tractava de dones, homes i menors pobres.
A aquests darrers se’ls coneixia popularment com “els micos”.
Les condicions infrahumanes en les quals havia de malviure la gent captiva van portar a contínues protestes i motins.
Per evitar aquests episodis es duia a terme una estricta i asfixiant disciplina.
En el cas de les penes capitals, sovint es duien a terme en un dels patis de la presó, normalment al Pati dels Corders.
Un dels condemnats es va esfondrar anímicament en arribar davant del garrot vil, aleshores un invent perfeccionat pel cèlebre botxí Nicómedes Méndez, que en aquest cas va ser qui va tenir el dubtós honor de dur a terme la sentència.
¡Qué horror!
A todo esto la miltitud bramava, rugía, estallando en gritos y... carcajadas.
Muchos espectadores se desmayaron allí mismo, levantando la bota o el pellejo de vino”.
Un dels confrares de la Confraria de la Púríssima Sang, Guillem Faraudo va aconseguir amagar la seva robusta càmera i fer una fotografia clandestina.
El mateix Ramon Casas va inspirar-se en aquesta darrera execució pública per pintar la seva obra “Garrot vil” que es troba actualment al Museu Reina Sofia de Madrid.
El 1904, en inaugurar-se la Model, van traslladar-s’hi només els homes.
Les dones van restar allà, passant a ser popularment coneguda com la Presó de Dones.
Durant la II República ja s’havia denunciat en nombroses ocasions l’estat lamentable de l’equipament, de fet el 1933 s’havia arribat a sentenciar que ja no servia com a presó i havia de ser enderrocat.
No va ser fins el 19 de juliol de 1936, el dia que es va aturar el cop d’estat feixista a Barcelona, que en ple fervor revolucionari, milicians anarquistes d’una barricada propera al carrer Paral·lel, van obrir les portes de la Presó d’Amàlia alliberant-ne totes les preses.
Poc després s’enderrocava oficialment.
El paper de preventori femení passà aleshores a la Presó de Dones de Les Corts, justament on ara hi ha El Corte Inglés de la Diagonal.
De fet, una discreta placa així ho recorda.

Response: El tancament de la Model ha aixecat l'interès pel passat dels centres penitenciaris de Barcelona. A la Model només van traslladar els homes, i van deixar les dones a l'antic centre conegut com la Presó de Dones. Durant la II República, es va denunciar l'estat lamentable de l'equipament, però no va ser fins a la Guerra Civil quan va ser abandonada.


Instruction: Fes-me un resum d'aquest text:

Context:
El president de Cs ha dit que l'agressió del cap de setmana a la Ciutadella "li recorda" els fets d'Altsasu perquè, segons sosté, es tracta d'una "pallissa en tota regla amb agreujant ideològic".
"Més clar l'aigua", ha dit en una entrevista a 'Espejo Público'.
Rivera critica que líders independentistes ho qualifiquin de "baralla" i ha dit que el mateix va passar amb l'agressió a guàrdies civils d'Altsasu on els nacionalistes "parlaven de baralla de bar".
"Si retires llaços grocs i et diuen estrangera de merda i et donen una pallissa davant els teus fills hi haurà qui ho vulgui justificar però jo sóc incapaç", ha manifestat.
Rivera diu que existeix "fractura social" a Catalunya i en culpa el "procés".
D'atra banda, el líder de Cs ha criticat el canvi de posició del president espanyol, Pedro Sánchez, que aposta ara per fer del Valle de los Caídos un cementiri civil i aparta la idea de fer-ne un lloc de reconciliació.
Rivera ha dit que és una nova "batzegada" de Sánchez i l'acusa d'estar més "en la lògica de tensar que en la d'unir".
El president de Cs ha comparat l'agressió que va patir una dona dissabte a la Ciuadella mentre retirava llaços grocs amb l'agressió que van patir dos guàrdies civils i les seves parelles a Altsasu l'octubre de 2016 i que ha acabat amb l'empresonament i condemna de vuit joves.
La presentadora li ha preguntat si considera que es pot fer la comparació i Rivera ha assegurat que sí, ja que es tracta, segons ell, d'una "pallissa en tota regla i hi ha una denúncia per agreujant ideològic".
"Hi ha informes mèdics, l'evidència és que ha rebut una pallissa", ha recalcat.
Segons Rivera, no es pot parlar de "baralla" sinó d'agressió per motius ideològics i afirma que no pot "tenir cabuda en democràcia".
A més, en culpa el procés i assegura que durant anys els expresidents Artur Mas i Carles Puigdemont "han negat la fractura social" i que ara es veuen "davant el mirall i s'adonen del que han provocat".
Ciutadans ha presentat una denúncia davant la Fiscalia Superior de Catalunya per un delicte d'odi i discriminació i també hi ha denúncies creuades entre agressor i víctima.
Posició sobre el Valle de los Caídos
D'altra banda, Rivera ha criticat el canvi de criteri del president espanyol sobre el futur del Valle de los Caídos un cop es treguin les restes del dictador.
Si fins ara el PSOE apostava per convertir-lo en un lloc de reconciliació, des de Bolívia el president espanyol ha dit que ha de ser un cementiri civil.
Rivera defensa que cal treure les restes del dictador tot i que discrepa de la fórmula del decret llei però ha dit que si cal mirar al passat és per "reconciliar".
La proposta de Cs passa per convertir el Valle de los Caídos en un "cementiri nacional on no importi de quina banda són les víctimes" i posa d'exemple el cementiri d'Arlington, a Washington.
"M'agradaria que a Espanya es reconciliés i no que es dividís", ha manifestat Rivera, que ofereix el seu partit "de centre" per ajudar a reconciliar.
Rivera ha dit que les esmenes que presentin en la tramitació el projecte de llei per reformar la Llei de memòria històrica aniran en la línia de les propostes fetes per un comitè d'experts el 2011 per encàrrec del govern de José Luís Zapatero.
El líder de Cs ha dit que la posició del govern espanyol sobre el Valle de los Caídos és "l'última batzegada" de Sánchez i ha recordat que està contradient les propostes recollides en un informe d'experts el 2011 (per encàrrec de José Luís Rodríguez Zapatero) i de la mateixa proposició de llei que el PSOE va registrar al Congrés el desembre de 2017.

Response: Rivera ha comparat l'agressió d'aquest cap de setmana a Barcelona amb el cas d'Altsasu i ha criticat els independentistes que la qualifiquen de "baralla". També ha criticat el canvi de posició del president Pedro Sánchez pel que fa al Valle de los Caídos, ja que ara proposa fer-ne un cementiri civil, en comptes d'un lloc de reconciliació.


Instruction: Explica breument les idees principals d'aquest text:

Context:
L'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, no ha fet gairebé autocrítica en el ple extraordinari d'aquest divendres sobre l'estat de la ciutat, que s'ha celebrat pocs mesos abans d'arribar-se a l'equador del mandat, i ha posat deures a tota l'oposició.
Entre les peticions que ha fet els grups figura la de contribuir a aconseguir que l'Estat i la Generalitat regulin els preus del lloguer.
El ple ha durat gairebé dues hores i s'ha basat en llargues intervencions inicials de cada grup i rèpliques breus, per la qual cosa ha semblat més aviat un diàleg de sords.
Colau ha reconegut que no ha pogut aprovar el Pla d'Actuació Municipal (PAM), el guió del mandat, i que va haver de recórrer a la qüestió de confiança.
"No podem ser autocomplaents perquè no tot és positiu", ha afirmat l'alcaldessa.
Tot i això, ha dedicat bona part de la seva intervenció a repassar les polítiques del govern, per a les quals ha dit que ha trobat "límits i dificultats" per tirar-les endavant, i a reclamar a l'oposició la seva col·laboració, "posant els interessos de Barcelona per sobre de les sigles", ha afirmat.
En l'àmbit de ciutat, vol l'ajuda de l'oposició per aprovar l'ordenança de terrasses, el tramvia per la Diagonal i les normes de participació.
Al PDECat i ERC, que comparteixen el Govern, i a la CUP, que hi és "determinant", els ha demanat que col·laborin per augmentar el pressupost en habitatge, en la posada en marxa de l'índex de preus del lloguer i que s'acceleri la nova llei per regular-los.
En la mateixa línia s'ha referit al PP, que governa a l'Estat, i a C's, on hi és decisiu, perquè s'hi adrecin per reformar el marc legislatiu pel que fa al lloguer.
Pròxima reunió amb el ministre de Foment
En el capítol de l'Estat també ha reclamat que el govern espanyol augmenti el finançament del transport públic barceloní, i que es reactivi les obres de la Sagrera, i ha anunciat que en els pròxims dies es concretarà una reunió amb el ministre de Foment, Íñigo de la Serna.
Als grups de la Generalitat, els ha demanat que ajudin a aconseguir que l'Ajuntament pugui recaptar el 100% de la taxa turística i que la nova llei de comerç protegeixi el de proximitat.
L'oposició no ha estalviat en crítiques.
Des del grup Demòcrata –fins ara CiU-, el portaveu, Joaquim Forn, ha afirmat que Colau "ha demostrat ser una broma per als rics, un malson per a les classes mitjanes i un càstig per als més desafavorits".
La líder de C's, Carina Mejías, ha retret que la seva gestió "s'ha convertit en un problema per a molts dels barcelonins".
El seu homòleg d'ERC, Alfred Bosch, ha recordat a l'alcaldessa que té tota l'oposició en contra, i ha rebutjat la seva visió optimista.
"Ada Colau en el país de les meravelles: no és així", ha dit.
Alberto Fernández (PP): "Digui què vol, quina Sagrera vol"
El president del PP, Alberto Fernández Díaz, ha criticat que Colau "ha intentat treure rèdit polític dels refugiats", i ha respost la petició de col·laboració d'alcaldessa per reivindicar davant del govern espanyol millores per a Barcelona demanant-li que primer aclareixi quins projectes prioritza.
"Digui què vol, quina Sagrera vol", ha exigit el popular.
Colau ha dit que té "claríssimes" les prioritats, i ha retret al popular la crítica sobre els refugiats quan el PP és "el responsable de la política criminal" de no acollir-los.
Per part de la CUP, la seva líder, María José Lecha, ha destacat la "frustració a les expectatives de canvi" que havia despertat BComú.
Segons ella, l'arribada al poder ha acabat "domesticant tot caràcter contestatari del projecte".
Lecha s'ha queixat del format del debat de l'estat de la ciutat, ja que l'any passat es va fer al Saló de Cent amb presència de barcelonins, i aquest cop al tradicional saló de plens, quan creu que s'hauria de fer al carrer.
Altres grups també ho han criticat, i Colau ha reconegut que el format és "millorable" i que l'any que ve es podria fer a la tarda per facilitar que hi acudeixin els barcelonins.
El segon tinent d'alcalde i líder socialista, Jaume Collboni, ha considerat que els grups de l'oposició, amb "el catastrofisme" que pregona, "tampoc s'adiuen a la realitat".
Com ha fet Colau, ha allargat la mà per arribar a acords, i ha ressaltat que alguns ja s'han fet amb geometria variable, cosa que ha defensat que ha representat "un punt d'inflexió fonamental" al consistori.
En el darrer ple, el govern va salvar la seva minoria per pactar el pla d'habitatge, que va acordar amb CiU i C's, i el d'allotjaments turístics, tancat amb ERC i l'abstenció de la CUP.

Response: Colau ha reclamat la col·laboració de l'oposició per aconseguir que l'Estat i la Generalitat regulin els preus del lloguer. Ha posat deures a tota l'oposició i ha reconegut que no ha pogut aprovar el Pla d'Actuació Municipal, però ha dedicat bona part de la intervenció a repassar les polítiques del govern, per a les quals ha trobat "límits i dificultats".


Instruction: Explica breument les idees principals del text següent:

Context:
La inversió en oficines al 22@ ha caigut un 40% al primer semestre.
L'impacte de la crisi del coronavirus s'ha moderat a l'inici de la segona meitat de l'any.
"Les empreses estan tirant endavant projectes que havien quedat congelats i estem veient grans contractacions o recerques actives d'espais", ha assegurat el president de 22@Network, Enric Urreta, en declaracions a l'ACN.
L'associació, amb prop de 200 socis, ha reclamat a les administracions agilitzar els tràmits burocràtics i instaurar una finestreta única "comprensible" per facilitar la implantació d'empreses a Barcelona.
Així mateix, ha demanat "celeritat" i millores en la mobilitat per consolidar el 22@ Nord, el projecte de creixement del districte tecnològic de Barcelona.
Ubicat en el triangle delimitat per la Gran Via, avinguda Diagonal i la Rambla del Prim, el 22@ Nord és un nucli d'antigues naus industrials en reconversió i una "aposta decidida" del consistori de la capital catalana per impulsar el creixement del districte tecnològic.
"Estem treballant conjuntament amb els veïns i l'Ajuntament per trobar una fórmula que permeti la integració perfecte entre el residencial, les oficines i els serveis", ha explicat Urreta.
Per consolidar aquest nou districte, el nou president de 22@Network ha destacat la importància de disposar de noves parades de metro o la derivació del tramvia per l'eix Pere IV.
"Alguns d'aquests projectes tenen les partides pressupostàries, però s'estan alentint", ha criticat.
L'associació també ha demanat "diàleg" i "celeritat" en l'aprovació del nou planejament urbanístic perquè els inversors puguin generar "motors" per a la reactivació econòmica.
La crisi del coronavirus ha tingut un fort impacte en el 22@.
Després d'assolir xifres rècord el 2019, el districte ha tancat el primer semestre del 2020 amb una caiguda del 40% de la inversió en oficines.
En la segona meitat de l'any, les empreses internacionals "segueixen apostant" per Barcelona.
Com a exemple, Urreta s'ha referit al lloguer d'Apple de 6.000 metres quadrats d'oficines al número dos de Passeig de Gràcia o a la cerca d'un espai de prop de 7.000 metres quadrats al 22@ per part d'Amazon.
"Els factors positius que tenia Barcelona fa sis mesos els té i tindrà en sis mesos: qualitat de vida, atracció de talent i optimització de costos operatius", ha resumit el nou president de 22@ Network.
Urreta no preveu un augment de la contractació "exponencial", sinó que assegura que el mercat s'anirà reactivant de manera progressiva.
Les companyies internacionals estan fent apostes "molt més decidides" perquè l'àmbit d'acció no és només el mercat nacional i, per tant, estan menys afectades per la crisi del coronavirus.
Per facilitar la implantació de companyies a Barcelona, Urreta ha demanat "agilitat" a les administracions i implementar una finestreta única.
El president de l'associació ha assegurat que aquest no serà un motiu "definitiu" per a l'aterratge de noves empreses, però ha afirmat que permetrà atraure la inversió de capital.
L'associació
Enric Urreta va ser nomenat president del 22@Network l'1 de juliol en substitució de Xavier Monzó.
La nova presidència pretén "potenciar i millorar" les relacions institucionals.
A més, preveu "enfortir" la relació amb altres centres tecnològics de tot el món per poder treballar en projectes conjunts i captar recursos.
Per últim, planteja una línia de nous projectes per fer "més gran i millor" el districte.
Entre aquests, l'associació es planteja la creació d'una "plataforma d'indústries 4.0", tant de transformació com de creació, i "l'enfortiment de l'ecosistema" del districte.
"Podem presentar, potenciar i fer mentoria de petits projectes.
Les grans companyies tenen certs recursos però a vegades els hi falta l'agilitat, mentre que a l'emprenedor a vegades li falten els recursos però té tota l'agilitat", ha resumit Urreta.
En l'àmbit de l'associació, el president del 22@Network preveu finalitzar el mandat, de quatre anys, amb un creixement del 40% del pressupost i un 50% dels socis.
Així, vol situar-se el 2024 amb un pressupost de 400.000 euros i més de 300 socis.

Response: La inversió en oficines al districte tecnològic de Barcelona, el 22@, ha caigut un 40 % durant el primer semestre de 2020, a conseqüència de la crisi del coronavirus. No obstant això, Urreta ha afirmat que la situació s'ha estabilitzat i que les empreses estan reprenent els projectes que havien quedat congelats i estan realitzant grans contractacions o buscant espais.


Instruction: Explica'm breument les idees principals d'aquest text:

Context:
"És moment per celebrar-ho, avui torno a confiar en la justícia", ha manifestat l'advocat de Sandro Rosell, Pau Molins, durant la roda de premsa per valorar la sentència absolutòria del seu client que va estar 22 mesos en presó provisional.
Molins esperarà sentència ferma per estudiar com reclamar responsabilitats per una presó "abusiva i desproporcionada" i un procés "ple d'irregularitats".
L'advocat Andreu Maluenda ha explicat que quan ha comunicat la notícia a Rosell han començat a "cridar com bojos".
Les primeres paraules de l'expresident del Barça han estat preguntar si ja tenia la sentència perquè sinó no s'ho creia i després l'han llegit.
Molins considera que durant aquest temps s'ha parlat poc de Rosell i ha demanat que es digui "ben alt i ben fort que Sandro Rosell és innocent".
"Perquè s'ho mereix", ha reblat.
"El que hem viscut al despatx en els últims dos anys no ho havia vist mai, i m'ha fet replantejar moltes coses", ha dit Molins, que ha reconegut haver passat per "moments de patiment personal" perquè no entenia què passava i estava "molt decebut del sistema per aquest cas i per algun altre".
Per això Molins ha celebrat una sentència absolutòria que "diu clarament que no hi ha hagut comissions il·legals, no hi ha hagut diner negre i per tant no hi ha hagut delicte de blanqueig de capitals ni cap de les acusacions que venien imputant Sandro Rosell i Joan Besolí".
Maluenda considera que s'ha sentenciat "el grau màxim de la innocència".
A diferència d'altres novetats del procés, Molins ha assenyalat que han conegut la sentència a les onze del matí abans de llegir-ho als mitjans de comunicació.
L'advocat ha afirmat que amb la sentència absolutòria "l'Audiència Nacional ha fet un gran servei a la justícia d'aquest país" i ha afegit que ha tingut "una diligència excepcional", malgrat mostrar-se molt crític pel que fa a la investigació.
"Ha fallat el sistema"
Molins ha dit que aquest és un "cas paradigmàtic del que no pot ser un procés judicial" perquè ha estat "absolutament ple d'irregularitats" i considera que "ha fallat el sistema".
En aquest sentit, ha explicat la pròpia detenció de Sandro Rosell amb les càmeres arribant abans que la policia, les notícies a alguns mitjans de comunicació sobre una investigació secreta durant la qual "només s'han fet dues proves testificals" i la presó preventiva de 22 mesos que considera un "claríssim abús per part de la instructora" i un "greuge comparatiu" amb altres casos recents com el de la Manada.
Ha criticat l'actuació de l'Audiència Nacional per haver "assumit com a pròpia" la posició de la fiscalia i haver-se "limitat a fer un copiar i enganxar".
Pel que fa a demanar responsabilitats o una compensació, Molins ha volgut ser caut.
Ho estudiaran quan la sentència sigui ferma.
"Haurem de veure si hi ha hagut mal funcionament de l'administració de justícia i si s'ha de reclamar penalment o a alguna persona en concret".
En aquest punt ha recordat que la instrucció ha estat "pràcticament dirigida per la Policia Nacional i la Guàrdia Civil sense cap tipus de control jurisdiccional".
Ha exposat que si demanen una compensació econòmica seria d'uns 45.000 euros.
Preguntat per si la presidència del Futbol Club Barcelona pot haver influït el procés, Molins en un primer moment ha dit que caldria preguntar-ho als qui van demanar les mesures cautelars.
Després ha reconegut que segons el seu punt de vista "alguna cosa hi deu haver hagut si judicialment ha estat absolt", però ha dit que no s'atrevia a dir que això havia estat "el motiu últim".
Després dels fets denunciats, Molins considera que cal "repensar la figura de la presó preventiva i en alguns casos determinats la desproporcionalitat de l'abús que es fa d'aquesta figura".

Response: L'advocat de Rosell ha afirmat que la seva sentència absolutòria és una oportunitat per recuperar la confiança en la justícia. Molins ha anunciat que estudiaran reclamar responsabilitats per la presó provisional, i ha afirmat que és el moment de dir que Rosell és innocent i que s'"ha sentenciat el grau màxim de la innocència".


Instruction: Explica'm breument les idees principals del text següent:

Context:
Felip VI ha trencat el silenci de les últimes setmanes, marcades per l'ofensiva judicial contra el sobiranisme, la celebració del referèndum i la posterior repressió policial a la votació.
En el discurs d'aquest dimarts a la Zarzuela -la primera reflexió pública del rei en relació a Catalunya des del 13 de setembre-, el monarca ha evitat condemnar la violència policial per frenar l'1-O i ha acusat la Generalitat de situar-se "al marge de la democràcia" i "dividir" la ciutadania catalana.
En un intervenció d'escassos cinc minuts, Felip VI no ha fet cap referència als centenars de ferits que va haver-hi diumenge.
"Em vull dirigir directament a tots els espanyols.
Hem estat testimonis dels fets a Catalunya, amb la pretensió de la Generalitat que es proclami il·legalment la independència.
Les autoritats han incomplert reiteradament la Constitució", ha ressaltat el cap d'Estat.
"Amb les seves decisions, han vulnerat de manera sistemàtica les normes aprovades legal i legítimament", ha apuntat Felip VI.
Amb aquest argument, el monarca ha expressat que "és responsabilitat dels legítims poders de l'Estat garantir la vigència de l'estat de dret basat en la Constitució".
Sense citar-ho, el rei ha insinuat la via de la suspensió de l'autonomia, que podria passar per aplicar l'article 155.
Culpa el Govern de "dividir" la societat catalana
Segons el monarca, que ha verbalitzat un missatge que s'ajusta als designis de la Moncloa, els dirigents sobiranistes han "trencat tots els principis democràtics de l'estat de dret", així com "la convivència a la societat catalana".
"Aquestes autoritats han menyspreat els llaços que uneixen tots els espanyols.
Poden posar en risc l'estabilitat econòmica i social de Catalunya i Espanya", ha apuntat.
"Es tracta d'un intent d'apropiació de les institucions històriques de Catalunya.
De manera clara i rotunda, s'han situat al marge del dret i de la democràcia", ha reblat.
En el discurs, dur amb els passos executats per l'independentisme, Felip VI ha acusat els dirigents catalans d'"intentar trencar la unitat d'Espanya i la sobirania nacional".
"Davant d'això, és responsabilitat dels legítims poders de l'Estat assegurar l'ordre constitucional i el normal funcionament de les institucions catalanes", ha indicat Felip VI, obrint la porta a una intervenció efectiva de l'autonomia.
El rei ha recordat que existeixen "canals" per defensar les idees dins del marc de la llei.
"Tenen un espai de concòrdia amb els seus conciutadans", ha assenyalat en referència a la ciutadania catalana.
"No esteu sols", ha apuntat dirigint-se als qui no estan d'acord amb l'actitud de l'executiu que lidera Carles Puigdemont.
"En aquesta Espanya millor hi haurà també Catalunya"
En la part final de la seva intervenció des de la Zarzuela, Felip VI ha volgut subratrallar que se sent "orgullós" de la democràcia espanyola.
"Són moments difícils, però els superarem", ha detallat.
"Els nostres principis democràtics són forts.
Hem de continuar el camí, amb serenitat i determinació", ha detallat.
El monarca ha insistit en la voluntat de transmetre una imatge d'una Espanya ferma en els principis de la Constitució.
"En aquesta Espanya millor hi haurà també Catalunya", ha afirmat, abans de destacar el "ferm compromís de la Corona" amb el text constitucional.
Sintonia amb l'estratègia de Rajoy
L'última intervenció del rei datava del 13 de setembre, quan va referir-se al xoc institucional en el transcurs d'un acte a Conca, amb motiu del lliurament dels premis Nacionals de Cultura.
El rei va afirmar que "la Constitució prevaldrà per damunt dels qui volen la fractura".
Va ser la primera al·lusió del monarca després que el Parlament de Catalunya aprovés les lleis de desconnexió i hores després d'una Diada novament massiva.
Com en totes les ocasions en què es pronuncia en aspectes polítics, l'esforç per no desmarcar-se de les directrius de l'executiu de Mariano Rajoy va ser evident.
És la primera vegada que el Felip VI programa un missatge institucional de caràcter extrordinari des de la Zarzuela.
El seu pare, Joan Carles I, ho va fer en tres ocasions: arran del cop d'estat del 23-F, després dels atemptats terroristes de l'11-M i per anunciar la seva abdicació.

Response: Felip VI ha emès el seu primer discurs públic des de l'1-O i ha evitat condemnar la violència policial. Ha acusat la Generalitat de situar-se "al marge de la democràcia" i "dividir" la societat catalana, i ha insinuat la via de la suspensió de l'autonomia, que podria passar per aplicar l'article 155.


Instruction: Sintetitza el text:

Context:
Hi ha converses discretes, propostes creuades i sondejos a distància, però les negociacions per configurar la mesa del Parlament i el nou Govern estan a l'espera de saber si aquest dijous Oriol Junqueras queda o no en llibertat.
La treva nadalenca es trencarà la vigília de Reis.
Si el líder d'ERC continua a la presó i Carles Puigdemont no torna, l'independentisme encararà una dura negociació contrarrellotge per decidir quin projecte de legislatura vol, qui el lidera i amb quins suports per garantir-ne l'estabilitat.
El bloc constitucionalista, per la seva banda, també maniobrarà.
Fonts coneixedores de les negociacions asseguren que ja s'ha produït un moviment en aquest sentit per part del bloc que conformen Ciutadans, PSC i PP.
Han plantejat la possibilitat que el grup parlamentari encapçalat per Xavier Domènech presideixi el Parlament a canvi de no donar suport a cap presidenciable independentista.
"Curiosament, la proposta que els 'comuns' tinguin la presidència de la mesa a canvi del seu suport a una presidència constitucional ve avalada des del PP estatal", explica un dirigent coneixedor de l'oferiment.
La situació dels populars és paradoxal.
Encara que Mariano Rajoy en cap cas arribaria a acords amb Podem a escala estatal i que veu com Cs li guanya terreny a les enquestes, sí que estaria disposat a donar el vistiplau a aquesta presidència de la mesa per als "comuns" si això es tradueix en una investidura d'Inés Arrimadas.
Un escenari altament improbable, pel veto de Domènech a Arrimadas.
Fonts de la direcció dels "comuns" asseguren, però, que no participaran de cap aliança que faciliti la presidència del Parlament o de la Generalitat a Ciutadans.
Els de Domènech tenen clar, i així van insistir durant la campanya, que no participaran de cap acord amb Cs i populars.
De la mateixa manera que també van insistir que ni "per activa ni per passiva" facilitarien un president de Junts per Catalunya.
Es contempla com a probable que els tres electes empresonats -Junqueras, Joaquim Forn i Jordi Sànchez- poguessin obtenir un permís per assistir a la votació.
Però la suma seguiria estant en risc a no ser que els diputats que estan a Brussel·les renunciessin a l'escó.
Per això, es planteja la possibilitat de comptar amb els "comuns" per apuntalar la majoria.
Perquè també des de l'independentisme es planteja que l'estabilitat de la legislatura pot passar per garantir-se el suport de Catalunya en Comú i no només dels quatre representants de la CUP si aquests contemplen encara la via unilateral -Endavant, però, ja ha considerat que l'independentisme no té prou força per implementar la República-.
Això implicaria, però, un full de ruta que descartés la via de la desobediència i pivotés en les polítiques socials.
També un presidenciable que no tingués cap vinculació amb el PDECat, un fet que situaria Junts per Catalunya en la tessitura de renunciar a la presidència de la Generalitat per garantir una majoria sobiranista el més àmplia possible.
Un altre escenari altament improbable.
Els "comuns" parteixen de la base que numèricament queden fora de la mesa, però que en funció de com s'encari políticament la legislatura poden tenir un paper més rellevant de l'esperat.
"A hores d'ara no hi ha cap proposta seriosa.
Estem preparats per no estar a la mesa, però també disposats a parlar amb tothom", asseguren fonts de la direcció dels "comuns", que reconeixen que si Junqueras fos excarcerat seria una "opció" real de president de la Generalitat.
Tot i això, intentaran fugir de qualsevol pressió dels independentistes per relaxar les tensions internes que a hores d'ara tenen després dels mals resultats electorals.
El segon escenari dels constitucionalistes: repetició d'eleccions
Els de Domènech entenen, però, que a hores d'ara la iniciativa l'han de prendre els independentistes, que són els que tenen majoria.
"La clau està en què vol fer el sector independentista.
Ha de marcar què vol fer i la mesa hauria de ser una fotografia d'aquesta pretensió.
Si volen una legislatura amb estabilitat i cert programa de govern que vagi més enllà de la majoria independentista, s'obre un joc nou", afirmen.
Es parteix de la base que, a hores d'ara, Carme Forcadell hauria comunicat que no està disposada a repetir com a presidenta del Parlament i que això obre encara més els factors en joc a l'hora de pactar.
Si ni Junqueras ni Puigdemont són candidats a la investidura i Junts per Catalunya i ERC no aconsegueixen tancar un acord ràpidament, fonts coneixedores de les negociacions donen per fet que Ciutadans, PSC i PP tindran més marge per forçar la màquina.
Que se'n surtin per aconseguir una majoria que permeti investir un president constitucionalista és extremadament difícil.
Però si aquest escenari es constata com a impossible, el seu objectiu és que els independentistes entrin en un bloqueig que aboqui el país a una repetició de les eleccions.

Response: En les negociacions per configurar la mesa del Parlament i el nou govern, el lideratge del bloc independentista està a l'espera de la decisió sobre si Junqueras serà alliberat o no el pròxim dijous. Si això no passa i Puigdemont no torna, els independentistes hauran de negociar per decidir qui liderarà el projecte de legislatura.


Instruction: Sintetitza el text següent:

Context:
L’Ajuntament de Barcelona demana per als seixanta immigrants rescatats pel Proactiva Open Arms a les costes de Líbia els mateixos drets que les 630 persones que van arribar fa dues setmanes al port de València a bord de l’Aquarius.
Els immigrants arribaran molt probablement al port de Barcelona dimecres.
El tinent batlle de Drets de Ciutadania, Jaume Asens, ha concretat que es demana un permís extraordinari humanitari de quaranta-cinc dies.
També ha dit que molt la Generalitat, el govern espanyol i l’Ajuntament de Barcelona es reuniran ben aviat per concretar l’acolliment d’aquestes persones.
‘Estem preparats per a fer front a aquesta emergència i rebre aquestes 60 persones –ha dit–.
No cal posar-hi cap recurs alternatiu.’
Primer de tot, el consistori preveu d’atendre sanitàriament els immigrants, després d’una travessia llarga i dura, començada molt abans del rescat de l’Open Arms.
Els faran una entrevista social per saber quin perfil té cadascun i quines necessitats i quins recursos els calen.
Els menors seran adreçats a la Direcció d’Atenció a la Infància i l’Adolescència de la Generalitat (DGAIA) i els qui arribin a Barcelona per demanar asil rebran assessorament jurídic gratuït per a fer-los entrar en el programa estatal que preveu allotjament.
Els immigrats seran identificats i els demanaran si tenen familiars o coneguts en un altre punt d’Europa.
Alguns, segurament, voldran continuar la ruta cap a uns altres països.
Fonts del govern han apuntat a l’ACN que els immigrats podrien anar a municipis com ara Tarragona i Esplugues de Llobregat, on hi ha equipaments amb places disponibles.
Jaume Asens s’hi ha referit: ‘Estarem encantats d’escoltar les propostes de la Generalitat.
Fa temps que els diem que no ens en podem fer càrrec com fins ara’, ha dit fent referència a l’acolliment que ha gestionat el consistori als refugiats que han arribat de la Mediterrània.
Més bona sintonia amb l’estat espanyol, tot i que amb reserves
Asens també s’ha felicitat del ‘canvi de tarannà’ que havia adquirit el govern espanyol (del PSOE) en la qüestió dels refugiats.
‘Hi hagut un canvi important de sintonia’, ha dit.
I ha dit que, probablement, es reuniria amb la nova delegada del govern espanyol a Catalunya, Teresa Cunillera, per parlar-ne.
Tanmateix, Jaume Asens demana a Pedro Sánchez que posi fil a l’agulla i insti les institucions europees i els dirigents polítics dels estats membres a superar l”atròfia moral que sovint es gira d’esquena als milers de morts que setmana rere setmana va acumulant el Mediterrani i les fronteres europees’.
I ha afegit: ‘Darrere aquestes morts hi ha responsables polítics, amb una política de braços plegats davant aquesta crisi humanitària.’
Asens ha lamentat, a més, que es criminalitzin entitats, com Proativa Open Arms, que es dediquen a salvar vides.
Un llarg viatge
El Proactiva Open Arms ja s’adreça cap al port de Barcelona després d’haver rebut l’autorització del centre espanyol de coordinació de salvament marítim.
Els seixanta immigrants rescatats per l’embarcació, a unes quaranta milles de les costes de Líbia, estan bé i no tenen patologies greus, segons l’ONG.
En el moment del rescat hi havia una dona inconscient que va haver de ser reanimada i molts estaven aterrits per tot allò que havien viscut durant el viatge.
Els rescatats són de 14 nacionalitats diferents.
Hi ha 8 persones de Palestina, 8 de Sudan del Sud, 3 de Mali, 5 de Síria, un de Burkina Faso, un de Costa d’Ivori, 4 d’Eritrea, 8 d’Egipte, 3 de la República Centreafricana, 2 del Camerun, 2 d’Etiòpia, 6 de Líbia, 8 de Bangladeix i un de Guinea Conakry.
Són 55 homes i 5 dones.
4 són menors, 2 dels quals no van acompanyats.
El vaixell és al pas entre Sicília i Tunísia i té previst d’arribar a Barcelona dimecres cap a les 11.00.
L’ONG ha explicat que van amb el ‘combustible just’ i que l’embarcació va acompanyada pel vaixell Astral, on hi ha quatre europarlamentaris en missió d’observació per tal de veure in situ la situació.
Fonts de la Creu Roja han explicat a l’ACN que els seixanta immigrants s’incorporaran al dispositiu engegat fa dues setmanes conjuntament amb l’Ajuntament de Barcelona per atendre 465 persones provinents de les costes d’Andalusia que han travessat l’estret de Gibraltar en barca.
Tal com s’ha fet amb aquestes persones, els rescatats per l’Open Arms seran derivats a les instal·lacions del Centre d’Acolliment Nocturn d’Emergències (CANE) i en el Centre d’Urgències i Emergències Socials de Barcelona (CUES).
Tan bon punt arribin, els faran una revisió mèdica.
Si s’han de fer cap tractament mèdic o tenen cap patologia greu, seran conduïts a l’hospital.
Els menors no acompanyats seran derivats a centres gestionats per la DGAIA.
La Creu Roja ha explicat que en aquesta primera atenció ‘es tracta de retornar-los la dignitat, donant-los roba, medicaments o higiene personal’.

Response: L’Ajuntament de Barcelona demana que els seixanta immigrants rescatats pel Proactiva Open Arms a les costes de Líbia gaudeixin dels mateixos drets que les 630 persones que van arribar fa dues setmanes al port de València a bord de l’Aquarius. El tinent batlle de Drets de Ciutadania, Jaume Asens, ha concretat que es demana un permís extraordinari humanitari de quaranta-cinc dies.


Instruction: Sintetitza aquest text:

Context:
Als anys 2000/2004 Isabel Bonig era una completa desconeguda.
El seu marit i ella estan opositant per a jutges, ella no solament no aprova sinó que les seues notes li aconsellen deixar les oposicions i veu la seua possibilitat en la política quan Aparici perd l’Alcaldia i és imputat, passant a la Diputació Provincial de Castelló amb Carlos Fabra, ascendint fins a segon Vicepresident i després acabant la seua vida política com a senador de 2011 a 2015.
Als anys 2004/2007 després de perdre l’Alcaldia, Isabel Bonig passa a ser assessora de Gabinet de Conselleria d’Educació de la mà de Vicente Aparici.
Jesús Marí, mà dreta de Ciscar i Sotssecretari de Presidència, és company de gabinet junt Bonig i Caturla fins que es retira a l’empresa privada del sector educatiu.
Ací també està Bruno Broseta, com a Director General, germà i soci del famós bufet H. Broseta, tots companys d’aventures i assessors dels consellers, Alejandro Font de Mora i José Ciscar, Jesús Marí provinent d’una família amb molt de poder.
En aquestes dates s’estreny l’amistat entre ells i en 2006 Jesús Marí es casa amb Silvia Prieto, copropietària al costat dels seus germans de l’empresa SECOPSA.
Com hem dit, 2007 Isabel Bonig es presenta com a cap de llista per a l’alcaldia de La Vall d’Uixó amb un fortíssim desplegament de mitjans, Aparici es retira a la Diputació i deixa pas a la seua pupil·la, que aconsegueix l’alcaldia de la ciutat.
Mesos després, Bonig elimina SUMA empresa publica de recollida del fems urbans i neteja i dóna tot el servei a l’empresa del seu amic encara que siga de València, SECOPSA i ho lliura tot a canvi de res, camions, personal, locals, maquinària, tot per a 20 anys.
Secopsa no solament no compleix el contracte fet a la seua mida, és que a més usa els camions municipals i els vehicles i personal per a cobrar al municipi despeses de fora de La Vall d’Uixó, fet molt greu i que es demostra amb fotografies i proves.
S’inicien les denúncies per incompliments de contracte i Oscar Clavell, en eixe moment regidor d’Urbanisme, fa d’escuder d’Isabel Bonig i davant les reclamacions i denúncies dels tècnics en 2011 -sent encara alcaldessa Bonig-, aquesta deixa que Oscar assumisca la responsabilitat i ordene el pagament a SECOPSA en contra dels informes dels tècnics i sabent que era irregular.
Escenifiquen aquest pagament sent Clavell alcalde accidental, per a salvar la pell a Bonig en cas que això els porte problemes, com així va ser.
En 2011 van tornar a guanyar les eleccions i Isabel als 10 dies abandona al seu poble i es marxa de consellera deixant a Clavell com a alcalde.
Pagament als serveis prestats.
Treballadors de l’ajuntament denuncien coaccions de l’abans regidor d’Urbanisme Oscar Clavell, perquè signen els pagaments del treball que no ha fet SECOPSA i es pague a l’empresa el que no ha treballat, aquest fet sembla ser el principi de la posterior imputació de Clavell; la bàrbara quantitat de 700.000 euros, ahí és res!
En 2012 Rita Barberá adjudica a Secopsa la segona contracta més important de València, la concessió per quatre anys per a mantenir més de 500 edificis ronda els 27 milions.
En la Vall, Secopsa incompleix sistemàticament totes la seua obligacions, no inverteix en vehicles, els que tenen són els mateixos i a més els utilitzen en altres pobles per al seu benefici, no se’n van de les instal·lacions municipals, redueix el número dels treballadors, no compleix el contracte de servei, no construeix les instal·lacions esportives i té el poble brut, segons els veïns.
En 2015, Clavell perd l’alcaldia de la Vall d’Uixó i per tant, assetjat per la justícia se li complica la situació mentre la seua mentora, malgrat deixar de ser consellera, contínua com a diputada autonòmica (aforada) i es veu ascendida a màxima dirigent del PP valencià que acaba de perdre alcaldies, diputacions, Generalitat…
Bonig utilitza el seu poder orgànic i col·loca a Clavell en la llista per al Congrés per Castelló, on aconsegueix l’acta i, per tant, l’aforament.
Setmanes després de prometre el càrrec, és processat per la jutgessa que instrueix el cas.
Amb el necessari salt ara al Suprem, Clavell i per extensió Bonig, guanyen un temps preciós.
De nou, tots els casos foscos de corrupció acaben esquitxant el PP valencià i a Bonig, qui calla.

Response: Bonig va entrar a la política després de no aprovar les oposicions per a jutge i va ser assessora de la Conselleria d'Educació. Posteriorment, es va presentar a l'alcaldia de la Vall d'Uixó i va guanyar les eleccions. Secopsa també va incomplir els seus contractes en altres municipis i va ser adjudicatària de la segona contracta més important de València.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
L’Assemblea Sobiranista de Mallorca (ASM) ha convocat una concentració contra el rei espanyol Felipe VI dimecres 7 d’agost, a les 19.30 hores, davant del palau de l’Almudaina amb motiu de la recepció que farà el borbó.
Segons que denuncia l’organització en un comunicat, el rei és el ‘principal responsable’ de la pèrdua de llibertats als Països Catalans.
A més, critiquen que arran del discurs de l’‘a por ellos’ del rei espanyol s’han multiplicat els casos de racisme lingüístic contra els mallorquins, entre els quals destaquen els perpetrats per la Guàrdia Civil.
D’altra banda, aquesta entitat també critica que, ‘una vegada més, que Espanya sotmet Balears a un espoli fiscal‘ de l’14,20% del PIB, segons ‘reconeix’ el Ministeri d’Hisenda espanyol.
Això suposa un ‘robatori anual’ de 4.200 milions d’euros públics que ‘se’n van a Madrid i no tornen, que condemna a les nostres illes a uns serveis públics tercermundistes i a no poder fer front al cost de la insularitat’.
A la concentració del dia 7 es reivindicarà més la llibertat dels presos i exiliats polítics, ‘una reclamació més fonamentada que mai’ després que el mes de maig l’ONU hagi instat Espanya a l’alliberament immediat dels presos, i que la justícia alemanya i belga continuïn mantenint la llibertat del president Carles Puigdemont.
Així mateix, han anunciat que també defensaran la llibertat d’expressió que, segons diuen, està ‘perseguida a Espanya amb víctimes emblemàtiques’ com el raper Josep Miquel Arenas, Valtònyc.
També reivindicaran el dret a decidir de Catalunya i els Països Catalans.
A banda, demanaran la restitució del museu Saridakis a Marivent.
‘Cal recordar que Joan de Saridakis va fer construir el Palau de Marivent entre els anys 1923 1925 i que la vídua, Annunziata Marconi-Taffani, el donà el 1965 a l’antiga diputació provincial amb la condició que fos destinat a museu de les obres col·leccionades pel seu marit’, diu.
Després, Espanya va cedir l’usdefruit de Marivent a la casa reial borbònica, però els hereus reclamaren el contingut de l’edifici perquè no s’havien complit les condicions de la donació, i una sentència de 1988, recorden, va fer retirar totes les obres i mobiliari.
Vegeu a continuació el comunicat de l’ASM:
«L’ASM crida a participar en la concentració per la recepció del rei d’Espanya
L’Assemblea Sobiranista de Mallorca, com ja va fer l’any passat, convoca una concentració per al dimecres 7 d’agost a les 19.30, davant el Palau Reial, amb motiu de la recepció organitzada pel rei d’Espanya.
Enguany, com ja s’ha fet públic, la convocatòria es fa conjuntament amb altres entitats.
Des de l’ASM consideram el cap de l’Estat espanyol el principal responsable de la pèrdua de llibertats que estam vivint als Països Catalans.
Arran del discurs de l”a por ellos’, posterior al referèndum de l’1 d’octubre de 2017, s’han multiplicat els casos de racisme lingüístic contra els mallorquins, entre els quals destaquen els perpetrats per la guàrdia civil, el màxim representant de la qual és Felipe de Borbón com a cap suprem de les forces armades.
Per altra banda, denunciam una vegada més que l’estat espanyol sotmet les Balears a un espoli fiscal de 14,20% del PIB, segons reconeix el ministeri d’Hisenda.
Això suposa un robatori anual de 4.200 milions d’euros públics que se’n van a Madrid i no tornen, que condemna les nostres illes a uns serveis públics tercermundistes i a no poder fer front al cost de la insularitat.
A la concentració de dia 7 reivindicarem la llibertat dels presos i exiliats polítics, una reclamació més fonamentada que mai després que el mes de maig l’ONU hagi instat Espanya a l’alliberament immediat dels presos, i que la justícia alemanya i belga continuï mantenint la llibertat del president català, Carles Puigdemont.
Així mateix insistirem en defensar la llibertat d’expressió, perseguida a l’estat espanyol amb víctimes emblemàtiques com el raper mallorquí Josep Miquel Arenas, Valtònyc, així com el dret a decidir de Catalunya i els Països Catalans.
També reivindicarem la restitució del museu Saridakis a Marivent.
Cal recordar que Joan de Saridakis va fer construir el Palau de Marivent entre els anys 1923 1925 i que la vídua, Annunziata Marconi-Taffani, el donà el 1965 a l’antiga diputació provincial amb la condició que fos destinat a museu de les obres col·leccionades pel seu marit.
Un cop Espanya va cedir l’usdefruit de Marivent a la casa reial borbònica, els hereus reclamaren el contingut de l’edifici, perquè no s’havien complit les condicions de la donació, i una sentència de 1988 va fer retirar totes les obres i mobiliari.
Tot això ho volem expressar a Felipe de Borbón aprofitant el seu desplaçament a Mallorca.
La convocatòria ha estat comunicada a la delegació del govern espanyol.
Palma, 27 de juliol de 2019
Secretariat de l’Assemblea Sobiranista de Mallorca»

Response: L'Assemblea Sobiranista de Mallorca ha convocat una concentració contra el rei amb motiu de la recepció que farà a l'illa. L'organització denuncia que el rei és el "principal responsable" de la pèrdua de llibertats als Països Catalans i que, arran del seu discurs després del referèndum de l'1-O, s'han multiplicat els casos de racisme lingüístic contra els mallorquins.


Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
Els familiars de diversos accidents mortals de ciclistes a les comarques gironines han denunciat la "impunitat" dels conductors després de cometre els fets.
En aquest sentit, han lamentat que en tres casos diferents, cap dels conductors hagi entrat a presó (un fa sis mesos que està pendent d'entrar-hi i un altre encara no ha anat a judici).
La protesta dels familiars ha estat coordinada per la plataforma gironina Mou-te en bici, qui ha reclamat als jutges que actuïn més durament amb els conductors que provoquen accidents i els apliquin mesures cautelars com la retirada del carnet de conduir.
"Pràcticament matar a un ciclista és el mateix que matar a un conill", ha reblat el vocal de l'entitat, Xavier Corominas.
Els familiars de ciclistes que han mort en els últims anys a les carreteres gironines volen que s'endureixi la jurisdicció per aquells conductors temeraris que no respecten les mesures de seguretat necessàries.
En aquest sentit, diversos familiars de dos accidents mortals diferents a les comarques gironines han protestat per la "impunitat" que tenen els autors dels fets.
De fet, en cap dels tres casos exposats aquest dilluns l'autor dels fets ha acabat a la presó.
Un d'ells és el conductor que el 2015 va envestir un ciclista a Torroella de Montgrí (Baix Empordà) en la carretera que va des d'aquest municipi fins a Pals (Baix Empordà).
La filla del ciclista que va morir, Sílvia Puig, ha explicat que el seu pare va sortir el dia de la revetlla de Sant Joan al matí a fer una volta en bici, però "un camió el va matar".
La Sílvia ha explicat que l'autor de l'homicidi "va donar positiu en alcohol i en heroïna", però tot i així segueix en llibertat.
"El meu pare el vam enterrar dos dies després de la seva mort i ell ja estava en llibertat".
Els retards en els processos judicials va comportar que fins fa poc no es celebrés el judici, tot i que l'accident havia tingut lloc el 2015.
Posteriorment, van fer un pacte amb la fiscalia i la defensa de dos anys i mig de presó.
"Encara no ha entrat i ara ha presentat una sol·licitud de suspensió de la pena" perquè vol rehabilitar-se de la seva addicció a la droga, ha lamentat la filla.
"A ell no li ha passat res", ha reblat Puig.
Un altre cas és el del germà de l'Antonio Ortiz.
El mes de maig, anava a treballar en bici, quan a la carretera C-66, a l'alçada de Cornellà de Terri (Pla de l'Estany), un cotxe el va envestir.
L'Antonio ha explicat que el conductor "es va aturar un minut després, va baixar del cotxe i després va tornar a marxar".
Tal com ha explicat el germà de la víctima, el conductor s'havia adormit i va emportar-se la bici per endavant però "va fugir" del lloc de l'accident i va deixar al Fernando "abandonat" a la carretera.
L'Antonio ha assegurat que "no li han retirat el carnet de conduir, ni han pres cap altra mesura preventiva".
Ara, estan a l'espera del judici però tem que passi el mateix que en altres casos i l'home que va matar al seu germà quedi alliberat de la presó.
L'Antonio ha assegurat sentir-se "impotent" perquè no pot fer res per aturar que aquesta persona torni a conduir.
Davant d'aquests casos, la plataforma Mou-te en bici ha recordat la necessitat d'endurir la jurisdicció en els accidents amb ciclistes.
Tot i els canvis recents en el codi penal per endurir la llei en els accidents "veiem com la justícia no actua com voldríem", ha explicat el president de Mou-te en bici, Albert Martos.
A més, el vocal de l'entitat, Xavier Corominas ha lamentat que "la legislació no s'adeqüi a la realitat".
Corominas ha afirmat que "pràcticament matar a un ciclista és el mateix que matar a un conill" perquè "no et passa res".
Per això demanen als jutges que apliquin les mesures cautelars que demanen els familiars de les víctimes com ara la retirada del carnet de conduir.

Response: Familiars de ciclistes morts en accidents han denunciat la impunitat dels conductors i han protestat contra la falta de mesures cautelars. En tres casos diferents, els conductors implicats no han entrat a la presó i, en un cas, el conductor, que havia donat positiu en alcohol i drogues, encara no ha anat a judici.


Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
L'Ajuntament de Barcelona destinarà 13 MEUR a experimentar una renda d'inclusió als barris de l'eix Besòs durant dos anys.
Amb una aportació de la UE de 4,85 milions, se'n beneficiaran 1.000 llars i servirà per comprovar quin tipus d'ajuda és la més eficient.
Se n'establiran quatre tipus, condicionades o no i amb topalls o sense.
Barcelona ha calculat que el mínim vital imprescindible per viure a la ciutat s'estima entre 400 i 525 euros mensuals, excloent la despesa en habitatge.
A aquesta quantitat, encara per acabar de fixar, se li afegiran percentatges addicionals en funció de la resta d'adults, adolescents i infants que viuen a la llar.
Si es cobren altres ajudes, com la de 0-16, es restaran de la quantitat percebuda.
Així, una família tipus de dos adults i dos fills podria rebre entre 1.000 i 1.500 euros al mes.
En paral·lel, a més, es donaran complements per pagar l'habitatge.
El govern municipal començarà en les properes setmanes a triar les 1.000 llars que participaran en una prova pilot impulsada per la UE per lluitar contra la pobresa i la desigualtat social.
Europa aporta 4,85 milions d'un pressupost total de 13.
L'objectiu és concloure, d'una banda, quin és el millor tipus de renda que pot donar l'administració i, de l'altre, compactar-les totes el màxim possible.
Generalitat i Estat atorguen ara mateix 68 ajudes monetàries diferents i 73 prestacions en espècie, a banda de les que concedeix el propi consistori i les entitats del tercer sector.
Així, les mil llars es dividiran en quatre grups.
Hi haurà una primera renda sense topalls i una altra amb límits, el que vol dir que si el beneficiari troba feina, aquests ingressos se li descomptaran de l'ajuda que rep.
Els altres dos grups tenen a veure amb els condicionants, és a dir, amb l'obligatorietat de participar en un programa d'inserció o no.
D'aquesta forma, es podrà comprovar, per exemple, si els receptors d'ajudes deixen de buscar feina per considerar que els surt més a compte no treballar, o si eviten participar en programes públics per trobar-ne perquè ja tenen els ingressos necessaris per viure assegurats per l'administració.
La determinació de les llars participants serà estratificada, és a dir, perquè hi hagi tots els perfils possibles.
La quantitat que rebrà cada unitat serà molt variable, primer perquè l'Ajuntament encara ha de definir quin és el mínim per viure entre els 400 i els 525 euros al mes, però també perquè si es cobra algun altre tipus d'ajuda s'haurà de restar.
Per exemple, els ajuts 0-16, que van suposar prestacions directes per valor de 22 MEUR l'any 2016.
També cal tenir en compte que les altres persones que visquin a la llar determinen rebre més o menys recursos, en funció de si són adults, adolescents o infants.
En tot aquest esquema, a més, no es té en compte l'habitatge.
Per aquest capítol es donaran ajudes a banda per evitar que tota la renda pugui anar a pagar el lloguer o la hipoteca.
Per participar en aquesta prova, cal ser usuari dels centres de serveis socials, del Servei d'Inclusió Social, ser receptor del fons 0-16 o participar en el programa Làbora.
Es demana un temps de residència mínim de dos anys a Barcelona.
Cal que almenys alguna de les persones de la llar tingui entre 25 i 60 anys, precisament perquè un dels objectius és avaluar la importància dels incentius externs per accedir al mercat de treball.
Entre 4.000 i 5.000 unitats familiars compleixen aquestes condicions en els barris de l'eix Besòs.
Totes les llars tindran accés a polítiques públiques com plans d'ocupació, plans d'emprenedoria, programes de convivència o activitats comunitàries.
En un dels quatre tipus d'ajuda, la participació en aquests programes serà obligatòria.
"Volem garantir que totes les persones residents a la ciutat disposin d'uns ingressos mínims, i avui ni l'Estat ni la Generalitat ho estan garantint, que són els qui tenen la competència", ha argumentat la tinenta d'alcaldia de Drets Socials, Laia Ortiz.
Ha destacat també la importància de millorar la intervenció de l'administració, és a dir, establir quina és la forma més eficaç de donar una renda.
Per dissenyar aquest projecte s'han realitzat una sèrie d'estudis per establir la renda dels diferents barris de la ciutat, i per primer cop s'ha pogut accedir a dades de l'IRPF de l'Agència Tributària, que s'han creuat amb enquestes municipals i altres.
Barcelona té una renda superior a la de Catalunya i l'Estat però registra fortes desigualtats entre els barris més pobres i els més rics.
Els més deprimits estan majoritàriament a Nou Barris i són: Trinitat Nova, Ciutat Meridiana, Vallbona, Torre Baró i Can Peguera.
Se li ha de sumar també Baró de Viver, a Sant Andreu, i el Raval, a Ciutat Vella.
Una altra dada important d'aquests estudis és que hi ha un 20% de moviments de domicili sobre la població total.

Response: L'Ajuntament de Barcelona posarà en marxa una prova pilot de renda d'inclusió per lluitar contra la pobresa. Es beneficiaran un màxim de 1.000 llars, que es dividiran en quatre grups amb diferents tipus d'ajuda. Els ajuts oscil·laran entre els 400 i els 525 euros mensuals, a què se li afegiran percentatges addicionals en funció dels membres de la llar.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text:

Context:
La Fiscalia del Tribunal Suprem espanyol ha arxivat dues investigacions que tenia obertes contra el rei espanyol emèrit, Joan Carlos I, pel cobrament de cent milions de dòlars com a suposada comissió per l’adjudicació a empreses espanyoles del tren d’alta velocitat a la Meca i pel pagament de despeses familiars per part d’un empresari mexicà.
El ministeri públic admet que l’ex-cap de l’estat espanyol va defraudar a Hisenda, però els delictes estarien prescrits i a més era inviolable segons estableix la Constitució..
L’objecte de la primera investigació, oberta el juny del 2020 era un possible delicte de corrupció en els negocis, derivat de la manera com es va produir l’adjudicació, l’octubre de 2011, de les obres de la fase 2 de la construcció de la línia de ferrocarril d’alta velocitat que uneix les ciutats de Medina i La Meca (Aràbia Saudita) al consorci Al-Shoula, format per dotze empreses espanyoles i dues saudites, i la possible relació amb l’ingrés de 64.884.405 euros (cent milions de dòlars), ordenat el 8 d’agost de 2008 pel llavors rei d’Aràbia Saudita al compte de la Fundació Lucum, del Panamà, de la qual Juan Carlos de Borbó seria el seu titular real.
Les segones diligències d’investigació es van obrir el novembre del 2020 arran de la recepció d’un informe d’intel·ligència financera emès pel Servei Executiu de la Comissió de Prevenció de Blanqueig de Capitals i Infraccions Monetàries (SEPBLAC) en què s’informava d’unes transferències ordenades entre els anys 2017 i 2018 per l’empresari mexicà Allen de Jesús Sanginés Krause, resident al Regne Unit, a favor d’un compte titularitat de Nicolás Murga Mendoza, coronel de l’exèrcit espanyol, que en el passat va ser ajudant del rei espanyol emèrit.
Bona part de les quantitats rebudes van ser aplicades a satisfer despeses de familiars de l’emèrit o de persones vinculades.
Practicades les diligències d’investigació corresponents, entre les quals les comissions rogatòries remeses a la Fiscalia de Ginebra, i obtingut l’auxili requerit a l’Oficina Nacional d’Investigació del Frau de l’Agència Tributària (ONIF), s’han assolit diverses conclusions.
En relació amb els fons rebuts el 2008 per la fundació panamenya Lucum en un compte del banc Mirabeaud de Ginebra, el titular real del qual va ser Joan Carles de Borbó, s’han identificat quotes defraudades a la hisenda pública a l’IRPF dels exercicis 2008 a 2012 que superen amb escreix l’import de 120.000 euros anuals que el codi penal estableix com a llindar del delicte.
La possible responsabilitat penal dels exercicis del 2008 al 2011 estaria extingida per la prescripció del delicte.
No així la corresponent a l’exercici de 2012 que, no obstant això, tampoc seria susceptible de retret penal ja que en aquella data i fins al 19 de juny de 2014 Juan Carlos I estava protegit per la inviolabilitat que la constitució espanyola reconeix al cap de l’Estat, tal com s’analitza detalladament en el decret d’arxivament i conforme a la interpretació que de l’abast de la inviolabilitat fa des del passat la fiscalia del Tribunal Suprem i la Sala Segona de l’alt tribunal.
La investigació no ha pogut establir, ni tan sols de manera indiciària, cap vinculació entre el referit ingrés de 64.884.405 euros i l’adjudicació del projecte de construcció de la línia de ferrocarril d’alta velocitat a l’Aràbia Saudita ni, per tant, que aquesta quantitat guardi relació amb el pagament de cap comissió.
Es tractaria, doncs, d’un regal que pogués haver estat rebut en consideració a la condició de cap de l’Estat que Joan Carles de Borbó exercia el 2008 i, per tant, susceptible de constituir un delicte de suborn.
Aquest possible delicte, però, estaria clarament prescrit.
Al decret s’analitza també la possible comissió d’un delicte de blanqueig de capitals en relació amb les operacions financeres i societàries dutes a terme entre els anys 2008 i 2012 per ordre del llavors rei d’Espanya després de la recepció dels 64.884.405 euros al compte de Lucum, partint de la possible naturalesa delictiva de l’acceptació de la referida quantitat per l’emèrit.

Response: La Fiscalia del Tribunal Suprem espanyol ha arxivat les investigacions contra el rei emèrit per suposada corrupció, en relació amb el pagament de 100 milions de dòlars per l'adjudicació del tren d'alta velocitat a la Meca i per les despeses familiars pagades per un empresari mexicà. Va defraudar Hisenda, però els delictes estarien prescrits i en aquell moment era inviolable.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
La majoria dels catalans prefereix que la gestió dels serveis públics el facin al 100% les administracions i, per tant, se n'excloguin les empreses i es trenqui el model actual de col·laboració públic-privat.
Segons l'Observatori de Política Municipal de l'Associació Catalana de Municipis (ACM), fet públic aquest dimecres i que no inclou Barcelona, un 57,9% de les respostes avalen aquesta iniciativa engegada per diversos ajuntaments.
Per contra, un 30,6% defensa mantenir el sistema actual, amb una cogestió amb l'empresa privada, mentre que un minoritari 9% optaria directament per privatitzar directament alguns serveis públics.
Aquesta majoria clara per la gestió pública, a més, es dona en els electorats de tots els partits, però sobretot entre els votants de la CUP (70,3%), els comuns (65%) i PSC (62,1%), seguits pels del PP (58%), ERC (57,6%).
La majoria és més ajustada en els de Cs (50,5%) i entre els que el 2015 van votar CiU (50,2%).
L'observatori està fet en base a 1.200 enquestes telefòniques, entre el 12 i el 26 de març, a municipis de fins a 500.000 habitants (tots, excepte Barcelona), i també assenyala que el "sí" i el "no" a la independència podrien empatar en un referèndum amb alta participació.
Un 40,8% dels enquestats afirma que el municipi ha millorat el darrer any i tan sols un 23,9% creu que ha empitjorat, mentre que la tasca del govern municipal s'aprova amb un 6,03 sobre 10.
Així mateix, un 53,5% dels enquestats tenen molta o bastanta confiança en l'ajuntament i només un 38,4% en tenen poca o gens.
El 88,8% dels catalans, a més, coneix el seu alcalde o alcaldessa i un 51,7% hi té molta o bastanta confiança, en especial perquè governa bé i resol problemes (56,4%), és accessible (27%) o se'l coneix personalment (22,3%).
Les principals demandes
Pel que fa a les demandes dels ciutadans als ajuntaments, la resposta és diferent si es permet una resposta lliure o si s'ha de prioritzar entre un llistat.
En el primer cas, se citen aspectes urbans com la neteja dels carrers (36,3%) o l'estat dels carrers (20,4%), seguits de la seguretat (27,2%).
Si es fan puntuar determinades problemàtiques del 0 al 10, obtenen major nota la creació de llocs de treball (8,59), els serveis sanitaris (8,47) o els serveis per a la gent gran (8,43), seguits també per la seguretat ciutadana (8,35).
Pel que fa als serveis públics, un 61,5% dels enquestats opina que els impostos que es paguen actualment són suficients per fer viables les prestacions de l'estat del benestar, un percentatge inferior al 68,2% de l'observatori del 2017 (l'anterior fet públic), fet que evidenciaria que cada cop es dubtaria més de la seva pervivència.
En aquest sentit, un 49,1% estaria disposat a optar pel copagament d'alguns serveis (menys que el 55,7% de fa dos anys), un 17,8% eliminaria algunes prestacions i un 20,1% no faria ni una cosa ni l'altra.
Exigents amb els ajuntaments
Saldoni ha valorat que creix la percepció que "l'administració ha de suplir les mancances de la ciutadania" i que "els nivells de demandes han arribat a uns nivells altíssims", però Batet alerta que hi ha límits com el finançament del món local o la LRSAL.
Pel que fa a la seguretat, el president de l'ACM denuncia "problemes de bandes organitzades que entren a robar a municipis, amb coneixements perfectes del codi penal espanyol" i que saben, per exemple, que "robant 400 euros, entren per una porta o altra", un fet que genera frustració.
El procés constituent
Afirma, de fet, que els municipis hauran de tenir un paper en el procés constituent que prepara Lluís Llach, que s'està reunint amb alcaldes i dirigents locals.
Considera que el nivell local és un espai per generar consensos transversals que permetin avançar, més enllà de si s'és partidari o detractor de l'objectiu independentista.
Preguntat per la possible fusió amb la Federació de Municipis de Catalunya, pendent des de fa molts anys, Saldoni ha considerat que el Consell de Governs Locals s'ha de convertir en l'interlocutor vàlid amb el Govern i que es va pactar amb l'exconsellera de la Presidència, Elsa Artadi, fer-lo efectiu després de les municipals.
Un cop actiu, però, "les entitats podrien seguir existint com a ens privats", sense concretar amb quines funcions.

Response: La majoria dels catalans prefereix que la gestió dels serveis públics sigui totalment a càrrec de les administracions públiques i que es trenqui el model de col·laboració publicoprivat. Els resultats són similars en tots els electorats, encara que és major entre els votants de la CUP (70,3 %), els comuns (65 %) i el PSC (62,1 %).


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
El govern espanyol espera que la reforma de la Constitució per limitar els aforaments polítics estigui aprovada i en vigor en un any.
Inicialment, els càlculs de l'executiu eren tenir-la a punt en dos mesos.
La vicepresidenta del govern espanyol, Carmen Calvo, ha defensat que és una "mesura extraordinària" que "enforteix" la Carta Magna quan compleix 40 anys i ha destacat que es tracta de limitar l'aforament de diputats, senadors i membres del Consell de Ministres "a l'estricte exercici de les seves funcions i res més".
Calvo ha destacat que amb la reforma Espanya es posa en la línia d'altres països del seu entorn com França o Itàlia.
El president espanyol, Pedro Sánchez, obrirà una ronda de contactes amb tots els grups parlamentaris per buscar el seu suport a la mesura.
El Consell de Ministres ha aprovat l'avanprojecte de reforma dels articles 71 i 102 per limitar l'aforaments polítics.
El president espanyol, Pedro Sánchez, va anunciar la mesura al setembre en un acte a la Casa América per valorar els primers 100 dies de govern.
Tot i que inicialment va parlar d'acabar amb els aforaments, posteriorment fonts del govern espanyol puntualitzaven que es tractava de limitar-los i mantenir la protecció sempre en delictes comesos en l'exercici de les funcions del càrrec".
En aquell moment, Sánchez va garantir que la reforma de la Constitució podria estar feta en dos mesos.
Aquest divendres, però, la vicepresidenta ha relaxat els terminis i ha dit que es donen un any per tenir acabada tota la tramitació.
"Ens donem el termini d'un any per fer tota la transformació que porta aparellada d'altres reformes", ha manifestat.
Per endegar la tramitació, l'executiu ja ha encarregat un informe al seu òrgan consultiu, el Consell d'Estat, que des del 15 de novembre ja està en mans del govern espanyol.
Segons Calvo, aquest informe és "molt positiu" i va en la línia de la reforma que tenia en ment l'executiu.
"Entenem que complim quasi literalment l'informe del Consell d'Estat en l'avantprojecte de reforma que hem aprovat", ha manifestat.
Calvo ha defensat que tècnicament és una reforma de la Constitució "petita" que només afecta dos articles però que "políticament és molt important".
La vicepresidenta ha destacat que la reforma situa Espanya en la línia dels països europeus del seu entorn.
"Ens permet millorar el model democràtic i d'ordre constitucional i ens posiciona en l'espai comú d'Europa", ha manifestat.
Actualment, qualsevol polític està protegit per l'aforament cometi el delicte que cometi.
Això fa, doncs, que qualsevol procediment judicial es porti en un tribunal superior.
En el cas dels diputats de Congrés i Senat, sempre directament el Tribunal Suprem.
"Fins ara l'aforament era a la persona i ara exclusivament a l'exercici de les seves funcions", ha manifestat.
Això vol dir que no estaran aforats si cometen qualsevol altre delicte fora de l'exercici de la seva responsabilitat.
Aprovació i possible referèndum
Per tirar endavant la reforma de la Constitució cal que s'aprovi per 3/5 part al Congrés i al Senat.
Per això, Calvo ha anunciat que serà el president en persona, Pedro Sánchez, qui faci una ronda de trobades amb tots els grups per aconseguir el suport necessari.
Tot i que la reforma es pot tramitar pel procediment ordinari –és a dir, no cal referèndum- el grup de Podem ja ha avançat que el demanarà.
A més, segons la Constitució, pot fer-ho perquè es requereixen el 10% dels diputats de la cambra i Podem els té (67).
Calvo ha dit que el govern espanyol no farà res per evitar aquest referèndum si Podem el sol·licita perquè és un "precepte constitucional" i té els diputats necessaris per demanar-lo.
Què passa amb els aforats als parlaments autonòmics?
La vicepresidenta també ha aclarit que com a govern espanyol poden promoure el canvi a la Constitució per a diputats, senadors i membres del Consell de Ministres però que és competència de les comunitats autònomes actuar per modificar els estatuts i fer el mateix en els respectius parlaments.
Ara bé, Calvo considera que si prospera la reforma de la Constitució caldrà "harmonitzar" la situació arreu de l'Estat.
"No podem revisar els estatuts d'autonomia però aquest és un llistó d'ètica alt per tal que tot el sistema polític estigui al mateix nivell d'exigència", ha manifestat.

Response: El govern espanyol espera aprovar en un any la reforma de la Constitució per limitar els aforaments polítics. Sánchez busca el suport de tots els grups parlamentaris per aconseguir la reforma dels articles 71 i 102, que limiten l'aforament de diputats, senadors i membres del Consell de Ministres "a l'estricte exercici de les seves funcions i res més".


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text:

Context:
L'encaix de Catalunya a l'estat espanyol és la segona principal preocupació dels barcelonins, segons les dades del Baròmetre semestral presentades aquest divendres per l'Ajuntament de Barcelona.
L'enquesta s'ha realitzat a 831 persones entre el 25 de novembre i el 5 de desembre i és la primera feta després de la sentència del judici de l'1-O dictada pel Tribunal Suprem.
En total, un 14,9% dels enquestats situen aquest encaix com a segona preocupació, mentre que al darrer Baròmetre del juny, el percentatge només era del 8,9%.
A més, a la llista de preocupacions també apareixen els "aspectes polítics", que passen del 3,6% del juny al 9,1% actual i se situen com a tercera preocupació.
La preocupació per l'encaix de Catalunya a l'Estat supera els nivells assolits al darrer Baròmetre del 2017 (11,3%) i al primer del 2018 (14,2%), les dues primeres enquestes fetes després del referèndum de l'1-O.
De fet, la dada del darrer Baròmetre suposa un percentatge rècord que no s'havia assolit des del 2015.
La inseguretat, primera preocupació
En primer lloc, es manté la inseguretat a la ciutat que puja dos punts respecte del desembre.
En canvi, va a la baixa la preocupació per l'accés a l'habitatge, que passa del 14/ al 6,5%.
Una dada que segons el director de l’Oficina Municipal de Dades, Màrius Boada, obeeix a la lògica de "vasos comunicants".
Dit d'una altra manera, a l'enquesta només es permet mencionar un problema als entrevistats i, per tant, la preocupació més gran per altres assumptes ha provocat un descens de les respostes que assenyalen l'emergència habitacional.
Boada ha aplicat el mateix raonament a l'hora d'explicar les dades referents al turisme, que decau a la llista de preocupacions passant del 7,2 al 3,6%.
En canvi, creix la preocupació per la contaminació i el medi ambient (del 3,5% al 5,9%) i la gestió política municipal (del 3,1% al 4,7%).
Percepció d'una pitor Barcelona
Els enquestats consideren que globalment Barcelona ha empitjorat en el darrer any i així ho assenyalen un 67,7% dels entrevistats.
Anant al detall, creix el percentatge dels enquestats que valoren negativament la gestió del govern municipal (del 42,2% al 43,6%) i baixa la quantitat d'entrevistats que l'aproven ( del 57,1% al 54,8%).
També creix el percentatge de veïns que valoren negativament l'estat actual de l'economia a Barcelona, passant del 37,6% al 40,6%, Una valoració extensiva al conjunt de Catalunya (44,3%) i de l'estat espanyol (51,9%).
En aquest escenari, un 62% dels enquestats assegura que la situació econòmica de a ciutat ha empitjorat en l'últim any i un 33% dels entrevistats fa la mateixa valoració en l'àmbit personal.
El 49,7% també creu que la situació per trobar feina ha empitjorat en els darrers 12 mesos.
Gran preocupació per l'emergència climàtica
Per primera vegada l'Ajuntament de Barcelona ha inclòs en l'enquesta del Baròmetre preguntes sobre el canvi climàtic.
En total, un 89% dels barcelonins es mostren preocupats per l'emergència climàtica, mentre que un 81% creu que el canvi climàtic pot afectar la seva vida.
El 36,9% dels enquestats defensa que limitar les emissions del transport terrestre pot ajudar en la lluita contra l'emergència climàtica, la qual cosa suposa un aval a la Zona de Baixes emissions.
En total, un 67,5% dels enquestats es mostren bastant o molt disposats a acceptar accions polítiques d'aquest tipus que permetin pal·liar les conseqüències del canvi climàtic, mentre que a la pregunta de quina responsabilitat tenen els ciutadans en la solució al canvi climàtic, les respostes donen com a nota mitjana un 7,4 a l'hora de puntuar de zero a deu.
A l'hora de valorar la responsabilitat dels governs, la puntuació és de 8,6, mentre que és del 8,3 per a les empreses i el sistema econòmic.
L'Ajuntament també ha preguntat per primera vegada per la gestió de l'aigua i un 79,6% dels enquestats defensa la gestió pública.
El govern de Colau va rebre un revés al novembre, quan el Suprem va decidir que Agbar mantindria el control de l'aigua a l'àrea metropolitana.

Response: El primer Baròmetre realitzat per l'Ajuntament de Barcelona després de l'1-O afirma que la preocupació per l'encaix de Catalunya a Espanya i la sensació d'inseguretat han augmentat. S'afirma que la resta de preocupacions no han disminuït, però només se'n podia esmentar una a l'enquesta, i aquestes han estat les respostes principals. La ciutat ha rebut critiques generals negatives.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
La Intersindical Valenciana ha presentat davant del Tribunal Superior de Justícia (TSJ) del País Valencià una demanda per successió d’empreses contra Ràdiotelevisió Valenciana (RTVV), la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació (CVMC) i la Generalitat en entendre que les dos empreses de ràdio i televisió són, en realitat, la mateixa amb un canvi de denominació.
Segons que ha informat aquest divendres Intersindical a través d’una nota de premsa, la demanda considera que s’ha produït una successió d’empreses amb frau de llei previst a l’article 44 de l’Estatut dels Treballadors.
El sindicat adverteix que si prospera la demanda, els treballadors de RTVV que s’incorporin a la nova empresa hauran de tenir l’antiguitat, els triennis, el salari, la categoria, el conveni col·lectiu i les condicions laborals que tenien en l’antiga empresa.
La demanda també obri la porta a centenars de demandes individuals per poder accedir a la nova CVMC, han infomat.
La Intersindical considera que la creació de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació ha estat ‘una maniobra fraudulenta per tal de camuflar l’existència d’una successió d’empreses amb l’objectiu de desentendre’s dels drets dels treballadors’.
El sindicat afegeix que la intenció del govern és incomplir la clàusula 6 de l’Expedient de Regulació d’Ocupació (ERO) que estableix que cal donar prioritat els extreballadors per posar en marxa la nova ràdio i televisió públiques .
Segons el sindicat, aquesta maniobra es faria ‘amb l’excusa que la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació res té a veure amb l’antiga RTVV SAU.
De fet, Consell i Consell Rector s’han negat fins ara a reunir la Comissió de Seguiment de l’ERO’.
Intersindical també ha valorat el judici contra l’ERO d’extinció que s’ha de celebrar el pròxim 11 de gener a l’Audiència Nacional després del recurs interposat per CGT.
En la seva opinió, davant una sentència de nul·litat el govern es negaria a reincorporar elstreballadors a la nova empresa al·legant que la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació ‘no té res a veure amb RTVV SAU’.
Al respecte, el sindicat assenyala que com que RTVV es troba en liquidació, els treballadors podrien no recuperar el seu lloc de treball i haurien de conformar-se amb una millora en la indemnització que varen rebre de l’ERO i que, ‘en la major part dels casos, seria mínima’.
‘Aquest és el plaa del govern i, per tal d’impedir que es faci realitat, no hi ha una altra sortida que presentar una demanda per demostrar que s’ha produït una successió d’empreses fraudulenta.
I això és el que ha fet la Intersindical.
Per tant, si la nova RTVV és o no és des de zero ho hauran de determinar els tribunals’, manifesten.
Successió d’empreses
En opinió d’Intersindical són molts els arguments que demostren la successió d’empreses.
Així, segons que han explicat, el govern intenta posar en marxa la nova corporació a partir de les mateixes freqüències, canals, múltiplex, instal·lacions, equipament, fons documentals, etc. de RTVV SAU, ‘suposadament en procés de liquidació, però en la qual l’únic que s’ha liquidat són els treballadors’.
Intersindical manifesta que l’objectiu del govern és el de no assumir les càrregues laborals, ‘creant la ficció d’un tancament que mai no s’ha produït i una falsa liquidació’.
En aquest sentit remarquen que tant la Generalitat com el consell liquidador de RTVV SAU ‘han avançat treballs que corresponien a la nova empresa i han permès treballs en les seves instal·lacions que res tenen a veure amb l’execució d’una liquidació’.
Així, consideren que el govern pretén utilitzar tot el patrimoni de RTVV SAU amb l’excepció dels treballadors.
Manca de negociació
Sobre la demanda, el sindicat assenyala que s’ha presentat després de fracassar tots els intents de pactar una sortida al conflicte laboral.
‘L’absència d’acord no és fruit d’un fracàs en la negociació, sinó que aquesta ni tan sols ha arribat a començar’, indiquen, lamentant que l’administració ‘ha preferit jugar al frau en compte de jugar al consens’.
Intersindical ha remarcat que des del principi el representants dels treballadors han defensat que la millor sortida per recuperar la ràdio i televisió públiques era la d’aturar la liquidació de RTVV SAU iniciada després del seu tancament per part del PP.
Al respecte, indiquen que el comitè d’empresa ha presentat diverses propostes per tal de buscar una sortida al conflicte laboral que fos justa i socialment i econòmicament rendibles i que cap d’elles ha obtingut resposta.
Amb tot, manifesten que continuen oberts a la negociació i disposats a buscar solucions ‘que respectin tots els drets: els dels treballadors i els de tots els valencians a recuperar una ràdio i televisió públiques’.

Response: La Intersindical Valenciana ha demandat davant del TSJ la RTVV, CMVC i la Generalitat per successió d'empreses amb frau de llei per la intenció de desentendre's dels drets dels treballadors. Assegura que si la demanda progressa, els treballadors han de tenir les mateixes condicions laborals que a l'empresa anterior. Tot i així, manifesten que continuem disposats a dialogar i negociar.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
La consellera Dolors Bassa no coincideix amb el president de la Generalitat, Quim Torra, que diu que no acatarà les sentències.
‘Doncs, per què acatem ara la presó preventiva que és una indignitat?’, ha preguntat a través d’una entrevista a ‘El Punt Avui’ ‘.
Segons Bassa, des de la presó de Puig de les Basses, en tot cas, el que s’hauria de dir és que ‘no ens conformarem ni estarem d’acord amb sentències condemnatòries’.
Sobre la seva situació a Puig de les Basses, explica que li ha costat més l’adaptació a la presó catalana que a l’Alcalá Meco.
Segons la consellera, el centre penitenciari de Figueres està pensat per a homes i només hi ha un mòdul de dones, on hi ha trenta-quatre internes de totes les tipologies tant amb els delictes comesos com amb el seu comportament.
Això fa, segons relata Bassa, que els normes siguin més estrictes.
Des de la presó, Bassa defensa que ERC té una actitud ‘pragmàtica’ i considera que no ha posat el fre de mà sinó que ‘ha definit la situació actual i ara hi ha més criteris per valorar decisions’, en referència que ara se saben quines són les debilitats i fortaleses després de ‘embat’ a què va portar el PP.
‘Crec que és important avançar amb peu ferm i ser conseqüents amb l’1-O, el 3-O i el 21-D’, ha conclòs.
De fet, creu que ningú ha perdut les seves conviccions pels empresonaments sinó tot el contrari, que les han refermat.
Bassa afirma que cada dia pensa en el judici i creu que s’ha d’afrontar amb confiança en les conviccions i les accions i demostrant al món el que es va fer i, sobretot, el perquè.
‘Jo sempre he dit que no vull ser heroïna ni semblar-me a líders com Mandela o Victoria Ingabire –la líder opositora ruandesa, per cert, en llibertat des d’aquest 15 de setembre–.
El que vull és anar a casa meva amb llibertat, dignitat i el cap ben alt’, afegeix.
La consellera està convençuda de la seva innocència ‘més enllà d’una possible acusació de desobediència’ però de res més.
Admet que mai es van valorar les conseqüències ‘tan dràstiques’ perquè, segons assegura, la intenció sempre va ser acabar negociant.
Admet que potser ‘alguna cosa es podia haver fet diferent’, però ha defensat que ‘en aquells moments teníem el camí marcat, i havíem i volíem avançat democràticament’.
Preguntada per on es veu d’aquí a un any, Bassa respon que hi ha dies que es veu en llibertat a casa seva i d’altres es continua veient a la cel·la 25 de Puig de les Basses perquè ‘a la presó es depèn molt dels inputs que arriben de l’exterior’.
Però la consellera deixa clar que, de moment, no es penedeix d’haver marxat.
Argumenta que considerava que els membres del govern havien de ser responsables a Catalunya i, en l’aspecte personal, explica que va pensar que hauria portat molt malament la incertesa de començar sense els seus.
Bassa afirma que se sent com una ostatge de l’estat espanyol perquè no entén que al s XXI hagi d’estar en presó preventiva.
Segons ha defensat l’exconsellera, ha deixat la política institucional i va tornar de Brussel·les el primer dia per voluntat pròpia, per tant, no li poden atribuir reiteració de delicte o risc de fugida, els dos arguments per mantenir la presó preventiva.
Pel que fa la seva situació a la presó de Puig de les Basses, explica que les característiques d’aquest centre penitenciari fa que se senti més presa aquí que a Alcalá Meco.
Tot i que explica que a diferència de Madrid, ara se li permet una visita institucional, alcaldes, diputats o consellers, alguna tarda de dilluns a dijous.
El Puig de les Basses és un centre, segons Bassa, pensat per a homes i això fa que s’hagin de reivindicar temes d ‘igualtat i posa d’exemple que s’ha aconseguir que hi hagi les mateixes hores per als homes i les dones a la piscina o poder disposar de la compra d’un cosmètic una vegada al mes.
Bassa explica que està escrivint un dietari des de la presó i que ja en va escriure un altre quan formava part del ovgern perquè escriure li agrada molt.

Response: Bassa afirma que li costa acostumar-se més a Puig de les Basses que a Alcalá Meco, ja que les normes són més estrictes. Assegura que cal assumir les conseqüències que l'1-O, 3-O i 21-D han comportat, però tampoc no cal oblidar per què es va fer tot. Ella està convençuda de la seva innocència.