Instruction: Explica'm breument les idees principals d'aquest text:

Context:
Seat ha estrenat oficialment aquest dilluns el Centre d'Atenció i Rehabilitació Sanitària (CARS), ubicat al recinte fabril de Martorell.
L'edifici engloba serveis pioners en medicina laboral preventiva i assistencial per als 14.500 treballadors de la firma, que fins ara disposaven d'una desena de centres mèdics disgregats.
Les noves instal•lacions, de 1.300 metres quadrats, incorporen assistència en traumatologia, cardiologia, ginecologia, sales de rehabilitació i un laboratori de biomecànica per adaptar la feina dels treballadors a millors condicions.
En aquest sentit, el conseller de Salut, Toni Comín, ha assegurat que el CARS suposarà un "canvi cultural" en la salut laboral de la plantilla.
Coincidit amb aquest nou centre, Seat també ha posat en marxa un Comitè Científic d'Empresa Saludable, que compta amb el Doctor Bonaventura Clotet com a membre honorífic.
Les instal•lacions del CARS, de 1.300 metres quadrats, han suposat una inversió de 3,3 milions d'euros i la creació d'un equip mèdic de 25 especialistes.
Una de les novetats més singulars del centre és el laboratori biomecànic, on 20 càmeres amb tecnologia 3D processen la informació muscular i òssia dels treballadors per adaptar les condicions dels llocs de feina.
Els resultats d'aquests estudis, segons han ressaltat els responsables del centre, s'utilitzen posteriorment per prevenir malalties derivades del procés de producció dels cotxes.
El conseller de Salut, Toni Comín, ha subratllat especialment aquesta qüestió, destacant l'aposta per la "promoció" dels hàbits saludables.
"'Promoció' va més enllà de 'prevenció', ja que significa fomentar canvis culturals i consciència dels determinants de la salut", ha afirmat.
En aquest sentit, el conseller ha assegurat que el nou centre de Seat es pot convertir en un "tractor de canvi cultural" dels 14.500 empleats de la companyia.
En la mateixa línia, la ministra de Salut, Dolors Montserrat, ha lloat la tasca de Seat, afirmant que la firma "sempre posa la primera pedra en avenç i innovació".
Per la ministra, les instal•lacions mèdiques del CARS són un exemple a seguir per "tota la societat: tant les empreses com el propi sistema sanitari".
Diagnosi, prevenció i recuperació
D'altra banda, en paral•lel a l'apartat d'investigació, el CARS compta amb àrees de diagnosi i prevenció de patologies, les quals no necessàriament han d'estar relacionades amb la feina a les fàbriques.
En aquest sentit, la companyia ofereix, per exemple, la possibilitat de fer proves ginecològiques de detecció precoç de càncer de mama i coll d'úter.
Pel que fa als processos de rehabilitació, les noves instal•lacions estan adaptades per fer programes d'entrenament inspirats en els sistemes que utilitzen els soldats estatunidencs de la divisió submarina, tal com ha destacat la companyia aquest dilluns durant la inauguració oficial del centre.
Aquests serveis se sumen al sistema mèdic que Seat tenia fins ara, amb una desena de centres de salut i més de 50 professionals.
Amb aquesta xarxa d'assistència sanitària, recentment, la companyia ha aconseguit el certificat 'Empresa Saludable' que impulsa l'Organització Mundial de la Salut (OMS), sent la primera empresa espanyola del sector automobilístic en rebre aquesta distinció.
Comitè pioner en salut laboral de la indústria
Amb la posada en marxa del Centre d'Atenció i Rehabilitació Sanitària, Seat ha anunciat la creació d'un Comitè Científic d'Empresa Saludable.
L'organisme, format per experts relacionats amb la salut, el benestar i l'empresa, té com a objectiu investigar aquests àmbits i traslladar-ne les conclusions al conjunt del sector.
"Volem posar a disposició de la societat els resultats i suggerir mesures concretes per potenciar la salut dels treballadors de tota la indústria", ha subratllat el president de Seat, Luca de Meo.
El nou Comitè estarà presidint per Xavier Ros, vicepresident de Recursos Humans, i comptarà amb el Doctor Bonaventura Clotet com a membre honorífic.
A banda de la seva participació al Comitè, Clotet també exercirà com a "ambaixador" de Seat als fòrums sanitaris nacionals i internacionals, alhora que participarà en les investigacions de l'equip mèdic de la companyia sobre l'envelliment cel•lular i la nutrició, entre d'altres.
Seat ha destacat que ha confiat en Clotet "per reforçar el posicionament de la marca com a empresa saludable".

Response: Seat ha aconseguit el certificat d'Empresa Saludable amb la inauguració del Centre d'Atenció i Rehabilitació Sanitària (CARS) i la creació del Comitè Científic d'Empresa Saludable amb el Doctor Bonaventura Clotet per millorar la salut dels treballadors de tota la indústria. S'ha invertit 3,3 milions d'euros en les instal·lacions del CARS, on 25 metges ofereixen medicina preventiva i assistencial als treballadors.


Instruction: Explica'm breument les idees principals d'aquest text:

Context:
Els advocats que representen més de 200 afectats per les càrregues de l’1-O en col·legis gironins han aconseguit identificar una trentena de policies espanyols i guàrdies civils, a partir de les diligències que han sol·licitat al jutjat d’instrucció que s’ha fet càrrec de les denúncies.
Es tracta dels responsables operatius de cada comandament, a més d’alguns agents concrets com el qui portava la càmera Go pro abans de l’operatiu al Col·legi Verd.
Els lletrats es mostren satisfets amb la instrucció que està duent a terme el jutjat que ha agafat la causa, i consideren que el procediment és ‘pioner a Catalunya’.
Tot i això, lamenten l’actitud ‘reticent’ del Ministeri d’Interior espanyol a l’hora d’identificar els agents antiavalots i de policia judicial que van actuar a les ordres dels responsables operatius.
La querella que agrupa més de 200 denunciants per les càrregues de l’1-O a Girona segueix endavant.
Després que tots els afectats hagin passat el reconeixement mèdic davant dels forenses, ara s’ha aconseguit identificar una trentena dels policies que van estar en l’operatiu.
Les diligències demanades pels lletrats doncs, segueixen donant fruits.
De fet, un dels advocats voluntaris l’Albert Carreras assegura que ‘el procediment està sent normal’ i no contempla ‘en cap cas’ un arxivament de la causa.
El problema però, explica Carreras és que s’estan identificant només els responsables operatius.
En concret, el Ministeri d’Interior ha respost a les diligències que ha requerit el jutjat, però els lletrats critiquen les ‘reticències’ a dir quins eren els agents que van actuar.
‘El què hem de fer és demanar el nom de l’agent a partir del número d’identificació policial de cadascun d’ells que veiem a través de les imatges’, subratlla Carreras.
Tot plegat fa que el procés sigui més lent del que s’esperava.
El govern espanyol no diu quins agents estaven destinats a cada col·legi, sinó que només facilita la identitat dels tres màxims responsables i la procedència de la unitat.
‘Per exemple, els policies que van actuar al Col·legi Verd sabem que són de Saragossa, però només estan identificats tres caps operatius’, concreta Carreras.
Per això, els lletrats demanen que el ministeri doni més informació dels policies actuants, ja que d’aquesta manera s’estalviaria temps.
En qualsevol cas, Carreras deixa clar que els agents que es van sobrepassar en les seves funcions poden ser identificats a través dels recursos gràfics, especialment les imatges que també s’incorporen a la causa.
L’objectiu final, explica l’advocat, és saber ‘qui va donar les ordres’ i si cal demanaran que s’investigui als caps del dispositiu, siguin policials o polítics.
‘Volem arribar a saber qui va ordenar i què va ordenar’, assenyala Carreras.
Amnistia Internacional ‘hi està a sobre’
Els advocats han explicat que un dels avantatges que tenen en aquesta causa és la implicació que ha mostrat Amnistia Internacional.
L’organització humanitària està en contacte amb els lletrats i fa informes en relació a l’actitud del govern espanyol a l’hora de donar la informació que se li requereix.
En aquest sentit, Carreras destaca que el fet que Amnistia estigui ‘fent seguiment estret’ del paper la fiscalia i el ministeri, ‘els ajuda’ a que el govern espanyol accedeixi a facilitar la informació.
‘Ells estan vetllant pel compliment de les obligacions legals del Ministeri’, ha conclòs.
Reconeixement mèdic i declaracions
En els últims mesos, els diferents afectats per les càrregues han anat passant pel metge forense per tal de certificar les lesions que denunciaven.
Aquest tràmit – imprescindible per donar continuïtat al procés judicial – s’ha allargat per la gran quantitat de persones que s’han adherit a la denúncia troncal presentada pels advocats voluntaris.
Està previst que el mes de febrer, els primers afectats comencin a passar per davant del jutge instructor per tal de donar la seva versió dels fets.
Amb tot, els lletrats reconeixen que es tracta d’un procediment que serà ‘llarg i complex’, si bé estan satisfets de com avança la causa.

Response: La representació legal de més de 200 persones afectades per les càrregues de l'1-O a Girona ha identificat uns trenta policies i guàrdies civils que hi van participar. Els lletrats, contents amb la instrucció del jutjat, critiquen la reticència del Ministeri d'Interior espanyol. El procés continua i l'objectiu és arribar a saber qui va donar les ordres i quines eren.


Instruction: Explica'm breument les idees principals d'aquest text:

Context:
El ple de Castellfollit de la Roca (la Garrotxa) ha aprovat treure el sou de dos dels sis regidors de l'equip de govern i donar-lo a l'alcalde, Moisès Coromina (CiU), per compensar la seva jubilació.
L'alcalde es va jubilar l'abril d'aquest any i, com que no pot cobrar dos sous públics, ha hagut de renunciar a la remuneració municipal.
Però l'equip de govern ha decidit "compensar" la davallada de la seva retribució mensual fixant una "indemnització" anual de 6.000 euros per a l'alcalde.
Per no crear noves partides de despesa, els 500 euros al mes que rebrà l'alcalde surten del sou de dos regidors, que han acceptat no cobrar per la feina de govern local que fan.
El grup municipal de CiU també rebrà menys diners.
L'equip de govern de Castellfollit de la Roca ha fet valer la seva majoria -sis regidors contra els tres d'ERC a l'oposició- i ha aprovat concedir una "indemnització" anual a l'alcalde, Moisès Coromina, perquè pugui continuar cobrant per assistir a plens i per governar.
Coromina es va jubilar a l'abril i va haver de renunciar al seu salari com a alcalde perquè no pot cobrar dos sous públics alhora.
Per això, va proposar trobar una fórmula per poder cobrar de l'ajuntament.
Per no crear una nova partida que afegís pressió a les finances municipals, van proposar retallar altres despeses per aconseguir arribar a la xifra dels 500 euros mensuals en concepte "d'indemnització".
Dos dels regidors de l'equip de govern deixen de cobrar per la feina municipal i, a més, el grup de CiU també veu retallats dràsticament els seus ingressos.
L'alcalde ja havia intentat portar aquest punt a aprovació del ple en tres ocasions però l'havia deixat sobre la taula per intentar consensuar una proposta juntament amb l'oposició.
Finalment, va incloure la mesura en el punt 3 de l'ordre del dia del ple d'aquest dimarts, proposant aprovar "una indemnització per a Moisès Coromina per a l'exercici de l'alcaldia, després de la seva jubilació del règim laboral".
La mesura ha rebut el suport dels sis regidors de l'equip de govern, inclosos els vots favorables de Gerard Planella i Roger Vidal, els dos regidors que a partir d'ara no cobraran ni un euro per la seva feina dins l'equip de govern.
A banda del sou dels dos regidors, Coromina s'ha atribuït 1.000 euros que el grup municipal de CiU deixa de rebre.
Ara, el partit només rebrà 200 euros.
La decisió va rebre els vots en contra dels tres regidors d'ERC a l'oposició.
El portaveu, Miquel Reverter, va plantejar diversos dubtes sobre la legalitat de la mesura.
"Deu ser legal, però és molt lleig, ens movem en una línia vermella molt fina", va afirmar Reverter que va voler saber si aquesta "indemnització" té, també, caràcter retroactiu.
El motiu d'aquesta pregunta és perquè des de l'abril i fins que va quedar aprovat en ple, Coromina ha demanat avançaments de sou a l'ajuntament.
Segons Coromina i la secretària municipal, la quantitat anticipada fins ara és de 900 euros i no suposa cap irregularitat comptable, tot i que no s'hagi passat per aprovació de cap ple ni s'hagi registrat.
Reverter va plantejar que si aquest caràcter retroactiu existeix, i Coromina cobrarà els 500 euros mensuals des de l'abril -quan es va jubilar-, si cal que els regidors tornin els diners cobrats fins ara.
"No, no ho han de tornar, i no és de rebut aquest tracte", va criticar l'alcalde.
La disputa va acabar amb els vots en contra d'ERC però amb la mesura aprovada.
L'ajuntament, continua la polèmica
A l'apartat de precs i preguntes, ERC va demanar a l'alcalde que detallés la situació de les negociacions entre ajuntament i el propietaris dels terrenys on es va construir el nou consistori per arribar a un acord judicial que eviti l'enderroc de l'edifici.
Una sentència va concloure que l'edifici no compleix la normativa i que s'hauria d'enderrocar-ne una part.
Per evitar-ho, els advocats de les dues parts estan intentant arribar a un acord de compensacions per poder mantenir l'edifici, ja construït.
Coromina va explicar que la pròrroga del jutge per a executar la sentència és fins al 18 d'octubre i va assegurar que les negociacions continuen el seu curs.
"Quan hi hagi alguna cosa en ferm, ja els ho explicarem", va concloure Coromina, que no va donar més detalls sobre possibles compensacions.

Response: L'equip de govern de Castellfollit de la Roca ha aprovat per majoria destinar 500 euros mensuals a l'alcalde Moisès Coromina per assistir als plens i governar, ja que en jubilar-se va haver de renunciar al sou d'alcalde, perquè no es poden cobrar dos sous públics simultàniament. A canvi, dos regidors han renunciat al seu sou i CiU rebrà menys diners.


Instruction: Explica'm breument les idees principals d'aquest text:

Context:
L'escriptor Marc Rosich retrata a la seva nova obra una "iaia convergent de dretes a qui li cau un mite" amb el cas Pujol.
Ella és la protagonista, interpretada per Mercè Arànega, de 'A tots els que heu vingut', que es podrà veure a la Sala Petita del TNC del 6 d'abril al 7 de maig.
Rosich ha definit el muntatge com un melodrama, d'esperpent i de mirall deformat amb molta ironia i humor i ha assegurat "no és una ficció política, sinó un retrat familiar".
El director del TNC, Xavier Albertí, ha volgut recalcar que l'espectacle "no ataca" ningú, sinó que mostra un marc familiar on s'han perdut les certeses.
Comparteixen escenari amb Arànega, Lurdes Barba, Montse Esteve, Àurea Márquez, Mireia Pàmies i Carles Gilabert.
La protagonista de l'espectacle, la Magda, és una senyora gran que viu a l'Eixample i està de dol des de fa un mes per la mort del seu marit.
L'ajuden a tirar endavant els discos de la Núria Feliu i una fotografia del difunt donant la mà a un antic president del govern.
La Magda però no sap que l'expresident, és a dir Jordi Pujol, farà una confessió pública amb la qual trontollarà tot el món que l'envolta.
Els fets passen entre el 24 i 26 de juliol del 2014, quan Pujol va reconèixer que tenia diners a l'estranger sense regularitzar.
Rosich ha assenyalat que era una bona oportunitat de fer una obra compromesa amb els temps i va considerar un bon tema el cas Pujol.
De fet, ha reconegut que hi va haver coses al voltant d'aquest fet que el van impressionar sobre tot el que veia dins de les cases "amb dones grans que se'ls hi havia caigut un mite i no entenien el món tal com l'havien entès ".
Ha assegurat que el muntatge "no és una ficció política, sinó un retrat familiar".
L'excusa de muntatge és com la casa "queda destarotada després del cas Pujol" i arran d'això van sorgint coses del passat de la família.
Així com l'extravagància de la protagonista de pujar a casa seva a un indigent que viu al carrer, una cosa que mai hauria fet anteriorment i que sorprèn a tota la família.
El títol de l'obra 'A tots els que heu vingut' sorgeix de la cançó de Núria Feliu 'Ja us he reconegut' (la protagonista és una gran seguidora de la cantant) i Rosich ha recalcat que la seva intenció és que el públic es vegi emmirallat amb el que passa, ja que presenta perfils molt fàcils de reconèixer.
En aquest sentit, ha manifestat que la idea inicial gira al voltant de la Magda, que "seria la quintaessencia de totes aquestes iaies convergents de dretes, que de cop i volta havien tingut una fe cega en el pare de tots i de cop i volta el seu mite cau".
Rosich ha fet èmfasi en què això "no és teatre documental, ni polític, sinó que passa per la ironia i l'humor".
De fet, va més enllà per reflexionar sobre què ha passat a Catalunya, i "no només les iaies que havien cregut" amb Pujol, sinó a la societat en general.
I és que el conflicte no només es queda a l'interior de la protagonista sinó que també afecta els membres de la família de la Magda.
La primera part es dedica a endinsar-se al cap del personatge que encarna Arànega i a la segona part s'hi sumen les seves dues filles.
"És una batalla de reines amb visions contraposades", ha apuntat Rosich.
Arànega i "la bogeria progressiva" de la Magda
Arànega, l'encarregada de donar vida a la Magda, explica que el seu personatge "va entrant en una bogeria progressiva, a l'inici veiem algú que està destarotat, però no està boig, però mica en mica arribarà a uns extrems de bogeria i de 'tansemenfotisme', sigui per febre, per caràcter o perquè s'ha tornat boja, té una progressió molt gran i això afecta a la relació amb les filles".
Per la seva part, el director del TNC ha dit que és una tragicomèdia amb un rerefons històric.
"Una obra que ens entrega un mirall difícil d'entregar, en el qual veiem com ens podem emmirallar i la mirada que ens torna parla de les nostres fidelitats i de la seva caiguda; les fidelitats familiars, conjugals, ideològiques i polítiques".
Albertí ha destacat que tot i que parteix de la sàtira política, l'obra reflexiona sobre "les pròtesis de necessitat i d'identificació familiar i ideològica que tenim i què fem quan això se'ns desfà els dits".
"És un espectacle d'una profunda sensibilitat ideològica per acompanyar-nos a viure el nostre present avui per avui", ha dit.

Response: La tragicomèdia "A tots els que heu vingut" de Marc Rosich es podrà veure a la Sala Petita del TNC del 6 d'abril al 7 de maig. Relata la història d'una àvia convergent de dretes a qui la confessió de l'expresident Pujol sobre els diners no declarats que té a l'estranger la trasbalsa i origina diferents reaccions dels seus familiars.


Instruction: Explica'm breument les idees principals d'aquest text:

Context:
El Baròmetre mostra un creixement de 2,3 punts respecte el desembre i enfila al partit encapçalat per Ada Colau fins el 17,9% en intenció directa de vot.
Un any després d’haver-se convertit en batllessa de Barcelona, Colau veu com les enquestes reforcen el seu lideratge a la ciutat i més tenint en compte que es van fer la setmana després d’haver signat el pacte de govern amb el PSC.
El Baròmetre ofereix la intenció directa de vot i no especula sobre l’hipotètic resultat en regidors que obtindrien els partits en cas que avui se celebressin noves eleccions municipals.
La segona força és, com al desembre, ERC, que creix 1,7 punts fins a situar-se en el 12,3% de la intenció directa.
Pel que fa a CiU, el grup liderat per Xavier Trias s’estanca en la tercera posició i baixa mig punt fins al 8,5%.
La baixada més important és la que experimenta C’s, que perd la meitat de la intenció directa de vot que va registrar en el Baròmetre del desembre.
El partit de Carina Mejías se situa en el 4,4%, per sota del 5,5% del PSC, que també baixa lleugerament, i per sobre del 3,8% de la CUP, que puja 0,8 punts, i de l’1,6% del PP, que per un punt.
La intenció directa de vot no permet especular sobre els resultats en cas d’eleccions però permet marcar tendències.
Per exemple, CiU, que el desembre del 2011 registrava un 23,6%, ha anat baixant progressivament fins a situar-se en el percentatge mínim dels últims anys (9%).
En les eleccions de l’any passat, però, la formació encapçalada per Trias va obtenir un 13,7% dels vots.
El PSC es recupera lleugerament respecte als Baròmetres anteriors a 2015, tot i que queda lluny de les primeres posicions.
Jaume Collboni veu com mereix la confiança del 5,5% dels enquestats.
Els socialistes van assolir el 6,3% dels vots en les eleccions de l’any passat.
ERC es ratifica com a segona formació en intenció directa de vot, condició que ja va aconseguir en el Baròmetre del passat mes de desembre.
El grup que lidera Alfred Bosch es manté al voltant del 10% des de juny del 2012 –amb un parèntesi el desembre del 2013- i s’enfila fins el 12,3%, consolidant el creixement continuat del partit en els últims anys a les enquestes.
A les eleccions del 2015, però, ERC es va haver de conformar amb el 6,6% dels sufragis.
Pel que fa a C’s, que històricament s’havia mantingut com una força residual a les enquestes, va escalar posicions amb força després de les eleccions, en les que va esdevenir tercera força al consistori amb el 6,7% dels vots.
El desembre passat, els enquestats que afirmaven que votarien al partit liderat per Carina Mejías representaven el 8,8% del total.
Sis mesos després, però, ha registrat una caiguda important fins a situar-se en el 4,4% de la intenció directa de vot.
El PP no aconsegueix aixecar cap de la seva tradicional mala qualificació a les enquestes.
El grup d’Alberto Fernández, que només va obtenir 3 regidors i el 5,3% dels vots en les passades eleccions municipals, continua a la cua de la intenció directa de vot amb l’1,6%.
Pel que fa a la CUP, creix en intenció directa de vot del 3% del desembre passat al 3,8% del Baròmetre del mes de maig.
Xavier Trias, el líder més ben valorat
El creixement de BComú en intenció directa de vot té continuïtat en la valoració dels líders municipals.
L’alcaldessa, Ada Colau, aprova amb un 5,4 de nota mitjana (partia d’un 5,2 al desembre) i és la política més coneguda per part de la població barcelonina.
Només l’1,4% dels 800 enquestats afirma no saber qui és la líder de BComú.
En tot cas, Colau es veu superada per l’anterior alcalde de la ciutat i també pel líder d’ERC a l’Ajuntament.
Tant Xavier Trias com Alfred Bosch obtenen un 5,5 de nota mitjana, tot i que el grau de coneixement de Trias (97,1%) és molt superior al de Bosch (65,9%).
A continuació arriben el president del grup municipal del PSC, Jaume Collboni, amb un 4,9 i un 61,2% de nivell de coneixement; la presidenta del grup municipal de la CUP, Maria José Lecha amb una nota mitjana de 4,5 i un coneixement del 18,4%; Carina Mejías (C’s) amb un 3,3 de nota i un 31,2% de coneixement; i tancant la llista el president del grup popular, Alberto Fernández Díaz, amb un 3,1 i un 85,5% de nivell de coneixement.

Response: Un any després de les eleccions, segons el Baròmetre municipal, Barcelona en Comú compta amb un 17,9 % d'intenció directa de vot. En segon lloc, se situa ERC i, en el tercer, CiU. Pel que fa als líders, l'alcaldessa Ada Colau és la més coneguda pels ciutadans, que l'han valorat amb un 5,4. Tanmateix, Trias i Bosch han obtingut un 5,5.


Instruction: Explica'm breument les idees principals d'aquest text:

Context:
Josep Maria Argimon, nou director de Salut Pública, ha anunciat que les pròximes setmanes es faran proves PCR a tots els contactes estrets dels casos positius de covid-19.
Segons que ha explicat, això serà possible pel paper dels anomenats gestors de covid, que s’integren en l’atenció primària per identificar contactes dels casos positius, i per l’augment de la capacitat de fer proves PCR.
‘Sabem que de cada cas, de mitjana, hem d’esperar a identificar entre deu i quinze contactes estrets.
I aquí encara tenim molt de recorregut’, ha dit.
Argimon ha explicat que els gestors de covid atendran els ciutadans a qui s’hagi extret una mostra per a fer una PCR tot just en acabat, per identificar de seguida els seus contactes.
‘Si després el cas sospitós resulta que és un cas de malaltia, els scouts ràpidament es posaran en contacte amb els contactes estrets’, ha dit.
Després, se’ls donarà hora per a una prova PCR.
La consellera de Salut, Alba Vergés, ha dit que fer les proves PCR no volia dir que els contactes no s’haguessin d’aïllar preventivament.
Podeu veure ací la conferència de premsa d’Argimon i Vergés:
Actualment, ha dit, hi ha 214 gestors de covid, però la setmana vinent s’espera que se n’hi hagi contractat mig miler.
Argimon ha dit que aquest canvi en el protocol es farà ‘molt ràpidament’, però que no serà ‘d’avui per demà’ perquè caldrà formar els gestors covid i identificar els contactes de cada cas positiu.
A banda, ha explicat que actualment es fan unes 8.000 proves PCR diàries, tot i que ara com ara el sistema sanitari públic de capacitat per a fer-ne 24.000 i la setmana vinent s’ampliarà a 30.000.
Abans, Argimon ha dit que en el brot de coronavirus del Segrià ‘semblaria que tendim a l’estabilització’, tot i que ha demanat d’esperar a conèixer les dades epidemiològiques d’aquesta setmana per a confirmar aquesta impressió.
Així mateix, ha recordat que ja hi ha una part important de Catalunya amb transmissió comunitària del coronavirus, pel que ha incidit en la necessitat a identificar els contactes estrets dels nous casos, però també zones del país amb brots concrets que ‘hem de controlar’.
‘En aquests pròxims dies no podem fallar’, ha afegit, amb l’objectiu que els brots no es transformin en transmissió comunitària.
D’altra banda, ha recordat que tot i els avenços en les investigacions per a desenvolupar un vaccí, per molt àgils que siguin encara haurem de conviure durant mesos amb el virus, pel que ha dit que el vaccí que actualment tenim són les mesures de seguretat ja conegudes i rebaixar els contactes socials.
Argimon s’ha mostrat en contra de ‘tancar-nos cada cop que hi hagi un rebrot’, en referència a nous confinaments, per les implicacions socials que tindrien.
El nou secretari de Salut Pública ha anunciat que compareixerà dos cops a la setmana per a donar a conèixer les dades epidemiològiques de Catalunya.
D’una banda, per a explicar el risc de rebrot que té cada regió sanitària i les diferents comarques.
‘Sé que té el perill de la simplificació —de si és verd, vermell o groc— però és important saber on som i el risc que tenim’, ha dit.
De l’altra banda, també explicarà quin impacte té la pandèmia en cada moment sobre el sistema sanitari.
Informarà del nombre de persones hospitalitzades, a la UCI i d’atesos a l’atenció primària com a sospitosos de covid-19.
‘De moment a situació que tenim al país no té un impacte al sistema sanitari, amb l’excepció de Lleida’, ha dit.
A més, ha dit que hi haurà un tercer dia on estarà disponible per a fer entrevistes amb més profunditats o per qualsevol necessitat que els mitjans de comunicació li reclamin.
La consellera de Salut, Alba Vergés, ha intervingut abans que Argimon per a presentar-lo i ha dit que amb la seva incorporació es completa l’equip del Departament de Salut per a enfrontar-se a la pandèmia.
‘Argimon comptarà amb el suport i treballarà conjuntament amb la unitat de resposta de la covid-19, que coordina el doctor Jacobo Mendioroz‘, ha afegit.
‘Ha sigut una persona essencial que ha sabut transmetre a la ciutadania què representava estar dins d’una epidèmia’, ha dit.

Response: El nou director de Salut Pública, Josep Maria Argimon, ha anunciat que s'incrementarà el nombre de gestors covid i de PCR diàries, amb l'objectiu de fer proves als contactes estrets dels casos positius de covid-19. Ha recordat que cal seguir les mesures de seguretat i ha explicat que dues vegades a la setmana informarà sobre les dades epidemiològiques de Catalunya.


Instruction: Explica'm breument les idees principals d'aquest text:

Context:
Els plans per ampliar el Museu Nacional d'Art de Catalunya (MNAC) comencen a ser una realitat.
En una reunió del patronat celebrada aquest dimarts a la tarda, l'Ajuntament de Barcelona, la Generalitat i l'Estat han donat llum verda perquè l'equipament pugui expandir-se en el termini de dos anys al pavelló Victòria Eugènia, que es convertirà en una nova sala d'exposicions temporals de 2.500 metres quadrats.
El Departament de Cultura s'ha compromès aportar una partida de 2,5 milions d'euros –supeditats a l'aprovació dels nous pressupostos de la Generalitat- per a acondicionar l'espai.
La primera mostra temporal que acolliria el nou pavelló es dedicarà a Gaudí, gràcies a la col·laboració de l'equipament amb el Museu d'Orsay i la Fundació La Caixa.
El patronat del MNAC va aprovar fa uns mesos els plans d'ampliació del museu i el mateix director, Pepe Serra, va expressar el juliol passat la intenció que l'expansió completa fos una realitat en un horitzó "teòric" del 2029.
Ara, les institucions públiques que conformen el consorci han aprovat la primera fase del projecte.
El consistori barceloní -que ja havia fet una primera adequació d'uns 6.000 metres quadrats a l'espai- ha cedit el pavelló al MNAC per al seu ús, materialitzant una de les reclamacions històriques de l'equipament cultural.
Paral·lelament, el Departament de Cultura ha confirma a la reunió del patronat que destinarà 2,5 milions per a les obres, condicionats a l'aprovació dels nous pressupostos de l'executiu català.
La inversió es començarà a executar l'any 2020.
L'aportació del Govern es destinarà a l'adequació de les instal·lacions amb l'objectiu d'apropar a la ciutat un equipament situat al cim de la muntanya de Montjuïc i dotar-lo de més espai per ampliar el seu relat a l'art de postguerra i segona avantguarda a Catalunya.
L'expansió, ha recordat Vilallonga, contribuirà a crear una nova centralitat cultural a Barcelona en una zona on també hi ha la Fundació Miró, el CaixaFòrum, el pavelló Mies van der Rohe i altres equipaments culturals.
En declaracions posteriors als mitjans, la consellera de Cultura, Mariàngela Vilallonga, ha destacat "l'aposta" per fer baixar el MNAC a la ciutat i connectar-lo amb Barcelona i altres equipaments, com a primera peça del pla estratègic.
En una línia similar s'ha expressat el comissionat de Cultura, Joan Subirats, que ha celebrat que el pavelló pugui ser utilitzat com a espai expositiu després de la inversió de 2,5 milions que també hi va fer l'Ajuntament de Barcelona fa dos anys.
"Amb la nova inversió, s'acostarà la col·lecció al públic", ha precisat.
El patronat ha emplaçat el museu a treballar els propers mesos conjuntament amb les administracions en la definició d'un possible pla de finançament publico-privat del projecte.
El MNAC la propera dècada
El MNAC va detallar el juliol els 150 projectes i accions incloses a l'Estratègia i Pla d'Acció 2019-2022/2029.
El full de ruta de l'equipament previst pels propers deu anys inclou cinc grans línies d'actuació que van des d'un nou pla d'accessibilitat i nous programes públics per obrir l'equipament a col·lectius poc representats i a les famílies, fins a la proposta d'un nou model regulador que obri la governança del museu més enllà de les administracions públiques.
En el pla artístic, el MNAC abordarà la renovació de les presentacions de les col·leccions gòtica (2020) i del Romànic (2022), seguirà ampliant el projecte Art de postguerra i segona avantguarda i la seva col·lecció fotogràfica, i implementarà millores en l'accés 'on line' a la col·lecció.
També es preveu una extensió del seu relat fins als anys 70, amb un centre d'estudis i recerca, una major dimensió educativa, més espai de reserves i nous espais per a les exposicions temporals.
Serra, a però, sempre ha posat l'accés en la necessitat d'ampliar l'extenció del museu i millorar l'entorn on s'ubica, una àrea de Montjuïc on considera que cal intervenir en il·luminació, accessos, transport públic, pàrquings o seguretat.
El nombre de visitants al MNAC s'ha doblat respecte l'any 2012 (prop de 900.000 l'any passat), però encara hi ha molt camp per córrer, amb només un 3% de visitants de la resta de l'Estat.

Response: El departament de Cultura pretén destinar 2,5 milions per a les obres d'expansió del Museu Nacional d'Art de Catalunya, però encara depèn de l'aprovació dels nous pressupostos. L'objectiu és millorar-ne l'accessibilitat apropant el museu a la ciutat i ampliar-lo. El pavelló Victòria Eugènia serà una nova sala d'exposicions temporals i es renovarà la col·lecció gòtica i la romànica, entre d'altres.


Instruction: Explica'm breument les idees principals d'aquest text:

Context:
Dotze mesos després i havent guanyat a les urnes, el president Puigdemont és a Brussel·les una altra vegada; ara, en condició de president a l’exili per l’amenaça de la violència i la repressió de l’estat espanyol.
Dia 24 de gener: Conferència de Puigdemont a Brussel·les
El president Puigdemont aterra a Brussel·les acompanyat del vice-president, Oriol Junqueras, i del conseller d’Afers Exteriors, Raül Romeva, per explicar en una conferència al Parlament Europeu la proposta catalana de referèndum.
La sala d’actes és plena de gom a gom malgrat els intents del PP de boicotar l’acte.
Entre el públic, una quarantena d’eurodiputats escolten com el president de la Generalitat es compromet a fer un referèndum amb garanties democràtiques enguany i la voluntat de Catalunya de continuar a la UE si esdevé un estat independent.
Dia 28 de gener: La CUP diu sí al pressupost
El consell polític de la CUP anuncia que donarà suport al pressupost del govern Puigdemont i, doncs, aplana el camí cap al referèndum.
Quim Arrufat explica que la seva formació discrepa de la proposta dels comptes del govern, perquè hi manca contingut social, però justifica el sí en l’objectiu de garantir que es faci el referèndum i s’obri el procés constituent.
Per subratllar la discrepància, dos diputats de la CUP hi votaran a favor i els vuit restants s’abstindran.
Però amb el vist-i-plau als comptes, desapareix l’últim escull polític per al govern Puigdemont per a convocar el referèndum.
Dia 6 de febrer: Judici al 9-N
El 9-N arriba als tribunals.
L’ex-president Artur Mas, l’ex-vice-presidenta Joana Ortega i l’ex-consellera Irene Rigau defensen davant el jutge del TSJC que la consulta responia al mandat parlamentari i en desvinculen els funcionaris.
Mentrestant, davant l’edifici del TSJC es manifesten més de 50.000 persones convocades per l’ANC i l’Òmnium.
El president de la Generalitat, Carles Puigdemont, acompanya els encausats, que surten del Palau de la Generalitat i van a peu fins al passeig de Lluís Companys, passant pel Fossar de les Moreres.
Dia 27 de febrer: Homs al Suprem espanyol
La persecució dels responsables del 9-N porta l’ex-conseller de presidència Francesc Homs al Tribunal Suprem espanyol.
Hi arriba acompanyat d’una nombrosa comitiva, encapçalada per Artur Mas.
En un judici tens, Homs assegura que assumeix tots els fets que li imputen ‘i més’ i s’encara unes quantes vegades amb el fiscal i el jutge, que li adverteix que ‘no és a casa seva’.
A diferència de Mas, Ortega i Rigau al TSJC, Homs no s’ha acollit al dret de no declarar, ans respon amb to directe les preguntes del fiscal, que demana d’inhabilitar-lo.
Dia 24 de març: Unió es dissol
Unió Democràtica posa fi a vuitanta-sis anys d’història, ofegada pels deutes, que pugen a dinou milions d’euros.
L’actual secretari general, Ramon Espadaler, ha enviat una carta als militants en què assegura que el partit desapareix per la fallida econòmica, però no pas perquè hagin caducat els seus ideals.
Dia 28 de març: Rajoy torna a prometre inversions que no ha fet
Mariano Rajoy ha tornat a fer les promeses d’inversió en infrastructures a Catalunya que ja va fer l’ex-ministre de Foment José Blanco el 2008: gairebé 4.000 milions en trens de la rodalia de Barcelona fins al 2025, és a dir, la mateixa quantitat promesa entre el 2008 i el 2015, de la qual només s’ha executat un 10%.
Tampoc no s’ha complert l’acord d’urgència del 2013 entre el conseller Santi Vila i la ministra Ana Pastor, que preveia un pla d’inversió de 306 milions abans de final del juliol del 2016, del qual només s’ha executat el 4,2%.
En un acte a Barcelona amb empresaris, ha desgranat un pla d’inversió de 4.000 milions d’aquí al 2020 en ferrocarrils, aeroports i carreteres.
El gruix més important d’aquesta inversió aniria a Rodalia, amb 1.900 milions aquest mandat i 2.000 milions entre el 2020 i el 2025.
Dia 29 de març: El congrés espanyol expulsa Homs
Dia 21 d’abril: El govern es compromet amb el referèndum
El govern de la Generalitat ha escenificat avui al Pati dels Tarongers la unitat i el compromís amb el referèndum sobre la independència de Catalunya, signant un document en què tots els membres de l’executiu es fan corresponsables d’aquesta tasca.
‘Ens comprometem a organitzar, convocar i celebrar un referèndum per donar resposta al mandat democràtic que hem rebut de la ciutadania’, diu el text, que han anat signant tots els consellers del govern.
D’aquesta manera l’executiu de Puigdemont desafia la repressió espanyola i esvaeix dubtes sobre si finalment s’acabarà convocant.
Dia 2 de maig: 400.000 signatures pel referèndum

Response: Resum del gener al maig del 2017. El president Puigdemont anuncia al Parlament Europeu la proposta de referèndum. La CUP donarà suport al pressupost perquè es faci el referèndum. Mas, Ortega, Rigau i Homs responen davant del TSJC pel 9-N. Unió Democràtica es dissol. El govern de la Generalitat pacta per comprometre's amb el referèndum i aconsegueix 400.000 signatures.


Instruction: Explica'm breument les idees principals d'aquest text:

Context:
La comissió d'Ecologia, Urbanisme i Mobilitat de Barcelona ha aprovat aquest dimecres en una sessió extraordinària instar Transports Metropolitans de Barcelona (TMB), i en concret a la seva presidenta, Mercedes Vidal, a fer públics els sous dels directius de l'empresa, i que aquesta se sotmeti a una auditoria externa sobre la seva gestió en un termini de dos mesos i a una fiscalització.
La mesura ha prosperat amb els vots a favor de C's, ERC, PP i la CUP, i l'abstenció del Govern de Barcelona en Comú, el PSC i el Grup Demòcrata, en una comissió extraordinària a petició d'ERC i la CUP, que ha començat amb retard a causa de l'anterior comissió de Presidència i el debat dels grups sobre els temps d'intervenció, amb els quals l'oposició i els proposants no estaven d'acord a considerar-lo insuficient.
Vidal ha defensat l'aposta del Govern municipal per avançar en temes de transparència i bon govern a TMB, de forma independent de la Llei de Transparència, i com a "principi rector d'un nou model de governança", i ha afirmat que treballa amb l'Agència de Transparència de l'Àrea Metropolitana de Barcelona (AMB) per seguir millorant en aquest àmbit.
Noves mesures de transparència
En aquest sentit, ha anunciat l'elaboració de noves mesures com un pla de recursos humans que contempli la moderació de la massa salarial directiva; la revaluació dels llocs de treball del personal directiu, i la integració del personal fora de conveni, amb l'objectiu d'entrar progressivament tot el personal dins de l'estructura de l'empresa.
Vidal ha assegurat que, des de l'inici del mandat, s'han aplicat reduccions significatives, entre elles la baixada d'un 40% del sou del conseller delegat, així com altres disminucions en els sous dels nous membres, a més de fixar com a objectiu arribar a una disminució al voltant d'un 10% sobre la massa salarial directiva abans de dos anys.
També ha destacat que es realitzarà una actualització trimestral de totes les dades publicades a la pàgina web de TMB sobre la base de la Llei de Transparència per incloure totes les variacions que es registrin, i que es demanarà a l'Agència de Transparència de l'AMB que formuli una auditoria detallada de les actuacions fetes per TMB en relació a la totalitat de les peticions d'accés a la informació i publicitat activa realitzades en els últims mesos.
Vidal ha recordat que des que va arribar a la presidència de TMB s'ha fet públic el sou del conseller delegat; s'ha creat el portal de transparència, en el qual s'han publicat els sous per franges salarials de tots els treballadors de l'empresa pública; s'ha fet una publicació nominal de les retribucions dels membres del consell de direcció, així com de les licitacions i contractacions externes que realitza.
La proposta demana la intervenció de la Sindicatura de Comptes de la Generalitat i la realització d'un informe de fiscalització sobre els processos de selecció, contractació i règim de retribucions de tots els càrrecs directius i de personal fora de conveni.
També demana lliurar als membres del consell d'administració de Transports de Barcelona (TB), que gestiona els autobusos, i Ferrocarril Metropolità de Barcelona (FMB), encarregada del Metro, una relació dels seus llocs de treball que identifiqui les característiques, requisits, categoria i retribució de cada un, i també llistes de contractes temporals i dels del personal fora de conveni.
També demana lliurar als membres del consell d'administració còpies de tots els contractes d'operacions fora del propi àmbit de servei de TMB -al Metro de Panamà, Tramvia de Saragossa, Tren de l'Equador, Metro de Santiago de Xile i Transport Urbà de Perpinyà, entre d'altres-.
La ciutadania, "molt cabrejada" amb TMB
Jordi Corones (ERC) ha assegurat que la ciutadania està "molt cabrejada" amb TMB pels elevats sous dels directius i la manca de transparència, i la regidora de la CUP Maria José Lecha ha lamentat que la direcció de l'empresa pública ha actuat a cop de petició de la premsa i dels grups municipals de l'oposició.
El portaveu del grup Demòcrata, Joaquim Forn, ha recordat que la Llei de Transparència s'ha de compatibilitzar amb la Llei de Protecció de Dades, el que ha provocat que es dilati la publicació de certes informacions referents a sous, i Santiago Alonso (Cs) ha assegurat que el govern municipal "no ha pogut gestionar" TMB de forma transparent, mentre que Javier Mulleras (PP) ha reclamat que l'empresa faciliti la informació que demanen els grups.

Response: Arran del descontentament de la ciutadania pels elevats salaris dels directius, els partits de l'oposició de Barcelona han forçat TMB a publicar els sous, a fer una auditoria externa i a presentar un informe de fiscalització. Vidal, la presidenta de l'empresa, ha defensat la transparència i el bon govern, i ha anunciat noves mesures per reduir les remuneracions salarials dels directius.


Instruction: Explica'm breument les idees principals del text següent:

Context:
El Consorci de l'Habitatge de Barcelona ha obert una convocatòria d'ajudes de rehabilitació amb una despesa total de 20,5 milions d'euros (MEUR).
A més de millorar les condicions del parc residencial de la ciutat, la convocatòria vol millorar l'eficiència energètica dels edificis en un context d'emergència climàtica i crear llocs de treball davant l'impacte econòmic i social de la pandèmia del coronavirus.
L'Ajuntament de Barcelona calcula que els 20,5 MEUR i la inversió privada vinculada suposaran una injecció total de 82 MEUR, la creació de prop de 4.600 llocs de feina i la reducció en un 20% de la demanda energètica dels edificis.
La suma de les diferents línies d'ajuts permetrà arribar a 6.573 pisos i més de 16.000 persones.
La convocatòria de rehabilitació té cinc modalitats d'ajudes.
Una línia nova de subvencions és per a la millora de l'interior d'uns 750 pisos, amb ajudes de fins a 4.000 euros i una inversió total de 3 MEUR.
També s'obre una línia per millorar elements comuns amb eficiència energètica, amb un total de 6,3 MEUR; 6,2 MEUR per a finques d'alta complexitat; 2,5 per captar i rehabilitar pisos per a la borsa de lloguer i 2,5 MEUR per a la regeneració urbana a Canyelles i al Sud-oest del Besòs.
La nova línia d'ajudes per a interior de pisos vol millorar-ne l'accessibilitat amb portes més àmplies o canviant banyeres per plats de dutxa; millorar els aïllaments acústics i energètics substituint finestres; reparar fusteries, humitats i paviments, i fer obres relacionades amb la ventilació i la renovació de l'aire, entre altres possibles arranjaments.
Sobre elements comuns i eficiència energètica, les ajudes permeten cobrir entre el 25% i el 50% del cost total de la rehabilitació dels anomenats espais comuns de la finca, com escales, vestíbuls, ascensors, cobertes, parets mitgeres, façanes, celoberts, patis, instal·lacions d'aigua, gas i llum, així com instal·lació d'energia solar, millorar l'accessibilitat i eliminar l'amiant.
A diferència de les altres convocatòries, les ajudes estan condicionades a la reducció de la demanda energètica de l'edifici.
Barcelona té un parc d'edificis amb una certificació energètica molt baixa (categoria E) i, malgrat que la normativa per a nova construcció inclou criteris per reduir la demanda i els consum d'energia, el consistori considera que s'han de rehabilitar els edificis amb l'objectiu d'aconseguir més autogeneració d'energia i més autoconsum compartit entre els veïns.
El programa per intervenir en edificis d'alta complexitat es va iniciar el 2018 a través del Pla de Barris per arribar a aquelles comunitats de propietaris que no accedien a les ajudes tradicionals i que consisteix en la cerca proactiva d'edificis en mal estat.
La captació i rehabilitació de pisos per a la borsa de lloguer assequible són ajudes de fins a 20.000 euros per millorar les condicions d'habitatges privats a canvi que la propietat els incorpori a la borsa de lloguer social de Barcelona a un preu inferior al del mercat.
La convocatòria del sud-oest del Besós s'emmarca en un programa de regeneració urbana a llarg termini finançada pel Pla de Barris.
Preveu subvencions de fins al 85% per a les comunitats per reparar problemes estructurals dels edificis, principalment l'aluminosi, i ajudes individuals de fins el 100% del cost de les obres.
El projecte de Canyelles consisteix en subvencions similars.
En un acte al Gremi de Constructors d'Obres de Barcelona per presentar aquestes ajudes, la regidora d'Habitatge i Rehabilitació de Barcelona, Lucía Martín, ha constatat que les polítiques de rehabiltació "estan cridades a jugar un paper central" en els propers anys i ha assenyalat que la crisi de la covid-19 no només ha agreujat problemes existents, com no tenir el dret garantit a un habitatge digne, sinó que els ha fet prendre una nova dimensió.
El regidor d'Emergència Climàtica i Transició Ecològica, Eloi Badia, ha subratllat que el sector domèstic representa el 20% de les emissions de CO2 i d'altres gasos d'efecte hivernacle.
"Quan pensem en emergència climàtica, tenim al cap un panell fotovoltaic o un patinet o cotxe elèctric, però segurament no pensem en l'habitatge", ha assenyalat Badia, que també ha destacat que el primer pilar de projecte de reconstrucció europeu és l'eficiència energètica.
El president del gremi, Josep Gassiot, ha destacat que invertir en rehabilitació mou inversió privada i crea llocs de treball i, a més, permet generar "confiança" col·lectiva a la ciutat.

Response: El Consorci de l'Habitatge de Barcelona destina 20,5 MER per a reduir la demanda energètica dels habitatges davant l'emergència climàtica i, d'aquesta manera, també crear ocupació, ja que la pandèmia ha afectat l'economia i la societat. Uns 6.573 pisos es beneficiaran d'aquest ajut i es crearan uns 4.600 llocs de feina per millorar espais comuns, canviar finestres, etc. del parc residencial.


Instruction: Explica'm breument les idees principals del text següent:

Context:
El delegat del govern espanyol a Catalunya, Enric Millo, ha avisat que l’estat no es quedarà de braços creuats si JxCat intenta que el seu cap de llista, Carles Puigdemont, sigui investit president de la Generalitat de manera telemàtica, a distància estant a Brussel·les, o intervenint per delegació en un altre diputat a la sessió.
“Si passa això i el govern espanyol considera que ho ha d’impugnar, ho farà.
Qui intenti retorçar la legalitat per interès partidista es trobarà un govern que farà tot el possible per impedir-ho”, ha advertit en una entrevista a Catalunya Ràdio.
I és que per a Millo és “absurd” i “una barbaritat” que algú pretengui “ser investit o exercir de president sense ser-hi a Catalunya”.
“És de sentit comú, de valors, de democràcia.
Un president ha d’estar aquí, exercir aquí, i no atendre això és no atendre al principi de tornar a la normalitat”, ha sentenciat.
En aquest sentit, Millo ha deixat clar que els catalans poden “estar segurs” que el govern espanyol “vetllarà perquè es compleixi amb pulcritud la legalitat democràtica i el reglament del Parlament, i que ningú intenti retorçar la llei per fer coses absurdes”, referint-se així a possibles fórmules que permetin investir Carles Puigdemont president de la Generalitat sense la seva presència física al ple del Parlament.
Amb tot, no ha volgut avançar quines mesures voldria aplicar l’executiu de Mariano Rajoy si això s’intenta i ha afirmat que “ho analitzaran els serveis jurídics i l’advocacia de l’Estat”.
En qualsevol cas, Millo ha cridat els partits amb representació parlamentària a “seure i parlar” per trobar la manera de confeccionar un nou Govern que “respecti la llei”, sigui de la formació que sigui.
“El 21-D ha deixat un missatge molt clar: cap majoria permet fer res des de la lògica de la confrontació dels blocs.
Per tant, és imprescindible que els grups seguin a parlar, tots i subratllo això de tots, i veure de quina manera tirem endavant això, recuperant la normalitat, amb la defensa dels drets i llibertats de tots, i amb la protecció de les institucions.
I això no es pot fer des de la lògica d’un president fora de Catalunya o de gent que vol fer coses fora de la llei”, ha sentenciat a l’entrevista.
D’altra banda, en una valoració de l’aplicació de l’article 155 de la Constitució, Millo ha remarcat que aquesta ha estat “una situació extraordinària i per tant ha de ser curta i permetre el funcionament normal”.
“Entono el ‘mea culpa’ per no explicar-ho prou bé.
Però el 155 tenia una finalitat molt clara i ha tingut molt èxit: restaurar la legalitat que s’havia trencat des del Parlament i el Govern, la defensa de drets i llibertats de tots els ciutadans, i la protecció de les institucions de l’autogovern que estaven segrestades per dirigents que havien trencat amb la legalitat.
I això s’ha fet”, ha conclòs, tot afegint que els efectes d’aquest article acabaran quan, amb un nou Govern nomenat, hi haurà un decret del Consell de Ministres aixecant la vigència de les mesures emparades en el 155”.“Sabien que una conseqüència podia ser aquesta”Per últim, parlant de la presó preventiva que encara tenen decretada Oriol Junqueras, Joaquim Forn, Jordi Cuixart i Jordi Sánchez, el delegat del govern espanyol ha demanat “respectar sempre les decisions judicials, quan agraden i quan no”.
A més, ha retret les queixes per la situació dels quatre perquè “les persones que van decidir fer tot allò sabien que una possible conseqüència era aquesta”.
“Ells creien que, tot i això, era el que havien de fer.
No ho puc criticar, pot no agradar-me o puc pensar que és absurd, però no ho critica.
Però ells no poden al·legar sorpresa perquè sabien que podia passar”, ha afegit.

Response: Millo, el delegat del govern espanyol a Catalunya, prendrà mesures si JxCat intenta fer president a Carles Puigdemont telemàticament o per mitjà d'algun diputat. També ha afirmat que el govern espanyol s'assegurarà que no es torni a trencar la legalitat democràtica ni el reglament del Parlament. Tanmateix, ha proposat el diàleg per trobar la manera de formar el nou govern.


Instruction: Explica'm breument les idees principals del text següent:

Context:
El Govern va recaptar l'any passat 43,5 milions d'euros amb la taxa turística, un 5,5% que l'any anterior.
Des de la seva posada en marxa el novembre del 2012 i fins a finals del 2015, s'han obtingut a través d'aquest impost 126,1 milions d'euros, dels quals 39,5 s'han transferit als ens locals.
La recaptació als creuers va ser la que més va créixer l'any passat, un 74,5%, arribant als 486.000 euros, mentre els hotels segueixen sent els que aconsegueixen més diners a partir de l'impost, amb 34,3 milions d'euros.
Destaca també l'augment del 38,6% dels ingressos provinents d'habitatges d'ús turístic, "resultat dels esforços de regularització" d'aquests establiments, ha destacat en roda de premsa el conseller d'Empresa i Coneixement, Jordi Baiget.
D'altra banda, en els apartaments turístics s'ha vist un descens del 33,65%.
"L'augment de la recaptació de l'impost és paral·lela a l'augment dels turistes que ens visiten", ha assenyalat en roda de premsa el conseller.
En roda de premsa posterior al Consell Executiu, Baiget també ha celebrat la creixent "desestacionalització" del turisme a Catalunya, que es veu en el fet que el trimestre en què més va créixer la recaptació l'any passat va ser l'últim.
Pel que fa a la recaptació de la taxa turística per tipologia d'establiments, els hotels mantenen la primera posició en termes absoluts amb 34,3 milions d'euros (prop d'un 79% del total).
Per la seva part, els habitatges d'ús turístic van aconseguir 3,6 milions, 1 milió més que l'any anterior.
Aquest increment s'explica, en gran part, pel procés de regularització d'oferta iniciat per la Generalitat a finals de 2012.
A més, la tipologia també es nodreix d'establiments que en anys anteriors estaven enquadrats en la d'apartaments turístics.
Això explica, segons el Govern, el decreixement en aquesta categoria.
Terres de l'Ebre, el territori que més creix
Al marge de les quantitats pendents d'assignació, que enguany se situen al voltant dels 114.000 euros i que han baixat un 7,29% en relació al 2014, el 2015 ha estat un any de creixement generalitzat en el conjunt de marques turístiques del país.
En termes percentuals destaquen Terres de l'Ebre (+11,6%), Pirineus (gairebé +9,6%), Terres de Lleida (prop d'un +7,8%), Barcelona i la seva àrea metropolitana (+6,74%), Val d'Aran (+6,04%) i Costa Brava (+5,94%).
En l'altre extrem de la taula, el territori on menys creix la recaptació per la taxa turística és la Costa Daurada (+0,16%).
En termes absoluts Barcelona segueix liderant la recaptació (representa un 53% del total), seguida de Costa Brava (un 17,5%), Costa Daurada (un 12,6%) i Costa Barcelona (un 11,6%).
Els 43,5 milions d'euros recaptats amb aquest impost l'any 2015 conformen la dotació del Fons per al Foment del Turisme.
D'aquest Fons el Govern, a través del departament d'Empresa i Coneixement, gestiona directament 29,7 milions d'euros, mentre que els 13,8 milions restants han estat traspassats als ens locals amb la següent distribució (segons marques turístiques): Barcelona, 7.654.889,03 euros; Costa Barcelona, 1.539.974,14 euros; Costa Brava, 2.261.391,24 euros; Costa Daurada, 1.654.654,71 euros; Paisatges Barcelona 77.292,66 euros; Pirineus 440.867,28 euros; Terres de l'Ebre, 134.178,90 euros, i Terres de Lleida, 68.305,64 euros.
En qualsevol cas, bona part dels fons de la Generalitat també es dediquen a inversions directes en el territori.
Quant a la gestió concreta dels fons ingressats l'any 2015 amb l'impost d'estades turístiques, la Generalitat els destina a: l'impuls de la promoció turística; el desenvolupament d'infraestructures turístiques; la creació i la millora dels productes turístics; el turisme sostenible i responsable; i la protecció i millora dels recursos turístics.
Així, enguany les inversions de l'executiu català s'han distribuït de la manera següent: 13,5 milions d'euros a l'Agència Catalana de Turisme (ACT), que els ha destinat a la promoció de Catalunya com a destinació turística als mercats de major interès a través de diverses accions i iniciatives; 7,5 milions destinats a diverses infraestructures del territori que, per la seva naturalesa, tenen un efecte d'inducció i permeten la creació i manteniment de llocs de treball i l'ocupació turística de la zona; 6 milions d'euros de dotació global per a la segona convocatòria del Plans de Foment a ens locals; 2 milions d'euros addicionals per a Barcelona, per l'especial impacte que té el turisme a la capital catalana; 200.000 euros per a l'execució de projectes de senyalització; 200.000 euros a oficines de turisme; i 350.000 euros per a la millora dels recursos culturals.
Pel que fa als ens locals, aquests han dedicat els fons transferits a actuacions de promoció turística, d'acord a les directrius marcades pel Fons per al Foment del Turisme; entre aquestes actuacions destaquen: la participació en fires o esdeveniments de caràcter turístic, cultural o esportiu; el disseny i la impressió de material gràfic promocional; l'aplicació de les Tecnologies de la Informació i les Comunicacions; la senyalització turística, o la publicitat promocional en diferents mitjans de comunicació.

Response: L'any passat, gràcies a la taxa turística, es van ingressar 43,5 milions a Catalunya destinats al Fons per al Foment del Turisme. L'augment en la recaptació de l'impost està relacionat amb l'augment de turistes i la desestacionalització del turisme. Els establiments que més diners obtenen amb la taxa són els hotels, i Barcelona continua sent líder en la recaptació.


Instruction: Explica'm breument les idees principals del text següent:

Context:
‘111.000 vots d’EUPV que a les eleccions passades van anar a la paperera ara serviran per a mirar d’obtenir un resultat millor’ deia el cap de llista d’A la Valenciana, Joan Baldoví, en una entrevista a VilaWeb.
La coalició formada per Podem i Compromís s’acabava d’aliar amb EUPV –que el 20-D s’havia presentat bo i sola–, per erigir-se en primera força del País Valencià i desbancar el PP.
Però res més lluny de la realitat.
A la Valenciana va fer figa i les sumes de vots previstes es van esvair.
Fem-hi una repassada.
Les xifres jugaven clarament a favor de la coalició valencianista.
Compromís-Podem havia obtingut 673.000 vots el 20-D i EUPV 111.000, sense arribar al 5% mínim per a tenir un diputat.
A la Valenciana, doncs, volia sumar forces, disposada a aconseguir 780.000 vots.
Per si fos poc, els sondatges abonaven aquesta tendència i els situaven com a primera força amb intenció de vot per sobre el PP.
Alguns altres, com aquest, li donaven 11 diputats.
Però a les eleccions les matemàtiques no funcionen i la coalició, tot i comptar amb aquesta ‘bossa de vots’ que deia Baldoví, en va perdre 20.000.
Per què?
N’hi ha cap explicació?
El mite de les aliances
La llei electoral convida a fer coalicions per a beneficiar-se de la desviació que origina la distribució d’escons de la regla d’Hondt, que beneficia les majories.
Tanmateix, el periodista Juli Esteve defensa que aquesta fórmula no suma, sinó que acaba restant.
N’esmenta alguns precedents: ‘No va sumar l’acord entre el PSOE de Joaquín Almunia i la IU de Paco Frutos el 2000, i el 2007 l’aliança entre el Bloc i EUPV va restar’.
També recorda que l’aliança entre Compromís i Podem el 20-D tampoc no fou un èxit.
A les autonòmiques les dues formacions havien sumat el 29% dels vots, però després d’ajuntar-se per a les eleccions espanyoles van quedar-se en un 25%.
‘El mite de la unitat de l’esquerra pesa molt’, rebla Juli Esteve.
La fórmula de la coalició, també la qüestiona la periodista i professora de la Universitat d’Alacant Mar Iglesias, que comparteix una reflexió amb Juli Esteve: ‘El 26-J molta gent ha anat a votar amb la pinça al nas.’
Aquest és l’efecte que a vegades produeixen les coalicions, car desperten enemistats i tírries antigues entre partits.
Cal recordar que l’aliança amb Podem va tenir ferms opositors dins Compromís, sobretot aquells que discutien que fos una opció netament valencianista.
‘Estic segur que molta gent del Bloc no ha votat A la Valenciana perquè no acceptava l’acord’, diu el sociòleg i periodista Francesc Viadel.
Tampoc no hi va ajudar que els diputats de Podem abandonessin la coalició quan van veure que era impossible de formar grup propi, un gest que va molestar Compromís.
‘No haver pogut fer el grup propi va decebre molt.
La gent es va sentir enganyada’ diu Iglesias.
Però, a banda el problema genèric que pot tenir una coalició, els dos principals actors, Podem i Compromís, també en tenen una part de culpa.
El model que proposaven, ‘a la valenciana’, era precisament el model que tots els líders desmentien que pogués ser viable per a formar govern.
‘Sánchez deia que no pactaria amb Iglesias, i Iglesias venia a dir que ell li passaria davant.
Crec que l’electorat tenia la sensació que la via d’esquerres era blocada’, diu Adolf Bertran, periodista d’Eldiario.es.
Torna el PP
Al País Valencià el gran triomfador de les eleccions va ser el PP, que després de veure com l’esquerra li guanyava molt terreny el 20-D, diumenge va tornar a agafar alè.
Va obtenir 100.000 vots més i 13 diputats, i es va consolidar com a primera força.
Aquesta recuperació l’explica Juli Esteve: ‘De primeres, el fracàs del primer intent d’investidura per part de l’esquerra.
I també el discurs de la por que ha sabut inculcar el PP, que ha coincidit amb una notícia d’impacte, el Brèxit, que convida a escollir opcions conservadores.’
Vegeu al mapa la variació de vots d’A la Valenciana respecte del 20-D:

Response: La creació de A la Valenciana el 2016 pretenia sumar els vots obtinguts per Podem-Compromís amb els de l'EUPV a les eleccions de 2015 per superar al PP. Tanmateix, el 26-J va triomfar el PP. Alguns periodistes atribueixen aquesta inesperada disminució dels vots a les coalicions de partits, perquè diuen que en lloc de sumar, resten i creen incertesa.


Instruction: Explica'm breument les idees principals del text següent:

Context:
El govern d'Aragó demanarà aquest dimecres, a través dels seus serveis jurídics, a la jutge d'Osca que permeti l'entrada el pròxim dilluns de tècnics aragonesos al Museu de Lleida per tal de supervisar el trasllat dels 44 béns del Monestir de Sixena que es troben a l'equipament museístic lleidatà, tenint en compte que el 31 de juliol finalitza el termini establert per la jutge d'Osca perquè es faci efectiva l'entrega de les peces.
A l'espera de les accions que prengui el Govern, l'executiu aragonès sol·licitarà l'entrada al Museu de Lleida d'una tècnica-perit del govern aragonès i d'una secretària judicial i, a la vegada, demanarà l'auxili de la policia de l'Estat o de la Guàrdia Civil "perquè no es produeixi cap problema" durant el trasllat.
La consellera aragonesa d'Educació, Cultura i Esports, Mayte Pérez, ha afirmat que aquesta petició "és un pas més per evitar que el Govern torni a riure's no només de la Justícia, sinó de tot Aragó", en el cas que finalment la Generalitat no acabi efectuant l'entrega de les 44 peces com a molt tard el 31 de juliol.
El 25 de juliol era l'últim dia que havia fixat la titular del jutjat de primera instància i instrucció número 1 d'Osca perquè la Generalitat comuniqués al govern d'Aragó com i de quina manera es traslladaran aquests 44 béns artístics per poder adoptar les mesures que calgui i perquè el lliurament pugui ser controlat per una tècnica designada per Aragó.
A l'espera de la notificació que li faci arribar el Govern durant aquest dimarts, l'executiu aragonès ha anunciat que els seus serveis jurídics sol·licitaran aquest dimecres a la jutge d'Osca que permeti l'entrada d'una tècnica aragonesa, acompanyada per la policia, el pròxim dilluns al Museu de Lleida per tal de supervisar el trasllat de les 44 peces de Sixena que es troben al museu lleidatà.
Cal recordar que la jutge va establir el 31 de juliol com a data màxima per efectiva l'entrega d'aquestes peces, en la resolució que va dictar el 27 de juny passat.
Pérez ha dit que s'esperarà fins aquesta nit per si arriba algun tipus de comunicació des del Govern i ha qualificat aquesta situació de "deja vu o de dia de la marmota", tot recordant que l'estiu passat la Generalitat ja va incomplir els terminis del pla de trasllat de les 51 peces de Sixena que es trobaven al MNAC.
La consellera aragonesa ha qualificat de "molt greu" i de "provocació insuportable" l'actitud de la Generalitat.
Pel que fa a la petició de l'entrada de tècnics aragonesos al Museu de Lleida, Mayte Pérez ha afirmat que es tracta "d'un pas més per evitar que el Govern català torni a riure's no només de la Justícia, sinó de tot Aragó", en el cas que no acabi complint amb la resolució judicial que fixa el 31 de juliol com a data màxima per a l'entrega de les 44 peces que hi ha al Museu de Lleida.
A més, ha explicat que el govern d'Aragón ha instal·lat en els antics dormitoris del Monestir de Santa María de Sixena el mobiliari per exposar aquestes 44 peces.
La conselleria d'Educació, Cultura i Esport ha invertit més de 400.000 euros en rehabilitar i condicionar els antics dormitoris i la sala capitular del Monestir de Sixena, "que es troben en perfectes condicions", segons a detallat Pérez.
Desestimat el recurs de reposició de la Generalitat contra la resolució del Jutjat d'Osca sobre el trasllat dels béns de Sixena
D'altra banda, aquest dimarts el Jutjat de primer instància i instrucció número 1 d'Osca ha desestimat el recurs de reposició interposat pel Govern contra la resolució d'aquest jutjat que requeria a la Generalitat que comuniqués al govern d'Aragó, com a molt tard aquest 25 de juliol, la manera en què pensa traslladar els 44 béns de Sixena que hi ha al Museu de Lleida que estan en litigi.
En el seu escrit, la magistrada considera que amb el recurs presentat per la Generalitat "no s'aporta fonament jurídic algun en relació amb el fons de l'assumpte, mantenint-se la resolució dictada en tot el seu contingut respecte als 44 béns restants i que consta en la interlocutòria del 27 de juny i en el seu aclariment, amb data de 29 de juny, amb les advertències legals realitzades".
En aquest sentit, la jutge va advertir que si la Generalitat incompleix l'ordre de trasllat provisional, podria ser acusada d'un delicte de desobediència.

Response: El govern d'Aragó demanarà al jutjat d'Osca que tècnics de Patrimoni i la Guàrdia Civil entrin al Museu de Lleida per endur-se les 44 obres pendents, si l'1 d'agost la Generalitat no les ha lliurades. Recorda que l'any 2015 la Generalitat i el MNAC ja van incomplir el termini establert per la jutgessa per retornar les 51 peces de Sixena.


Instruction: Explica'm breument les idees principals del text següent:

Context:
L’estrès psicològic és, sense cap mena de dubte, un dels principals problemes d’aquest darrer segle.
Malgrat això i les nefastes conseqüències que pot tenir per a la salut, la seva funció final és salvar-nos la vida com a espècie.
Així ho avalen els resultats publicats fa poc a la revista Journal of Developmental Origins of Health and Disease, que expliquen que les dones que donen a llum una nena presenten nivells més alts de cortisol, l’hormona de l’estrès, en el moment de la concepció.
Concretament, presenten el doble de cortisol, en el cas de ser una nena.
En situacions adverses, la naturalesa té els seus mecanismes.
En primer lloc, és important destacar que les hormones sexuals es poden veure modificades en situacions d‘estrès alt.
Un exemple d’això és la reducció de la testosterona en homes amb alts nivells d’estrès, com s’ha vist en soldats en guerra o en estudiants universitaris després d’haver fet una tasca estressant.
És més, en esportistes que se sotmeten a l’estrès físic no tan sols s’ha trobat una disminució de la testosterona sinó també una menor mobilitat dels espermatozoides.
En el cas de les dones, la percepció d’estrès psicològic es relaciona amb una disminució d’estrògens i de progesterona, l’hormona responsable de madurar les parets de l’úter perquè s’hi implanti l’òvul.
Simultàniament, amb l’estrès s’enfila la prolactina, que també es relaciona amb la inhibició de l’ovulació.
Estudis fets en camps de concentració nazis van mostrar que el 54% de les dones havien deixat de menstruar el primer mes, moment en què encara tenien el greix corporal necessari.
Aquesta modulació hormonal per estrès es relaciona també amb el fet que la dona es trobi menys receptiva i proactiva sexualment.
Segons l’Organització Mundial de la Salut (OMS), en l’espècie humana, la relació entre homes i dones en el moment del naixement s’inclina a favor del sexe masculí amb una proporció, aproximadament, de 105 o 106 naixements d’homes per cada 100 de dones.
Tanmateix, això pot canviar en unes certes condicions.
S’ha estudiat que després de situacions adverses neixen més nenes.
Ha passat en diversos moments de la història.
Va passar als Estats Units els mesos posteriors a l’assassinat del president J. F. Kennedy i després dels atemptats de l’11-S.
També va succeir a Anglaterra després de la mort de la princesa Diana.
Hi ha dos tipus d’hipòtesis que intenten d’explicar aquest fenomen.
Uns se centren en el comportament dels espermatozoides portadors dels cromosomes X i Y, que defineixen el sexe del nadó.
Defensen que els espermatozoides portadors del cromosoma X, que quan s’uneixin a un òvul formaran una nena, són més resistents travessant un moc cervical amb pH més àcid i més hostil.
Té sentit, tenint en compte que el pH és més àcid quan disminueixen els estrògens a conseqüència de l’estrès.
D’aquesta manera, davant l’adversitat, els espermatozoides portadors del cromosoma Y, que quan s’uneixin a un òvul formaran un nen, sembla que tenen menys possibilitats d’arribar a aquest òvul.
D’altra banda, hi ha força demostracions científiques sobre el paper de l’estrès en els avortaments espontanis.
De fet, diferents estudis han mostrat un increment del nombre d’avortaments després d’episodis dramàtics, com poden ser els atacs de l’11-S o el terratrèmol de l’est del Japó del 2011.
Diversos autors han arribat a la conclusió que aquests avortaments espontanis passen més sovint en fetus masculins.
El més probable és que el fet que hi hagi més naixement de nenes en situacions estressants sigui per una conjunció d’aquests dos fenòmens.
No és tan sols que els espermatozoides portadors del cromosoma X siguin més resistents travessant el moc cervical.
A més, en circumstàncies adverses, una vegada fecundat l’òvul, és més probable que el fetus XX sobrevisqui a un avortament espontani.
Haver demostrat en els nostres experiments que les dones que tenen nenes mostren gairebé el doble de concentració de cortisol en el pèl abans, durant i després de la concepció ens planteja noves qüestions.
Serà aquesta resposta a l’estrès davant l’adversitat una resposta adaptativa amb la qual la naturalesa s’assegura la supervivència de l’espècie?
I després d’aquesta devastadora pandèmia per la covid-19, naixeran més nenes?
Aquest article es va publicar originalment a The Conversation.

Response: La funció de l'estrès és salvar l'espècie. Segons un estudi, les dones que donen a llum una nena tenien nivells més alts de l'hormona de l'estrès en la concepció. També s'ha demostrat que després d'esdeveniments traumàtics neixen més nenes. L'explicació és que els espermatozoides portadors del cromosoma X són més resistents a causa de l'estrès que els portadors de l'Y.


Instruction: Explica'm breument les idees principals del text següent:

Context:
“En aquest llibre hi ha coses sublims i terribles”.
L’acte s’ha dut a terme al Casal Pere Quart de Sabadell i ha aplegat un centenar de persones, entre elles regidors actuals de l’Ajuntament com Miquel Soler (Guanyem Sabadell), Montse Chacón (ERC) o Toni Font (CiU), així com de mandats anteriors, com Carme Garcia (ICV), Isidre Soler (Entesa per Sabadell) o Antonio Vega (PP).
L’exposició de David Fernàndez ha servit per exemplificar l’onada de casos de corrupció que viu l’estat espanyol a partir del cas concret de Sabadell, un univers que girava entorn a la figura de l’exalcalde Manuel Bustos, a qui li va petar el seu projecte personal a les mans el 27 de novembre de 2012, quan va esclatar el Cas Mercuri.
“Era un sistema binari, o amb mi o contra mi, Bustos era un megalòman que volia dur una elefanta del Zoo de Barcelona o fer un projecte aeronàutic a Sabadell”, ha destacat l’exdiputat.
De fet, segons Fernàndez, es donen tres realitats, la jurídica, la política i l’ètica, que van permetre que Bustos guanyés el pes que va assolir, tant dins del PSC com del PSOE, i amb influència a la resta de formacions del ple de Sabadell.
“La resolució política posa negre sobre blanc, que l’estil Bustos es basava en una xarxa clientelar, un ecostsitema a partir d’una xarxa de favors, un mode de governança”, apunta.
El problema de tot plegat, afegeix, és que “a Bustos el votava la gent, i és la primera contradicció del sistema polític”.
En aquest sentit, també ha recordat que els casos de corrupció no passen la factura que es pressuposa a les formacions, donat que es calcula que el càstig electoral es reflecteix només entre un 4 i un 15%.
Sabadell de cap per avall
Sara González ha volgut amb el llibre resumir les vivències, patiments, la por o el desconcert que moltes persones han viscut a la ciutat en primera persona, donant veu per igual a part dels que formen part de la llarga llista d’investigats inclosos en el sumari del cas, entre elles el mateix Manuel Bustos o el seu germà Paco.
“Bustos no volia parlar amb mi, i li agraeixo que al final ho hagi fet, des de la discrepància però des d’un clima de respecte i cordialitat”, assegura l’autora.
De la mateixa manera, ha conversat amb altres persones, com l’exregidora Carme Garcia, l’empresari que va denunciar el cas, Nicolás Giner, o Paco González, empresari de la Zona Hermètica.
També s’inclou en el llibre el testimoni de Jordi Soriano, exregidor del PP a Sabadell i que actuaria de mitjancer entre empresaris i Bustos, l’advocat de la Plataforma Sabadell Lliure de Corrupció Raul Garcia Barroso o l’exalcalde de Terrassa i primer secretari del PSC quan va esclatar el cas, Pere Navarro, que també figura com investigat per una conversa que va mantenir amb el seu homòleg a Sabadell.
“Per molts ha estat incòmode parlar, però crec que he sabut escoltar-los, que he sabut recollir la seva versió dels fets, no és el meu objectiu jutjar ningú amb aquest llibre, només explicar com la corrupció i les maneres de governar afecten les persones”, explica González.
I ha afegit: "Quan un dia se sàpiga tota la veritat, algú haurà de demanar perdó".
La ciutat dempeus
Els relats de Fernàndez i González han animat part dels assistents a relatar la seva vivència en primera persona.
És el cas d l’exregidor de l’Entesa per Sabadell Isidre Soler, que ha destacat la força que el partit va fer per posar noms i cognoms a unes pràctiques que denunciaven des de feia anys.
Pel seu cantó, el socialista Juanma Jaime ha parlat de la influència que tenia Bustos: “Era la punta de l’iceberg, hi ha altres Bustos, cacics locals”, ha apuntat.
També ha afegit la seva visió l’exregidora Carme Garcia (ICV), actual directora general de Relacions Institucionals de la Generalitat, que ha recordat que va liderar la formació verda després d’arribar al compromís amb la direcció que mai, sota cap concepte, es pactaria per governar amb Bustos.
El regidor de CiU, Toni Font, també ha posat de relleu la influència que exercia no només al PSC, també sobre altres forces: “El bustisme era capaç d’arrelar dins d’altres partits polítics, i la llista de 2007 de CiU va ser fruit d’una batalla campal dintre del partit perquè molts volíem fer net”, ha relatat.
El debat generat és una mostra de les passions que aixeca el que s’ha viscut en els darrers anys al voltant de l’exalcalde, i que queda reflectit en un llibre que inicialment González havia d’escriure colze a colze amb el periodista sabadellenc Xavier Vinader.
La seva mort va truncar el projecte comú, però va deixar la llavor que avui dóna els seus fruits.
“En Vinader estaria encantat de ser aquí, estaria encantat del llibre i de la trajectòria de la Sara”, ha sentenciat Fernàndez.

Response: David Fernàndez ha fet una exposició sobre el llibre de Sara González, que recull diversos testimonis del cas Mercuri. L'acte ha servit per parlar de la corrupció que es viu a l'Estat espanyol. En finalitzar, els polítics del públic que han viscut de prop el mandat de Manuel Bustos i les seves conseqüències han intervingut per donar el seu parer.


Instruction: Explica'm breument les idees principals del text següent:

Context:
La CUP ha defensat que la llei de transitorietat jurídica que impulsa amb Junts pel Sí s'ha d'aprovar abans del referèndum de l'1-O i ha assegurat que, si el grup majoritari de la cambra no vol aprovar-la abans de la consulta vinculant, estan disposats a tramitar-la en solitari al Parlament.
"Si hi ha dificultats per entrar-la a registre o fer una tramitació conjunta, estem disposats a fer una entrada a registre d'aquesta llei ", ha explicat el diputat anticapitalista Benet Salellas en una entrevista d'Europa Press.
Aquest escenari es planteja perquè dins de Junts hi ha disparitat de criteris sobre què fer amb aquesta llei: alguns són partidaris d'aprovar-la abans de l'1-O, mentre que altres sostenen que només pot aprovar-se si guanya el sí en el referèndum.
La norma s'havia de presentar abans d'acabar el juliol, però la pressió del PDECat va obligar a ajornar-la fins a finals d'agost o principis de setembre.
Salellas assenyala que és "un debat que té internament Junts pel Sí" i que són ells els qui han de resoldre aquesta qüestió.
Adverteix, això sí, que la CUP està disposada a tramitar-la si l'altre grup independentista de la cambra no arriba a un consens intern.
La llei de transitorietat jurídica és la que dissenya la transició de Catalunya de l'ordenament jurídic actual a un català, i la CUP considera que s'ha d'aprovar abans del referèndum perquè els catalans coneguin les conseqüències de la victòria del sí i perquè quedi clar que aquest referèndum "no pot ser un altre 9-N".
"Per a nosaltres i per a una part important de l'independentisme, la llei de transitorietat ha d'estar aprovada abans l'1 d'octubre perquè aquesta norma és el que fa vinculant el referèndum", afegeix el diputat.
La CUP tem, per una banda, que si no s'aprova la llei abans del referèndum, una eventual victòria del sí obri el debat de "quines són les conseqüències del referèndum", mentre que amb la llei aprovada les conseqüències serien evidents: la independència.
Salellas insisteix que aprovar la llei de transitorietat és el que fa vinculant el referèndum, perquè deixa clares les conseqüències de la victoria del sí
De l'altra, sostenen que aprovar la llei abans de l'1-O "és una interpel·lació clara al conjunt del país, de deixar clar què passa si votes sí i què passa si votes no; si no vols que això tiri endavant, vota no".
"Aquesta llei és un instrument de determinació política, és un instrument de claredat democràtica i és un instrument que ens dóna seguretat al conjunt de l'independentisme d'saber què passarà l'endemà de l'1 d'octubre", ha defensat el diputat anticapitalista.
Sense coneixement de les urnes
Preguntat per si el Govern té les urnes per fer aquest referèndum, Salellas ha explicat que a la CUP no li han comunicat res al respecte, però considera que hauria de tenir-les perquè l'Estat cada vegada posarà més impediments contra l'1-O.
"Hi haurà una certa acceleració del context, de la conjuntura política i, per tant, tot el que no s'hagi fet ja que cada vegada serà més difícil fer-ho", ha tancat el diputat, que també ha dit que la CUP està convençuda que la Generalitat avança en els preparatius d'aquesta votació.
Cens
Entre els preparatius que ha de realitzar el Govern hi figura l'elaboració d'un cens, i Salellas exposa: "Ens han dit que tenen un cens i també ens han dit d'on surt, el que passa és que no ho faré públic.
És dramàtic, però és així", resol.
Salellas reivindica que la CUP ha fiscalitzat el Govern pel que fa a la celebració d'aquest referèndum preguntant, controlant i supervisant la tasca de la Generalitat.
Salellas insisteix que si haguessin vist que el Govern no avança en la preparació de l'1-O, haurien fet caure l'executiu
"Si haguéssim vist que el referèndum no avançava en la bona direcció, nosaltres teníem l'obligació de denunciar-ho i de fer caure aquest executiu.
No ho hem fet perquè el Govern ens ha donat unes informacions que s'està desplegant", conclou.
Admet que el secret que manté la CUP sobre aquest tema "ni és sa, ni és democràtic, ni entra en una lògica política normal", però defensa que és imprescindible pel rebuig frontal de l'Estat a la consulta i les investigacions que hi ha en marxa.
Mossos d'Esquadra
Sobre el paper dels Mossos d'Esquadra l'1 d'octubre, Salellas confia que vetllaran per la seguretat de la jornada electoral i res més: "Em costa molt imaginar qualsevol cos públic fent un exercici tan antidemocràtic com seria la retirada d'urnes, el precinte de col·legis, etcètera".
Tampoc considera que un jutge pugui frenar la celebració de la consulta, ja que no s'imagina "que una persona o un tribunal sigui un jutge o 12 o 16 puguin aniquilar el treball institucional d'un Parlament o un Govern al voltant del qual hi ha una majoria social tan àmplia".

Response: La CUP defensa que la llei de transitorietat s'ha d'aprovar abans de l'1-O perquè fa vinculant el referèndum i, si cal, la tramitaran al Parlament sense JxSí. Tanmateix, a JxSí hi ha qui pensa que s'ha d'aprovar un cop hagi guanyat el sí, ja que saber-ne les conseqüències seria deixar molt clar a qui ha de votar que no.


Instruction: Explica'm breument les idees principals del text següent:

Context:
L'informe sobre conjuntura econòmica del segon trimestre del 2020 a la demarcació de les Terres de l'Ebre i Camp de Tarragona elaborat per la Càtedra per al Foment de la Innovació Empresarial de la Universitat Rovira i Virgili (URV) preveu un escenari incert i una situació "conflictiva" de l'economia tarragonina a mitjà termini.
Segons els autors de l'estudi, si no hi ha un control del coronavirus en els propers mesos i al 2021 s'allarga la tendència a la baixa del 2020, la recuperació econòmica pot endarrerir-se fins el 2024.
La caiguda més pronunciada de l'atur a les comarques ebrenques i tarragonines respecte la resta de Catalunya, causada per una estructura del mercat laboral menys consolidada, farà que la recuperació sigui més complicada.
L'informe l'ha presentat Joaquim Margalef, economista de la càtedra i autor de l'estudi, que ha afirmat que "la situació no és bona".
"Mai s'havia vist una caiguda del PIB d'aquestes característiques en dos o tres mesos", ha assenyalat, en referència a la davallada d'un 15,6% intertrimestral a Catalunya.
I ha alertat: "Si hi ha un rebrot fort el 2021, la caiguda s'allargarà fins el 2024".
Pel que fa a la capacitat productiva, "un concepte que no és el PIB, però s'hi assembla", el descens a la demarcació ha estat d'un 23,89% el segon trimestre.
Per àrees, cau més el Camp de Tarragona (-24,31%) que les Terres de l'Ebre (-21,91%).
Tot i això, per comarques, el Tarragonès ha aguantat millor per la gran indústria, que ha mantingut l'activitat.
Però en altres àrees amb una indústria menys potent, com a l'Alt Camp (-28,82%) o la Conca de Barberà (-33,02%), el descens ha estat més marcat.
També ha patit especialment el Baix Penedès (-34,30%), per reducció en els serveis.
A l'Ebre, el Baix Ebre és la comarca més castigada (-22,38%), mentre que a la Terra Alta i a la Ribera d'Ebre l'activitat primària i les centrals elèctriques han permès parar millor el cop, amb una reducció d'un 14%.
Forta caiguda de l'atur
L'economista ha exposat que en el segon trimestre d'enguany, l'atur registrat a la demarcació ha crescut un 42,15% respecte el mateix període del 2019.
En concret, al Camp de Tarragona ha estat un 44,96%, mentre que a les Terres de l'Ebre ha estat un 31,48%.
En la seva opinió, la diferència s'explica per l'impacte que té el sector primari a les comarques ebrenques, que ha donat una certa estabilitat laboral, mentre que a la Costa Daurada el cop que s'ha endut el turisme ha fet que molta gent hagi entrat a l'atur.
La crisi al sector turístic també ha fet que moltes persones no hagin tingut dret a un ERTO, ja que en ser fixos discontinus no van ser contractats a l'inici de la temporada, fet que ha repercutit en una taxa d'atur superior.
A Catalunya, el creixement de l'atur entre març i juny va ser del 35,76%.
La crisi econòmica derivada de la covid-19 també ha repercutit en la contractació laboral, que en el primer semestre ha caigut un 37,59% a la demarcació respecte el mateix període de l'any passat.
Les comarques més afectades han estat el Tarragonès, el Baix Camp i la Conca de Barberà.
Paral·lelament, prop de 55.000 persones s'han vist afectades per un ERTO.
Amb tot, Margalef ha avisat que "al juny els ERO s'han disparat", ja que en moltes empreses els ERTO del mes de març han acabat desembocant en ERO uns mesos després.
En relació als preus, l'IPC va baixar un 1,2% al juny pel descens del preu del petroli.
Tot i això, hi ha sectors amb increments, com l'alimentació, begudes alcohòliques, vestit, calçat, comunicacions, ensenyament o restauració.
Amb tot, els dipòsits bancaris s'han incrementat: "Hi ha hagut més estalvi per una certa por, però no hi ha expectatives d'inversió", ha assenyalat Margalef.
En canvi, el crèdit hipotecari ha caigut "d'una manera impactant".
"Des del febrer quasi que no s'han fet hipoteques.
I les que s'han fet tenen una participació creditícia inferior a la mitjana catalana", ha concretat l'economista.
Finalment, el comerç exterior tampoc s'ha escapat de la tendència general.
Les exportacions i les importacions han caigut de l'ordre del 25% interanual.
I també en aquesta variable, la demarcació ha patit més que la resta de Catalunya.
Al maig les exportacions a la zona van caure un 24,93%, en relació interanual, mentre que les importacions van disminuir un 25,34%.
Segons Margalef, el descens més rellevant a la zona ha estat en l'activitat exportadora dels productes industrials, tant energètics com químics.

Response: L'estudi de les terres tarragonines de la URV de 2020 mostra una situació preocupant: una caiguda del PIB, del crèdit hipotecari i del comerç exterior, un augment de l'atur i una disminució de la contractació i de la capacitat productiva. Assenyala que si no es controla el coronavirus i aquesta tendència segueix l'any vinent, la recuperació s'allargarà fins al 2024.


Instruction: Explica'm breument les idees principals del text següent:

Context:
La Comissió dels Mercats i la Competència espanyola (CNMC) ha paralitzat el pagament del crèdit de 1.350 milions d’euros que va servir per a indemnitzar l’empresa ex-concessionària del projecte Castor, Escal UGS, controlada pel grup ACS.
La decisió és fruit de la sentència del Tribunal Constitucional espanyol del desembre proppassat, que declarava inconstitucionals diversos articles –el 2.2 i del 4 al 6– del reial decret llei 13/2014 aprovat pel consell de ministres arran la renúncia al projecte de l’empresa.
La CNMC ha fet pública aquesta decisió amb la publicació de la liquidació provisional del sistema gasista corresponent al mes de novembre passat.
Així doncs, les entitats financeres amb les quals Enagás va subscriure el crèdit –Bankia, Caixabank i Banc de Santander– deixen de percebre els 6,7 milions d’euros mensuals a càrrec del sistema gasista durant l’exercici del 2017.
També en aplicació de la sentència del TC, arran dels recursos que van presentar el govern, el parlament i el PSOE, la CNMC ha anunciat que el sistema deixarà de liquidar els 15,7 milions d’euros a Enagás corresponents al cost de manteniment de les instal·lacions hibernades del magatzem de gas submarí fracassat.
‘A conseqüència de l’anul·lació de l’article 5, es paralitzen els pagaments destinats a materialitzar el dret de cobrament –6,7 milions d’euros mensuals– contingut en aquest article i els seus titulars deixen de ser subjectes del sistema de liquidacions’, diu l’informe.
Així doncs, la CNMC no únicament ha deixat d’incloure aquesta partida a la liquidació provisional del novembre, sinó que també ha restat els 67,21 milions d’euros pagats durant els deu primers mesos de l’exercici del 2017.
Mentre la liquidació anual del sistema gasista no sigui definitiva, l’organisme pot restar els pagaments anteriors dintre del 2017 per complir a la sentència.
Tanmateix, la mesura no afecta, d’entrada, el pagament de la primera anualitat del crèdit, el 2016, quan Bankia, Caixabank i Banc de Santander van començar a percebre 80,66 milions d’euros anuals per aquest concepte.
En aquest cas, el govern espanyol hauria de reclamar-la directament a les entitats bancàries.
El crèdit de 1.350 milions d’euros subscrit per Enagás per indemnitzar Escal UGS, amb un 4,3% d’interès i a tornar en trenta anys, implicava carregar sobre els consumidors una factura final de 2.420 milions d’euros –i que arriba a més de 3.300 milions si s’hi inclouen més pagaments i despeses ocasionats pel magatzem de gas submarí.
A banda de paralitzar el pagament del crèdit, la CNMC també elimina del procediment de liquidació de l’exercici del 2017 el cost d’operació i manteniment reconegut amb càrrec de l’exercici gasista.
És també una altra de les conseqüències de la sentència del TC, que anul·lava l’article 6 del reial decret, pel qual es reconeixia el pagament a Enagás, sense cap procediment públic de concurrència, la hibernació i manteniment les instal·lacions tot esperant una decisió definitiva del govern espanyol sobre el futur del magatzem de gas submarí.
Són 15,7 milions d’euros anuals que s’han carregat anualment a la factura del gas del consumidor des del 2015.
Una xifra, sorprenentment, equiparable al cost de mantenir en funcionament l’únic magatzem submarí actualment actiu a l’estat espanyol, el de Gaviota, amb un cost de 17,70 milions anual.
Les mesures anunciades per la CNMC arriben el dia que el ministre d’Energia espanyol, Álvaro Nadal, ha d’explicar davant el congrés les mesures preses pel seu govern en relació amb la sentència d’inconstitucionalitat i el futur dels pagaments.
De fet, molt pocs dies després d’haver-se fet pública la resolució del TC, el ministeri publicava al BOE l’ordre anual de retribucions previstes pel sistema gasista en la qual incloïa, novament, 96,38 milions d’euros per al pagament del crèdit de la indemnització i el manteniment de les instal·lacions del projecte Castor.
Tot i que no va entrar a discutir el fons de l’assumpte, el TC va qüestionar obertament que el govern del PP escollís un reial decret llei per aprovar, l’octubre del 2014, la indemnització i el mecanisme per finançar-la.
La sentència recordava que aquesta figura normativa, reservada per a situacions de necessitat urgent, permetia a l’executiu d’evitar el control parlamentari i ciutadà de la mesura aprovada.

Response: El 2014 es va aturar el projecte Castor i el govern va aprovar un crèdit de 1.350 milions d'euros per a indemnitzar l'empresa constructora. Aquest crèdit el pagarien els consumidors a les entitats financeres subscrites mitjançant les factures de gas. Ara, el TC ha declarat inconstitucionals els articles que es van aprovar i ha anul·lat el pagament del crèdit.


Instruction: Explica'm breument les idees principals del text següent:

Context:
Investigadors d'IrsiCaixa han analitzat seqüències del genoma de 1.700 coronavirus SARS-CoV-2 que actualment circulen per tot el món i han definit la primera seqüència consens del virus.
A partir d'aquesta seqüència, han pogut fer una llista d'entre 1.500 i 3.000 pèptids –petits fragments de proteïnes– que serveixen per estudiar amb el màxim grau de detall la resposta immunitària de les cèl·lules T i que podrien activar la immunitat a llarg termini contra el virus.
L'ús d'aquesta eina per estudiar la immunitat accelerarà el procés d'investigació a nivell internacional i permetrà que els resultats entre diferents laboratoris siguin comparables i reproduïbles.
L'emergència sanitària de la pandèmia ha abocat la comunitat científica a entendre la resposta immunitària contra el virus en temps rècord, però encara hi ha moltes incògnites per resoldre.
L'estudi liderat per IrsiCaixa -Institut de Recerca de la Sida- , centre impulsat pel Departament de Salut i la Fundació La Caixa, i que ha rebut el suport de la campanya de mecenatge ¡#JoEmCorono', la farmacèutica Grifols i l'Institut de Salut Carlos III, descriu la primera seqüència genètica consens del SARS-CoV-2, una seqüència representativa del genoma complet de 1700 virus.
Aquest article ha estat publicat en format Open Access a la revista 'Vaccines'.
"Es tracta d'una eina clau per a l'anàlisi de la resposta immunitària que permetrà accelerar la recerca i el desenvolupament d'una vacuna, per això ho havíem de fer accessible a tothom", remarquen els líders de l'estudi, Christian Brander i Julia G. Prado, investigadors principals d'IrsiCaixa al grup d'Immunitat Cel·lular i Genètica de l'Hoste i al grup d'Evasió Immunitària i Vacunes, respectivament.
El sistema immunitari és l'encarregat de protegir el nostre cos de patògens com els virus.
Un dels mecanismes en detectar un virus és la resposta immunitària adquirida, que inclou els anticossos, encarregats de neutralitzar-lo, i les cèl·lules T, capaces d'identificar i destruir les cèl·lules del cos infectades pel virus.
Aquesta acció de les cèl·lules T es coneix com a immunitat cel·lular, és persistent en el temps i serveix de 'memòria' en futures infeccions.
"Detectar si s'ha desencadenat una resposta immunitària cel·lular és complicat, ja que cal conèixer quines parts del coronavirus activen les cèl·lules T", explica l'investigador associat a IrsiCaixa Alex Olvera, primer autor de l'article juntament amb l'investigador associat Marc Noguera-Julian.
Fins ara, els estudis publicats s'han centrat o bé en algunes proteïnes virals o bé en seqüències úniques del virus.
"No volíem obviar una part de la resposta immunitària que sembla ser clau en la generació de la memòria immunològica enfront de virus.
És per això que hem dissenyat aquesta eina, un llistat de molècules que permet tenir en compte el genoma complet de virus i la seva capacitat de variació", afegeix Noguera-Julian.
Milers de pèptids per estudiar la immunitat cel·lular
Els investigadors han comparat les seqüències completes de 1.700 genomes de SARS-CoV-2 circulants per tot el món i disponibles a plataformes online públiques.
Mitjançant l'anàlisi de totes aquestes dades han pogut definir una seqüència genètica representativa del virus, així com obtenir un llistat de tots els possibles fragments de proteïnes que pot produir el virus.
"Hem vist que el SARS-CoV-2 no muta molt i no és un virus amb molta variabilitat genètica, a diferència per exemple del VIH, però cal tenir en compte quines són les possibles variants per poder estudiar la resposta immunitària que es generarà davant de cada un dels virus i no perdre'n cap detall", remarca Olvera.
A més, han detectat que alguns dels pèptids estan molt conservats entre diversos virus de la família coronavirus.
"Això pot ser clau per generar una reacció creuada, és a dir, una resposta immunitària capaç de protegir tant del virus del refredat comú com del SARS-CoV-2", apunta Noguera-Julian.
Una eina per accelerar la recerca
Aquesta eina permet als investigadors d'IrsiCaixa estudiar la immunitat cel·lular contra el SARSCoV-2.
"Volem entendre quina resposta immunitària hi ha darrere dels individus que no generen anticossos contra el virus i passen la infecció per SARS-CoV-2 amb poca simptomatologia clínica i quins pèptids són capaços d'induir aquesta resposta", destaca G. Prado.
"L'ús generalitzat d'aquesta seqüència consens en la recerca del sistema immunitari contra el SARSCoV-2 assegurarà la comparabilitat i reproductibilitat dels resultats entre laboratoris i això accelerarà molt el procés d'investigació", rebla Brander.

Response: Els investigadors d'IrsiCaixa han definit la primera seqüència genètica consens del SARS-CoV-2 i, a partir d'aquesta seqüència, han creat una llista d'entre 1.500 i 3.000 pèptids per poder estudiar la immunitat cel·lular. Això accelerarà el procés d'investigació perquè facilitarà la compatibilitat i la reproductibilitat dels resultats dels laboratoris arreu del món.