Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
Eleccions espanyoles el 28 d'abril.
"Els espanyols han de decidir si fem dues passes enrere o configurem l'Espanya que volem", ha assegurat tot esbossant el marc de les eleccions en una tria dicotòmica entre un govern del PSOE o bé un de la dreta format per PP, Ciutadans i possiblement Vox.
El calendari serà ajustadíssim.
Les Corts s'hauran de dissoldre abans del 5 de març, la campanya arrencarà en plena Setmana Santa i els comicis se celebraran un mes abans de les eleccions municipals, autonòmiques i europees del 26 de maig.
Sánchez, que ha considerat que és "una bona data", ha explicat per què ha apostat finalment per aquest escenari.
Amb el bloqueig dels pressupostos, ha argumentat, s'ha trobat amb una disjuntiva com a president: "O continuar governant amb uns pressupostos que no són els nostres i que incompleixen les exigències socials -els comptes del PP prorrogats- o considerar que Espanya no té ni un minut a perdre, que ha d'avançar, no fer cap pas enrere.
O no fer res i continuar sense pressupostos, o convocar i donar la paraula als espanyols".
La seva tria ha estat la segona opció.
"Hi ha derrotes parlamentàries que són victòries socials"
El president del govern espanyol ha adreçat missatges tant a la dreta com als independentistes.
Als primers els ha acusat de fer "filibusterisme parlamentari" frenant amb la majoria que tenen a la mesa del Congrés mesures d'importància social com la derogació de la llei mordassa o de la reforma laboral, o la llei per combatre la pobresa energètica i la de l'eutanàsia.
Ha lamentat que l'oposició conservadora, que ha considerat que està "allunyada de la moderació i dels paràmetres del sentit comú", hagi "utilitzat les institucions per interessos partidistes".
Lluny de considerar que la convocatòria electoral es pugui interpretar com una derrota del govern, Sánchez ha advertit que "hi ha derrotes parlamentàries que són victòries socials".
Tampoc s'ha estat de llançar un dard contra la possible aliança amb a ultradreta de Vox: "Em sorprèn que em posin un cordó sanitari a mi i no a l'extrema dreta.
Tothom sabrà quins amics fa".
"Dins de la Constitució, tot.
Fora de la Constitució, res"
Pel que fa als partits independentistes, Sánchez ha tornat a insistir en el que ja és tot un leitmotiv del seu mandat: "Dins de la Constitució, tot.
Fora de la Constitució, res".
Insistint en què el "no" d'ERC i del PDECAt als pressupostos ha estat determinant, ha emplaçat als independentistes a explicar a partir d'ara als catalans per què han anteposat l'exigència de parlar del dret a l'autodeterminació al fet d'apuntalar "els pressupostos més socials de l'última dècada".
En tot cas, Sánchez ha reiterat la seva voluntat de seguir apostant pel diàleg: "Els partits independentistes saben on trobar-nos.
Mai no renunciaré al diàleg".
Ha apuntat també el seu compromís per seguir buscant aliances dins de l'esquerra: "Estic disposat a consensuar amb el diferent.
És necessari en aquest país el consens i no la crispació", ha assegurat.
Sánchez ha fet un repàs als casi nou mesos en què ha estat president a la Moncloa i ha puntualitzat que el seu projecte ha pivotat en tres eixos: la consolidació del creixement econòmic i la creació d'ocupació digna, la reconstruccó del sistema del benestar per redistribuir la riquesa i el reforçament de les estructures d'Estat.
El president del govern espanyol ha assegurat que "allò que decideixin els espanyols, ben decidit estarà".
Ha recordat que la moció de censura va triomfar per fer fora a un partit "assetjat" per la corrupció i condemnat per finançament irregular.
La diferència respecte fa vuit mesos, ha dit, és que el PSOE no ha comptat "amb la lleialtat de l'oposició conservadora" com sí que ho va ser ell durant el mandat de Mariano Rajoy a l'hora de fer front al conflicte amb Catalunya.

Response: Després de nou mesos al capdavant del govern i davant del bloqueig dels pressupostos, Pedro Sánchez ha convocat eleccions generals a Espanya el 28 d’abril. El president socialista ha plantejat els comicis com una tria entre el PSOE i la combinació de la dreta del PP i la ultradreta de Vox. També ha reiterat la voluntat de diàleg amb l’independentisme.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
"El videoclub ja funciona al 100%, amb les prop de 45.000 pel·lícules del catàleg a les prestatgeries i la cafeteria gairebé acabada", anuncia amb satisfacció Aurora Depares.
Filla dels fundadors de Video Instan i factòtum del trasllat de l'històric local del carrer Enric Granados a la seva nova seu a Viladomat 239, Depares té bones sensacions pocs dies després d'obrir.
En un recés dels últims preparatius abans d'estrenar la cafeteria (dijous era el dia assenyalat), la propietària del rebatejat 'Video Instan Cafè-Cinema' explica a l'ACN el com i el per què de la reorientació del negoci, més enllà del trasllat forçós degut a un augment inassumible del lloguer.
El vell videoclub, el més antic de tot l'Estat, reneix com a espai social.
Assistir al passi d'una pel·lícula, comentar-la tot fent un cafè i, abans de marxar, fer-se amb la darrera novetat cinematogràfica en DVD.
Aquest podria ser un dels itineraris del visitant del nou Video Instan (Cafè-Cinema), que va obrir les seves portes fa 15 dies al carrer Viladomat 239.
No és altre que l'hereu i continuador de l'històric local del carrer Enric Granados, el primer videoclub de l'Estat, que van fundar els pares d'Aurora Depares, (Jenaro Depares y Aurora Martinez) ara fa 38 anys.
Diversificar i córrer la veu
"Si bé és cert que encara es lloguen pel·lícules, això no és suficient per mantenir el negoci", assumeix l'Aurora.
Per aquesta raó, ella va veure en el trasllat (no desitjat) una oportunitat per unir en un mateix espai "tres activitats que a tots ens agrada compartir".
I així és com va començar la recerca d'aquest nou local, de 320 metres quadrats, i va llançar una campanya de micro-mecenatge per difondre el projecte i recaptar, finalment, més de 40.000 euros aportats per 638 mecenes.
El passat 18 de juliol el videoclub va obrir portes a la seva nova ubicació, encara sense la cafeteria ni la sala de projeccions en marxa.
El servei de bar (s'ofereixen begudes i menjar, des de torrades fins a amanides i cremes) ja s'ha sumat des d'aquest dijous a l'oferta de Video Instan.
Queda per enllestir la sala de projeccions, previsiblement a principis de setembre.
Pel que explica Depares, molts dels antics clients d'Enric Granados segueixen fidels al seu videoclub tot i haver-se de desplaçar més lluny del que ho feien abans.
"La gent d'Enric Granados estan començant a venir, i la rebuda també és molt bona al nou barri (la Nova Esquerra de l'Eixample) i estem fent molts clients nous", comenta la propietària.
El videoclub té actualment al voltant de 3.000 socis, i confia a seguir creixent amb la nova orientació i serveis que s'ofereixen.
Bones sensacions
"Sembla que la idea agrada, i les perspectives són interessants".
Depares no creu que el negoci del videoclub estigui tocat de mort, però sí assumeix que el lloguer i la venda de pel·lícules en suport físic estan amenaçats pels nous hàbits de consum a través de les plataformes de distribució digitals.
Malgrat això, presumeix de catàleg: "Si t'agrada el cinema, el nostre fons és molt més ampli que qualsevol plataforma.
Hauries de sumar les 3 o 4 més importants i tot i així hi hauria coses que no trobaries, i aquí sí!".
En tot cas, i per respondre a la competència que representen aquests nous actors, el videoclub ha incorporat per primera vegada el concepte de "tarifa plana", amb un abonament mensual per llogar a demanda, i ha ajustat el preu del lloguer puntual a 2 euros.
Amb aquests ajustos, l'àmplia oferta de títols de què disposa, i les novetats de la cafeteria i l'espai de projeccions, Depares es mostra optimista de cara al futur.
La seva il·lusió seria fer de Video Instan Cafè-Cinema un espai més social i que convidi els clients i els veïns a entrar-hi.
La cafeteria hi pot ajudar molt, confia, però també la programació i les activitats previstes per la sala de projeccions.
Aquí s'hi faran passis de pel·lícules ja estrenades, presentacions de nous films, així com "de llibres relacionats amb el cinema o amb altres àmbits de la cultura".
D'altra banda, el videoclub ha signat un conveni amb l'ESCAC perquè la prestigiosa escola de cinema de Terrassa realitzi "algunes classes" en aquest espai.

Response: Aurora Depares, filla dels fundadors de Video Instan i factòtum, el primer videoclub de l'Estat, ha traslladat el negoci del carrer Enric Granados a Viladomat, ja que el lloguer era inassumible. El videoclub, rebatejat Video Instan Cafè-Cinema, a més del servei de lloguer de les prop de 45.000 pel·lícules del catàleg, ofereix un espai de projeccions i una cafeteria.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
L'empresari lleidatà Tatxo Benet, soci de Mediapro, ha expressat la seva voluntat d'exposar al Museu de Lleida l'obra 'Presos polítics a l'Espanya contemporània' de Santiago Sierra, retirada d'ARCO Madrid.
Així ho ha assegurat a TV3.
Benet ha explicat que li va "afectar molt" el trasllat de les 44 peces del Museu de Lleida a Sixena i que voldria omplir aquest lloc buit.
L'ACN ha pogut saber que el Museu de Lleida ha acollit positivament aquesta proposta i que es treballarà per dur-la a terme.
Paral·lelament, la Diputació de Lleida també ha ofert l'Institut d'Estudis Ilerdencs (IEI) per exposar l'obra i així li han ofert a l'equip de Tatxo Benet.
L'obra recollia els rostres pixelats del vicepresident destituït pel 155 Oriol Junqueras, l'expresident de l'ANC i diputat de Junts per Catalunya, Jordi Sànchez, i el president d'Òmnium, Jordi Cuixart, entre d'altres per denunciar l'existència de "presos polítics" a l'Estat.
Benet la va adquirir per gairebé 80.000 euros abans de ser retirada.
Es tracta d'un treball de l'artista Santiago Sierra que s'havia d'obrir al públic a partir d'aquest dimecres fins el 25 de febrer a l'estand de la galeria Helga de Alvear, però Ifema va demanar retirar-la.
L'obra també inclou altres casos, 24 en total, com els joves d'Alsasua, els titellaires de Madrid empresonats el 2016 directius d'Egin o simpatititzants del 15-M que van participar en piquets informatius de la vaga general del 29-M del 2012, acompanyats d'una breu llegenda que explica cada cas, que tot i que no en publica la identitat, són fàcilment identificables.
En declaracions a TV3, Tatxo Benet ha explicat que ha comprat l'obra de Santiago Sierra retirada de la fira ARCO per ''posar-la a l'abast de tothom'', i per això l'ha ofert a museus i galeries.
Això no obstant, ha remarcat que prefereix que el primer lloc on s'exposi sigui al Museu de Lleida, com a ''retorn'' del que va passar l'11 de desembre quan es van endur les obres de Sixena a l'Aragó.
Benet ha destacat que ell és de Lleida, i com a molts lleidatans el va afectar veure l'entrada de la Guàrdia Civil a l'equipament museístic.
Encara no hi ha res tancat definitivament, però Benet ha parlat ja amb els responsables del Museu de Lleida i fonts consultades per l'ACN amb l'equipament museístic han confirmat que la idea els ha agradat i que per ells no hi ha cap problema en portar a terme l'exposició.
La Diputació de Lleida ofereix l'IEI
El president de la Diputació de Lleida, Joan Reñé, ha anunciat que han contactat amb l'equip del soci i fundador del grup Mediapro Taxto Benet perquè l'obra retirada d'ARCOmadrid sobre Junqueras i els 'Jordis', presentats com a presos polítics, es pugui veure a Lleida.
Reñé ha explicat que la vicepresidenta de l'Institut d'Estudis Ilerdencs s'ha posat en contacte amb l'equip de Benet i aquests han recollit la proposta.
"Els hem dit que estem predisposats a que l'exposició es pugui fer a Lleida, si ells ho creuen convenient", ha dit Reñé.
En aquest sentit el president de la Diputació de Lleida ha avançat que ni la data ni l'espai de la possible mostra "seran un problema" perquè l'espai expositiu de l'IEI pot alterar "fàcilment" la programació estable.
Així, ha conclòs que l'espai s'escau amb la proposta de Santiago Sierra perquè és el "referent expositiu" de Lleida.
Joan Reñé ha carregat contra el govern espanyol a qui ha acusat de fer un "viratge" contra tot allò que fa referència a donar veu als ciutadans del país, el procés català, el referèndum, les eleccions i la tensió derivada de l'aplicació de l'article 155 de la Constitució.
"De presos polítics n'hi ha hagut sempre, s'han fet exposicions i no s'han limitat.
Hi ha un transfons de qüestionar i posar en tensió tot allò que succeeix al país", ha lamentat Reñé.
El polític també ha criticat que en aquests temps encara hi hagi gent que posi "en qüestió" aspectes artístics.

Response: L’empresari lleidatà Tatxo Benet ha adquirit l’obra “Presos polítics a l'Espanya contemporània” de Santiago Sierra per 80.000 euros amb la intenció d’exposar-la al Museu de Lleida. L’obra, que va ser retirada d’ARCO Madrid, recull el retrat pixelat de presos polítics, com serien Oriol Junqueras, els “Jordis” o els joves d’Alsasua, entre d’altres. El Museu de Lleida ha rebut l’oferta positivament.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
Els serveis jurídics de la Generalitat han demanat tres anys i deu mesos de presó contra un jove per aldarulls al parc de la Ciutadella de Barcelona el 30 de gener del 2018 després de la investidura fallida de Carles Puigdemont com a president de la Generalitat.
La fiscalia, per la seva banda, demana tres anys de presó pels mateixos delictes: desordres públics i atemptat contra l'autoritat.
Els CDR han criticat aquestes peticions de condemna, sobretot per part de la Generalitat, ja que "no només no s'ha restituït el Govern, sinó que a més es pretén portar a presó aquells que van mobilitzar-se seguint les seves consignes".
Segons els dos escrits d'acusació, als quals ha tingut accés l'ACN i que són gairebé idèntics, cap a les 13 hores del 30 de gener es van concentrar a l'entorn de la Ciutadella milers de persones en protesta per l'anul·lació del ple que havia d'investir Puigdemont, després que el Tribunal Constitucional vetés la votació.
En el moment de màxima afluència hi havia unes 5.000 persones al passeig Lluís Companys i unes 2.700 a l'avinguda Marquès d'Argentera.
Cap a les 16 hores va aparèixer un "grup que va agitar la massa de concentrats i va provocar moments de tensió" amb els Mossos.
Entre els concentrats hi va haver persones que van forçar les cadenes que tancaven almenys tres dels accessos al parc, cosa que va permetre que centenars de persones superessin els mossos antiavalots que custodiaven els accessos.
Molts manifestants van moure les tanques metàl·liques de seguretat, van saltar els murs perimetrals, d'uns tres metres d'alçada, i es van encarar amb els antiavalots, cosa que va obligar a reforçar els accessos al parc amb més agents i vehicles policials.
Cap a un quart de cinc de la tarda, hi havia entre 1.000 i 1.500 persones que havien accedit al parc i es dirigien al Parlament, tot i que no hi van poder accedir perquè hi havia un altre perímetre de seguretat, tanques metàl·liques i més agents.
"L'hostilitat dels que havien aconseguit entrar al parc es va incrementar i es van produir empentes i llançaments d'objectes contra els efectius policials, provocant que els agents de la Brimo s'haguessin de protegir de les accions dels concentrats i restablir l'ordre públic fent algunes càrregues i usant les defenses", continuen els dos escrits d'acusació.
En aquest marc, un jove, veí de Solsona, era prop del parc amb un casc de moto integral posat i un buf que li tapava la cara, acompanyat de nombroses persones.
Segons les acusacions, el jove va col·locar una corda en una reixa del parc perquè la gent pogués trepar i accedir a la Ciutadella, cosa que unes quantes persones van poder fer.
Cap a les 17.35 hores, el jove va donar cops a una cadena de la reixa amb un martell.
En aquell moment va ser descobert per dos mossos de paisà, que es van identificar i li van ordenar que deixés de fer-ho.
El jove no els va fer cas i va ser allunyat de la porta pels dos policies.
El jove va passar el martell a un home, va donar una puntada de peu i una empenta a un dels agents i va intentar fugir corrent, tot i que va ser atrapat pels policies.
Les cadenes de la porta no van patir desperfectes apreciables.
En un comunicat, els CDR i Alerta Solidària consideren que la Generalitat actuen penalment contra el jove per "acabar d'imposar el silenci que tant els incomoda".
"És el món al revés capitanejat pels qui no han sabut adreçar-se ni un sol moment a la ciutadania amb la sinceritat i transparència que el moment reclama", continua el comunicat, i afegeix que "és l'evidència del pas del Govern efectiu al Govern repressiu", criticant especialment el president de la Generalitat, Quim Torra, i el conseller d'Interior, Miquel Buch.

Response: Els serveis jurídics de la Generalitat i la Fiscalia demanen tres anys i deu mesos de presó per a un jove per desordres públics i atemptat contra l'autoritat el dia de la investidura fallida de Puigdemont. El jove hauria facilitat l’entrada de la gent al parc de la Ciutadella, a més de donar una empenta a un agent de policia.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
Òmnium Cultural ha anunciat que a partir de la pròxima edició, obrirà la possibilitat de publicar el premi Sant Jordi a totes les editorials.
El premi Sant Jordi de novel·la inèdita és un dels més ben dotats de les lletres catalanes, amb 60.000 euros, i el més popular.
Les noves bases del premi es donaran a conèixer a l’abril.
En un comunicat emès per l’entitat s’explica que es convocarà un concurs per triar nova editorial per un periode determinat.
Des del 2011 ha estat l’editorial Proa, segell del Grup 62, qui ha editat el premi Sant Jordi, que en la darrera edició va guanyar Joan-Lluís Lluís amb Jo sóc aquell que va matar Franco.
Entre el sector editorial ha sorprès la proposta, perquè les editorials l’han conegut a través de la premsa, però l’han rebut positivament.
Un dels dubtes importants és si les editorials hauran d’assumir el cost de la dotació del premi, fet que invalidaria la participació de la majoria de segells.
Fonts d’Òmnium han explicat a VilaWeb que “la redacció de les bases encara no és tancada, però que en cap cas els 60.000 euros del premi seran cap ‘handicap’ perquè cap editorial no s’hi pugui presentar.
Aquesta renovació del premi Sant Jordi té la voluntat d’implicar el major nombre d’actors i editorials possibles, perquè volem que sigui un revulsiu per al sector”.
Montse Ayats, presidenta de l’Associació d’Editors en Llengua Catalana, creu que la dotació de 60.000 euros s’ha de mantenir, “perquè cal que tinguem un premi literari en llengua catalana ben dotat, per poder competir amb els premis en llengua castellana.
I esperem que aquesta renovació mantingui la voluntat de difusió i de possibilitats comercials que ha tingut el premi fins ara.”
I ha afegit: “Està molt bé que Òmnium reforci aquesta via cívica, cultural i social i aposti per recolzar el món de la literatura.”
Però no tots els editors comparteixen el mateix criteri de manteniment de la dotació del premi.
Josep Cots, d’Edicions de 1984 i Premi Nacional de Cultura 2017, considera que 60.000 euros és una xifra inflada: “Jo sóc partidari de treure la tendència que hi ha a valorar el diners per sobre del valor literari que han de tenir les obres.
I em sembla que els premis que s’haurien d’augmentar són els premis a obra publicada, que el que fan és consolidar els autors i estimular-los perquè continuint escrivint.”
Però Cots vol deixar ben clar: “Ara, cal remarcar que Òmnium, que és a punt d’arribar als cent mil socis i, per tant, té la capacitat d’ajudar a dinamitzar el sector i augmentar els lectors, inicii aquest canvi en el panorama dels premis literaris.
S’ha d’aplaudir la iniciativa, perquè pot suposar un canvi molt seriós.
Això s’ha de dir ben clar.”
Aquest mes de febrer, l’entitat ha dut a terme dues accions en l’àmbit dels premis literaris en llengua catalana, que poden provocar un canvi en la concepció dels premis literaris i també pot ajudar a prestigiar-los i fer-los de més abast.
La setmana passada l’entitat va atorgar per primera vegada el premi a la millor novel·la catalana de l’any, que va obtenir l’escriptor Raül Garrigasait per l’obra Els estranys (Edicions de 1984), i ara ha anunciat la renovació del Sant Jordi, trencant el monopoli que el grup Planeta ha tingut fins ara en l’àmbit dels grans premis literaris en català.
Segons el comunicat publicat: “Òmnium fa un pas més en la projecció del guardó, obrint-lo a tot el sector editorial, d’acord amb les demandes dels actors implicats.”
I també: “Òmnium entén que els premis literaris han de ser un revulsiu per a la creació literària, l’edició i el consum en llengua catalana i ha traçat una estratègia per fer-ho realitat.
Aquestes dues iniciatives, el Premi Òmnium a la Millor Novel·la i la renovació del Premi Sant Jordi, són els pilars d’una estratègia a mig termini, amb la qual Òmnium busca enfortir el sector, incrementar els lectors i obrir portes a editorials i autors.”

Response: Òmnium Cultural ha anunciat que obrirà a totes les editorials la possibilitat de publicar la novel·la guanyadora del premi Sant Jordi, que fins ara publicava l'editorial Proa. Les noves bases del premi es donaran a conèixer a l'abril, però es preveu mantenir la dotació de 60.000 euros. Aquest canvi pretén ser un revulsiu per al sector editorial català.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
“Platja o muntanya?”
Només té deu anys i la seva mare atén periodistes que s’interessen per l’arribada d’unes quantes famílies que s’allunyen de la guerra dels Balcans.
“Vaig pensar: ‘Coi, és desembre, millor que digui muntanya, que potser fins i tot esquiarem.’
Imagina’t!”, explica Postic.
Se li escapa el riure perquè no sabia que la “muntanya” acabaria essent la ciutat d’Igualada, on encara viu.
Va arribar amb la mare i el germà el 1992 i avui dia és la cap d’Infermeria de l’Hospital Universitari d’Igualada.
Des d’allà, va haver de codirigir la resposta al brot de coronavirus que va confinar tota la Conca d’Òdena.
Aquesta setmana la Generalitat l’ha guardonada amb el premi Internacional Catalunya.
Em vaig haver de llegir la carta oficial de la Generalitat dues vegades”, explica Postic en una videotrucada amb VilaWeb després d’haver sabut que havia guanyat el premi.
És una nena de la guerra.
“Mai no he sabut què vol dir, però vaig viure sis mesos de guerra i sé què són els bombardaments, he viscut trets, he baixat a un soterrani perquè s’havia activat l’alarma antiaèria… Són coses que et marquen i que no oblides mai.”
No ho oblidarà perquè tenia deu anys quan va esclatar la guerra de Bòsnia.
La seva família es va veure atrapada pel setge de Sarajevo i, després de sis mesos, els pares van decidir que els fills havien de sortir com poguessin.
El mes d’agost del 1992, ella, la seva mare Jadranka i el seu germà Balša van poder entrar en l’últim comboi que la Creu Roja podia organitzar per sortir de Saraejvo.
El seu pare, Dragan, va haver de romandre-hi perquè cridaven els homes al front.
Com que eren d’ètnia sèrbia, primer van anar cap a Belgrad.
Però era la destinació de molts refugiats serbis d’arreu dels Balcans i la mare no va trobar feina.
Després de quatre mesos, va sorgir l’oportunitat de demanar asil a l’estat espanyol.
Tots tres s’hi van apuntar i el desembre d’aquell any van arribar a Igualada amb set famílies més gràcies a la Creu Roja.
El seu pare va morir en el setge de Sarajevo mentre repartia menjar per la Creu Roja
“Els primers anys pensàvem que havíem de resistir i que, quan s’acabés la guerra, tornaríem a Sarajevo, a casa nostra.
Mentrestant, ens vam escolaritzar i la meva mare, que és infermera, va trobar feina a l’hospital d’Igualada.
Comences a fer vida, a adaptar-te i passen els anys”, explica Postic, que pocs mesos després d’haver arribat a Igualada va haver de fer front a la mort del seu pare.
“Feia una cooperació amb la Creu Roja repartint menjar quan li va caure una bomba.
Estava greument ferit i va morir al cap de poques hores a l’hospital”, recorda, serena.
En acabar la guerra, la seva àvia, l’últim fil directe que tenia la família Postic amb Sarajevo, també es va traslladar a Igualada.
“Finalment, vam prendre la decisió de quedar-nos.
Però van passar molts anys fins que no vam ser conscients que viuríem aquí i que ja no seria temporal.”
Va estudiar infermeria, però no per seguir la carrera de la seva mare, sinó perquè llavors el grau era de tres anys i no pas de quatre com ara.
“La mare, en aquell moment, tenia tres feines en tres centres sanitaris diferents i sentia la necessitat d’intentar ajudar-la com més aviat millor”, confessa.
El 2018 va ser nomenada cap d’Infermeria de l’Hospital d’Igualada i el març del 2020 es va enfrontar a la seva segona guerra: el confinament de la Conca d’Òdena arran de l’epidèmia del coronavirus.
“El 9 de març, un diumenge, vam tenir el primer cas, i aquella setmana vam claudicar perquè ja teníem el virus dins l’hospital.
Vam confinar un 40% de la plantilla”, recorda amb el rostre seriós, com si encara hagués de gestionar la crisi.
Destaca que tota la plantilla de l’hospital es va bolcar a doblar torns i que les especialitats es van desdibuixar en un context de crisi absoluta.
Recorda que la cosa més dura d’aleshores era la manera com s’havien de gestionar les morts dels pacients.
Com a mesura de contenció, només es deixava entrar un familiar per a acomiadar els malalts terminals: “Fèiem videotrucades per si no podia venir cap familiar, agafàvem el telèfon mentre algú s’acomiadava i fins i tot algú ens havia demanat que ens acomiadéssim d’un familiar en nom seu… Els professionals sanitaris han viscut situacions molt dures.”
Ara, és molt diferent.
Igualada esquiva l’onada de contagis, que especialment afecta els més joves.
Diu que són en un “equilibri inestable” a l’expectativa de l’evolució dels contagis, però només tenen vuit pacients ingressats per covid: “Fins i tot hem rebut dos pacients de l’UCI del l’Hospital del Mar de Barcelona perquè està col·lapsada.
De la mateixa manera que ens van ajudar en el seu moment, ara ens toca a nosaltres.”

Response: La cap d'Infermeria de l'Hospital Universitari d'Igualada ha rebut el premi Internacional Catalunya atorgat per la Generalitat. El seu nom és Tijana Postic i va arribar a Catalunya l'any 1992 quan fugia, juntament amb la seva mare i germà de la guerra dels Balcans. Va haver de fer front al confinament de la Conca d'Òdena arran de l'epidèmia del coronavirus.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
Escepticisme generalitzat entre els partits catalans davant les modificacions al capdavant de les diferents carteres ministerials del govern espanyol.
Per part d'Esquerra Republicana, l'exconsellera Dolors Bassa i l'expresidenta del Parlament Carme Forcadell han reiterat aquest dissabte a Tàrrega la importància de la taula de diàleg "hi hagi qui hi hagi a l'altre costat".
Bassa considera que aquests seguiran representant "el que pensa l'Estat".
Han afegit però, que el govern espanyol encara no ha posat cap proposta damunt la taula i han reafirmat la proposta del Govern d'apostar per l'amnistia i el dret a l'autodeterminació.
Ferran Bel, portaveu del PDECat al Congrés, ha exposat en una piulada que "el municipalisme guanya molt de pes al govern i això en principi està bé, tanmateix crec que molts d'aquests canvis o incorporacions cal llegir-los també en clau interna del PSOE i els posicionaments territorials de Sánchez".
— Ferran Bel i Accensi 🎗 (@Ferran_Bel) July 10, 2021
El portaveu del PSC, Salvador Illa, ha dit des de Sant Jaume d'Enveja que té "plena confiança" en el president Sánchez.
"Estic segur que el govern resultant serà l'adequat per la recuperació econòmica d'Espanya i Catalunya".
El cap de l'oposició a Catalunya també ha denunciat la situació de "bloqueig" i ha lamentat que el president de la Generalitat, Pere Aragonès, mantingui una posició "enrocada" en qüestions com l'autodeterminació i l'amnistia.
Illa ha demanat que es convoqui una taula de diàleg amb la resta de partits polítics.
Illa ha felicitat al nou ministre de Cultura i Esports, Miquel Iceta, i a la fins ara alcaldessa de Gavà, Raquel Sánchez, que assumirà la cartera de Transport, Mobilitat i Agenda Urbana.
El líder socialista ha congratulat als dos polítics catalans pels seus nous càrrecs en nom de la família del PSC i els ha desitjat "sort i encerts" a través de Twitter poc després de fer-se pública la remodelació de l'executiu de Pedro Sánchez.
— Salvador Illa Roca/❤ (@salvadorilla) July 10, 2021
Els partits de l'oposició, però, demanen a Sánchez que renunciï.
Des de Ciutadans, Inés Arrimadas ha considerat que la reforma de l'executiu "és només un canvi de cares".
"Qui fa falta que surti del govern és el president", ha asseverat durant l'acte de commemoració dels 15 anys de Cs, celebrat a Barcelona.
"Si continua Sánchez, continuem tenint un problema perquè és ell qui marca el rumb cap al precipici d'aquest govern", ha afegit entre aplaudiments.
D'altra banda, Arrimadas ha carregat contra el ministre Miquel Iceta, a qui ha acusat de ser un "separatista camuflat" per haver obert la porta a un nou Estatut per a Catalunya.
Ha assegurat que "això suposarà tenir el poder judicial controlat pel nacionalisme", fet que veu una "barbaritat".
crisi de govern
Sánchez despatxa Calvo i Redondo, debilita Iceta i reforça Calviño
El president espanyol fa una ambiciosa crisi de govern que afecta les carteres del PSOE i incorpora l'alcaldessa del PSC de Gavà a Transports
Igual de contundent s'ha mostrat Pablo Casado, portaveu del Partit Popular al Congrés.
"El problema d'Espanya és Sánchez, el que se n'ha d'anar és ell.
Esgota escuts humans amb 17 ministres purgats en 2 anys i 5 crisis de govern que deixen un govern en crisi.
Més caos, malbaratament i radicalitat amb els comunistes del seu insomni i els secessionistes manant", ha dit en una piulada.
— Pablo Casado Blanco (@pablocasado_) July 10, 2021
Finalment, pel que fa als socis de govern, Yolanda Díaz (Unides Podem), ha assegurat que "aquest nou temps ens empeny a pensar en gran.
Els reptes de la recuperació justa, la transició ecològica, l'avenç en igualtat i d'horitzons de futur per a la nostra joventut han de ser el cor del nou govern".
A més, donat que es manté la paritat, ha destacat que "el futur s'escriu amb la força de les dones, de les persones treballadores i professionals que cada dia ens fan créixer, sobre les ales de les idees i de la diversitat".
— Yolanda Díaz (@Yolanda_Diaz_) July 10, 2021

Response: La reforma de l'executiu de Pedro Sánchez ha provocat tota mena de reaccions. ERC i el PDeCAT han reaccionat amb escepticisme i els primers han reclamat que es tracti l'autodeterminació i l'amnistia a la taula de diàleg. Inés Arrimadas, de Ciutadans, ha criticat el nomenament de Miquel Iceta, i Pablo Casado ha assenyalat a Sánchez com el problema d'Espanya.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
Optimisme entre els fabricants de joguines de cara a consolidar durant aquest Nadal i Reis el que està sent un bon 2015.
L'Associació Espanyola de Fabricants de Joguines (AEFJ), que concentra les 82 principals empreses de l'estat espanyol, preveu un creixement d'entre el 6 i el 7% al mercat estatal, superant els 1.370 MEUR i consolidant el punt d'inflexió produït el 2013.
Segons les previsions del president de l'AEFJ, José Antonio Pastor, al llarg del 2015 el sector ha tingut xifres positives tots els mesos "fins i tot de dos dígits, inèdites des del 2010" un fet que fa que els fabricants siguin optimistes perquè en la campanya nadalenca acostuma a refermar la tendència que s'ha produït al llarg de l'any o a millorar-la.
En aquestes setmanes es ven el 75% de tot l'any.
Les previsions indiquen que cada consumidor gastarà 139,7 euros per nen, un 3,5% més que el 2013.
En relació a les exportacions, els fabricants també han augmentat un 13% les vendes a l'exterior.
Els fabricants catalans lideren les exportacions degut al fort descens produït en exportacions a Rússia, destinació prioritària de les empreses situades en l'anomenada 'Vall de la joguina', a municipis valencians d'Ibi i Onil (Alcoià), moltes d'elles especialitzades en nines.
Tots dos territoris concentren el 70% de les empreses de l'AEFJ (42% valencianes i 28% catalanes) així com el 74% dels treballadors del sector (45% al País Valencià i 29% a Catalunya).
A falta de tancar la campanya nadalenca i amb dades fetes públiques per l'AEFJ al novembre, Catalunya ha augmentat en un 48% les exportacions mentre que el País Valencià ha reduït en un 9% les vendes a l'exterior, principalment a causa de les exportacions de nines al mercat rus (un 64% menys).
Per contra, les destinacions que més augmenten són el Regne Unit (130% més), situant-se com el quarta país de la Unió Europea en exportacions.
El mercat europeu continua sent el preferencial per als fabricants de l'Estat, amb Portugal, França i Itàlia com a consumidors més importants.
Fora de les fronteres de la UE, destaca l'increment d'un 103% als Estats Units.
En importacions, el sector creix un 13% en valor però un 5,6% en quilos, segons les mateixes dades de l'AEFJ.
El principal origen de les importacions continua sent Xina (59,4%), Alemanya (6,7%) i França (6,3%).
Productes exhaurits i estrenes de cinema
L'AEFJ preveu que aquesta sigui una campanya de Reis amb molts productes exhaurits.
Segons que explica Pastor, el bon comportament de vendes durant aquest 2015 i el fet que el sector sigui tradicionalment conservador a l'hora d'aprovisionar-se, atès que la campanya és curta, farà que moltes botigues es quedin sense determinats productes.
Els consumidors demanden enguany molts productes relacionats amb potents estrenes de cinema que, segons les previsions dels fabricants, seran les estrelles d'aquest Nadal.
Amb tot, són les nines i les joguines dedicades al més petits les categories que més vendes estan registrant fins el novembre.
Les joguines tradicionals, com pelutxos, i sets de construcció són els que millor creixement estan demostrant al llarg del 2015, amb increments de vendes notables, segons les dades de l'AEFJ.
Les nines i figures d'acció interactives, les mascotes digitals s'uneixen a la joguina més tradicional.
Un 16,6% menys de vendes i un 13,7% menys d'ocupació a causa de la falsificació
L'AEFJ també alerta de l'impacte negatiu de les falsificacions al sector.
Segons un estudi de l'Oficina d'Harmonització del Mercat Interior de la Unió Europea la falsificació de productes com figures d'acció, pelutxos, jocs de taula, instruments de joguina, maquetes o trenca-closques suposen pèrdues d'un 16'6% de vendes a l'Estat espanyol .
El mateix estudi, presentat al desembre a Ibi, assenyala que un 13,7% de les ocupacions es destrueixen a causa de la falsificació.
En un sector que renova el 60% del seu catàleg cada any, l'AEFJ manifesta que el mal a la competitivitat i la desmotivació que suposen les falsificacions a l'hora d'invertir en innovació i disseny.
Els fabricants assenyalen el reforçament que s'ha produït en els darrers anys als mecanismes de control de duanes a les joguines en matèria de seguretat però manifesten que cal més control en matèria de falsificacions i imitacions.

Response: L'Associació Espanyola de Fabricants de Joguines preveu un creixement d'entre el 6% i el 7% al mercat estatal, superant els 1.370 milions d'euros. Els fabricants esperen consolidar durant la campanya de Nadal i Reis les bones xifres d'aquest 2015. Els fabricants catalans lideren les exportacions i el mercat europeu continua sent el preferent per als fabricants de l'Estat.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
El candidat de la CUP a la presidència de la Generalitat, Carles Riera, avisa a la resta de partits independentistes que els anticapitaleistes només investiran un Govern que aposti per l'aplicació "unilateral" de la república i passi pàgina de l'autonomisme.
El líder de la CUP assegura que encara no hi ha cap concreció sobre un eventual acord amb ERC i Junts per Catalunya per tancar algun punt en comú del programa electoral que apunti en aquesta línia.
Durant la presentació de la campanya, els cupaires han anunciat un seguit d'actes de caire reivindicatiu per mantenir-se "dempeus" en la desobediència.
L'eslògan, expliquen, representa la fermesa davant la repressió.
Riera ha defensat que la candidatura de la CUP és l'expressió dels "milions de persones" que volen que a partir del dia 22 de desembre es comenci a aplicar de manera "real i pràctica" la república i que això es faci de manera unilateral.
"Aquest és el moll de l'os del programa electoral", assegura.
És per això que visa ERC i Junts per Catalunya que només si aposten "des del minut zero" per aquesta via unilateral es poden propiciar acords d'investidura o de governs en els que la CUP pugui acabar participant.
A hores d'ara, a poques hores de l'inici de la campanya electoral no existeix, diuen, cap acord programàtic en aquest sentit.
"Volem construir la república de l'1-O, desobeint l'estat i el 155 i actuant amb unilateralitat", insisteix el líder cupaire.
Per Riera, el 22 de desembre serà com el 28 d'octubre, l'endemà de la proclamació de la república: "Començarem a actuar des del carrer per materialitzar-la".
En aquest sentit, la CUP proposarà també la creació d'una "institucionalitzat complementària per combatre els contrapoders i apoderar el poble" o, el que és el mateix, la creació de l'assemblea constituent.
"Tot això ho farem des de la impugnació del règim del 78 i de l'actual UE", afegeix.
Riera també ha respost durant la presentació de la seva campanya les paraules del líder de Podemos, Pablo Iglesias, que culpava l'independentisme de fer despertar el feixisme i el franquisme.
"Qui el fa despertar és el govern del PP amb la connivència del PSOE i l'equidistància de Podemos.
Això és el que els dona oxigen", ha etzibat.
Una campanya per estar "dempeus davant la repressió"
Pel que fa a la campanya electoral, la CUP farà un total de 85 actes arreu del territori sota el lema 'Dempeus'.
La número 2 per Barcelona, Maria Sirvent, ha detallat que aquest concepte representa "la fermesa davant la repressió" i l'esperit de l'1-O i de les aturades i vagues que van tenir lloc després del referèndum.
Davant uns comicis que consideren "il·legítims", els actes de la CUP no preveuen tenir els to festiu de la passada companya pel referèndum de l'1-O.
En l'escenari que suposa l'aplicació de l'article 155 de la constitució espanyola, argumenten, cal estar dempeus per defensar "els drets socials, la república i l'assembla constituents".
D'aquesta manera, explica Sirvent, es representa també "la voluntat de no claudicar" i per empènyer les institucions "perquè arribin allà on va arribar el poble l'1-O?".
Pel que fa al pressupost de la campanya, la CUP preveu una despesa de 433.526 euros: 113.500 en l'organització d'actes, 307.026 per a comunicació i propaganda electoral i 13.000 més per a despeses administratives.
És el partit amb un pressupost més baix per a la campanya del 21-D.
Cinc actes centrals i forta presència a l'àrea metropolitana
Territorialment, el focus de la campanya de la CUP es posa en cinc gran actes centrals.
Un a cadascuna de les quatre capitals i un gran acte de tancament de campanya el dia 19 de desembre, que es farà de manera descentralitzada i conjunta a Barcelona, Figueres, Reus, Tàrrega i Alcanar.
Pel que fa a la resta d'acte nacionals, la CUP preveu també dos grans actes a Deltebre i a Blanes, mentre que la resta del calendari es concentra a l'àrea metropolitana de Barcelona, especialment al Baix Llobregat.
Seran a Sant Boi, Hospitalet, Sant Feliu, El Prat, Cornellà, Santa Coloma o Terrassa.
Curiosament, la CUP no farà campanya el 6 de desembre, dia de la Constitució per expressar-hi el seu rebuig.
Tot i que sí que hi haurà presència pública del partit al carrer, no s'organitzarà cap gran acte de partit.
Aquell dia, els anticpitalistes oferiran una roda de premsa a la seu de l'Agència Catalana de Notícies (ACN).
Aquest dilluns al vespre, la CUP iniciarà la campanya a l'Institut Jaume Balmes de Barcelona, que va ser col·legi electoral l'1 d'octubre.
Aquest va ser un dels centres on la policia espanyola va carregar contra les persones que volien votar.
Hi seran el cap de llista, Carles Riera, i la número 2 per Barcelona, Maria Sirvent.

Response: Carles Riera, el candidat de la CUP a la presidència de la Generalitat, ha avisat a ERC i Junts per Catalunya que només investirà un govern que aposti per declarar la independència unilateralment i acabar amb l'autonomisme. Amb un pressupost de 433.526 euros, els anticapitalistes són el partit que menys diners destinarà a la campanya electoral.


Instruction: Fes un resum que doni una visió general concisa de la informació més rellevant del text següent en les seves pròpies paraules.

Context:
L'esperada Alien: Covenant, la seqüela de la pel·lícula Prometheus, arriba als cinemes aquest divendres de la mà de Ridley Scott.
La setmana es veu completada amb estrenes com el film d'animació Dos col·legues al rescat i Maravillosa familia de Tokio, una comèdia familiar en la qual el director torna a reunir als vuit actors d'Una familia de Tokio, que encarnen a la caòtica i divertida família de Hirata.
Alien: Covenant
El director de Blade Runner i Gladiator explica les aventures dels tripulants de la nau colonial Covenant.
En la seva recerca d'un paradís inexplorat, el que realment troben és un món hostil en què habita el "sintètic" David.
El llargmetratge del codirector de 'The Good Wife' està protagonitzat per Michael Fassbender, Katherine Waterston, Danny McBride, Demián Bichir, Noomi Rapace , Billy Crudup, Carmen Ejogo, Amy Seimetz i Callie Hernandez.
Bajo el sol
Tres històries d'amor que transcorren en tres dècades consecutives en dos llogarets balcànics veïns amb una llarga història d'odi entre ètnies.
En la primera història, ambientada l'any 1991, una atracció amorosa es veu obligada a la clandestinitat quan l'amor es converteix en un luxe prohibit en el clima de bogeria, confusió i por prèvia a la guerra.
A la segona història, ambientada el 2001, la guerra ha acabat, però als amants els resulta impossible transformar la seva passió en una relació contínua: les cicatrius de la guerra segueixen massa tendres i no es guareixen tan fàcilment.
La tercera història es desenvolupa el 2011, quan finalment l'amor pot assentar-se si els amants són capaços d'alliberar-se del passat.
Maravillosa familia de Tokio
Dirigida per Yôji Yamada, arrenca amb el dia d'aniversari d'una mare de família tradicional a Tokio, que li demana en aquesta especial jornada al seu marit com a regal de noces el seu divorci.
Aquesta revelació no només xocarà al seu incrèdul marit, sinó als membres de tota la família, que intentaran per tots els mitjans evitar la catàstrofe familiar.
Dos col·legues al rescat
Una comèdia d'animació noruega dirigida per Rasmus A. Sivertsen, qui explica la història de dos atabalats amics que viuen en un túnel ferroviari amb un petit teixó.
La seva tranquil·la existència canvia de cop quan coneixen a la filla d'un important científic segrestat per Rasputín, un perillós malvat que vol transformar als humans en robots.
Le llaman Jeeg Robot
Què passa quan un delinqüent d'estar per casa entra en contacte amb una substància radioactiva i rep poders sobrehumans?
Doncs que es converteix en un delinqüent d'estar per casa capaç d'arrencar caixers automàtics amb les seves pròpies mans i convertir-se en un fenomen a les xarxes socials.
Aquest és el cas de Enzo Ceccotti, un solitari tancat en si mateix, que rep els seus nous poders com una benedicció per a la seva carrera delictiva.
Però tot canvia quan coneix a Alessia, una jove trastornada convençuda que ell és l'heroi de Jeeg Robot, la famosa sèrie d'animació japonesa creada per Go Nagai.
Tots dos hauran de fer front al Zingaro, un mafiós exconcursant de reality show disposat a qualsevol cosa per aconseguir la fama i la notorietat.
Guardián y verdugo
D'Oliver Schmitz i protagonitzat per Steve Coogan, Andrea Riseborough, Garion Dowds , Deon Lotz i Robert Hobbs, se situa l'any 1987.
164 persones van ser executades al corredor de la mort de Pretòria, Sud-àfrica.
Basada en fets reals, aquesta és la història que va fer qüestionar la pena de mort i va canviar la història.
John Weber (Steve Coogan) és l'advocat encarregat de defensar davant un jutge a Leon (Garion Dowds), un jove guàrdia de la presó de màxima seguretat de Pretòria traumatitzat per totes les execucions que ha presenciat.
El rey de los belgas
El cine europeu torna a les cartelleres amb la coproducció bulgaro-belgo-holandesa.
El Rei Nicolas III és un ànima solitària que té la clara sensació de que està vivint la vida equivocada.
S'embarca en una visita d'estat a Istanbul amb un director britànic, Duncan Lloyd, que ha estat encarregat pel palau per rodar un documental destinat a polir la imatge més aviat avorrida del monarca.
Aquesta comèdia està dirigida per Jessica Woodworth i Peter Brosens i protagonitzada per Goran Radakovic, Bruno Georis, Titus De Voogdt, Lucie Debay i Peter Van den Begin.
Demonios tus ojos
Una pel·lícula que té com a protagonista l'Oliver, un jove director de cine, qui descobreix una nit a un web de vídeos eròtics que la protagonista d'un d'ells és la seva germana petita Aurora.
Espantat, decideix viatjar a Madrid per a veure la seva germana.
En aquest procés d'investigació Oliver es veu atret per ella.
Ivana Baquero, Julio Perillán, Lucía Guerrero, Nicolás Coronado, Juan Pablo Shuck i Elisabeth Gelabert en són els actors principals.

Response: Aquesta setmana la cartellera de cinema arriba carregada de novetats. Entre les pel·lícules més destacades es troba la nova entrega de la saga Alien, "Alien: Covenant", dirigida per Ridley Scott. També arriben a la pantalla gran el film d'animació "Dos col·legues al rescat" i la comèdia familiar "Maravillosa familia de Tokio", la seqüela d'"Una familia de Tokio".


Instruction: Fes un resum que doni una visió general concisa de la informació més rellevant del text següent en les seves pròpies paraules.

Context:
Aquesta setmana el restaurant 7 Portes convocava la premsa per presentar el tercer títol de la col·lecció Set Portes Receptaris històrics de la cuina catalana, impulsada per Francesc Solé Parellada, propietari d’aquest emblemàtic restaurant barceloní i director de la col·lecció i del comitè científic, en coedició amb l’editorial Barcino.
Llibre de totes les maneres de potatges arriba després de la publicació de Llibre de Sent Soví i Llibre d’aparellar de menjar.
Tots tres, per ordre d’aparició, són els llibres de cuina més antics que es conserven en llengua catalana.
La col·lecció té una voluntat de rigor científic, de manera que compta amb un equip d’especialistes entre els quals l’estudiós de la cultura de l’alimentació Antoni Riera de la UB; Joan Santanach, estudiós dels receptaris antics de cuina catalana, de la UB, i editor de l’editorial Barcino; i Toni Massanés, director de la Fundació Alícia, entre més.
El Llibre de totes les maneres de potatges és un receptari extens format per dos-cents vint capítols o receptes, molt variades, que també contenen l’elaboració de les apreciades salses que acompanyen els plats, i amb diversos capítols amb indicacions sobre la manera de tractar els aliments, com ara la tècnica de trinxar els animals que es presenten a taula.
No se sap la data exacta en què es va publicar el llibre ni tampoc el compilador de les receptes.
És un receptari anònim, com els altres dos receptaris publicats fins ara.
Es parla de compilador perquè moltes de les receptes que conté el Llibre de Potatges provenen del Llibre de Sent Soví, però sovint amb aportacions pròpies.
Per celebrar aquest tercer títol de la col·lecció Set Portes Receptaris històrics de la cuina catalana, el xef del 7 Portes, Jaime Pérez Sicília i el seu equip, amb l’assessorament del xef Josep Lladonosa, va elaborar un menú adaptant algunes de les receptes del volum.
I així, el dinar va consistir en uns espàrrecs verds amb salsa d’espàrrecs (amb mel, vinagre, nou moscada i pa ratllat); llobarro amb salsa pebrada suau (amb gingebre, canyella i safrà); xai al forn amb salsa de carabasses (feta a baixa temperatura, al buit, durant 38 hores, amb formatge curat lligat amb ou batut); i per postres les Taronges de Xàtiva de Quaresma, que eren uns deliciosos bunyols farcits amb formatge fresc, mató i ou.
Entre la concurrència, tothom va coincidir que els bunyols eren tan gustosos i fins, que es podrien incloure en la carta del 7 Portes.
Alhora, es va dur a votació quin dels tres plats també es podria incorporar a la carta.
Va guanyar de manera ajustada el llobarro, seguit dels espàrrecs verds i el xai al forn.
Durant l’àpat es van desmentir alguns tòpics sobre la cuina medieval catalana.
Entre els equívocs que es donen sovint en relació a la cuina medieval hi ha el que creu que es tracta d’una cuina rude, poc higiènica, bàrbara.
Tot el contrari: la cuina dels receptaris medievals era una cuina cara, professional, sofisticada, neta, que tenia molta cura de la salut dels comensals, perquè anava dirigida a acontentar els estómacs de les classes benestants.
Era una cuina cara, amb els aliments comprats del dia, plena d’espècies, no pas per emmascarar la mala qualitat de la carn o del peix, sinó perquè les espècies eren molt cares, per tant eren un distintiu de classe, una manera de mostrar l’ostentació de l’amfitrió.
A més, són receptes que exigeixen d’un coneixement gastronòmic.
Es tracta d’una cuina de sabors complexos.
És una mena de medecina preventiva, a favor de la salut, van dir els experts.
I entre plat i plat també s’explicaren algunes de les controvèrsies que havia tingut el comitè científic.
Entre les discussions apassionants dels experts se’n va produir una de molt interessant, que va acabar mostrant arguments complementaris.
La discussió girava al voltant de si el compilador del receptari era un cuiner professional o no.
Un argumentava: Abans de l’època medieval, els autors dels receptaris eren gastrònoms no pas cuiners.
Un altre: els cuiners eren homes formats, alfabetitzats, ben pagats i se’ls diputaven.
Algun fins i tot va acabar essent noble.
I encara un tercer: Però aquests receptaris són llibres que no han trepitjat mai cap cuina, perquè no tenen cap taca a les seves planes, són peces de biblioteca.
I així es va anar consumint l’àpat, que també va quedar crear interès per la voluntat dels impulsors del projecte d’utilitzar el supercomputador per crear la traçabilitat dels aliments i de les cuines d’Europa.
Ara, tot i el suport de la Fundació la Caixa, aquesta tercera part del projecte, encara camina lenta.

Response: S'ha presentat el tercer llibre de la col·lecció "Set Portes Receptaris històrics de la cuina catalana", que ha estat impulsada pel propietari del restaurant 7 Portes. Per celebrar aquest receptari, anònim, es va fer un menú al restaurant adaptant receptes d'aquesta publicació i es va votar quin era el millor plat dels presentats.


Instruction: Fes un resum que doni una visió general concisa de la informació més rellevant del text següent en les seves pròpies paraules.

Context:
L'excandidata a presidir l'Assemblea Nacional Catalana (ANC) Liz Castro ha denunciat "manipulació" en les eleccions al secretariat de l'entitat.
En un article a 'El Món', Castro assegura que hi ha qui està "fent circular les seves llistes de candidats" perquè" "no suporten deixar de remenar les cireres" i troben necessari "excloure les candidatures que no controlen".
"El que més greu em sap és que els que volen manipular les eleccions se semblen tant al govern de l'Estat espanyol: no confien en la veu de la gent, no confien en el seu propi moviment popular, no confien en la democràcia", declara.
Castro diu que segons la seva experiència, l'entitat no és assembleària com ho havia de ser i apunta a la pròpia estructura, amb 77 secretaris en una reunió, com un dels principals problemes.
Per això proposa una junta directiva d'onze membres, un de cada regió sense oblidar exteriors.
Per a Castro, que va ser la més votada dins del secretariat durant dos anys, no té sentit que es pugui fer campanya durant setmanes amb tots els mitjans a l'abast i que de sobte durant una setmana hi hagi un silenci "anormal" i unes regles "draconianes que no les entén ningú i que són impossibles de complir".
Afegeix que aquestes estan sota una representació de la comissió electoral formada per secretaris sortints que "han pres partit" de la confecció de les candidatures que es presenten.
"Ja hem vist que els mateixos de sempre, que no suporten no continuar remenant les cireres, ja han començat a fer circular les seves llistes de candidats", assegura.
Per a Castro això passa perquè aquests mateixos van crear el procés "absurd" d'unes eleccions "on la gent no pot fer campanya, ningú no coneix els candidats i ningú no sap a qui votar".
En contra d'això, reivindica una campanya "transparent i oberta, amb totes les cartes a la taula" en la qual tothom, i particularment els candidats, hi puguin participar "i no només les mans que mouen els fils des de darrera de les cortines".
L'ex membre del secretariat es mostra convençuda que la força del moviment està a les bases i diu que si no ha parlat fins ara és perquè "volia creure que l'Assemblea es pogués renovar".
"Però veig que no ens ho permeten", lamenta.
Aposta per una nova assemblea general ordinària, refer l'estructura "de dalt a baix", agilitzar l'organització i "fer net".
Recorda que ella ni pot ni vol presentar-se al secretariat però es mostra "més que disposada" a continuar treballant des de baix perquè l'ANC "es posi de nou de peu".
Nova estructura
Castro considera que l'entitat "pateix problemes d'estructura normals de qualsevol organització que hagi arreplegat 40.000 socis en quatre anys" i apunta que hi ha un "intent de controlar l'energia i efervescència de les bases".
Diu però que això és la part normal però que la "no tan normal" és que per navegar en les reunions "interminables i ineficients" si vols presentar un projecte no val només amb la força d'aquest sinó que hi entra en joc "la quantitat d'aliats de grups afins".
"No parlo tant de gent d'un partit contra gent d'un altre, sinó un conflicte entre gent transversalista que creuen en l'Assemblea com la veu d'un poble divers i gent de partit o senzillament ambiciosa que volen fer-la servir d'eina o d'escala", afegeix.
Creu que tenen raó els que diuen que s'hauria de "foragitar" la influència dels partits però apunta que el problema és com fer-ho.
Segons la seva opinió, l'important no és fer fora 'gent de partit' sinó "ser transparent sobre les aliances i sobretot, les obligacions" i considera que fins ara "això no s'ha fet".
Castro proposa que les onze persones de la junta directiva "realment representin les regions i no les seves preferències personals i polítiques" i que les bases "realment tinguin la veu que mereixen".
Entre les seves reclamacions, demana també una estratègia política "clara i descentralitzada" i que les assembles es puguin anar fent "sense demanar permís a l'estructura central".
Creu també necessari que cada candidat "renunciï a formar part de cap llista política després de tenir càrrec a l'ANC" i que les eleccions es facin "amb transparència i de manera igualitària".

Response: Liz Castro, excandidata a presidir l'ANC, ha explicat que l'entitat no funciona com una assemblea real segons la seva experiència i denuncia la manipulació en les eleccions. A més, també critica el procés sense cap ni peus de les eleccions, ja que els candidats no poden fer campanya i, per tant, no es poden donar a conèixer.


Instruction: Fes un resum que doni una visió general concisa de la informació més rellevant del text següent en les seves pròpies paraules.

Context:
Per casualitat o no, la sentència del Tribunal Suprem que condemna Joan Josep Nuet a una pena d'inhabilitació va arribar divendres, pocs dies després de l'"afer Cuevillas", que va acabar amb el secretari de la mesa del Parlament de Junts apartat per qüestionar l'estratègia de desobediència "simbòlica" a la cambra catalana que defensa el partit de Carles Puigdemont.
El Suprem, en la seva sentència sobre Nuet, deixa clar que sigui simbòlica o no, la desobediència al Tribunal Constitucional (TC) està penada amb la inhabilitació, i marca de prop l'actuació de la nova mesa del Parlament i de la seva presidenta, Laura Borràs, que vol reprendre la feina del Parlament al punt on ho va deixar l'expresidenta Carme Forcadell.
Això és, va dir, "garantir el debat parlamentari i els drets dels diputats" i no permetre ingerències externes dels tribunals.
Als dos tribunals que han vist la causa de la mesa de l'1-O s'han plantejat arguments diversos.
Nuet va intentar desmarcar-se del procés, reivindicar el seu no-independentisme per mirar de sortir airós de la sala segona, i va assegurar que la seva conducta a la mesa havia anat encaminada a fer constitucionals les resolucions independentistes i a "frenar la independència".
Al Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC), els membres independentistes van reivindicar la seva inviolabilitat parlamentària i que no volien desobeir el TC.
Cap dels plantejaments ha satisfet els jutges, que han sentenciat sempre en el sentit que demanava la Fiscalia: inhabilitació.
Futurs casos en la mateixa línia previsiblement tindran el mateix desenllaç.
Abans de ser apartat, Cuevillas defensava que no tenia sentit "immolar-se" per resolucions que no han de tenir "cap eficàcia".
sentència de l'1-O
El Suprem condemna Nuet a vuit mesos d'inhabilitació per desobediència al TC
El diputat d'ERC, que va desmarcar-se de manera contundent davant del tribunal de les tesis independentistes, perdrà l'escó al Congrés
Què farà el Parlament per evitar-ho?
Encara no s'ha concretat.
Fa poques setmanes, Junts va anunciar un "preacord" per un "decàleg" pensat per reformar el reglament del Parlament davant dels casos susceptibles d'esclatar aquesta legislatura.
Aquesta declaració d'intensions encara s'ha de desenvolupar.
Des de la CUP defensen "anar fins al final" en la defensa dels drets dels diputats i la "garantia de drets col·lectius".
"L'important és garantir drets, ningú és imprescindible, si ens inhabiliten hi haurà algú altre", diu Pau Juvillà, diputat de la CUP i secretari de la mesa.
A l'horitzó, la primera decisió controvertida que podria tenir sobre la taula la mesa de Borràs és la delegació del vot de Lluís Puig.
Fins ara, s'ha permès.
Punt d'inflexió el 2014
Els límits del Parlament són cada vegada més evidents.
El judici a la mesa de l'1-O va servir per constatar com la involució del TC ha anat coartant cada vegada més el debat parlamentari.
Des del 2014, l'alt tribunal ha anat restringint el criteri amb sentències que posen pressió i limiten l'activitat dels legislatius.
En el cas del procés, la sentència 259/2015 que declara inconstitucional la resolució d'inici del procés aprovada pel Parlament ha condicionat tota l'actuació posterior de la mesa.
El 2015, el TC va establir que l'òrgan rector de la cambra "havia d'impedir o paralitzar qualsevol iniciativa que suposi ignorar o eludir la suspensió".
És a dir, impedir la tramitació de qualsevol iniciativa d'impuls al procés independentista.
El canvi de criteri del TC ha augmentat la pressió en els últims anys sobre la mesa, en particular la del Parlament de Catalunya.
"Estem asseguts aquí perquè som majoria i no només tramitem iniciatives sinó que també les guanyem", va dir l'exdiputada de la CUP Mireia Boya al TSJC.
Potser amb la perspectiva d'un augment del nombre de diputats independentistes, que deixarien de tramitar resolucions i passarien a guanyar-les en votacions al ple, el TC va començar a canviar la doctrina a partir de 2014 i així ho ha anat fent fins avui.
El Parlament, més limitat
L'expressió, dita per diversos juristes, la va fer servir també Nuet al Suprem: abans, el TC esperava a la porta del Parlament i no entrava a valorar què s'hi discutia dins.
Si en sortia alguna resolució inconstitucional, el TC la tombava, però no n'impedia el debat.
"El debat parlamentari pot convertir una iniciativa inconstitucional en constitucional", va recordar Nuet al Suprem.
La pressió ha anat en augment des d'aleshores.
Sigui casualitat o no, el Suprem ha dictat sentència sobre el cas de Nuet a l'inici de la nova legislatura i just després que l'estratègia de confrontació s'hagi posat en entredit per un dels independents de Junts més propers a Puigdemont.
La legislatura tot just comença, però els jutges continuen marcant ben de prop l'activitat del Parlament.

Response: El Suprem inhabilita Joan Josep Nuet per la seva desobediència, simbòlica o no, al Tribunal Constitucional i posa en risc la nova mesa del Parlament amb Laura Borràs al seu capdavant. Això ha creat un precedent per als casos en la mateixa línia, que molt probablement tindran la mateixa resolució: la inhabilitació.


Instruction: Fes un resum que doni una visió general concisa de la informació més rellevant del text següent en les seves pròpies paraules.

Context:
Un trajecte en tren Euromed entre València i Barcelona és més lent en l’actualitat que fa 10 anys.
En funció de l’hora, la connexió entre les dues ciutats oscil•la entre les 3 hores i 10 minuts i les 3 hores i 25, quan en la seva inauguració (l’any 1997) alguns trens cobrien el trajecte en menys de tres hores.
Problemes conjunturals, a causa de les d’obres d’adaptació de l’ample ibèric a l’ample internacional i la coincidència de diferents serveis per les mateixes vies, afecten la connexió més ràpida entre el País Valencià i el Principat, però també altres d’estructurals i polítics.
En el desè aniversari de l’AVE Madrid-Barcelona, la Generalitat Valenciana, Ferrmed i l’Associació Valenciana d’Empresaris han valorat alguns d’aquests reptes en contraposició als avenços de la connexió d’alta velocitat per a passatgers amb Madrid.
Amb una distància semblant, va ser inaugurada l’any 2010 i permet fer el trajecte en una hora i 54 minuts.
El secretari autonòmic d’Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori de la Generalitat Valenciana, Josep Vicent Boira, exposa a l’ACN que dos dels principals problemes estructurals i polítics de l’eix mediterrani es troben a la via única entre Vandellós i Tarragona i a la ‘manca d’una aposta ferma’ del govern espanyol.
L’any 2013, el ministeri de Foment va inaugurar la connexió entre Alacant i Madrid en un temps de 2 hores i 20 minuts i aquest mateix 2018 la connexió entre Castelló i la capital espanyola.
Les connexions d’alta velocitat entre les tres capitals valencianes estan pendents dels avenços en el Corredor Mediterrani i, en el cas de Castelló i València, condicionades per les obres i motiu de diversos endarreriments i polèmiques.
Boira considera que l’estat espanyol no ha fet una aposta decidida pel corredor mediterrani que ‘no és que tingui els mateixos problemes estructurals que fa 10 anys, sinó que té els mateixos de fa 100 anys’.
El secretari autonòmic remarca que, mentre que en altres eixos s’ha avançat i reduït el temps de viatge, al Corredor Mediterrani ‘augmenta, disminueix la qualitat del servei i es produeix una saturació de les línies’.
Un exemple d’aquesta saturació són els 40 quilòmetres de via única entre Vandellós i Tarragona, en els quals es treballa per construir una nova via, que segons les previsions del ministeri de Foment espanyol podria estar enllestida enguany i reduir el temps de trajecte en mitja hora entre València i Barcelona a finals del 2018.
Amb tot, l’Associació Valenciana d’Empresaris ha denunciat recentment que els trens de passatgers que circulin pel futur tram Tarragona-Castelló del Corredor Mediterrani no podran assolir velocitats entre els 300 i els 350 quilòmetres per hora, malgrat ser una plataforma d’ample internacional.
Aquesta limitació es produeix perquè la infraestructura actual no va ser projectada per a l’AVE, un fet que impedirà velocitats màximes per a passatgers, tot i que no així per a mercaderies.
Els empresaris apunten a deficiències com l’absència dels radis via adequats, que la infraestructura no està electrificada a la potència requerida, que no hi ha la distància entre els eixos de via i les distàncies a la catenària que necessiten els trens que circulen a màxima velocitat.
Així mateix, troben a faltar els sistemes de seguretat ERTMS, tot i que afegeixen que s’instal•laran posteriorment.
Per la seva part, el president de l’associació Ferrmed, Joan Amorós, alerta que si no hi ha un desdoblament de línia d’alta velocitat pròpia entre Tarragona i València a partir del 2022 i 2023 hi haurà ‘problemes greus de saturacions’ i considera un ‘error gravíssim’ que no estigui programada una doble plataforma d’alta velocitat.
En la seva opinió, el túnel passant a la ciutat de València i aquesta doble plataforma s’hauria de programar el més aviat possible per poder dur a terme tots els estudis perquè el 2025 ‘a tot estirar’ hi hagués aquesta línia d’alta velocitat que superés els problemes previstos.
A banda d’aquests problemes, el secretari autonòmic d’Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori de la Generalitat Valenciana assenyala hi ha deficiències greus de saturació de línies al voltant de la ciutat de Castelló i que hi ha un ‘desconeixement absolut’ de la planificació del ministeri de Foment en aquest tram entre Castelló i Tarragona.
Les mateixes incògnites existeixen en la convivència i prioritats que s’establiran entre els trens de mercaderies, rodalia i alta velocitat, segons explica.
Preguntat sobre si creu que en un futur hi haurà una línia d’AVE entre el País Valencià i Catalunya, Boira conclou: ‘Em conformaria amb una via d’ample internacional per connectar tots els territoris i donar servei les empreses que ens han de connectar amb Europa i si tinguéssim això, sobre aquesta línia, es podríem planificar serveis, tot i no ser AVE, que fossin a l’alçada de la dimensió demogràfica, econòmica i productiva de l’eix mediterrani’.

Response: La mala gestió del corredor mediterrani ha provocat que el trajecte València-Barcelona sigui més lent que fa deu anys. Des del País Valencià, empreses i govern critiquen la manca de recursos i acció del govern d'Espanya. Així mateix, la zona més problemàtica és el tram entre Castelló i Tarragona, ja que no es coneix quina és la planificació de Foment.


Instruction: Fes un resum que doni una visió general concisa de la informació més rellevant del text següent en les seves pròpies paraules.

Context:
Un tanc Leopardo 2-E, desfilant per Madrid durant un 12 d'Octubre.
Foto: Ministeri espanyol de Defensa.
El Consell Assessor per a la Transició Nacional (CATN) no només ha analitzat quines vies té el Govern de la Generalitat per a convocar la consulta.
També ha analitzat els diversos instruments té l'Estat espanyol per a impedir-la: des del simple recurs d'inconstitucionalitat a la llei que servís per a convocar la consulta, a la declaració de l'estat de setge o la inhabilitació d'Artur Mas.
I, tant si s'opta per una consulta popular com per unes eleccions plebiscitàries amb Declaració Unilateral d'Independència (DUI) posterior, el resultat pot ser crític.
Concretament, apunta: "És discutible, malgrat que no impensable, que una DUI pogués constituir un supòsit de fet que justifiqués la declaració d'un estat d'excepció, a no ser que es forcés la interpretació dels efectes que comporta una DUI tot considerant que s'estava alterant greument el normal funcionament de les institucions democràtiques."
Els experts, doncs, tenen present que l'Estat espanyol pot acabar fent ús de la força si el procés català acaba culminant en una Catalunya independent.
"La constitució d'un Estat català independent constituteix una actuació contrària a l'ordenament vigent que està tipificada en el Títol XXI del Codi Penal que regula els 'Delictes contra la Constitució' i més concretament, en el Capítol I, que preveu els delictes de rebel·lió que s'atribueix, entre d'altres, a aquells que s'alcessin violentament i públicament, per declarar la independència d'una part del territori nacional", avisa el Consell.
Tanmateix, també apunta que, si tot plegat es fes sense violència, "no es donarien, en principi, les condicions necessàries per aplicar el precepte esmentat", puntualitzant tot seguit: "A no ser que s'interpreti el terme 'violència' en el sentit amplíssim contingut en el Diccionari de la Real Academia Española, en referir-se a tot allò que s'executa contra el procedir regular o fora de la raó o de la justícia."
Inhabilitar Mas per mal gestor
Deixant de banda l'amenaça de la força, els experts també apunten una via que podria emprendre l'Estat per mirar de frenar la consulta independentista seria la destitució d'Artur Mas argumentant "un seguit d'infraccions molt greus en matèria de gestió econòmico-pressupostària".
És a dir, alerten que se'l podria tombar no tant per haver convocat una consulta, sinó per haver malbaratat pressupostos públics, un aspecte que quedaria com un afer intern de la política espanyola.
L'Estat podria justificar l'obertura d'un expedient sancionador per aquest aspecte, "la incoació, instrucció i resolució del qual correspondrien a l'Administració de l'Estat", i que "podria acabar conduint a la destitució, en el seu càrrec públic, de la persona al servei de l'Administració autonòmica que hagués comès la infracció, i també a la seva inhabilitació per ocupar, durant un període d'entre 5 i 10 anys, cap dels càrrecs inclosos en l'article 22 de la llei".
Altres eines per aturar el procés
El CATN també avisa que tot plegat podria comportar accions penals, "que podrien ser instades no només per l'Estat, sinó també per particulars a través de la presentació de querelles o denúncies, possibilitat aquesta que no es pot menystenir", o bé el buidatge de competències de la Generalitat.
A banda d'aquests supòsits extrems, l'informe té clar que el president espanyol pot limitar-se a presentar un recurs d'inconstitucionalitat a la futura llei de consultes que en comportés la suspensió immediata, fet que trauria a Artur Mas la potestat per a convocar-la, o bé provar una demanda per la via contenciosa-administrativa que podria tenir els mateixos efectes.
La solidesa de les eleccions plebiscitàries
El CATN, un cop més, veu la convocatòria d'eleccions anticipades, que els partits dotarien d'un caràcter plebiscitari, com la via més sòlida per consultar a la ciutadania, perquè "els tribunals haurien d'anul·lar la convocatòria d'eleccions no pel contingut explícit del decret de convocatòria, sinó com a conseqüència d'uns actes aliens a la convocatòria, posteriors o coetanis".
Per aquest motiu, el dictamen apunta que Rajoy tindria una "debilitat d'arguments" notable a l'hora d'intentar justificar per què ha suspès uns comicis autonòmics.

Response: El Consell Assessor per a la Transició Nacional ha analitzat quins instruments té l'Estat espanyol per a impedir la independència, entre els quals es troba l'estat de setge o la inhabilitació del president Artur Mas per infraccions greus en matèria economicopressupostària. També s'hi podrien donar accions penals o buidar la Generalitat de les seves competències.


Instruction: Fes un resum que doni una visió general concisa de la informació més rellevant del text següent en les seves pròpies paraules.

Context:
10.000 persones s'han concentrat a Girona al clam de "president Puigdemont", han cridat a "guanyar la República des del carrer" i a fer efectiva la "primavera catalana".
Davant la Subdelegació de l'Estat, on n'han arrencat les banderes espanyola i europea i les han substituïdes per una senyera, una estelada i la bandera negra de la resistència, els manifestants han corejat consignes com "Canya contra Espanya" o "Ni un pas enrere" abans de dirigir-se en manifestació cap a la sortida de Girona Oest per tallar l'AP-7.
Durant els parlaments, els representants de la plataforma Girona Vota, del CDR i el col·lectiu de joves independentistes La Forja, han demanat a la ciutadania que sigui "protagonista de la construcció de la República" davant "la nova onada repressiva de l'estat espanyol que ha detingut el president legítim".
Girona ha sortit al carrer contra la detenció de Carles Puigdemont, els empresonaments de divendres i l'activació de les euroordres.
Unes 10.000 persones s'han concentrat davant la Subdelegació de l'Estat, que ara té part de la façana pintada de groc i llueix el lema 'Llibertat'.
Una representant de col·lectiu de joves revolucionari La Forja, els qui han fet l'acció aquest matí, s'ha dirigit als manifestants encoratjant-los a fer efectiva la República.
"Sou dignitat i referent per a aquest poble que lluita cada dia; no ens aturaran", ha dit, recordant que el col·lectiu ha rebatejat l'edifici com la biblioteca pública Quatre Rius.
Abans i durant els discursos, els gironins han corejat consignes com "president Puigdemont", "Canya contra Espanya", "Ni un pas enrere" o "Llibertat presos polítics".
Qui primer ha pres la paraula ha estat una portaveu del CDR Girona-Salt, Eva Bertran, que ha recordat els empresonaments dictats pel Suprem i la "nova ofensiva de l'estat espanyol amb la detenció del president legítim".
"L'única manera d'afrontar amb èxit la repressió és fer efectiva la República", ha dit, criticant que l'ofensiva de l'Estat s'ha fet més crua "durant aquests sis mesos" en què s'ha intentat "la política de despatx i l'apologia del diàleg".
Vaga general indefinida
Bertran també ha dit que "no cal esperar res del club d'estats que és la Unió Europea" i ha demanat a la ciutadania "que de manera ferma i clara exercici la desobediència institucional" juntament "amb una vaga general indefinida fins a forçar el reconeixement internacional de la República".
Per part de la plataforma Girona Vota, un dels seus portaveus i representant d'Òmnium, Sergi Font, ha recordat que avui "s'ha empresonat el president del nostre país" i ha insistit en la necessitat que la ciutadania "surti al carrer" i demostri "la seva unitat".
Font també ha volgut fer referència a les tres banderes que onegen a la Subdelegació, després que aquest matí n'arrenquessin l'espanyola i l'europea.
Ara hi ha la senyera, l'estelada i la bandera negra de la resistència.
"La primera de les banderes que presideixen aquesta biblioteca pública en representa a tots, la segona crida a la República i la tercera és la de la no-rendició, perquè seguirem fins a guanyar-nos la República amb democràcia i pacifisme", ha dit.
"Articular la resistència"
El darrer a parlar, també en nom de la plataforma Girona Vota, ha estat el representant dels joves Jordi Alemany.
"Hem d'articular la resistència; s'ha acabat la revolució dels somriures, encenem la primavera catalana!", ha dit, arrencant crits del públic a favor de la independència.
I com a primera prova, Alemany ha anunciat la primera acció: tallar l'AP-7 a l'alçada de Girona Oest.
La concentració davant la Subdelegació, on s'han llançat també diversos petards, s'ha convertit després en una manifestació cap a Domeny per anar a tallar el trànsit a l'autopista.
Durant la protesta a Jaume I, s'ha desplegat una gran pancarta amb el lema 'Llibertat presos polítics', una altra amb la foto de Carles Puigdemont i les paraules 'President de la República' i s'han vist cartells amb frases com 'Mai ens fareu espanyols' enmig de nombroses estelades onejant.

Response: 10.000 habitants de Girona han sortit a manifestar-se després de la detenció de Puigdemont. S'han reunit davant de la Subdelegació del Govern convocats per la plataforma Girona Vota, el CDR i el col·lectiu La Forja. Allà, han retirat la bandera espanyola i l'europea i les han canviades per la senyera, l'estelada i la negra de la resistència.


Instruction: Fes un resum que doni una visió general concisa de la informació més rellevant del text següent en les seves pròpies paraules.

Context:
Els 17.300 militants del PSC són cridats a unes primàries aquest dissabte per a elegir qui dirigirà el partit, si Miquel Iceta, l’actual primer secretari, o la batllessa de Santa Coloma de Gramenet, Núria Parlon.
Aquestes primàries arriben en un moment de màxima tensió entre el PSC i el PSOE arran de la dimissió de Pedro Sánchez i la creació d’una gestora que molt probablement donarà la consigna de permetre la investidura de Rajoy.
Sobre aquesta qüestió, la posició de Parlón i d’Iceta és la mateixa: ordenaran als set diputats del PSC al congrés espanyol que votin no.
En canvi, la posició sobre el referèndum no és del tot coincident.
D’entrada, hi ha una diferència sobre la imatge que projecta l’un candidat i l’altra; si Iceta representa el continuisme i és identificat com el candidat de l’aparell del partit, Parlon es presenta com la renovadora, amb un discurs que sovint ha picat l’ullet a l’entorn polític de Podem i dels comuns.
La ‘via canadenca’ d’Iceta
Quant al dret de Catalunya de decidir sobre la independència, hi ha diferències importants.
La posició d’Iceta, reflectida en la ponència estratègica (pdf) que se sotmetrà a votació en el congrés del mes vinent, diu que a Espanya hi hauria d’haver una reforma constitucional de tipus federal, i que s’hauria de sotmetre a votació a tot l’estat.
Aquesta reforma implicaria el reconeixement de Catalunya com a nació.
Diu el text: ”Reclamem, en el marc d’una reforma constitucional espanyola de caràcter federal, el ple reconeixement del caràcter nacional de Catalunya, dels seus drets històrics i de la singularitat del seu autogovern.
Aquesta reforma constitucional ha d’oferir el marc d’un acord bilateral entre Catalunya i la resta d’Espanya que sigui referendat pel poble de Catalunya, que així decidirà lliurement la seva relació amb l’estat, com ja s’ha fet, d’altra banda, amb el referèndum dels Estatuts de 1979 i 2006 en què el poble de Catalunya va decidir ratificar els acords assolits pels seus representants.’
En cas que en aquest hipotètic referèndum Catalunya rebutgés aquesta reforma, s’obriria l’anomenada ‘via canadenca’, és a dir, l’acord entre el govern espanyol i el de la Generalitat per a fer un referèndum ‘sobre la secessió’.
La ponència diu així: ‘En cas que la ciutadania catalana decidís rebutjar el pacte assolit pels seus representants, aleshores sí, els socialistes catalans proposaríem al conjunt dels espanyols altres instruments democràtics (per exemple, una Llei de la claredat com la canadenca) que establissin les condicions per a, si s’escau, verificar el suport ciutadà a una eventual secessió.’
L’esmena de Parlon
Però Parlon no està d’acord amb aquest enfocament.
Entre les esmenes que ha presentat a la ponència, n’hi ha una en què substitueix l’apartat que inclou la via canadenca per un nou redactat on propugna d’establir un nou contracte amb l’estat ‘que pugui ser referendat pels catalans a les urnes dins d’un procés amb totes les garanties democràtiques’.
Aquest acord, diu, ha d’incloure el reconeixement de Catalunya com a nació i de la plurinacionalitat d’Espanya, però no apunta què passaria si els catalans no referendessin aquest pacte.
En el nou redactat proposa una solució ‘democràtica, legal, dialogada i acordada’ en una reforma constitucional de caràcter federal.
‘I volem fer aquest camí amb total respecte i lleialtat a les institucions espanyoles, al costat de la resta dels socialistes espanyols, però amb la màxima determinació i legitimitat en l’articulació dels nostres plantejaments nacionals’, diu.
‘Espanya és un estat plurinacional que, de forma natural, ha d’evolucionar cap a un estat completament federal, que reconegui i promogui la seva pluralitat lingüística i cultural, projectant-la a nivell europeu’, subratlla el text proposat per Parlon.
Considera que tots els esforços del socialisme català ‘s’han de dirigir a crear les condicions que permetin la recuperació del diàleg entre les institucions catalanes i espanyoles, i entre el conjunt de les forces polítiques, teixint les aliances necessàries amb aquells que volen treballar dins la legalitat per superar el bloqueig actual i per avançar en la construcció federal’.

Response: Els militants del PSC han de triar nou dirigent polític i els candidats són Miquel Iceta i Núria Parlon. Ambdós inclouen el referèndum a les seves propostes, però amb plantejaments diferents. Iceta aposta per un diàleg amb Espanya i un referèndum on participi tota la població de l'Estat, mentre que Parlon proposa un nou contracte amb l'Estat.


Instruction: Fes un resum que doni una visió general concisa de la informació més rellevant del text següent en les seves pròpies paraules.

Context:
Estació de servei de Repsol, amb personal i botiga de productes.
Foto: Repsol
Les companyies aèries de baix cost, les marques blanques dels supermercats, els hotels a preu reduït, els operadors de telefonia virtual o la cadena IKEA, totes elles nascudes com a resposta a una demanda social, van posar en guàrdia els empresaris i patronals de cada sector, acostumats a situacions de monopoli o oligopoli que sovint comptava amb la protecció estatal.
Amb les benzineres 2.0 o de baix cost ha passat exactament el mateix.
D’ençà de la crisi del 2008 i fins avui, el consum de carburants ha caigut un 28%, i paral·lelament s’ha registrat un augment dels preus proper al 45% com a conseqüència de factors econòmics i geoestratègics.
Si el 31 de desembre de 2007 el litre de sense plom 95 es pagava a 0,992 i el de gasoil a 0,921 euros el litre, avui mateix la benzina sense plom 95 en una benzinera de marques com Repsol BP o Shell es paga a 1,422 euros i a 1,328 euros el gasoil.
Ningú no posa en dubte la seguretat de les companyies aèries de baix cost ni dels productes de Mercadona.
Però la irrupció cada vegada amb més força de benzineres barates ha provocat una reacció dura de les benzineres convencionals, que l’any 1992 van veure com el monopoli CAMPSA es desfeia i s’obria aquest mercat a la lliure competència, per ordre, això sí, de Brussel·les.
Davant la proliferació de benzineres 2.0, que ofereixen preus més baixos perquè l’espai utilitzat pot ser fins a un 75% inferior al d’una estació convencional, no hi ha personal ni botigues i el procés de repostatge i pagament està automatitzat, l’Associació d’Estacions de Servei de Barcelona ha denunciat aquests establiments davant del ministeri d’Indústria.
Però no pas per competència deslleial, perquè saben que no ho és pas, sinó perquè, segons un estudi que ha pagat la mateixa patronal, “no compleixen amb la normativa en matèria de seguretat i atempten contra els drets bàsics dels consumidors”.
L’informe d’una consultora remarca que “el fet no hi hagi personal especialitzat en la manipulació de mercaderies perilloses és un gran risc per als usuaris i també la manca de vigilància, en ser estacions d’autoservei sense el suport de cap empleat.
Les benzineres 2.0 han superat tots els controls del ministeri d’Indústria.
De fet, els seus sistemes de seguretat “són més sofisticats perquè són automàtics”, com explica a Nació Digital Jordi Roset, gerent de Petrolis Roset SL i Petrolis Independents SL, que disposa de tres benzineres a Terrassa, l’Ametlla del Vallès i Montblanc cadascuna de les quals dóna servei a uns 6.000 vehicles setmanalment.
Roset també recorda que no tenir personal no significa desatendre els clients: “tenim un telèfon a disposició dels clients, controlem les estacions a través d’iPad i si a més del tiquet de compra cal una factura, la fem arribar per correu electrònic, tenim la tecnologia al servei del client i estalviem costos, hem fet una revolució que les benzineres convencionals no han fet”.
És per això que el gerent de Petrolis Roset SL i Petrolis Independents SL atribueix la denúncia de la patronal a aquest estancament del negoci convencional: “Ells són hereus del monopoli de CAMPSA, i ara que hi ha crisi volen tornar als privilegis del monopoli per no esforçar-se a renovar les instal·lacions.
I no han entès que si abans guanyaven 10, ara com a molt en poden guanyar com a molt 5, i aquesta és la filosofia de les benzineres de baix cost”.
Un altre argument recurrent contra les benzineres més barates és la suposada mala qualitat dels carburants, una circumstància que també desmenteix Roset recordant que “la benzina prové del mateix lloc i supera els mateixos controls”.
I encara més, “una benzinera nova com les nostres té uns sistemes de control sofisticadíssims, que avisarien si hi ha aigua als dipòsits, cosa difícil perquè els nostres dipòsits són de doble capa i fan gairebé impossibles les filtracions, mentre que les estacions antigues no totes han incorporat aquesta tecnologia que tot just té una dècada de vida”.

Response: Les grans benzineres s'han dirigit al ministeri d'Indústria per denunciar les benzineres de baix cost, al·legant que no són espais segurs per la manca de personal treballant i que tampoc ofereixen el servei adequat als clients. Això no obstant, aquestes benzineres han passat tots els controls de seguretat i són establiments segurs i viables.


Instruction: Fes un resum que doni una visió general concisa de la informació més rellevant del text següent en les seves pròpies paraules.

Context:
Un misteriós número quaranta-dos en un cartell i una convocatòria de premsa.
Així és com ha nascut el 42, el festival de literatura fantàstica de Barcelona o, més ben dit, el festival de narrativa no realista, que es farà de 3 al 7 de novembre a la Fabra i Coats de Barcelona.
El comissionat de Cultura de la ciutat, Joan Subirats, explica: “En aquests moments hi ha una circulació d’idees i conceptes que van d’un lloc a un altre sobre la narrativa no realista, que es combina amb èxit i efervescència amb els debats distòpics i científics i els videojocs.”
I afegeix: “Hem constatat que el gènere fantàstic atreu un públic més jove que altres gèneres literaris i per això hem decidit de potenciar-lo.”
Per Subirats, captar aquests lectors i treballar per al foment de la lectura són dos elements primordials i una “obligació com a institució”.
Barcelona fa temps que ha perdut les manies sobre gèneres literaris i que és partidària de totes les manifestacions culturals que ajuden a sumar lectors.
BCNegra o Barcelona Novel·la Històrica són dos exemples de festivals prestigiosos i arrelats de gèneres com ara la novel·la negra i la històrica.
Era lògic de fer aquest festival ara que la ciutat és immersa en debats com el transhumanisme o la biogenètica, presents a la ciència-ficció, i que fins i tot la Universitat Politècnica de Catalunya ha inclòs a la seva biblioteca una gran col·lecció de llibres d’aquest gènere.
Encara hi ha un altre factor que ho justifica –si calen justificacions per a fer programacions culturals–: els interessos dels lectors.
Segons Subirats, hi ha noves editorials en català especialitzades en aquest gènere literari, es fa una tasca ingent a les biblioteques de Barcelona –per exemple amb l’especialització en ciència-ficció de la biblioteca Montserrat Abelló de les Corts– i en alguns centres cívics –com el del Coll– i com més va hi ha més llibreries especialitzades.
De la computació quàntica a la màgia, passant per l’èpica o la capa i espasa, les propostes del festival 42 seran moltes i molt variades i obriran Barcelona i Catalunya a la xarxa mundial de festivals d’aquesta mena.
Ruiz demana mirada ampla al gènere i oblidar qualsevol mena de cotilla.
Ho ha sintetitzat amb una frase apòcrifa: “Entre la fantasia i el coneixement, la fantasia té un avantatge, que és que el coneixement és limitat.”
A parer seu, aquest festival és una petita baula que connectarà amb una gran revolució en marxa: el trencament amb la realitat.
Segons el comissari, hi ha aspectes importants que fan que el festival sigui singular.
El primer és que no hi ha cap monogràfic concret, sinó diverses efemèrides, com ara el centenari del robot i el vint-i-cinquè aniversari de la publicació de Olvidado rey gudú, d’Anna Maria Matute.
També ha explicat que hi ha més de cent noms confirmats, entre els quals Albert Sánchez Piñol i Èlia Barceló, i que hi haurà més dones: “Però no perquè ho hàgim cercat sinó perquè la realitat és que, tant a casa nostra com a fora, hi ha més autores de fantasia que no pas autors.”
El moment per a fer el festival és especialment adient.
En primer lloc, perquè hi ha una petita revolució editorial en català d’aquesta literatura: nous editors, autors i la contaminació dels grans segells i premis.
En segon lloc, perquè a l’Amèrica Llatina hi ha hagut una gran renovació del gènere.
Ruiz considera que “la millor literatura que es fa ara és fantàstica i prové del trencament de la realitat”.
Finalment, perquè, amb el festival, Barcelona s’enfila al carro d’aquest gènere i supera recels atàvics: “S’associava el fantàstic a la literatura juvenil i, si bé agrada a molta gent jove, no en forma part.
Hem de dir-ho perquè encara és estigmatitzat.
A més, ara és el gènere predominant arreu del món perquè és la mena de narrativa que més bé s’ha adaptat als videojocs i a les plataformes de sèries.
Si fem ara el festival, prestigiem Barcelona de la mateixa manera que es va fer amb el gènere negre, que ara és molt respectat i no tornarà enrere.
També hi ha un fort lligam amb l’actualitat perquè, no sé si ens agrada o no, si és ciència-ficció o fantasia, però tots vivim en realitats que formen part d’un món diferent.”
El comissari també alerta que dins el concepte de literatura no realista n’hi caben molts més.
“No tot és distopia: hi ha el posthumanisme i molts altres fenòmens”, diu Ruiz, com ara el solar punk, una especialització “que permet fer continguts crítics sobre les energies renovables”.
En aquesta pandèmia, els lectors habituals de gèneres fantàstics estem més preparats per a entomar els canvis perquè ja els havíem llegits.”
Una altra de les reivindicacions que fa el comissari és la defensa de l’art per l’art: “Quan Tolkien posa un drac en un llibre ho fa perquè el lector gaudeixi, no cal anar a cercar cap més interpretació.

Response: A Barcelona arrancarà un nou festival literari centrat en la literatura fantàstica: el 42. El comissari de Cultura, Joan Subirats, afirma que aquesta és una bona proposta per a la ciutat donades les circumstàncies, ja que a Catalunya hi ha una revolució editorial d'aquest tipus de literatura que atrau els més joves a la lectura.


Instruction: Fes un resum que doni una visió general concisa de la informació més rellevant del text següent en les seves pròpies paraules.

Context:
El grup municipal de Ciutadans a l'Ajuntament de Lleida és partidari de substituir tots els noms de carrers de la ciutat dedicats a persones "que estigui constatat, documentat i datat que han participat en assassinats, crims, repressió o en cops d'estat contra la legalitat vigent".
En aquest sentit, la portaveu del grup de C's a la Paeria, Ángeles Ribes, ha reconegut que "són molts i no precisament tots franquistes".
D'aquesta manera, Ribes ha expressat el posicionament del grup municipal sobre aquesta qüestió durant l'esmorzar de Nadal que C's Lleida ha ofert als mitjans de comunicació.
D'altra banda, Ciutadans descarta la possibilitat d'entrar a formar part del govern de la Paeria ja que la formació aposta per "seguir marcant de prop" l'equip de govern d'Àngel Ros i anar introduint punts del seu programa electoral a partir d'acords puntuals amb el PSC.
El grup municipal de C's a la Paeria s'ha pronunciat aquest dimarts en relació amb la retirada dels noms de carrers de la ciutat dedicats a persones que van tenir vinculació amb el franquisme, tal com reclamen la Crida-CUP, ERC i el Comú.
Ángeles Ribes s'ha posicionat a favor de retirar "tots" els nomes de carrers dedicats a persones que es pugui constatar documentalment "que van participar en assassinats, crims, repressió o en cops d'estat contra la legalitat vigent", estiguin o no vinculats amb el franquisme.
Per Ribes, "hi ha noms de carrers que podrien canviar i altres no", citant el carrer dedicat a Lluís Besa, polític carlí durant els anys trenta i que va ser afusellat el 1936, un dels quals no s'hauria de canviar, segons C's.
La portaveu del grup ha deixat clar que la potestat per canviar noms de carrers recau en l'alcalde Àngel Ros i "cap grup no pot pretendre prendre-li atribucions a l'alcalde des d'un plenari".
"Per alguns grups que no tenen propostes en altres àmbits és molt fàcil fer bandera del tema", ha sentenciat.
En aquest sentit, Ribes ha defensat que a l'hora de modificar noms de carrers "cal establir uns criteris" que haurien de ser de caire tècnic i haurien de tenir com a principal eix "la reconciliació", a partir del dictamen emès per la comissió d'experts.
Defensa del bilingüisme a l'Ajuntament de Lleida
D'altra banda, Ciutadans ha defensat la política lingüística que està desenvolupant la formació a la Paeria, tenint en compte que el bilingüisme institucional era un dels punts destacats del seu programa electoral.
"Si la ciutat i els veïns són bilingües, les institucions han de ser bilingües" com un fet "normal" i, en aquest sentit, Ribes ha reconegut que "encara queda molt per fer".
Així mateix, ha remarcat l'existència d'una llei que regula el bilingüisme a les institucions, i "des de C's sempre hem dit que respectarem les lleis".
Àngeles Ribes ha destacat que fruit dels acords de C's amb el PSC, la Paeria està editant els programes de festes, com a mínim, en català i castellà.
Igualment, ha defensat que qualsevol ciutadà s'ha de poder descarregar documentació oficial del web municipal, tant en català com en castellà, i ha explicat que s'està implementant el sistema per poder-ho fer.
C's descarta entrar al govern municipal de la Paeria
Finalment, des del grup municipal de Ciutadans han descartat la possibilitat d'entrar a formar part del govern municipal de la Paeria, tal com la formació es va comprometre durant la campanya per les municipal si no guanyava les eleccions, i aposta per seguir col·laborant amb acords puntuals amb el PSC que permetin la governabilitat de la institució.
Ribes ha destacat que els acords assolits amb el PSC durant aquest mandat han permès que ja s'hagi aplicat la meitat del programa electoral de la formació, malgrat que des de C's asseguren que seguiran treballant per implementar en les polítiques municipal més punts del seu programa.
Així mateix, Ribes ha volgut restar importància al fet que des d'altres grups de l'oposició vulguin anomenar "geometria de tall espanyolista" els acords assolits entre el PSC amb C's i el PP per a l'aprovació de les ordenances fiscals, els pressupostos o altres temes de ciutat.

Response: El grup de Ciutadans a l'Ajuntament de Lleida afirma ser partidari de canviar els noms de carrers dedicats a persones que hagin participat en crims, i han remarcat que no tots són franquistes. Així mateix, Ciutadans encara lluita pel bilingüisme institucional i descarta formar part del govern municipal de la Paeria.