Instruction: Fes un resum del text següent:

Context:
Engrescats per una vetllada regada amb bon vi, complicitats i rialles, l'escriptor Jean-Claude Carrière i Luis Buñuel fan una juguesca: quants sinònims admet una paraula barroera?
El joc, més enllà del pur divertimento, amaga algunes preguntes més: el sentit d'una paraula pot alterar-se?
Els mots fan la cosa?
O és a l'inrevés?
Buñuel, tal i com Ricard Borràs explica al pròleg d'Els mots i la cosa (Blackie Books, 2016), creia que la voluntat i la imaginació eren les dues grans eines per lluitar contra la mediocritat.
Empès per aquest afany, Carrière posa fil a l'agulla i deixa el testimoni escrit –imaginatiu i irreverent– d'aquest moment de lucidesa i guanya un repte que ara arriba en doble versió catalana i castellana, tamisada per l'enginy lingüístic del traductor, Ricard Borràs.
"No va ser fàcil", confessa.
Borràs decideix endinsar-s'hi de ple quan veu l'adaptació escènica de Jean-Pierre Marielle, l'any 2007 i l'obra el sedueix per la manera com Carrière "usa la ironia per fer un tractat molt profund sobre les paraules, basant-se en la seva part amagada i més marrana".
Les mots i la chose esdevé un homenatge a la llengua, com no podia ser d'altra manera.
"El més bonic de la idea original –explica Borràs– és allò que possibilita que Carrière tingui una excusa per transformar el més groller en sublim".
Una de les moltes genialitats que han convertit l'autor un dels escriptors més respectats a França i arreu del món.
Guionista habitual de Buñuel, és un dels màxims exponents del surrealisme francès i també col·laborador de cineastes com Luis García Berlanga (Tamaño natural) i guionista de films com El tambor de hojalata (1979), La insostenible lleugeresa del ser (1987), Cyrano de Bergerac (1990) o Los fantasmas de Goya (2006).
Una traducció com a "procés de reescriptura"
Ricard Borràs, molt conegut a Catalunya com a actor de teatre i televisió, signa la seva primera incursió literària amb una traducció que és "més aviat un procés de reescriptura".
"Carrière escriu de manera molt rítmica, amb tres adjectius i no quatre", explica.
En aquest sentit, la descripció en paràgrafs breus està copiada de l'original francès.
"He intentat ser el més fidel possible a l'autor i al format, tot i que de vegades ha estat totalment impossible", confessa.
"Hi ha coses intraduïbles i això em feia buscar en cançoners i en peces de la nostra literatura per trobar els mots més semblants de tot el que trobava a l'original".
No és d'estranyar, doncs, que Borràs faci servir com a exemples L'estaca de Lluís Llach o Conillet de vellut, de Serrat, o tota la riquesa amagada als extensos cançoners mallorquins, catalans i valencians medievals.
"És un procés que Carrière també fa, amb d'altres peces de la seva pròpia tradició.
Especialment, ell ret un homenatge al segle XVIII francès i a la literatura llibertina, que neix a partir de cartes que escriu la marquesa de tal a l'altra, explicant grolleries de manera molt cerimonial i amb molta politessse".
Per la traducció al català, l'autor es val d'aquesta forma educada de la correspondència d'alt llinatge, a través de set cartes on destaca l'última, centrada en el fet de gaudir.
"La tesi final del llibre és constatar que l'objectiu de la vida no és conèixer, sinó gaudir".
Gaudir de l'art sublim de la grolleria.
El llenguatge, l'únic protagonista
"Al principi no les tenia totes de poder-ho tirar endavant.
Però, quan una cosa t'agrada molt, trobes gent pel camí que t'ajuda a portar-ho a terme".
En el cas de Borràs, han estat crucials les aportacions dels Doctors Anton Maria Espadaler (en català) i d'Alberto Blecua (en castellà), savis que han estat vital per completar l'engranatge.
"Escrivint aquesta petita joia m'he divertit molt, ha estat un plaer".
Un plaer que ve des de l'estrena teatral del text.
"Quan estreno l'obra a Catalunya, m'adono que hi ha paraules que falten, i això és vital en una peça on no hi ha trama, on el llenguatge és l'únic protagonista".
El següent pas va ser transportar els mots de Carrière dels escenaris al llibre.
"Molts espectadors em preguntaven on es podia llegir el text.
Va ser quan vaig contactar amb Blackie Books i ens vam entendre de seguida per publicar-ho".
El format, com sempre en l'editorial barcelonina, és deliciós.
"La coberta té un aire a les il·lustracions modernistes i a les primeres edicions de Pitarra, de qui en sóc col·leccionista", explica Borràs.
Fascinacions i dèries que deriven en el mateix: l'amor pels mots.
Una tasca que, reprenent la cita inicial de Buñuel, és l'eina que tenim per "lluitar contra la mediocritat".

Response: Ha estat un repte per a Borràs traduir l'obra francesa de Carrière que gira entorn el sexe i els mots que s'hi empren amb l'objectiu principal de plasmar la riquesa de la llengua. Malgrat tot, ho ha aconseguit, sent el més fidel possible a l'original, havent fet un enorme treball d'investigació i reescriptura, i incloent-hi aportacions d'Espadaler i Blecua.


Instruction: Fes un resum del text següent:

Context:
Aquella lògica que diu que atacar Catalunya dóna vots, no sabem si és certa del tot, però sí que és cert que una part dels partits espanyols s’ha abraonat a aquesta teoria per retallar distàncies en els sondatges.
És el cas del PP i Ciutadans, que donen prioritat a atacar l’independentisme en els seus discursos.
Per contra, PSOE i Podem s’estimen més passar-hi de puntetes, cadascun amb matisos.
Per a fer una radiografia sobre què proposa cada partit per a Catalunya a partir del 28-A, ens hem fixat en els seus programes electorals, que dilluns es van acabar de presentar.
Els dos partits més bel·ligerants amb Catalunya són PP i Ciutadans.
Fins al punt que els seus programes comencen parlant de quines mesures volen aplicar al Principat.
El partit d’Albert Rivera comença pel bloc que anomena ‘L’Espanya de ciutadans lliures i iguals’ i la primera mesura és clara: ‘Aplicarem l’article 155 fins a assegurar el restabliment de la constitució a Catalunya per garantir la convivència entre tots els catalans.’
Diu que no es pot tolerar més temps un govern com el de Torra, que ‘sembra l’odi i l’enfrontament entre els catalans’.
També es refereix a la declaració d’independència del 27 d’octubre com a ‘cop d’estat de la tardor del 2017’, i proposa de tornar a definir els delictes de sedició i rebel·lió.
Així mateix, prejutja els Mossos i considera evident que el Primer d’Octubre no van obeir les resolucions judicials; per això diu que reformaran la llei de seguretat i de la llei d’estabilitat pressupostària.
El PP també comença el programa electoral, de cent pàgines, parlant d’allò que anomena ‘Enfortiment de la nació’, un bloc encapçalat per una fotografia de Barcelona.
Igual que Ciutadans, es refereix a la declaració d’independència com un cop d’estat i promet d’aplicar el 155 tant de temps com calgui.
Posa èmfasi en tres qüestions: les competències en educació, els mitjans públics de comunicació i la hisenda pública.
Tots dos partits preveuen de blindar més els símbols espanyols.
El PP diu que impulsarà una llei de símbols que preveurà sancions a les autoritats que no exhibeixin la bandera espanyola a les institucions públiques i el retrat de Felipe VI en els plens municipals.
Ciutadans posà èmfasi també en l’himne espanyol i demana d’augmentar les sancions.
El PP, en el camí per a endurir el discurs, comparteix mesures que proposen partits ultres com ara Vox.
N’és un exemple la que demana de ‘reforçar’ la llei de partits i il·legalitzar aquells que ‘promoguin la violència’.
Malgrat que en el panorama català no hi ha cap partit que propugni aquesta via, el concepte de violència pot conduir a interpretacions i a prohibir partits plenament democràtics.
La lluita contra la immersió lingüística va ser la raó del naixement de Ciutadans i, com no pot ser de cap més manera, ocupa un lloc destacat en el programa.
‘És inadmissible que hi hagi comunitats autònomes on les llengües s’utilitzin com a arma política per a crear ciutadans de primera i de segona.
Aprovarem una nova Llei Orgànica de Llengües Oficials que garanteixi l’ús de l’espanyol com a llengua oficial i comuna a tot Espanya.’
El requisit lingüístic és l’altre objectiu a suprimir, un propòsit que també fa seu el PP.
Casado proposa d’imposar el castellà en tots els espais i vol que els senyals, plafons i plaques, urbanes i interurbanes, siguin sempre, almenys, en castellà.
Podem reserva un apartat en el programa –amb una edició en forma de llibret que recorda la constitució espanyola– a la qüestió catalana i proposa, com ja va fer abans, un referèndum vinculant.
‘La gestió viable del conflicte a Catalunya passa per construir un procés de reconciliació que permeti el diàleg i arribar a acords.
Apostem per un referèndum pactat en el qual Podem defensarà un nou encaix per a Catalunya a Espanya’, diu el programa.
En les eleccions anteriors, les del 26 de juny de 2016, Podem parlava de convocar un referèndum ‘amb garanties a Catalunya perquè els seus ciutadans i ciutadanes puguin decidir el tipus de relació territorial que volen establir amb la resta d’Espanya’.
Els socialistes, ben situats en els sondatges, han decidit de no parlar gaire alt sobre Catalunya.
Hi reserven un espai breu al bloc número 4, titulat ‘Model territorial’, i es limiten a dir que ni el dret d’autodeterminació ni un ‘estat d’excepció territorial amb caràcter permanent a través de l’article 155’, no són solucions.
Però com que ja se sap que els programes no són fets per a complir-se, dilluns al vespre, hores després de presentar-lo, Pedro Sánchez va dir en una entrevista a Antena 3 que si havia d’aplicar el 155 ho faria.

Response: S'han presentat els programes electorals dels partits de cara a les eleccions del 28 d'abril. El de Ciutadans i PP dediquen gran part a la qüestió catalana: tracten la declaració d'independència com un cop d'estat, aplicaran l'article 155, fortificaran els símbols espanyols, imposaran del castellà, etc. Mentre que al del PSOE i Podem s'ha tractat el tema amb més cautela.


Instruction: Fes un resum del text següent:

Context:
"Llamadnos fascistas, que nos ayudáis", deia el cap de premsa de Vox a tres corresponsals de mitjans catalans a les portes del pavelló de Vistalegre de Madrid, on el 7 d’octubre va reunir 10.000 persones en el primer gran acte del partit ultra.
Vox sap –com va aprendre Hillary Clinton després d’anomenar "deplorables" als votants de Trump- que les etiquetes les carrega el diable.
Dos mesos després, aquella formació extraparlamentària -que abans de triomfar havia desaparegut en dues ocasions per inanició- ha desembarcat a les institucions espanyoles i prepara candidatures a totes les capitals de província de l’Estat a les eleccions de maig del 2019, primera estació cap al Congrés.
"D’aquí poc tindrem representants al Parlament de Catalunya", advertia aquest dilluns Santiago Abascal, que ja compta amb 19.000 militants i un finançament estable.
Vox ha arribat a les institucions a cavall de sectors socials de la dreta i de l’esquerra que ja no sintonitzen amb la primera onada dels partits "renovadors".
La seva victòria a bastions tradicionals d’Esquerra Unida (IU) a Andalusia, com Sedella, demostra l’existència d’un "espanyol enfurismat" que compra, ara, el còctel reaccionari, encara que no comparteixi bona part del seu ideari.
La "reconquesta" com a remei fàcil davant la fallida dels serveis socials, l’amenaça identitària que representa la immigració, la manca d’oportunitats, els impostos i la desaparició del sistema de valors tradicionals.
I també com a reacció al procés independentista que ha posat en escac la idea de la nació espanyola.
Darrere la irrupció de Vox hi ha, però, errors estratègics dels poders de l’Estat i del sistema tradicional de partits.
Alguns diagnosticats, com la manca de projecte, la banalització dels efectes de la immigració i la perpetuació d’estructures clientelars que han edificat autèntiques trames de corrupció, ja sigui a Andalusia o a territoris controlats pel PP.
I altres per a debatre, com la projecció que els mitjans espanyols –i també catalans- han donat al partit de Santiago Abascal com a acusació popular a la causa de l’1-O.
Vox, una formació sense gairebé estructura, ha aparegut als informatius com a referent de l’ala dura contra l’independentisme.
Campanya gratis.
En bona mesura gràcies al fet que el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) –i després el Suprem- li han atorgat el paper del sindicat desaparegut Manos Limpias.
Més enllà de la seva projecció, però, Vox també deu part del seu ascens a la reacció dels poders de l’Estat per aturar el procés independentista.
El discurs del rei Felip VI el 3 d’octubre, que legitimava la resposta policial a l’1-O i la repressió posterior, va situar l’eix de la política espanyola uns quants metres a la dreta de l’equador tradicional -ja de per sí enclenxinat-, i va avalar un ‘a por ellos’ institucional.
Un escenari que va propulsar la radicalització dels discursos del PP i de Cs i la normalització del ‘tot s’hi val’ contra l’independentisme.
El Rei va fer acampar el ‘mainstream’ polític i mediàtic espanyol just allà on habita Vox.
Un autèntic regal per a la formació de Santiago Abascal, però un furt a la capacitat operativa de la política tradicional.
Després venen les factures pendents de Pablo Casado i Albert Rivera, que han extremat el to en la seva cursa pel control de la dreta, i han volgut convertir la campanya andalusa en un veredicte sobre la suposada aliança de Pedro Sánchez i l’independentisme.
PP i Cs podran governar, però no han obtingut cap avantatge estratègic en el seu cos a cos, i pel camí han acabat donant la clau de San Telmo a un partit que els disputarà els vots a totes les eleccions dels pròxims anys.
Vox ha nascut i crescut gràcies als discursos inflamats de les dues formacions sobre el procés o la immigració, i la seva irrupció dificulta, a més, el retorn al centre polític abans dels pròxims comicis espanyols.
Un panorama que propicia el blanqueig per part del PP, de Cs i de bona part de l’espectre mediàtic de la dreta.
Ho ha advertit el candidat satèl·lit de Cs a Barcelona, Manuel Valls, que sap bé com aniran els pròxims episodis dels "amics" de Le Pen.
I també el cap dels liberals europeus, Guy Verhofstadt, que ja ha recordat a Rivera el que s’hi juga Europa.
L’últim error, però, és el que ja s’està gestant: Des de Sánchez a Iglesias, i de Casado a Rivera, totes les formacions intentaran ara instrumentalitzar la irrupció de l’extrema dreta en benefici dels seus interessos estratègics, encara que això impedeixi donar una resposta compartida i efectiva al problema.
Un clàssic de la política espanyola.

Response: La manca de solucions als problemes recents com el moviment independentista o la immigració, el discurs del Rei sobre el procés, les trames de corrupció, etc. són algunes de les raons que han afavorit Vox i el seu discurs, que pot arribar a complaure ara mateix a qualsevol espanyol frustrat, cansat de la poca efectivitat dels partits polítics de sempre.


Instruction: Fes un resum del text següent:

Context:
La Guàrdia Civil ha detingut en el marc de l'operació 'Yunkai' un home de 38 anys i una dona de 30 anys, ambdós naturals de Romania i residents a la comarca del Baix Cinca, com a presumptes autors d'un delicte de tràfic de persones amb finalitats laborals.
En concret, els arrestats mantenien retingudes cinc persones, tres dones i dos homes, tots de nacionalitat romanesa, en una casa aïllada enmig del camp de la zona el Baix Cinca, sense llum, ni aigua corrent i amb les finestres trencades.
Els detinguts oferien treball en empreses agràries en unes condicions que posteriorment no es complien i una vegada a l'estat espanyol retiraven la documentació als treballadors.
Arran de l'avís d'uns familiars d'una de les víctimes efectuat el 19 de maig, la Guàrdia Civil va poder localitzar l'habitatge on es trobaven retingudes les cinc persones sota amenaces de mort.
La Guàrdia Civil d'Osca va rebre el 19 de maig passat l'avís d'una persona informant que un familiar seu es trobava retingut contra la seva voluntat en una casa enmig del camp a la comarca del Baix Cinca, juntament amb altres quatre persones més.
El cos va posar en marxa un operatiu per localitzar aquestes persones, tres dones i dos homes, totes elles de nacionalitat romanesa, a les quals s'havia ofert un treball a l'Estat però en la seva arribada se'ls havia retirat la documentació amb l'excusa d'utilitzar-la per realitzar-los contractes de treball que efectivament es formalitzaven amb empreses del sector agrícola, segons informa la Guàrdia Civil.
Per justificar la seva identitat davant els contractistes al moment de percebre els xecs bancaris pels treballs realitzats, momentàniament els eren retornats els seus documents d'identitat per retirar l'efectiu en les entitats bancàries.
A la sortida de les mateixes, els eren reclamades les oportunes comissions en concepte de suposades despeses per allotjament, transport i consecució dels treballs que suposaven el 50% del total dels diners percebuts, sent-los retirats novament els seus documents d'identificació.
Els suposats autors dels fets, un home i una dona de nacionalitat romanesa, mantenien sota amenaces als treballadors confinats en una casa de camp aïllada al Baix Cinca, arribant a amenaçar-los de mort en intentar deixar els treballs pels quals havien estat contractats, segons fons policials.
A darrera hora de la tarda del mateix 19 de maig i gràcies a una aplicació de missatgeria mòbil, la Guàrdia Civil va localitzar les tres dones en un habitatge aïllat enmig del camp.
Prèviament, els agents havien indicat a les víctimes que a través d'aquesta aplicació podien enviar a la policia la seva ubicació.
Tot plegat amb la complicació afegida que els víctimes no parlaven espanyol, per la qual cosa, els membres de l'Equip de Policia Judicial de la Guàrdia Civil van haver de traduir cada missatge del castellà al romanès i una vegada obtinguda la resposta traduir aquesta del romanès al castellà.
Les dones van informar que els dos homes s'havien dirigit a la localitat de Fraga amb la intenció d'escapar-se, però a causa de la por que sentien per les represàlies que poguessin sofrir, no volien apropar-se al lloc de la Guàrdia Civil per formular la denuncia.
Una vegada totes les víctimes es van trobar a les dependències oficials de la Guàrdia Civil, es va realitzar un registre de l'habitatge on les mantenien aïllades, en pèssimes condicions d'habitabilitat, sense llum ni aigua corrent, localitzant a l'única habitació que estava tancada amb clau documentació comptable i quadrants amb anotacions de persones i quantitats de diners corresponents, així com nombrosa documentació personal, de la seguretat social, fotocòpies de documents personals, tots ells de persones de nacionalitat romanesa.
La policia continua fent gestions per esbrinar si aquestes persones igualment han estat víctimes d'aquesta explotació laboral.
Els detinguts són un home de 38 anys i una dona de 30 anys, tots dos naturals de Romania i amb domicili a la comarca del Baix Cinca, suposats autors d'un delicte de tracta d'éssers humans amb finalitats laborals.
Les diligències han estat instruïdes per l'Equip de Policia Judicial de la Guàrdia Civil de Fraga i lliurades juntament amb els detinguts al Jutjat d'instrucció de Guàrdia de Fraga.

Response: Gràcies a l'avís dels familiars d'una de les víctimes, la Guàrdia Civil ha localitzat tres dones i dos homes de nacionalitat romanesa que, sota amenaces de mort i sota condicions pèssimes, estaven confinats a una casa. Els dos detinguts, de nacionalitat romanesa també, oferien treball en empreses agràries i es quedaven amb la documentació dels treballadors en arribar al país.


Instruction: Fes un resum del text següent:

Context:
“Canvi de xip”, “gripalització de la covid”, “nova normalitat”, “vida pre-pandèmica”.
Són conceptes que aquests darrers dies sonen amb força.
La variant òmicron, tot i haver contagiat milers de persones, ha significat un canvi de paradigma en la manera d’afrontar la malaltia.
Entre contagiats i vaccinats, la immunitat de la població ha fet un salt i la situació actual permet de deixar enrere la pandèmia i començar a endevinar l’endèmia.
Per això, van eliminant-se les restriccions i és molt probable que arribem a la primavera amb un escenari completament diferent del que tenim ara.
Al principi de la pandèmia, hi va haver un responsable polític que va dir que estava més preocupat per la grip que no pas per la covid.
El temps no li va donar la raó, però més de dos anys després, hi ha científics que reclamen que es tractin igual totes dues malalties respiratòries.
De fet, podríem entendre que anem en aquesta direcció.
“És un procés gradual.
Hem deixat de testar contactes asimptomàtics, després vam modificar les quarantenes dels contactes vacunats i no vacunats, s’han començat a fer canvis a les escoles… Aquesta és la progressió i tendirem cap a la normalització“, explica Clara Prats, investigadora del Grup de Recerca de Biologia Computacional i Sistemes Complexos (BIOCOMSC) de la UPC.
Sobre el concepte “gripalització de la covid”, fa un matís i assenyala que no hem de tractar la covid com una grip, sinó gestionar-la com a tal.
De dijous ençà, ja no és obligatori portar la màscara en exteriors i tampoc al pati de les escoles; ja no cal presentar el certificat covid per accedir a cap dels establiments, i ha reobert el lleure nocturn.
Però no acaba aquí, la cosa.
El següent pas serà la retirada de les màscares en interiors.
El primer lloc on es retiraran seran les escoles i, segons que ha confirmat Salut, serà abans no acabi el segon trimestre, el 9 d’abril.
Aquesta és una constant en la retirada progressiva que programa Salut.
Primer, pren les mesures a les escoles, n’analitzen les dades i, seguidament, les estenen a la població en general.
Per tant, els adults sí que s’hauran d’esperar a la primavera per treure’s la màscara.
Aquestes mesures aniran acompanyades d’una nova manera d’entendre la pandèmia.
El Comitè Científic Assessor de la covid-19 prepara un informe, que es farà públic d’ací a uns dies, sobre les noves estratègies per a controlar l’epidèmia.
Per una banda, damunt la taula hi ha la proposta de deixar de destinar recursos econòmics i humans a fer proves en massa a la població.
L’objectiu és que la vigilància epidemiològica se centri en sentinelles a partir de l’abril, segons que va dir ahir Salut.
Els sentinelles són grups representatius de la població als quals es fan proves de manera continuada i les dades que se n’obtenen serveixen per a tenir una fotografia de tota la població general.
Això ha de permetre de continuar vigilant si apareixen noves variants i detectar noves onades.
Els esforços, com ja passa amb la grip estacional, se centraran en els grups vulnerables.
“Ara que sabem quines són les característiques que presenta un pacient que a priori té un risc molt elevat de ser crític, hem de concentrar els esforços en aquesta població.
El testatge seqüencial, el seguiment de casos i els tractaments antivirals es dirigiran a aquesta població de risc”, explica a VilaWeb Àlex Arenas, doctor en física i membre del comitè assessor del govern.
Una altra de les mesures pendents d’eliminar són les quarantenes.
Aquest mes començaran a caure els aïllaments col·lectius a les escoles i, més endavant, es farà amb la població en general.
Si els sentinelles comencen a l’abril, tot fa pensar que la retirada de les quarantenes serà llavors.
El conseller de Salut, Josep Maria Argimon, demanava ahir un “canvi de xip” a la població per tots els canvis que vindran.
“Al final ens manarà la clínica, no el fet de tenir set dies de quarantena o cinc.
Hi ha gent que té infecció, no desenvolupa malaltia i que a partir del quart o cinquè dia pot fer vida normal”, va dir.
Tot aquest procés de retirada progressiva de mesures fluctuarà segons la incidència i les sorpreses que doni el virus.
En cap cas s’optarà per la via que ha pres Dinamarca, que ha decidit de conviure amb el virus retirant totes les restriccions.
“La covid ja no s’ha de considerar una amenaça per a la societat”, va dir la primera ministra, Mette Frederiksen.
Els científics consultats posen l’èmfasi a no donar per mort el virus i ser conscients que encara hi haurem de conviure un temps.
“Passarem una primavera i, segurament, un estiu molt bons, però el perill és que hi haurà una caiguda immunitària, tant vacunal com natural, a la tardor.
No sabem com evolucionarà el virus, no és predictible si hi haurà una variant més virulenta amb la mateixa capacitat de transmissió.
Per això és important dir que ara tindrem una treva, però que això no s’ha acabat“, alerta Arenas.

Response: S'han suprimit moltes mesures anticovid i, encara que no totes, els experts asseguren que ja estem encaminats cap a una nova normalitat i maneres diferents d'entendre la malaltia. Salut ha informat que la intenció és que els esforços se centrin en grups vulnerables, com passa amb la grip, i la vigilància epidemiològica se centri en mostres recollides de grups representatius.


Instruction: Fes un resum del text següent:

Context:
Nou de cada 10 persones titulades treballa, una taxa gairebé igual a la que hi havia abans de la crisi del 2008.
Aquesta és una de les conclusions de l'estudi d'inserció laboral 2020 de les universitats catalanes elaborat per l'Agència per a la Qualitat del Sistema Universitari de Catalunya (AQU), amb dades prèvies a la crisi de la covid-19.
A més, 9 de cada 10 persones realitzava funcions de nivell universitari, més de la meitat gaudia de contractes indefinits i més de la meitat percebia ingressos mensuals superiors als 2.000 euros bruts.
Els resultats varien segons l'àmbit de coneixement, ja que per exemple les enginyeries i l'arquitectura continuen tenint major ocupació (93%) i de millor qualitat en comparació amb les humanitats (82%).
En línies general milloren els indicadors.
Així, el 89% dels graduats treballa, tot i que el 2008 eren el 94%.
Per àmbits de coneixement, més enllà d'enginyeria, s'assoleix el 92% d'ocupació a la salut, el 90% a socials i el 86% a experimentals.
En ser preguntats sobre les funcions a la feina, el 75% assegura que són específiques de la titulació, el 12% universitàries i el 13% no universitàries.
Per àmbits, els que més exerceixen tasques específiques són els que han cursat estudis de la salut (85%) i els que menys els d'humanitats (53%).
A més, en aquest àmbit un 30% assegura que no fa funcions de nivell universitari.
Pel que fa als contractes, el 56% el té indefinit, quan en l'edició del 2017 eren el 48%.
El 2008 encara està per sobre ja que eren el 59%.
Un 34% té un contracte temporal i un 7% és autònom.
Per àmbits, hi ha més contractes indefinits per als que han estudiat enginyeries i arquitectura (72%), mentre que on n'hi ha menys és a l'àmbit de la salut (43%).
La remuneració ha pujat respecte a l'edició del 2007 ja que ara la meitat assegura cobrar més de 2.000 euros, quan llavors eren el 40%.
Els que perceben entre 1.000 i 2.000 euros han baixat del 37% al 35% i els que cobren menys de mil euros s'han reduït del 22% al 15%.
Novament, a humanitats es troben els salaris més baixos.
D'altra banda, millora el nivell de competències adquirit per part dels titulats i es manté així la tendència positiva en aquest àmbit.
El director d'AQU Catalunya, Martí Casadesús, ha destacat que les millores substancials es produeixen en expressió oral, treball en equip i formació pràctica.
Casadesús ho ha atribuït a "l'immens esforç que s'ha fet en els darrers anys des de les institucions universitàries i el seu professorat per transformar la forma d'impartir els ensenyaments universitaris".
Pel que fa a la satisfacció dels estudiants respecte a la carrera cursada, es manté estable en graus i doctorats, mentre que passa del 65% al 71% en el cas dels màsters.
Tres de cada quatre tornaria a repetir la carretera que ha cursat i les persones que no ho farien argumenten la manca de satisfacció amb les sortides professionals o que sempre han tingut altres interessos.
El disseny de la titulació és un motiu per al 36% dels qui no repetirien la carrera.
En el cas dels màsters, l'ocupació arriba al 92% -creix respecte al 90% del 2017- i puja fins al 95% en l'àmbit d'infermeria i salut o el 94% en el cas d'economia, empresa i turisme.
En canvi, baixa fins al 83% en filosofia i història.
El 57% té un contracte indefinit i el 58% guanys superiors als 2.000 euros.
Per últim, l'ocupació entre els que han cursat un doctorat puja fins al 95%.
Augmenten els que treballen en una empresa o institució (del 46% al 59% en tres anys) i baixen els que ho fan a la universitat (del 34% al 25%).
L'estudi revela els resultats a partir d'una mostra de gairebé 30.000 respostes de persones titulades de grau, màsters i doctorats.
El treball de camp es va iniciar el primer trimestre del 2020 i ha finalitzat recentment.

Response: L'estudi d'inserció laboral de l'AQU és de 2020, per tant, inclou dades anteriors a la pandèmia. Aquestes dades evidencien que la majoria de persones titulades tenen feina: la taxa s'apropa a la d'abans de la crisi del 2008. Més de la meitat executen tasques de nivell universitari, tenen contractes indefinits i sous de més de 2.000 euros bruts.


Instruction: Fes un resum del text següent:

Context:
Al llarg de les últimes hores, una paraula defineix el malestar del Govern amb Nissan: "Engany".
En privat, dirigents que han participat en les converses afegeixen a NacióDigital un adjectiu -"barroer"- per emmarcar com s'ha produït l'anunci del tancament de les plantes de la companyia a Catalunya.
De fet, responsables de la Generalitat s'han dirigit al cos consular japonès per lamentar la situació, que pot desembocar en la pèrdua de 3.000 llocs de treball directes i més de 20.000 indirectes.
Malgrat que l'executiu vol revertir la situació i no dona res per fet, l'escenari és complex.
Crònica
L'ofec de Nissan qüestiona el model industrial català
La pèrdua pronunciada de beneficis en el darrer any ja feia preveure la decisió de la multinacional japonesa d'abandonar Catalunya
És així des de fa mesos, segons detallen fonts coneixedores de les negociacions.
Un responsable de la Generalitat, per exemple, assegura que va constatar les dificultats per mantenir obertes les plantes en el moment en què la companyia va deixar de fer comentaris sobre les propostes que arribaven per part de les administracions.
"Ni tan sols ens valoraven les ofertes", manté un dels consultats.
"Hi ha hagut deslleialtat", apunten des de la sala de màquines de les negociacions.
Tot plegat va desembocar en una reunió telemàtica a la qual van assistir, en nom del Govern, el vicepresident Pere Aragonès i la consellera d'Empresa i Coneixement, Àngels Chacón.
Gianluca de Ficchy, president de Nissan a Europa, va ser l'encarregat de verbalitzar una negativa que des de la nit de dimecres ja es donava per feta.
El tancament, que afecta la factoria de la Zona Franca de Barcelona i les plantes auxiliars de Montcada i Reixac i Sant Andreu de la Barca, va generar una cadena de reaccions a la Generalitat i a la Moncloa, que ja estaven en contacte.
De fet, després de setmanes de negar-se a una reunió bilateral per abordar la desescalada i la recuperació de competències de la Generalitat per ordenar, Pedro Sánchez va mantenir una conversa telefònica amb Quim Torra.
La idea és celebrar una trobada telemàtica entre els dos governs la setmana vinent i provar de forçar Nissan a quedar-se o, si més no, garantir el futur de les plantes amb altres inversions.
"Això ha de tenir responsabilitats", sosté aquests dies Aragonès, que també ha plantejat que la Generalitat entri al capital d'aquestes empreses en lloc d'ajudar-les amb subvencions.
"No abaixarem els braços", ha insistit aquest matí el vicepresident en una entrevista a RAC1, tot i que la consellera de la Presidència, Meritxell Budó, s'ha encarregat de clarificar que en cap cas es plantegen nacionalitzar -com han demanat des de la CUP fins a Gabriel Rufián, cap de files d'ERC a Madrid- les plantes.
La decisió, en tot cas, és "bastant irreversible", segons Budó.
A Presidència, segons detallen fonts governamentals, la informació sobre el cas de Nissan era "puntual", amb converses entre Empresa i l'equip de Torra i també entre el president i Chacón.
Interlocució amb Madrid
La consellera també ha mantingut contacte amb el Ministeri d'Indústria, liderat per Reyes Maroto.
En el moment en què s'hi va implicar el govern espanyol, la interlocució ja la van liderar des de Madrid.
"És el moment en què la Generalitat perd el control total de la situació", remarca un dels coneixedors de les negociacions.
En públic, això sí, els últims mesos es venia optimisme: Sánchez, després de reunir-se a Davos amb els responsables de l'aliança global entre Nissan, Renault i Mitsubishi, va fer un tuit en el qual donava per garantida la continuïtat de les plantes.
Ha influït l'escenari polític en el tancament de les plantes?
El Govern ho nega amb l'argument que, abans de la pandèmia, la inversió estrangera i el turisme estaven "batent rècords", però l'adeu de Nissan suposa un cop per a l'economia en un any que ja era negre.
Segons Pimec, per exemple, el tancament pot suposar una caiguda del 3% del PIB i fins a 30.000 llocs de treball.
Un contratemps en un 2020 en què, segons els càlculs de l'executiu, el coronavirus pot fer caure l'economia quasi un 9%.
NISSAN
La xifra real d'ajudes públiques de la Generalitat a Nissan: 74,5 milions en 20 anys
El comitè d'empresa quantifica en quasi 180 milions les transferències dels governs català i espanyol a la companyia durant la darrera dècada
En múltiples grups de whatsapp -inclosos alguns amb exconsellers del Govern- ahir al matí no es parlava pràcticament de res més.
L'adeu de Nissan, companyia a qui s'ha ajudat amb 75 milions d'euros en els últims vint anys i que ha rebut 180 milions de transferències per part del governs català i espanyol durant l'última dècada -xifra calculada pel comitè d'empresa-, ha suposat un cop dur per a l'economia catalana i per al Govern.
El grau de malestar, de fet, també s'explica per això.

Response: L'anunci del tancament de les plantes de Nissan a Catalunya en pandèmia suposa un gran cop per a l'economia. En la gestió d'aquesta situació, la Generalitat treballarà amb el govern espanyol i la resta d'administracions per trobar una solució amb la companyia, que ha rebut 75 milions d'euros de la Generalitat, i evitar una nacionalització de les plantes.


Instruction: Fes un resum del text següent:

Context:
L'1 d'octubre va marcar un punt d'inflexió.
Unitat per fer el referèndum, divisió sobre com calia gestionar-ne el resultat i, des del 21-D, junts contra la repressió i per gestionar l'autonomia.
Sobre això us deixo les opinions, una relativitzant-ho i l'altra més alarmant, de Germà Capdevila i de Jordi Costa.
També l'entrevista que Àlvar Llobet fa al nou alcalde d'ERC a Lleida, Miquel Pueyo, que, fidel al seu tarannà dialogant, fa vots per estendre a tot el país el pacte que ell té a la Paeria amb JxCat i el Comú.
El pacte de la Diputació, ordit pel PDECat, beneït per Carles Puigdemont i que només ha tingut la, per ara discreta, oposició interna de Quim Torra, és poc comparable amb la vintena de municipis que JxCat governa amb el PSC com a soci i amb la desena on és ERC qui ho fa amb els mateixos aliats.
A les diputacions hi ha una lògica nacional -que s'ha aplicat a les de Tarragona, Lleida i Girona per fer pactes JxCat-ERC- i no hi influeixen dinàmiques locals o personals.
JxCat va sortir malparada de les municipals.
Ha perdut les alcaldies de Vilanova i la Geltrú, Sant Cugat, Figueres i Tàrrega, haurà de compartir les de Manresa o la Seu d'Urgell, se li escapen tres presidències de diputació i és marginal a la corona metropolitana.
I ERC les va guanyar amb un resultat que li ha donat les alcaldies i les diputacions de Lleida i Tarragona entre d'altres.
Però la seva poca traça negociadora i els interessos de la resta per barrar-li el pas l'ha deixat sense l'Ajuntament i la Diputació de Barcelona.
La segona i la tercera institució del país se'ls resisteixen, i el reviscolat PSC és el gran beneficiari de la situació.
Aquesta setmana estarà plena d'intents de reconduir la situació, propostes que se saben inviables però pensades per salvar el relat, i crides a aïllar el que ha passat a la Diputació i pot passar al consell comarcal del Maresme -en d'altres, com el del Garraf o l'Anoia, ja s'ha consumat.
Seguirem escoltant crítiques gruixudes als partits en genèric, obviant que l'alternativa és el cabdillisme i el populisme.
Vist i llegit
Sònia Andolz és professora de Política Internacional a la UB i experta en temes de seguretat.
Aquest cap de setmana escrivia, després dels incidents del Masnou, un interessant article a El Periódico sobre els MENAs i com ha canviat el context de l'acollida per part de les administracions.
Sobre els MENAs us deixo també l'article que vaig escriure i el de Jordi Muñoz sobre l'acollida.
Els col·lectius en defensa del dret a l'habitatge de Barcelona s'han bolcat amb la defensa del bloc ubicat al número 99 del carrer Hospital, al Raval.
Us aconsello recuperar el reportatge d'Andreu Merino.
La trentena de persones que hi viuen han rebut un avís de desnonament amb data oberta, sol·licitat pel fons d'inversió Blackstone, propietari de l'immoble.
La plataforma ha difós les convocatòries per defensar l'edifici però la seva presència en les mobilitzacions ha estat escassa.
Alguns dels col·lectius d'habitatge de la ciutat atribueixen novament el fet a la incomoditat que genera a la PAH qualsevol reivindicació que pugui afectar directament l'Ajuntament encapçalat per Ada Colau, que havia liderat la plataforma i on han acabat fent política alguns dels seus activistes.
Tal dia com avui de l'any 1989, fa exactament 20 anys, el polític, empresari i advocat argentí Carlos Saúl Ménem arribava a la presidència del seu país.
Nascut el 1930, era el candidat del partit Justicialista i va estar-se deu anys a la Casa Rosada, la seu de la presidència, ja que va poder fer un segon mandat.
Després ho va tornar a provar sense èxit.
Les polítiques de Ménem van estar marcades pel gir dretà de l'economia i les privatitzacions massives per intentar reflotar l'economia del país, que va tenir alguns anys de creixement.
Quan va deixar la presidència va tenir problemes amb la justícia.
El 8 de juliol de l'any 1957 -en fa 62- va néixer a las Cuevas de Almanzora, a Almeria, el periodista Carlos Herrera, que des del 2015 presenta el programa matinal de la Cadena Cope.
Herrera va treballar a Ràdio Mataró i a Ràdio Miramar els anys que va viure a Catalunya.
Ja a Madrid, va passar de la música als informatius i ràpidament es va convertir en un dels referents mediàtics de la dreta.
A Herrera li agraden els toros i les processons de Setmana Santa.
Era del Barça però el va canviar pel Betis en considerar-lo massa independentista.
Herrera va acabar divendres la temporada radiofònica i així la va valorar des de Doñana.
Molt autèntic.
Ferran Casas i Manresa
subdirector de NacióDigital
Fes clic aquí per subscriure-t'hi

Response: L'1 d'octubre va ser un abans i després per a l'independentisme, generant pactes i també separacions per decidir com avançar amb el procés. Els partits independentistes han perdut alcaldies i n'han guanyat d'altres, però no s'han pogut quedar amb Barcelona. L'acollida cap als MENAs ha canviat i també genera conflictes interns.


Instruction: Fes un resum del text següent:

Context:
Membres del Centre Nacional d'Intel·ligència (CNI) van fitxar l'any 2014 Abdelbaki Es Satty, presumpte cervell dels atemptats de Barcelona i Cambrils del 17 d'agost del 2017.
Ho van fer a canvi de no deportar-lo, i posteriorment el van ajudar a esdevenir l'imam de Ripoll.
És el que treu a la llum 'Público' en la tercera entrega de la investigació sobre la relació que mantenien Es Satty i el CNI.
L'any 2010 se'l va detenir mentre conduïa una furgoneta amb 136 quilos d'haixix que volia embarcar al ferry Ceuta- Algesires i va al·legar que ho havia hagut de fer per les amenaces d'un grup islamista.
Això, segons 'Público', va despertar l'interès del CNI per captar-lo com a informador.
El mitjà digital publica parts d'un informe confidencial facilitat als cossos policials els dies posteriors als atemptats en què es resumia el que se sabia d'Es Satty.
S'indica que a la presó de Castelló, on complia quatre anys de condemna per narcotràfic, Institucions Penitenciàries el considerava islamista radical, així com líder secundari d'un altre pres anomenat Abdellatif Sif, amb qui exercia tasques de proselitisme entre la resta d'interns musulmans.
El març del 2012, però, és traslladat a Ceuta per assistir a judici, i quan torna, segons indicaria la documentació reservada a la qual ha tingut accés 'Público', mostra un canvi d'actitud molt pronunciat, amb un perfil baix que podria haver estat motivat pel temor a ser expulsat al Marroc.
Aquest canvi d'actitud va fer créixer l'interès dels serveis d'intel·ligència espanyols per captar-lo com a confident, assegura el rotatiu digital, i el 5 d'abril del mateix any Es Satty va rebre la primera visita de la Guàrdia Civil.
'Público' afirma que fonts del CNI li han revelat que l'any 2014, poc abans de ser posat en llibertat, es va tancar un acord amb ell perquè fes de confident a canvi de no deportar-lo.
A la sortida de la presó, la subdelegació del govern de Castelló va decidir deportar-lo, però els seus advocats van recórrer la decisió i el jutjat va considerar que el delicte no suposava amenaça ni per a l'ordre públic ni per a la seguretat ciutadana.
A més, el jutge va considerar que tenia "arrelament laboral" perquè la defensa va presentar un contracte de feina en vigor i un certificat de vida laboral que acreditava que Es Satty duia més de sis anys i mig donat d'alta a la Seguretat Social.
'Público' posa en qüestió l'origen d'aquesta documentació.
El rotatiu afirma que en tot aquest litigi va rebre ajuda "extraoficial", i afegeix que les mateixes fonts del CNI asseguren que el servei d'intel·ligència "va arreglar les recomanacions i avals" que van permetre a Es Satty ser admès com imam a Ripoll.
La idea era que des d'allà es pogués infiltrar en xarxes jihadistes europees, assegura 'Público'.
El mateix rotatiu afirma que el cervell dels atemptats de Barcelona i Cambrils ja havia col·laborat amb les forces de seguretat l'any 2005, en el marc d'una operació infructuosa que investigava les connexions entre els atemptats a Casablanca el 2003, l'ajut a terroristes fugits dels atemptats de l'11-M i l'atac a una base de Carabinieri italians a Nasiriya, a l'Iraq.
Diverses informacions, segons el rotatiu, vinculaven a Es Satty amb l'islamisme radical, i fins i tot la Policia Nacional va demanar permís a l'aleshores jutge de l'Audiència Nacional i avui ministre de l'Interior, Fernando Grande-Marlaska, per punxar-li el telèfon, però un mes després es va sol·licitar aturar les escoltes argumentant que no tenia cap activitat, i que segurament utilitzava un altre terminal.
El rotatiu arriba a la conclusió que les forces de seguretat prenen aquesta decisió perquè Es Satty ja col·laborava com a informant privilegiat, atès que acudia a les reunions d'aquests grups radicals.

Response: Segons 'Público', el CNI va demanar a Es Satty, el presumpte cervell dels atemptats de Catalunya del 2017, col·laboració anys enrere a canvi de no deportar-lo al Marroc arran d'un canvi d'actitud mentre era a la presó. Havia d'infiltrar-se en xarxes jihadistes europees, tot i haver arribat a vincular-lo amb l'islamisme radical. Suposadament, ja havia col·laborat amb la policia l'any 2005.


Instruction: Fes un resum del text següent:

Context:
Sánchez Camacho amb els líders del PP basc i gallec.
Foto: ACN
Fa set anys, al Saló del Tinell, Pasqual Maragall, Josep-Lluís Carod-Rovira i Joan Saura alçaven les seves mans i celebraven la signatura del Pacte del Tinell, del primer govern tripartit, després de 23 anys de Jordi Pujol.
Un pacte que, a més, excloïa el PP de qualsevol pacte possible.
Aquest diumenge, la candidata del PPC, Alícia Sánchez-Camacho, acompanyada pel president de la Xunta de Galícia i líder del PP gallec, Alberto Núñez Feijóo, i el número 1 del PP basc, Antonio Basagoiti, ha tornat a l'escenari on es va rubricar la signatura, el Saló del Tinell, per firmar el compromís de Barcelona.
"Un pacte per la llibertat, la pluralitat i la unitat de tots els espanyols", ha dit Sánchez-Camacho.
Sánchez-Camacho i els seus acompanyants han incidit en el lloc en el que es trobaven.
De fet, ha recalcat que "avui el pacte del Tinell és un altre símbol, el PP en aquest Saló inicia una nova etapa per Catalunya".
"El pacte que signarem és el de la llibertat, de la unió, de l'orgull de sentir-nos bascos, catalans, gallecs i espanyols", ha assegurat.
La líder del PP català ha volgut mostrar el seu rebuig al pacte que es va signar al mateix lloc set anys enrere i han signat aquest compromís de Barcelona entre els tres partits d'aquests territoris.
Un pacte que assenyala que catalans, gallecs i bascos se senten orgullosos de la seva condició, que és la forma natural que tenen de ser espanyols.
També destaquen en el compromís el valor que representa que convisquin el basc, el gallec i el català "amb la llengua comuna que compartim amb la resta d'espanyols i que també és part de la nostra identitat".
La candidata del PP de Catalunya també ha volgut contraposar el seu compromís amb la declaració de Barcelona de CiU, el PNB i BNG, que "era una declaració per excloure i voli diferenciar-se d'Espanya".
En la seva intervenció, ha declarat que avui és un dia que representen l'Espanya de la llibertat des del Saló del Tinell.
"Avui serà un dia per la història del PP de Catalunya, d'Euskadi i de Galícia".
"Mentre molts parlen fora d'exclusió i nacionalisme, nosaltres parlem de llibertat, progrés i unió", ha destacat.
A més d'històric, Sánchez-Camacho ha declarat que era "un dia simbòlic sobre tot pel lloc" on se celebrava l'acte.
"Alguns recordareu que uns que van formar part d'un tripartit van signar un pacte d'exclusió al PP i als seus votants.
Aquell pacte del Tinell del tripartit es va fer al 2003 i a partir d'aquest es va iniciar la història més negra de tota la història del país.
La de la falta de llibertat, la de l'exclusió dels demòcrates, la dels 700.000 aturats, la de la meitat dels joves catalans que no troben feina".
Sánchez-Camacho ha manifestat que "la història negre s'acaba avui".
La candidata del PP català, així mateix, ha avisat CiU perquè el PPC "està ferm i està decidit a ser la frontissa del pròxim Govern".
Ha advertit que el PP català "no permetrà que alguns construeixin una Catalunya nacionalista amb una sola llengua i amb una sola bandera".
Ha insistit amb el missatge de que el PP és "l'únic que pot frenar l'independentisme i una majoria absoluta de CiU i pot evitar un tripartit de Laporta, Puigcercós i Mas".
Tan Núñez Feijóo com Basagoiti han fet moltes referències al que va significar aquell acord.
El dirigent del PP basc ha afirmat que en aquest Saló es va firmar l'exclusió del PP i que això es va trencar l'1 de març del 2009 quan Feijóo va guanyar per majoria absoluta a Galícia i 'aquell mateix dia al País Basc el PSE va necessitar els vots del PP'.
Segons Basagoiti, "avui s'acabarà de trencar" aquesta exclusió dels populars "amb aquest manifest i amb el resultat" de Sánchez-Camacho el 28 de novembre.
Després que el vicepresident primer, Alfredo Pérez Rubalcaba, fes referència a la catalanofòbia que ara amagava el president del PP, Mariano Rajoy, Basagoiti ha criticat que alguns tenen "PPfòbia".
Núñez Feijóo ha ressaltat que els populars no firmaran "en contra de ningú sinó a favor d'unes idees i principis que volem compartir amb tots".
Unes paraules per replica aquell acord entre Maragall, Carod-Rovira i Saura de fa set anys.
"No exclourem a ningú i no venim per treure a ningú de la vida política".
El líder del PP gallec també s'ha referit a quan el president de CiU, Artur Mas, va anar al notari per deixar clar que no pactaria amb el PP.
"No anirem mai a un notari per dir que no pactarem amb algú", ha assenyalat.
El president de la Xunta gallega ha recalcat que al 2009 es va iniciar un canvi a Euskadi i a Galícia, un canvi, que ha dit, que ara també es portarà a terme a Catalunya amb un bon resultat per la candidatura de Sánchez-Camacho.

Response: Aquest diumenge, els líders del PP català, gallec i basc han firmat un pacte al Saló del Tinell per assegurar l'inici d'una nova etapa per Catalunya, unida a tots els espanyols. Ho han fet al mateix indret on set anys enrere Maragall, Carod-Rovira i Saura signaren un acord per formar un govern tripartit que excloïa el PP de qualsevol pacte.


Instruction: Fes un resum del text següent:

Context:
L'Hospital Vall d'Hebron torna a tenir subministrament d'aigua i funciona amb normalitat després que la companyia d'aigües hagi fet un bypass per restaurar el servei.
El gerent del centre, el doctor Vicenç Martínez, ha explicat que cap a les 18.30 hores s'han pogut tornar a obrir les urgències, després de dues hores sense subministrament.
Tot i que el servei s'ha recuperat abans, han esperat uns quaranta-cinc minuts per "prudència" per no afectar la pròpia xarxa de l'hospital.
La incidència ha provocat l'anul·lació de dues intervencions de pròtesi de genoll i tres endoscòpies.
Martínez ha destacat però que els quiròfans han continuat funcionant i no hi ha hagut "cap impacte per als pacients".
El centre ha rebut un avís a les 15.10 hores del servei de manteniment sobre l'avaria d'aigua que ha deixat sense subministrament el centre.
Com a conseqüència d'això el centre ha activat el pla d'emergència i ha demanat al Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM) que derivessin les urgències a altres centres de l'entorn.
Finalment, el servei s'ha pogut recuperar dues hores més tard, segons ha explicat la directora de Manteniment, Luisa Sarrias.
El gerent del centre ha detallat que han trigat una mica més a tornar a obrir les urgències per garantir que no hi havia cap perill i no ha estat fins les 18.30 hores aproximadament que s'hi ha anat recuperant la normalitat.
Tot i això, l'aigua no arriba al centre pel sistema habitual sinó que s'ha fet un bypass que garanteix el flux necessari com per donar servei al centre i al barri.
Martínez ha afegit que l'afectació s'ha produït a l'escomesa principal i ha explicat que s'ha pogut mantenir el funcionament gràcies als dipòsits d'aigua que té l'hospital, que garantirien el subministrament durant dos dies.
Això ha permès mantenir actius els quiròfans, les calderes, el sistema d'hemodiàlisi i poder fer els sopars tant dels pacients com dels treballadors.
Pel que fa a l'àmbit assistencial, el gerent ha destacat que els pacients han estat atesos "absolutament amb normalitat" i que l'única afectació ha estat l'anul·lació de dues pròtesi de genoll i tres endoscòpies.
De cara a demà ha assegurat que les operacions que estaven programades es podran fer i que el centre funcionarà amb normalitat.
El conseller de Salut, Antoni Comín, s'ha apropat al centre per agrair la tasca a l'hospital i a tots els serveis.
Comín ha destacat que el pla d'emergència de l'hospital ha funcionat sense problemes i s'ha "minimitzat" l'impacte de l'avaria.
Tot i això, ha dit que caldrà establir un diàleg amb la companyia d'aigües per analitzar les causes de la fuita amb l'objectiu "d'enfortir" el subministrament d'un centre de la importància del Vall d'Hebron i "evitar que es repeteixi".
El director territorial d'Aigües de Barcelona, Manel Giraldo, ha explicat que el trencament de la canonada ha afectat uns 10.000 subministraments de la zona i que "el servei s'ha anat recuperant paulatinament" al llarg de la tarda i vespre.
Giraldo ha destacar que, en el cas de l'hospital, l'aigua hi ha tornat en menys de dues hores i, pel que fa a la resta del barri, s'ha anat restablint el servei de forma gradual.
Al vespre, Agbar treballava en els últims blocs que encara no tenien aigua.
Giraldo ha explicat que, per tornar a abastir l'hospital i la zona afectada, s'ha implantat un sistema alternatiu derivant l'aigua de la xarxa existent i els dipòsits de la zona.
"Tota la zona s'està abastint amb fonts alternatives: altres dipòsits i 'bypassant' les centrals.
El que fem és donar servei continu sense la canonada que s'ha trencat", ha afegit.
Com havia confirmat la companyia a la tarda, el director territorial d'Agbar ha assenyalat que la causa del trencament de la canonada ha estat una baixada de tensió elèctrica, que ha provocat una aturada a la central de Sant Genís.
Aquesta aturada ha produït el trencament de la canonada d'impulsió als dipòsits.

Response: El barri de la Vall d'Hebron s'ha vist afectat pel trencament d'una canonada, però, gràcies al pla d'emergència de l’hospital, aquest només ha hagut de derivar les urgències i cancel·lar dues pròtesis de genoll i tres endoscòpies. L'hospital té dipòsits d’aigua que han permès que aquest funcioni amb normalitat durant les dues hores que s'ha tardat a recuperar el subministrament habitual.


Instruction: Fes un resum del text següent:

Context:
Després de moltes setmanes de confinament, els infants podran sortir al carrer, finalment.
A partir de diumenge, els menors de zero a tretze anys podran sortir a fer passejades d’una hora al dia com a màxim prop de casa.
Ho ha aprovat el govern espanyol després d’haver pretès que només poguessin sortir per acompanyar els pares o mainaders en les activitats ja autoritzades, com ara anar al supermercat o a la farmàcia.
Però les crítiques van fer rectificar el ministre de Sanitat espanyol, Salvador Illa.
Al marge de les decisions adoptades pel govern espanyol, el govern català ha elaborat el seu pla.
Unes recomanacions que el govern manté, sobretot pel que fa a la distribució de la sortida en franges horàries.
Set consells per a passar el confinament amb els fills
Els menors de catorze anys (sense incloure, per tant, els de catorze) podran sortir a passejar cada dia amb un dels progenitors, tutors o una persona que visqui a la mateixa llar.
Si no és el tutor del menor, aquesta persona haurà de sortir al carrer amb una autorització expressa del pare, la mare o el tutor.
A més, la Generalitat recomana portar a sobre el certificat de declaració autoresponsable.
Cada adult podrà acompanyar com a màxim tres nens en un mateix passeig.
Els menors podran anar acompanyats també pels seus germans si aquests són majors d’edat.
Els passejos es poden fer de 9.00 a 21.00 h.
Encara que el pla de la Generalitat de Catalunya recomana que les sortides, que no poden durar més d’una hora, es distribueixin segons l’edat: de 11.00 a 13.00, els menors de cinc anys; de 16.00 a 18.00, els que tenen entre sis anys i catorze, però l’edat màxima amb què poden sortir són tretze anys.
També recomanava que de 18.00 a 20.00 sortissin els nois de setze anys a divuit anys, tot i que el pla del govern espanyol prohibeix les passejades per a aquesta edat i per tant els adolescents d’aquesta edat no podran sortir.
L’ordre del govern espanyol especifica que no podran passejar els infants que presentin símptomes o estiguin en aïllament domiciliari a causa d’un diagnòstic per Covid-19, o es trobin en un període de quarantena domiciliària per haver tingut contacte amb alguna persona amb símptomes o diagnosticada.
No es podran allunyar més d’un quilòmetre de casa i hauran d’anar acompanyats d’un adult que convisqui amb ells.
No es podrà agafar el vehicle particular ni el transport públic per desplaçar-se i no es permetran les trobades organitzades.
Els menors podran córrer, saltar, fer exercici i jugar mantenint el distanciament social d’un mínim de dos metres amb terceres persones.
També poden aprofitar la sortida per treure a passejar el gos.
El que recomanen des de la Generalitat és evitar treure joguines al carrer.
La normativa no diu si es pot agafar la bicicleta o el patinet.
Es podrà anar a passejar pels jardins públics oberts, però no en parcs ni espais infantils i de joc, on hi ha superfícies susceptibles de contaminar-se o de ser contaminades.
Només es podrà anar aquell espai verd que estigui obert al públic i que no estigui més lluny d’un quilòmetre de casa.
No està permès anar a cap instal·lació esportiva.
Mitjà creu que el pla del govern espanyol per a la sortida de nens no és prou ‘precís’
Segons la normativa espanyola els menors de catorze anys a divuit poden fer tasques quotidianes, com ara anar a comprar, però no poden sortir al carrer a passejar.
Segons que va dir la ministra portaveu espanyola, María Jesús Montero, això ho podien fer d’ençà del dia que es va decretar l’estat d’alarma, cosa que molts progenitors ignoraven.
El pla de la Generalitat també preveia que els joves més grans de setze anys poguessin sortir sols a passejar i que en aquest cas, els pares o tutors es fessin responsables que complissin les mesures de seguretat necessàries.
Com s’ha d’acabar el curs escolar?
Un altre dels interrogants és si els infants hauran d’anar amb màscara.
La Generalitat, en el seu pla, sí que especifica que tots els membres de la família que surtin a passejar han de dur-ne, llevat dels infants de menys de tres anys.
Els infants de tres anys a dotze sí que n’hauran de dur.
El problema és que les màscares d’adults no els són útils perquè no els van ben ajustades i, ara per ara, és difícil de trobar-ne per a cares més petites.
La Generalitat recomana que es facin servir màscares casolanes i algunes iniciatives veïnals de suport mutu n’ofereixen per a les famílies que en necessitin.
Ací també podeu veure com adaptar una màscara quirúrgica per a nens.
Guia de les propostes culturals en català per a passar el confinament amb nens
Mapa interactiu: us ensenyem a calcular el quilòmetre al voltant de casa, per a poder caminar

Response: Els menors de tretze anys ja podran sortir al carrer a passejar una hora al dia de 9.00 a 21.00 h a partir de diumenge. Hauran d'anar acompanyats d'un adult amb qui convisquin: mare, pare o tutor. Cada adult podrà passejar fins a tres nens i és obligatori que tothom dugui mascareta, excepte els menors de tres anys.


Instruction: Fes un resum del text següent:

Context:
Els passatges que aquest diumenge han de passar els controls de seguretat de l'Aeroport del Prat fan de mitjana entre deu i quinze minuts de cua.
En moments puntuals, aquesta es pot allargar fins als vint minuts però els responsables de l'aeroport destaquen que malgrat la vaga de treballadors del personal de seguretat, el segon dia d'aquest pont d'agost amb més afluència de passatgers, la normalitat és la tònica general de la jornada.
El comitè de vaga de Trablisa, l'empresa concessionària d'aquest servei, insisteix que els serveis mínims del 90% fan imperceptible l'aturada i denuncien que diversos càrrecs intermedis han assumit els llocs de feina dels treballadors que si que secundaven l'aturada.
La presidenta del comitè d'empresa de Trablisa i membre del comitè de vaga, Genoveva Sierra, ha denunciat a l'ACN que els comandaments intermedis estan assumint tasques dels treballadors que poden estar fent vaga.
''Això és esquirolatge, no?'', s'ha demanat Sierra, que reconeix que les cues que es fan aquest diumenge al matí són les habituals en un pont d'agost.
Per Sierra, amb el 90% de serveis mínims i les pressions que estan rebent alguns dels treballadors per fins i tot, fer hores extres, és lògic que els passatgers no notin la vaga.
Per això, i davant d'aquesta situació és contundent: ''no tenim dret a vaga''.
En jornades com la d'avui, segons Sierra, hi ha treballadors que no surten del filtre ni per anar al lavabo ni esmorzar, suportant grans càrregues de treball.
Sierra també denuncia que l'empresa no els informa dels serveis mínims establerts ni del control que se'n fa i assegura que no tenen manera de comprovar qui està fent vaga i qui no.
El comitè d'empresa de Trablisa ja ha portat aquesta situació a Inspecció de Treball però lamenta que el procediment ha de seguir el curs habitual i el seu pronunciament podria demorar-se entre vuit i deu mesos.
La vaga es mantindrà
Des del comitè de vaga no es plantegen desconvocar l'aturada, de moment indefinida, fins que els mateixos treballadors no s'hi oposin, ja que tenen l'objectiu recuperar algunes condicions de treball que fins i tot estan acordades amb la direcció Recorda que durant les negociacions per la vaga convocada durant el MWC, a la conciliació, es van signar uns acords que ''no se n'ha complert ni un''.
Per això, mantenen la protesta.
Creu que el ''responsable'' per part de la direcció és interessar-se per la plantilla, de 500 treballadors, però de moment, no s'ha posat en contacte amb el comitè de vaga.
Entre els passatgers que aquest diumenge han de fer la cua del control de seguretat hi ha qui ve previngut i amb temps i d'altres que desconeixen la convocatòria de vaga.
En Luis és dels primers.
Se'n va a Copenhaguen per feina i ha rebut un missatge de la companyia informant-lo que les demores es podien allargar més de l'habitual.
Tot i això, com que ha vist pels mitjans que les incidències són mínimes ha vingut amb ''temps normal'' i confia en passar el control sense problemes.
En Jordi també coneixia el conflicte i ha vingut amb antelació, ja que s'esperava més cues.
La Marie, que viatja amb les amigues, sabia la vaga però no els motius.
Han vingut abans de temps i troben que és ''pitjor'' del què pensaven.
En canvi, la Jenny, que viatja a França, no sabia que hi havia vaga, però veu que la cua avança amb celeritat.
Segons ha informat l'Aeroport del Prat, aquest diumenge és el segon dia de més afluència de viatges del pont del mes d'agost, que es calcula que hi ha programats més d'1,3 milions de seients en 7.294 vols. Per aquest diumenge es preveuen 203.111 places ofertes en 1.071 vols, mentre que divendres, hi havia programats 204.341 seients en 1.096 vols.

Response: Malgrat la vaga del personal de seguretat de Trablisa, les afectacions a l'aeroport del Prat són mínimes aquest diumenge del pont d'agost. Arran d'això, el comitè de vaga acusa els comandaments intermedis d'estar realitzant la feina dels adherits a la vaga indefinida i, d'aquesta manera, estar anul·lant la seva lluita per unes condicions de treball dignes que no s'estan respectant.


Instruction: Fes un resum del text següent:

Context:
Uns 380 espectadors han estrenat aquest diumenge la nova temporada de representacions de la Passió de Cervera, una de les més antigues d'Europa i en què hi col·laboren unes 300 persones.
Aquest any s'han introduït millores tècniques en la il·luminació, el so i el vestuari i també s'han renovat alguns quadres escènics per fer l'espectacle més atractiu.
A banda de la d'aquest diumenge, es faran sis representacions més, els dies 13 i 25 de març i 3, 10, 16 i 24 d'abril.
Per segon any consecutiu seran totes en català.
L'any passat la Passió de Cervera va atreure uns 4.400 espectadors, un 15% més que l'any anterior.
El pressupost és d'uns 60.000 euros.
Segons el president del Patronat de la Passió de Cervera, Xavier Cañabate, la primera representació de l'any passat va comptar amb 200 espectadors, per tant, s'ha superat la xifra àmpliament i espera que això suposi l'inici d'una bona temporada.
El públic d'aquest diumenge ha arribat sobretot de la mateixa comarca de la Segarra i també un grup que s'ha desplaçat des d'Organyà, a l'Alt Urgell.
Aquesta és la segona temporada que dirigeix la Passió l'exmembre de Joglars Jordi Purtí, que l'any passat va assumir el repte amb l'objectiu de millorar la interpretació i humanitzar alguns dels principals personatges.
Aquest any, però, no està sol.
Del vestuari se n'ha fet càrrec l'escenògraf Llorenç Corbella, exdirector de FiraTàrrega, i també s'ha incorporat un director d'actors, Xavier Pla.
Unes 300 persones fan possible l'espectacle, de les quals 250 són actors i actrius que donen vida als pastors de Judea, els sacerdots fariseus i els soldats romans propis de la narració bíblica.
Aquest any el muntatge no presenta grans canvis estructurals però sí que s'han treballat diferents aspectes interpretatius i escenogràfics per potenciar les representacions, sobretot amb la millora de la il·luminació i la renovació dels altaveus.
També hi ha personatges que estrenen vestuari, s'han fet canvis al quadre del calvari i s'ha introduït un ball a l'escena d'Herodes.
A més, també hi ha més animals vius sobre l'escenari.
Segons el president del Patronat de la Passió de Cervera, "això fa que l'espectacle estigui en constant renovació, de fet, cada any treballem perquè no es quedi enrere, per exemple, introduint les noves tecnologies en funció de les nostres possibilitats".
Les millores d'enguany han suposat una inversió d'uns 15.000 euros i, segons Cañabate, l'any que es plantegen fins i tot invertir més diners per continuar millorant l'escenografia i renovar el terra de l'escenari per minimitzar els sorolls.
De fet, el president del Patronat insisteix que la Passió és un "projecte de futur que ha de continuar creixent, realment estem molt il·lusionats i emocionats perquè això sigui així".
També s'ha començat a treballar amb l'Escola Oficial d'Idiomes per traduir el text de la Passió al castellà, l'anglès i el francès.
L'objectiu és que d'aquí a dos anys els espectadors que ho demanin ja puguin seguir l'espectacle en aquests idiomes a través de la traducció simultània.
La Passió de Cervera forma part de la Federació Catalana de Passions juntament amb cinc representacions més (Esparreguera, Olesa de Montserrat, Ulldecona, Molins de Rei i Vilalba dels Arcs) que es va presentar el 27 de febrer.
A Catalunya se'n representen una trentena però la de Cervera és la més antiga.
També té altres singularitats, com el protagonisme de les dones.
"Li vam voler donar una mica aquest caire feminista amb papers i textos importants per a les actrius", explica Cañabate.
Cal recordar que a les primeres representacions de la Passió tots els actors eren homes, quasi tots sacerdots, que interpretaven fins i tot els personatges femenins.
Una altra característica del muntatge de la capital de la Segarra és que manté els tradicionals decorats de paper, "que omplen tota l'escena amb molta profunditat i realment no es veu que són de paper perquè estan molt ben fets".
Versió medieval de la Passió
El text actual de la Passió cerverina data de 1940 però està documentada des del 1477 i les primeres representacions, per tant, es remunten al segle XV.
De fet, aquest any es farà una representació especial el pròxim 26 de març: la versió medieval de l'obra, amb el text de l'any 1524 titulat 'El Misteri de la Passió de Cervera'.
Cent actors la posaran en escena en català antic i amb música de l'època a la col·legiata gòtica de Santa Maria, sense megafonia, sense llum elèctrica i amb les olors i el vestuari propis de fa cinc segles.
Les entrades per aquest espectacle es podran reservar a partir d'aquest dilluns 7 de març.

Response: Les representacions de la Passió de la Cervera cada any introdueixen millores i renovacions per continuar creixent. Aquesta temporada s'ha inaugurat amb unes representacions potenciades gràcies a una il·luminació i so millors, i hi ha hagut més assistents que l'any anterior. A més, el pròxim 26 de març hi haurà una representació especial: la versió medieval de l'obra.


Instruction: Fes un resum del text següent:

Context:
La variant òmicron és més infecciosa a la gola que no pas als pulmons, cosa que pot explicar per què és més encomanadissa però no tan letal com variants anteriors del SARS-CoV-2.
Aquesta és la conclusió a què han arribat diversos estudis científics en teixits humans i rosegadors, que encara han de ser sotmesos a revisió entre iguals, publicats aquestes darreres setmanes.
Segons aquestes investigacions preliminars, l’òmicron és molt més veloç que no pas certes variants a l’hora d’infiltrar-se en els bronquis de la part superior del sistema respiratori humà, però molt més lenta a l’hora d’infiltrar-se en el teixit pulmonar, que és a la part inferior.
Així doncs, tot i que l’òmicron és capaç de reproduir-se en el sistema respiratori humà molt més de pressa que no pas algunes altres variants (fins a setanta vegades més de pressa que no la delta, per exemple), la capacitat de reproducció en el teixit pulmonar és deu vegades inferior a la del virus original del coronavirus-2019.
Ho assegura un estudi de la Universitat d’Hong Kong, que ha examinat mostres del teixit pulmonar de diversos infectats d’òmicron.
Segons els autors, aquesta podria ser una de les raons per què l’òmicron ha estat menys letal ara com ara (si bé més contagiosa) en comparació amb variants anteriors.
Els quadres més greus de covid-19 els trobem quan el virus penetra en els pulmons, des d’on s’escampa a la resta del cos i causa estralls en òrgans diversos.
La variant òmicron, tanmateix, sembla concentrar-se sobretot a les vies respiratòries superiors (concretament a la faringe), cosa que ajudar a explicar per què els símptomes no són tan greus com en algunes altres variants i per què, també, la velocitat de contagi ha estat molt superior: concentrant-se a les vies superiors, el virus es propaga més fàcilment per l’hoste (quan esternudem, per exemple, o fins i tot quan respirem).
Els experts justifiquen aquest contrast per la manera, diferent de la de les altres variants, amb què l’òmicron ataca les cèl·lules dels infectats.
La delta, per exemple, infecta les cèl·lules humanes tot fusionant-se amb la membrana d’aquestes.
Tanmateix, aquest procés tan sols es pot acomplir si la cèl·lula té nivells alts d’una molècula anomenada TMPRSS2, que retalla l’espícula vírica SARS-CoV-2 i en facilita la fusió.
Aquesta molècula abunda a les cèl·lules pulmonars (cosa que permet a variants com ara la delta de propagar-s’hi ràpidament) però no pas a les cèl·lules de la part superior del sistema respiratori.
Això força l’òmicron a infectar aquestes cèl·lules mitjançant un procés anomenat fusió endosomal, que causa infeccions amb símptomes no tan greus.
A més, les particularitats víriques de l’òmicron fan que l’espícula sigui molt més eficient a l’hora de propagar-se en cèl·lules sense TMPRSS2 que no pas en cèl·lules amb aquesta molècula, per la qual cosa l’òmicron és molt més encomanadissa a la part superior del sistema respiratori que no pas a la part inferior, on pot causar quadres més greus.
Aquesta hipòtesi, proposada originalment pels investigadors hongkonguesos, ha estat abonada aquestes darreres setmanes per diverses investigacions similars.
En un estudi en teixit humà fet independentment per un grup de científics de la Universitat de Glasgow, les conclusions sobre el comportament de l’òmicron han estat similars.
Alhora, dos estudis més en ratolins i hàmsters al Regne Unit i als Estats Units ha conclòs que els rosegadors infectats amb l’òmicron tenen una càrrega viral menor, no perden tant pes i no són tan proclius a morir com els rosegadors infectats amb la delta.
Si bé tots els animals experimentaren uns símptomes més lleus que no en la delta, les diferències foren particularment notables en el cas dels hàmsters daurats, una espècie que havia tingut símptomes particularment greus en algunes altres variants.

Response: Segons la universitat de Hong Kong, la variant òmicron és més infecciosa a la gola i no tant als pulmons, a casa de la manera com infecta les cèl·lules. Òmicron resulta més veloç infectant les vies superiors del sistema respiratori, però no tant a l’hora d’infectar el teixit pulmonar, com sí que fa la delta, que provoca símptomes més greus.


Instruction: Fes un resum del text següent:

Context:
La Sala Beckett ha programat un cicle dedicat a l'obra del dramaturg Josep Maria Miró del 24 de gener al 25 de febrer.
El cicle inclou l'estrena de la nova obra 'Olvidémonos de ser turistas' -una coproducció amb el Teatro Español- escrita pel dramaturg expressament per a l'ocasió, recupera l'espectacle 'Nerium Park' i també aprofundeix en el valor del conjunt de l'obra de Miró amb un curs, dues lectures dramatitzades de textos escollits per l'autor, dues xerrades sobre la seva obra i col·loquis postfunció.
Les activitats estan programades conjuntament amb el Teatre Nacional de Catalunya, on el mes de maig es podrà veure 'Temps salvatge' dirigit per Xavier Albertí.
Josep Maria Miró ha escrit l'obra 'Olvidémonos de ser turistas' expressament per l'ocasió.
La directora argentina Gabriela Izcovich i l'actriu Lina Lambert van proposar a Josep Maria Miró que escrivís un text que s'aixequés amb la participació de Barcelona, Madrid i Argentina.
La idea finalment es va materialitzar amb la Sala Beckett i el Teatro Español.
El repartiment es completa amb Pablo Viña, actor madrileny, i Eugenia Alonso i Esteban Meloni, actors argentins que han format part de la versió argentina d''El principi d'Arquimedes' a Buenos Aires.
A 'Olvidémonos de ser turistas' una parella de Barcelona es troba de vacances a la ciutat de Foz do Iguaçu (Estat de Paranà, Brasil), a prop del punt conegut com La Triple Frontera, on hi ha la cruïlla entre Argentina, Brasil i Paraguai.
En aquesta geografia es produirà el xoc, al principi aparentment inofensiu, d'un matrimoni que porten junts gairebé trenta anys.
La irrupció d'un jove viatger solitari, que han conegut casualment en una de les rutes turístiques i que se'ls ha sumat espontàniament, serà el desencadenant d'una discussió quan la parella torna a l'hotel.
Per la seva banda, 'Nerium Park' es va estrenar al Grec Festival el 2014 però l'obra no va fer temporada posteriorment a Barcelona.
Dirigida pel mateix Josep Maria Miró, està protagonitzada per una parella, en Gerard (Roger Casamajor) i la Marta (Alba Pujol), que s'han traslladat a una flamant urbanització acabada de construir.
Són joves, tenen feina i volen millorar socialment, però no haurà passat ni un mes de la seva arribada quan s'adonen que res és com s'esperaven que seria.
L'obra transcorre en dotze escenes, cadascuna corresponent a un mes de l'any, i pren com a nom el baladre (del llatí Nerium oleander), un arbust ornamental i tòxic, àmpliament consensuat per habitar en aquestes noves urbanitzacions i zones de carretera.
A part dels espectacles, el cicle comptarà també amb dues lectures dramatitzades escollides pel mateix Miró: 'Desig' de Josep Maria Benet i Jornet (7 de febrer) i 'La benvinguda' de Marc Guevara (21 de febrer).
El primer text de Benet i Jornet és, segons Miró, una peça fonamental i fundacional per entendre l'escriptura teatral d'avui, i serà dirigit per Jordi Prat i Coll.
També, l'autor ha volgut mirar al futur amb un text de Marc Guevara, la primera obra d'un alumne sorgit de l'obrador de la Sala Beckett i que dirigirà Mònica Bofill.
Després de cadascuna de les lectures, hi haurà un col·loqui postfunció.
Després de 'Desig' tindrà lloc una conversa amb Xavier Albertí, Sergi Belbel, Jordi Prat i Coll i Josep Maria Miró, mentre que 'La benvinguda' es comentarà amb Toni Casares, Marc Guevara i Josep Maria Miró.
Així mateix, la primera serà impartida per Laurent Gallardo, traductor al francès de les obres de Miró, i portarà per títol 'Josep Maria Miró, un autor polític' (2 de febrer), La segona, 'Teatre i vida', (8 de febrer) serà una conversa entre Xavier Albertí i Josep Maria Miró, còmplices i amics.
Albertí dirigirà properament el text 'Temps salvatge' de Miró, que s'estrenarà el mes de maig al TNC.
Miró També serà present el dia 31 de gener a 'La prestatgeria' de la Beckett, un col·loqui postfunció organitzat conjuntament amb tres clubs de lectura del Poblenou: el de la biblioteca Poblenou-Manuel Arranz, el de la biblioteca Xavier Benguerel i el de la llibreria NoLlegiu.
Els espectadors hauran pogut llegir anteriorment el text per comentar-lo amb l'autor a l'acabar.
El dia 22 de febrer també es farà un col·loqui amb l'autor després de la funció de 'Nerium Park'.
El cicle es completa amb un curs de Miró, 'Escriure teatre, avui', que va arrencar el passat 9 de gener i s'allargarà fins a finals de febrer.

Response: El dramaturg estrena “Olvidémonos de ser turistas” dins del cicle que la Becket li dedica. La programació inclou “Nerium Park”, obra dirigida pel mateix Miró, i s’hi sumen dues lectures dramatitzades de l’obra "Desig", de Benet i Jornet, i de “La benvinguda”, de Marc Guevara. Miró imparteix també el curs “Escriure teatre, avui” i participarà en els col·loquis postfunció.


Instruction: Fes un resum del text següent:

Context:
L’Acord de Fadrell impulsa una declaració institucional de cara el pròxim Ple de l’Ajuntament de Castelló per a instar la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública a concretar oficialment la data en la qual preveu l’aprovació de l’acreditació de l’Hospital General Universitari perquè puga prendre les mesures necessàries per a la posada en marxa de la unitat de trasplantament renal.
La declaració institucional també reitera el suport a l’Associació per a la Lluita Contra les Malalties Renals de la província de Castelló, ALCER Castalia, en la seua reivindicació de més infraestructures per a fer front a aquestes malalties.
La declaració institucional promoguda pels grups municipals de PSPV-PSOE, Compromís i Podem-EUPV recalca que l’any 2020 es van realitzar més de 230 trasplantaments renals a la Comunitat Valenciana i que, des del col·lectiu de persones amb malaltia renal crònica de la província de Castelló, representada per ALCER Castàlia, s’ha vingut reclamant de manera insistent en els últims anys la posada en marxa d’una unitat de trasplantament renal a l’Hospital General Universitari.
Una mesura que, segons apunta l’associació, evitaria als malalts de la província el desplaçament als hospitals de València i reduiria la llista d’espera dels dels castellonencs que esperen a ser trasplantats.
L’alcaldessa de Castelló, Amparo Marco, ja va mostrar la setmana passada, durant una reunió mantinguda a l’Ajuntament amb motiu del Dia Nacional del Donant d’Òrgans i Teixit, el suport a la reivindicació d’ALCER Castalia per a la creació de la unitat de trasplantaments renals a la província, un suport que ara es plasma en aquesta proposta de declaració institucional.
“Fem costat a l’associació en la seua reivindicació perquè la província també puga disposar d’una unitat de trasplantaments renals perquè és una demanda legítima i que suposaria un gran avanç en la qualitat de vida dels malalts renals”, ha indicat.
El portaveu socialista, David Donate, ha apuntat que la creació de la unitat de trasplantament renal per a la província va ser una reivindicació atesa amb el suport de tots els grups en les Corts Valencianes en 2018.
“Amb aquesta declaració sol·licitem a la Conselleria de Sanitat que concrete dates i terminis per a definir quan es preveu l’acreditació de l’Hospital General per a la creació d’aquesta necessària unitat per a la província”, ha manifestat Donate.
El portaveu del grup Compromís per Castelló, Ignasi Garcia ha recordat que “quan l’Hospital General Universitari de Castelló va fer la petició per a ser un centre de trasplantaments de renyons, Compromís va portar a les Corts una proposta que va ser aprovada per unanimitat i que deixava clar que aquest servei s’havia de donar a l’hospital de referència de les nostres comarques”.
L’edil ha incidit en què “la decisió de la consellera de Sanitat de denegar aquest servei a l’Hospital General de Castelló, quan està perfectament capacitat, és un greuge que s’ha de corregir”.
Garcia també ha destacat que “hem de reconéixer la solidaritat de Castelló, una de les principals donants d’òrgans”.
“Espanya lidera la classificació mundial en trasplantament d’òrgans des de fa 30 anys i mostra el comportament exemplar i solidari de la seua població.
Aquesta actitud s’ha d’acompanyar per un increment dels mitjans públics, per això considerem essencial que la Conselleria de Sanitat concrete l’acreditació de l’Hospital General Universitari de Castelló perquè puga posar en marxa una unitat de trasplantament renal”, ha afirmat la portaveu adjunta de Podem-EUPV Castelló, María Jesús Garrido.
En la declaració institucional impulsada per l’Acord de Fadrell es destaca que Espanya lidera els indicadors de donació d’òrgans a nivell mundial, amb 49,6 donants per milió d’habitants i any.
En el cas de la Comunitat Valenciana, la ràtio de donació és superior a la mitjana espanyola i encara major en el cas de la província de Castelló, amb una ràtio de 64 donacions per milió d’habitants.
Només a l’Hospital General, en 2020, i malgrat la interrupció de l’activitat de trasplantaments entre febrer i juliol, la cadència es va mantindre en termes generals i en 2021 ha iniciat amb un fort ritme de creixement.
“La consolidada consciència ciutadana és clau per a fer possibles aquestes dades i, per a mantindre-la i incrementar-la és primordial la promoció de la donació d’òrgans”, recull la iniciativa.

Response: L’Acord de Fadrell impulsa la posada en marxa de la unitat de trasplantament renal a l’Hospital General Universitari de Castelló, pendent encara de l’aprovació de la Conselleria. Llargament reivindicada pel col·lectiu ALCER Castàlia, aquesta nova unitat evitaria el desplaçament dels pacients renals fora de Castelló, província amb una de les ràtios de donants més alta del territori espanyol.


Instruction: Fes un resum del text següent:

Context:
Compromís ha denunciat este dilluns que la Generalitat presidida per Francisco Camps i la Diputació de Castelló encapçalada per Carlos Fabra van pagar deu milions d’euros “a dit” –mitjançant conveni i no per concurs públic– i amb inconvenients de la Intervenció a l’empresa Matx Golf Consulting, dirigida per una testaferro de Francisco Granados i considerada part de la trama Púnica pels investigadors judicials, per organitzar entre 2008 i 2011 un torneig de golf a Castelló.
Així es desprèn dels documents als quals ha tingut accés Compromís gràcies a la petició de documentació formulada pel diputat autonòmic i alcalde de l’Alcora, Víctor García, que revelen, segons ha denunciat la coalició en un comunicat, que l’adjudicació a l’empresa de la Púnica ha estat executada “a dit” i va obtindre l’objecció de la Intervenció de la Generalitat, que ha advertit, a més, que ha estat aprovada sense els informes preceptius que exigix la llei.
Compromís ha explicat que, segons esta documentació, el Govern de la Generalitat valenciana presidit per Francisco Camps, al costat de la Diputació de Castelló de Carlos Fabra, van pagar deu milions d’euros de diners públics a l’empresa Matx Golf Consulting, dirigida per la testaferro de Granados, María José Marijuán, entre els anys 2008 i 2010.
El contracte, ha afegit la coalició, també s’ha produït el 2011, però no consten els documents sobre els pagaments per esta anualitat, que segons fonts del cas ascendixen a altres tres milions d’euros.
Els pagaments de les dues institucions del PP dirigides per Camps i Fabra, a l’empresa considerada pels investigadors com a part de l’entramat de l’operació Púnica, s’han produït per a organitzar el torneig de golf Castelló Masters Costa Azahar, que es va disputar entre 2008 i 2011 al camp de golf que precisament gestionava i dirigia el mateix Carlos Fabra, a Borriol.
Segons Compromís, Francisco Camps i Carlos Fabra “van utilitzar la mateixa fórmula que suposadament s’utilitzava en altres casos de corrupció com en ‘Nóos’ per a eludir els concursos públics: van utilitzar el conveni en lloc del contracte públic per a utilitzar Matx Golf Consulting”.
“I es va optar per este mecanisme malgrat tots els inconvenients manifestats tant des de l’Advocacia de la Generalitat, com des de la Intervenció de la mateixa”, ha destacat la coalició, que ha indicat que esta última ha advertit a més que no s’havien emès “els informes preceptius” exigits per la llei, “previs a l’aprovació per part del Govern valencià del conveni de referència”.
Segons la documentació, el conveni signat inicialment el 2008 per la llavors consellera de Cultura, Trini Miró; l’expresident de la Diputació de Castelló, Carlos Fabra; i per la testaferro de Granados, María José Marijuán; establia que la Generalitat i la Diputació aportarien dos milions d’euros a l’any en concepte de patrocini, però “davant de l’absència de benefactors privats, malgrat els proclamats rèdits econòmics del torneig, a l’any següent van incrementar en un milió d’euros més la seua aportació de manera anual”.
“PROBLEMA SISTÈMIC”
El cap de llista de Compromís-Podem-EUPV ‘A la Valenciana’ al Congrés per València, Joan Baldoví, ha subratllat que “resulta evident que la corrupció en el PP no és una qüestió puntual de lladres puntuals, sinó un problema sistèmic”.
Per este motiu, “a més de donar la cara Rajoy, urgix una regeneració de les institucions i això passa per portar al PP a l’oposició”, ha manifestat Baldoví, qui ha destacat que Compromís “ha col·laborat a treure a la llum els contractes que evidencien una connexió directa entre el Consell del PP de Camps i una empresa de l’assenyalada judicialment com testaferro de Granados, María José Marijuán, en una clara connexió de la Púnica amb el PP valencià”.
Alhora, la número u de la candidatura ‘A la Valenciana’ per Castelló i membre de Compromís, Marta Sorlí, ha manifestat que “en una setmana en la qual a Castelló hem conegut un suposat estafa de 25 milions de l’etapa del PP a l’Hospital Provincial, a ningú li sorprèn que en l’època de Fabra i Camps els diners públics acabara en mans de trames suposadament corruptes”.
En este sentit, Sorlí confia que “s’acabarà demostrant que els qui acusen la ciutadania d’haver viscut per damunt de les seues possibilitats, en realitat el que presumptament han fet és saquejar per damunt de les possibilitats a la ciutadania”.

Response: Compromís ha denunciat que la Generalitat Valenciana i la Diputació de Castelló van pagar deu milions a l’empresa de María José Marijuán, testaferro de Granados, vinculada a la trama Púnica. Seguint el model d’altres casos de corrupció, la consultora s’hauria fet, sense passar per concurs públic, amb l’organització entre el 2008 i el 2011 d’un torneig de golf a Castelló.


Instruction: Fes un resum del text següent:

Context:
El president de la Generalitat, Artur Mas Foto: Rubén Moreno / Gabinet de premsa
"Negar el vot a qui veu en les urnes la solució, i no pas el problema, és un error doble", ha afegit Mas en el seu parlament tot assenyalant que "la majoria social i el consens polític" vertebren el procés català i que la seva "voluntat" és que "aquesta unitat no s’esquerdi i, fins i tot, es pugui ampliar".
Discurs des del Saló Sant Jordi
L’any de la commemoració del Tricentenari, el president ha volgut adreçar als ciutadans el missatge institucional de la Diada des del Saló Sant Jordi, per la seva “significació històrica especial”, ja que el 1706 s’hi reuniren les darreres Corts Catalanes convocades per l’arxiduc Carles.
Unes Corts creades al segle XIII i hereves de les assemblees de Pau i Treva que “són considerades el naixement del primer parlamentarisme a Europa.
El nostre sentit de la democràcia ve de molt lluny”, ha destacat Mas.
També aquest emblemàtic saló del Palau de la Generalitat va ser el lloc on l’any 1713 es prengué la decisió de defensar les Constitucions Catalanes i resistir heroicament a Barcelona, fins que es produí l’entrada de les tropes borbòniques l’11 de setembre de 1714.
El president ha assegurat que, “en moments en què es vol menystenir, desvirtuar i fins i tot negar el nostre passat com a país, es fa més necessari que mai commemorar el que hem estat”, i recordar que la defensa heroica de Barcelona, i de tot Catalunya, va ser “per defensar unes lleis de les més avançades del moment i que es contraposaven al poder absolut exercit de manera absoluta”.
Avui, tres segles després dels fets de 1714, el president ha subratllat que “la nació catalana és viva; tenim país; i ens preparem democràticament, cívicament i pacíficament per decidir el nostre futur col·lectiu”.
I ha afegit que “la majoria social i el consens polític que el vertebra” són els dos pilars sobre els quals es recolza el procés polític català.
Compromís "ferm" per convocar la consulta
“El meu compromís per convocar la consulta és ferm”, ha defensat el cap de l’Executiu, i ha aprofitat la solemnitat del moment per recordar al Govern i a les institucions de l’Estat que “encara són a temps per escoltar el clam pacífic i democràtic d’aquest poble”.
“Silenciar la veu d’un poble que vol parlar és un error; negar el vot a qui veu en les urnes la solució i no pas el problema és un error doble”, ha defensat.
Amb aquestes paraules, el president Mas ha recordat que el poble català “no vol imposar una decisió”, sinó que “vol ser escoltat, vol parlar, vol votar i vol arribar a bons acords per a tothom”.
I que vol fer-ho “per guanyar el nostre futur i poder decidir com donar millor resposta a les necessitats dels nostres conciutadans”.
En aquest sentit, el cap del Govern ha subratllat que “no ens mou l’afany de ser millors que els altres, sinó de ser millors nosaltres mateixos”, i que l’aspiració del poble és tenir “un futur millor” que passa per la “concòrdia i de solidaritat” amb la resta de pobles d’Espanya i d’Europa.
“Anhelem ser tractats com les altres nacions del món"
“Anhelem ser tractats com les altres nacions del món i, per tant, poder decidir per nosaltres mateixos sobre la nostra economia, el nostre benestar, els nostres serveis públics, la nostra identitat i la forma de relacionar-nos amb les altres nacions d’Europa i del món”, ha defensat.
I ha afegit que Catalunya vol construir aquest futur “reforçant els nostres molt antics lligams amb Europa”.
En aquesta construcció d’un país millor, el president ha assegurat que “la nostra ambició de qualitat democràtica ha d’estar a l’altura de la llarguíssima trajectòria de conviccions democràtiques del nostre país”, i que el fet d’haver tingut un dels Parlaments més antics d’Europa “hauria de ser un potent estímul per aspirar a tenir una de les millors democràcies d’Europa”.
“En aquesta hora gran que viu Catalunya, un cop més sota la mirada atenta i potser curiosa del món, us convido a totes i a tots a projectar la millor realitat del nostre país: la Catalunya convivencial, cívica, culta, respectuosa, tolerant i integradora; i la Catalunya compromesa amb la justícia social, fidel a la seva tradició dinàmica, emprenedora i creativa, i amant de la llibertat i de les llibertats”, ha reblat el president de la Generalitat al final del seu missatge.

Response: Artur Mas ha defensat el dret a decidir del poble català en el discurs commemoratiu del tricentenari, on ha reivindicat la història i la identitat pròpia com arguments que fonamenten l’aspiració d’esdevenir una nació. El president de la Generalitat ha expressat l’anhel de l’assoliment pacífic i consensuat d’un autogovern que permeti una altra manera de relacionar-se amb el món.


Instruction: Fes un resum del text següent:

Context:
Les obres de connexió del TramBesòs i el Trambaix per l'avinguda Diagonal costaran uns 100 milions d'euros.
Així ho ha anunciat aquest divendres al matí en declaracions a diversos mitjans la regidora de Mobilitat de l'Ajuntament de Barcelona, Mercedes Vidal.
Segons la regidora, la voluntat del govern municipal és que la inversió l'assumeixi l'Ajuntament i que la previsió és que les obres es realitzin durant aquesta legislatura.
Vidal ha explicat que és una obra complexa, que implica nou municipis i que s'haurà de fer un gran treball tècnic.
En aquest sentit, la regidora de Mobilitat ha dit que hi ha un gran equip de tècnics avaluant la viabilitat d'aquest projecte que ha de suposar una millora en el servei del transport públic, segons ha apuntat.
Mercedes Vidal ha assegurat que es treballarà amb totes les administracions i confia trobar una actitud col·laborativa, tot i que "res fa pensar que no sigui així", segons ha subratllat.
Els estudis previs sobre la connexió del TramBesòs i el Trambaix estan molt avançats i es preveu que estaran acabats a finals de febrer, de manera que es preveu que aquest any s'iniciï la redacció del projecte constructiu i el 2017 es puguin iniciar les obres, tal i com va anunciar ahir l'alcaldessa Ada Colau.
L'oposició lamenta la "precipitació"
L'oposició al complet ha lamentat la "precipitació" per l'anunci de connectar el tramvia per l'Avinguda Diagonal a partir del 2017.
El projecte no compta amb el consens dels grups municipals, malgrat que n'hi ha alguns, com PSC i ERC, que es mostren partidaris de la connexió si els informes tècnics demostren la seva viabilitat.
El primer tinent d'alcalde de l'Ajuntament, Gerardo Pisarello, ha defensat el projecte tot recordant que formava part del programa electoral de Barcelona En Comú.
El portaveu de CiU a l'Ajuntament de Barcelona, Joaquim Forn, ha trobat "precipitat i contradictori" que s'anunciï la connexió del tramvia d'aquesta manera.
"O ja coneixen els estudis i no ens els expliquen o ja han decidit que l'any 2017, per nassos, per un compromís electoral, s'ha de fer aquest tramvia", s'ha queixat Forn, que ha preguntat quin impacte tindrà això respecte a les necessitats de mobilitat de Barcelona.
També ho ha trobat precipitat el líder del PSC al consistori, tot remarcant que encara no hi ha consens polític ni a la ciutat ni tampoc amb la resta de municipis de l'àrea metropolitana, un consens necessari per aprovar també els pressupostos que serviran per finançar l'obra.
A això li ha sumat el fet de no conèixer els informes tècnics.
De tota manera, Collboni ha remarcat que el PSC sí que és partidari de fer aquesta connexió, perquè "relliga des del punt de vista del transport i de la cohesió social molts municipis del Llobregat i del Besòs".
El líder d'ERC a l'Ajuntament, Alfred Bosch, ha qualificat de "bona idea" i "raonable" el plantejament de Colau d'unir els dos tramvies, que pot ser "molt positiu" no sols per a la ciutat de Barcelona sinó per al conjunt de l'Àrea Metropolitana.
"La música del que s'està dient ens sembla lògica però s'ha d'estudiar molt bé", ha expressat fent referència a la possibilitat de soterrar part del trajecte o variar l'itinerari.
"Fer posicionament radicals sense saber què diuen els tècnics seria posar el carro davant dels bous", ha advertit tot recordant que els estudis tècnics encara no s'han conclòs.
Des de la CUP, Josep Garganté ha avisat que el seu grup mai avalarà una obra privatitzada com és la del tramvia, i que només s'hi sumaran si hi ha la derogació dels convenis de concessió corresponents.
Ha explicat que mai han parlat d'aquesta qüestió amb el govern municipal ni han vist els estudis tècnics, i ha criticat que Colau ho hagi anunciat sense comentar-ho primer amb els grups.
"No és la millor manera de trobar complicitats".
Pel que fa al PPC, el president del grup, Alberto Fernández Díaz, ha acusat Colau d'exercir "despotisme i frivolitat" a l'hora de prendre les decisions.
"Despotisme perquè menysprea el parer del 80% dels barcelonins que es van posicionar en contra de la connexió del tramvia per la Diagonal", ha recordat en referència a la consulta impulsada per l'Ajuntament l'any 2010.
"I frivolitat perquè presenta un projecte sense estudis, sense cost, sense finançament i sense dir qui gestionarà el tramvia", ha afegit.
Per al líder popular, l'anunci de Colau no és res més que "fum".

Response: La regidora de Mobilitat ha explicat que els estudis previs per a la connexió dels tramvies per la Diagonal estan molt avançats i que es preveu executar l’obra, d’uns 100 MEUR, en la present legislatura. PSC i ERC són partidaris, però CIU en lamenta la precipitació i la CUP i el PPC també hi estan en contra.