Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
Les Corts celebraran el 24 d’abril vinent una reunió de la Diputació Permanent per a parlar del Fons de Liquiditat Autonòmica (FLA), a proposta del PP, i de la reversió de la gestió privada a pública de l’Hospital de Dénia, a iniciativa de Podem.
Així s’ha acordat en la Junta de Síndics celebrada en la cambra, com han informat en la roda de premsa posterior a aquesta trobada els portaveus i portaveus adjunts dels partits amb representació en aquesta institució (PSPV, Compromís, Podem, PP i Cs).
El primer dels punts ha comptat amb el suport de PP i Cs i el segon, amb el d’aquestes dues formacions i Podem.
El portaveu de Podem, Antonio Estañ, ha justificat el suport del seu grup a tractar aquest assumpte per considerar que és ‘pertinent’ fer-ho per a conèixer si el ‘retard del FLA’ pot ‘implicar un cost’ i ‘afectar els pressupostos que aprovem amb PSPV i Compromís’ i a l’acord ‘vinculat a un compromís de no fer retallades en inversió social’.
El portaveu de Compromís, Fran Ferri, pel seu costat, ha manifestat l’oposició del seu grup a parlar d’aquest assumpte en la Diputació Permanent per no compartir el plantejament fet pel PP, ‘que orienta aquesta proposta des del punt de vista que els valencians hem de renunciar als nostres drets a canvi que l’estat espanyol no ens posi pegues’.
‘No s’han demanat retallades’, ha subratllat Ferri, que ha agregat que Compromís podria haver donat suport a aquest punt si el PP hagués demanat ‘la unió de tots els partits i valencians per a dir a l’estat espanyol: fins que no tinguem un sistema de finançament just no se’ns pot demanar el mateix que a altres territoris’.
El representant d’aquesta coalició ha lamentat que per contra el PP hagi optat per preguntar ‘d’on es pensa retallar els drets dels valencians’.
‘L’orientació no ens agrada.
Si hagués estat la contrària: què faran tots els partits davant un govern espanyol que ens torna a discriminar i a aplicar les mesures que s’apliquen a territoris amb més euros per habitant haguera estat diferent i haguéssim votat a favor’, ha insistit.
Pel que respecta al punt de la Diputació Permanent referit a la reversió de l’Hospital de Dénia, el portaveu de Podem ha defensat la conveniència d’abordar-lo tenint en compte que aquest és ‘un compromís que portem esperant quatre anys’ per part del Govern del Botànic.
La portaveu adjunta del PP, Eva Ortiz, ha precisat que la proposta de debatre sobre el FLA pretén abordar ‘tant el retard de l’arribada’ com que es detalli ‘el pla d’ajust que s’ha presentat per a complir les exigències que des del govern espanyol s’han demanat a la Generalitat’.
‘El PP sempre ha advertit que són 1.300 milions d’euros ficticis, falsos, per a enganyar als 5 milions de valencians.
Volem saber d’on han llevat aquestes partides o d’on les llevaran; quins col·lectius o àrees han estat afectades per una retallada que tots sabíem que s’anava a produir’, ha indicat Ortiz.
El portaveu del PSPV, Manolo Mata, ha considerat que amb la inclusió en la Diputació Permanent de les Corts d’aquestes dues qüestions ‘ha sortit el tir per la culata’ dels qui pretenien demanar explicacions al govern ‘perquè les dues compareixences són molt bones per al Botànic’.
‘Podrem explicar per què va arribar el FLA ràpid i també sense pla d’ajust’, ha afirmat Mata sobre aquest tema, que ha defensat també l’oportunitat d’abordar la reversió de l’hospital de Dénia encara que ‘les negociacions no són públiques’.
Ha assegurat que el Consell intenta fer-les ‘en les millors condicions’.
La Junta de Síndics ha deixat, d’altra banda, fora de l’ordre del dia de la Diputació Permanent el punt proposat pel PP sobre l’informe de l’Autoritat Independent de Responsabilitat Fiscal (AIReF) respecte a À Punt i els objectius d’estabilitat del Consell.

Response: La Junta de Síndics ha acordat convocar una reunió de la Diputació Permanent per debatre sobre les raons del retard del Fons de Liquiditat Autonòmic (FLA) i sobre el pla d’ajustament als requisits del govern central. A més, també es parlarà de la gestió de l’Hospital de Dénia, que hauria de passar de ser privada a pública.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
El PP vol prohibir els indults als condemnats per rebel·lió i sedició, que són els delictes de què són acusats els dirigents polítics independentistes catalans.
Ciutadans ja li ha donat suport i el PSOE ha dit que s’ho pensaria.
Com ho volen justificar?
Segons el ministre de Justícia espanyol, Rafael Catalá, és ‘una demanda social’ i, doncs, cal incloure aquests delictes en la llista d’excepcions –al costat de l’homicidi dolós, terrorisme, genocidi, delictes contra la monarquia, tràfic de persones, finançament il·legal de partits i corrupció de càrrecs electes.
Catalá ha afegit que, d’indults, el govern espanyol en concedeix pocs.
Però, fent un repàs històric, resulta que no són pas tan pocs, i en alguns casos han estat escandalosos.
En efecte, el PP vol prohibir l’indult pels presos polítics catalans preveient ja que seran condemnats per rebel·lió o sedició.
En canvi, el govern presidit per José María Aznar va arribar a indultar condemnats que havien estat considerats responsables d’accions de terrorisme d’estat (tot i que aquest concepte no és tipificat com a delicte), jutges que van prevaricar i policies condemnats per tortures.
Rafael Vera i José Barrionuevo, condemnats pels GAL
El 23 de desembre de 1998 el govern d’Aznar va concedir l’indult de dos terços de la pena de presó a l’ex-secretari d’estat de Seguretat Rafael Vera i a l’ex-ministre d’Interior José Barrionuevo, condemnats com a responsables dels GAL.
Barrionuevo havia estat condemnat per la implicació en el segrest de Segundo Marey que van cometre els GAL.
Concretament, es va considerar provat que, com a ministre d’Interior, havia sabut i aprovat i havia donat diners dels fons reservats de l’estat per a segrestar Marey, que van pensar que era un membre d’ETA.
Indult a un policia condemnat per cinc delictes de tortura
El juliol del 1998 fou indultat l’agent de la policia espanyola Francisco Tudanca Nuñez, condemnat quatre anys abans per cinc delictes de tortures i detenció il·legal i arbitrària de diversos vianants a Madrid el 1982.
La pena era de quaranta-vuit anys d’inhabilitació especial i cinc mesos i mig d’arrest.
Arias-Salgado indulta el seu germà
El 16 d’octubre de 1998 el consell de ministres va aprovar l’indult de Gabriel Arias-Salgado, germà del ministre d’aquell mateix govern Rafael Arias-Salgado.
Havia estat condemnat per un delicte de falsedat documental i estafa en la liquidació de la societat de la seva ex-muller.
L’indult a l’engròs de la fi del mil·lenni, per Ángel Acebes
L’any 2000 el ministre de Justícia Ángel Acebes va promoure un indult multitudinari amb l’argument que era any jubilar i que s’acabava el mil·lenni.
Un dels molts indultats fou l’ex-jutge de l’Audiència espanyola Javier Gómez de Liaño, condemnat a quinze anys d’inhabilitació el 1999 per un delicte continuat de prevaricació en el cas Sogecable.
A més, també van ser indultats tres condemnats pel cas Filesa; concretament, el diputat del PSOE Carlos Navarro i dos responsables de l’empresa Filesa, Luís Oliveró i Alberto Flores, que van veure com les seves penes per associació il·lícita, falsedat documental i delictes contra la hisenda pública en el finançament irregular del PSOE es reduïen a la meitat.
Indult a quatre mossos condemnats per tortures.
2012
El 23 de novembre de 2012 el govern de Rajoy va indultar quatre agents dels Mossos d’Esquadra que havien estat condemnats per tortura i delictes contra la integritat personal per haver colpejat i amenaçat el 2006 un home davant el portal de casa seva a qui van confondre amb un atracador.
No es van identificar com a policies i fins i tot li van introduir una pistola dins la boca.
Hi va haver un primer indult que els va reduir la condemna a dos anys de presó i, com que no tenien antecedents, no van entrar a la presó.
Però l’Audiència de Barcelona s’hi va oposar i va decretar-ne l’ingrés a la presó.
Tanmateix, un segon indult els va rebaixar la pena a una multa de 7.200 euros.
El comandant i capità mèdic del Yak-42
José Ramón Ramírez García i Miguel Ángel Sáez García, comandant del Yak-42 i capità mèdic de l’avió militar, respectivament, van ser indultats parcialment l’abril del 2012 pel govern de Mariano Rajoy.
Havien estat condemnats a divuit mesos de presó, un any d’inhabilitació especial i una multa de nou-cents euros per haver falsejat la identitat de trenta dels seixanta-dos militars morts en l’accident aeri.
El govern espanyol va imposar un indult que va afectar la pena d’inhabilitació a què els havia condemnat l’Audiència espanyola.

Response: Al llarg dels anys, el govern espanyol ha concedit indults per diferents tipus de delictes, com accions de terrorisme d’estat, prevaricació, tortures, estafa o associació il·lícita, però, ara, el PP vol prohibir l’indult dels condemnats per rebel·lió i sedició, ja que inclou aquests delictes en la llista d’excepcions, junt amb el terrorisme, el genocidi o el tràfic de persones.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
El president a l'exili, Carles Puigdemont, i el president de la Generalitat, Quim Torra, han demanat a l'estat espanyol aquest dissabte des de Brussel·les que aturi la repressió i que s'"alineï" amb Europa.
Els dos dirigents han exigit al govern de Pedro Sánchez que passi de la voluntat de diàleg als "fets", que entenen que passa per la llibertat i el referèndum, que han definit com el gran objectiu de la legislatura.
Puigdemont ha advertit que al president espanyol se li acaba "el període de gràcia" i ha anunciat que està disposat a "viatjar per tot arreu del continent" fins que els presos siguin alliberats, els exiliats puguin tornar a casa seva i Catalunya pugui exercir el seu dret a l'autodeterminació.
Carles Puigdemont ha tornat a Bèlgica quatre mesos després de la detenció a Alemanya, i després que el jutge Pablo Llarena hagi retirat l'ordre de detenció europea i internacional.
El retrobament a Brussel·les amb els consellers exiliats és, ha dit, "el primer acte de justícia" després d'una estratègia de defensa que els dos presidents han celebrat per l'èxit que suposa a l'hora de desmuntar "la farsa" de la causa instruïda pel Tribunal Suprem.
Quina és la recepta Sánchez per a Catalunya?
"La vergonya per l'existència dels presos i represaliats és més gran que mai", ha subratllat Puigdemont, que ha recordat que hi ha nou persones "pacífiques, honorables i demòcrates" que no haurien d'haver entrat mai a la presó.
El líder de JxCat ha insistit que la resposta europea hauria de "colpir" tots els demòcrates espanyols.
L'Estat, ha demanat, ha de "rectificar" i fer "el mateix" que la justícia Alemanya.
"Que l'estat espanyol s'alineï amb Europa i s’allunyi de posicionaments eurofòbics", ha etzibat.
Puigdemont ha advertit que desconeixen a hora d'ara quina és la "recepta Sánchez" per a Catalunya i ha fixat la tardor com el termini raonable per conèixer quins són els seus plans i si pensa acceptar o no un referèndum.
"Per què l'hem votat com a president sinó?", ha dit ras i curt.
"Quantes derrotes judicials i polítiques necessitarà l'Estat per entendre que cal una solució política?
Quant patiment més provocarà als represaliats i a les seves famílies?", ha insistit Torra.
El president de la Generalitat ha explicat que l'equació és clara: "L'única manera de resoldre políticament el problema és votant.
Veurem si el diàleg es converteix en fets palpables".
La "plena restitució", ha precisat Puigdemont, segueix sent un objectiu primordial, tot i que ha aclarit que és Torra el president de la Generalitat i els seus consellers són els encarregats de gestionar la Generalitat.
La via unilateral, ha argumentat, no és la prioritat en un moment en què aspiren a tenir una relació bilateral amb el govern espanyol, però sí ha afegit que aquest és "un últim recurs" que tenen si la demanda pel dret a l'autodeterminació no dona fruits.
Reunió amb els consellers a l'exili
El president a l'exili ha volat aquest matí des d'Hamburg fins a la capital europea amb un vol de Brussels Airlines i ha desembarcat poc després de les vuit.
Puigdemont ha arribat a la delegació del Govern poc abans de les deu del matí, on s'ha retrobat amb Quim Torra i els consellers a l'exili, Toni Comín i Meritxell Serret.
— Jaume Clotet 🎗 (@jaumeclotet) 28 de juliol de 2018
A la tarda, l'anomenada Casa de la República, a Waterloo, acollirà l'acte de benvinguda de Puigdemont amb la participació de Torra, d'una important representació del grup parlamentari de JxCat i de representants de la societat civil i els familiars dels dirigents presos i exiliats.
Es preveu que sigui una jornada de celebració d'un retorn fruit de l'èxit de l'estratègia judicial de la defensa dels exiliats, però també de reivindicació per seguir reclamant la llibertat dels presos.
L'independentisme considera que després dels revessos europeus i la renúncia de Llarena a les extradicions per delictes inferiors a la rebel·lió el relat del Suprem es debilita, un fet que consideren que hauria de tenir com a resultat l'alliberament d'Oriol Junqueras, Raül Romeva, Jordi Turull, Josep Rull, Joaquim Forn, Carme Forcadell, Dolors Bassa, Jordi Sànchez i Jordi Cuixart.

Response: Quim Torra s’ha reunit a Brussel·les amb Carles Puigdemont i els consellers exiliats, i els dos presidents han exigit al govern espanyol que segueixi l’exemple d’Europa i acabi amb la repressió, és a dir, que alliberi els presos polítics, faciliti la tornada dels exiliats i accepti la realització d’un referèndum d’autodeterminació.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
Poc s'imaginava Mariano Rajoy, quan va aplicar el 155, que Carles Puigdemont seria el candidat independentista més votat, que Quim Torra acabaria sent president de la Generalitat i que la primera mesura que prendria en el càrrec seria el nomenament de consellers empresonats i a l'exili.
Rajoy pretenia que es formés Govern el més aviat possible -per això va convocar eleccions el 21 de desembre, amb la perspectiva d'una intervenció acotada-, però les circumstàncies han fet que s'ennuegui amb el final del 155.
No només perquè -de moment, a l'espera de prendre una decisió definitiva al llarg de les properes hores- Torra aguanta el pols de la presa de possessió, sinó perquè Ciutadans i PSOE el pressionen per mantenir el control sobre la Generalitat.
El context és enormement complex perquè hi ha una superposició de legalitats i legitimitats entre l'Estat i la Generalitat.
La Moncloa segueix sent la màxima responsable del Diari Oficial de la Generalitat (DOGC) i juga amb el calendari -té deu dies des de dissabte- per publicar el nomenament dels consellers.
Rajoy va pactar amb Albert Rivera, líder de Ciutadans, i Pedro Sánchez, secretari general del PSOE, mantenir el 155 després de veure que Torra situava Toni Comín, Lluís Puig, Josep Rull i Jordi Turull.
El jutge Pablo Llarena, sempre atent a les dinàmiques polítiques, ha vetat la presència dels dos últims dirigents, empresonats a Estremera, a la presa de possessió.
El paisatge s'acaba de fer complex si s'atén al debat que hi ha aquests dies sobre els pressupostos generals de l'Estat.
El PNB, en preveure que el 155 s'aixecaria amb la investidura de Torra i la formació d'un nou executiu català, va emprendre el gir per facilitar la tramitació dels comptes.
Aquesta posició ha entrat en qüestió tan bon punt el PP ha decidit allargar el la intervenció, i ara els nacionalistes bascos no decidiran "fins a l'últim moment" el vot sobre el dictamen dels comptes.
De moment, però, han anat ajudant el govern espanyol en totes les seccions que ja s'han sotmès a votació.
Hi ha un seguit d'inversions milionàries pactades amb Rajoy per a Euskadi que depenen de la tramitació dels pressupostos, així com també la pujada de les pensions.
El PNB encara no té una decisió definitiva presa sobre el vot decisiu en la tramitació dels comptes, els quals deia que no avalaria amb el 155 en vigor
"No hi ha una decisió definitiva presa", recalcava Aitor Esteban, portaveu del PNB, als passadissos del Congrés.
"Espero que facin honor al que han promès", ha ressaltat Torra en una entrevista a RAC1.
El president de la Generalitat encara no té resposta a la carta que va enviar divendres a Rajoy en la qual li demana una reunió per encetar el diàleg "sense condicions", i a partir d'aquest dimecres començarà a enviar missives a tots els líders europeus per denunciar la situació política excepcional a Catalunya.
Sense substituts
L'existència de presos polítics i d'exiliats serà una part central d'aquesta carta.
De moment, Torra assegura que no pensa en substituir Rull, Turull, Comín i Puig com a membres del Govern, per bé que dirigents de Junts per Catalunya (JxCat) van maniobrar a finals de la setmana passada perquè alguns d'ells renunciessin a ser nomenats amb l'argument que Rajoy s'hi aferraria per mantenir el 155.
Tots quatre es van refermar en la voluntat de seguir sent membres del Govern, i el president de la Generalitat es va comprometre amb ells a restituir-los.
La restitució era, precisament, l'eix central de la campanya de JxCat, tot i que s'ha anat diluint amb el pas del temps.
Fonts de Presidència assenyalen, això sí, que l'acte de presa de possessió -no convocat oficialment- no s'acabarà de definir fins demà al matí.
A Palau estan pendents de la resposta a una carta que ha enviat Víctor Cullell, secretari del Govern, a la Moncloa per preguntar sobre el motiu pel qual els nomenaments no han estat publicats.
El corrent més estès dins de JxCat és que consignar la tria de Torra al DOGC és un "acte degut", i per tant obligatori, després que es conegui la tria de consellers i conselleres.
La CUP i, fins i tot, Catalunya en Comú Podem, són partidaris de fer efectiva la presa de possessió i emeten crítiques cap a l'actitud de Rajoy.
Torra manté que no plantejarà alternatives a Rull, Turull, Comín i Puig, els empresonats i exiliats nomenats dissabte i combatuts per l'Estat
El bloqueig del govern espanyol, en tot cas, ho deixa tot en l'aire.
El president de l'executiu estatal prometia -i així consta en l'acord sobre el 155 aprovat al Senat el 27 d'octubre- que la intervenció de l'autonomia cessaria quan hi hagués nou Govern a Catalunya.
Aquest nou executiu ha estat designat, però la composició no convenç la Moncloa.
El xoc, de moment, no té final.

Response: L’aplicació del 155 hauria d'haver acabat amb la formació d’un nou govern a Catalunya, però el PP l’ha allargat, amb el suport de Ciutadans i el PSOE, després del nomenament de diferents presos polítics com a consellers. Tot això ha complicat més la situació política i ha provocat que el PNB potser retiri el seu suport als pressupostos generals de l’Estat.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
El president Carles Puigdemont ha inaugurat aquest dimecres l'exposició central de l'Any Casas destacant que la mostra s'hagi instal•lat a Sitges, fet que considera un exemple de l'"equilibri cultural" del país per aconseguir eliminar les "bretxes socials".
"No farem res per combatre les desigualtats socials si no ens vacunem contra la bretxa cultural", ha afirmat el president.
Amb la inauguració de 'Ramon Casas: la modernitat anhelada', Puigdemont també ha reivindicat la "grandesa cultural" de Catalunya, que considera que es demostra a través de les noves interpretacions que es fan del llegat dels artistes del passat.
Per aquest motiu, ha convidat a valorar els "nous relats" que es construeixen avui en dia a partir d'obres com la de Casas.
L'exposició, amb 180 obres del pintor català i altres artistes coetanis, serà al Museu Maricel fins a mitjans de febrer.
Carles Puigdemont ha lloat el conjunt d'obres que es reuneixen a l'exposició que ha obert portes aquest dimecres a Sitges i ho ha fet demanant que s'analitzi la relació que les generacions actuals tenen amb el llegat d'artistes d'èpoques passades.
Així, ha instat a reflexionar sobre el valor que es dóna a dia d'avui a aquestes obres, quina actualització se'n fa i quins relats nous es poden construir a partir d'aquests quadres, cartells i dibuixos.
"La manera com les noves generacions recollim el testimoni explica la grandesa d'un país", ha reblat el president.
Al mateix temps, Puigdemont ha definit l'exposició 'Ramon Casas: la modernitat anhelada' com "la joia de la corona" de la commemoració del 150è aniversari del naixement de l'artista, i ha destacat que els comissaris han creat "el millor relat" perquè "no és autocomplaent, ni nostàlgic, ni cronològic".
En aquest sentit, ha destacat que la mostra "obliga a relacionar la modernitat artística del segle XX amb la modernitat d'avui" i ha proposat reflexionar sobre quin seria el retrat de la societat que Casas faria actualment.
En aquesta mateixa línia, la presidenta de la Diputació de Barcelona, Mercè Conesa, ha aplaudit el relat de l'exposició subratllant que "permet entrar a l'interior de les reflexions de l'època modernista".
Conesa ha destacat així com l'obra de Casas i dels artistes coetanis recollits a l'exposició ofereixen "aquella visió crítica i específica d'un món que no era el quotidià" i ha assegurat que la mostra permet comprovar com "des del món més íntim es pot tenir una visió d'allò que anhelava el modernisme".
Per la seva part, l'alcalde de Sitges, Miquel Forns, ha recordat que els museus del municipi acullen de forma permanent un centenar d'obres de Ramon Casas, ja que l'artista es va instal•lar a viure a la vila durant una etapa de la seva vida.
Si bé Forns ha destacat que els darrers dos anys el conjunt museístic modernista ha rebut 60.000 visitants des de la seva reobertura, també ha augurat que la mostra central de l'Any Casas repercutirà en un augment dels visitants.
"Situem Sitges al primer pla del panorama cultural nacional", ha destacat l'alcalde, assegurat que ara es situa l'herència de Casas "al servei de la vila, de la cultura i de les arts, i del país".
Sitges, Madrid i Palma de Mallorca, indrets seleccionats
'Ramon Casas: la modernitat anhelada' presenta un total de 180 obres del dibuixant i d'altres pintors coetanis, algunes de les quals s'han exposat en comptades ocasions, i d'altres veuran la llum pública per primera vegada.
Entre les obres exposades, n'hi ha que provenen de col•leccions privades d'arreu de l'estat espanyol i de diverses pinacoteques de primer nivell.
Així, s'han reunit obres, entre altres, del Museu Cau Ferrat de Sitges, el MNAC, la Col•lecció Carmen Thyssen, el Museu del Prado de Madrid, el Museu d'Orsay i el Picasso de París, el Museu de Versalles i la Galeria dels Uffizi de Florència.
La mostra serà a Sitges fins a mitjans de febrer, quan viatjarà al CaixaForum de Madrid i posteriorment es traslladarà al CaixaFòrum de Palma de Mallorca.
Està organitzada per Museus de Sitges, l'Obra Social 'La Caixa' i el Museu Nacional d'Art de Catalunya, en col•laboració amb la Generalitat de Catalunya, la Diputació de Barcelona i l'Ajuntament de Sitges.

Response: Carles Puigdemont ha inaugurat l’exposició “Ramon Casas: la modernitat anhelada”, que inclou 180 obres d’aquest pintor i d'altres de l’època. La mostra, que inclou obres provinents de diferents col·leccions catalanes, espanyoles i estrangeres, commemora el 150è aniversari de Casas i reflexiona sobre l’època modernista. Ara mateix, es pot veure a Sitges i, més endavant, a Madrid i Palma de Mallorca.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
“El DocsBarcelona reflectirà aquest any la societat actual des dels refugiats passant per la identitat sexual, la transformació social i els mons íntims”.
Amb aquestes paraules ha definit el director Joan Gonzàlez la dinovena edició del certamen de cinema documental, que tindrà lloc a la capital catalana demà.
Una edició que presentarà 46 pel·lícules de 28 països a l’Aribau Club i el CCCB.
Dels 30 títols que conformen la programació de Secció Oficial, Latitud DocsBarcelona i Sessions especials, 8 són de producció catalana.
Gonzàlez ha desgranat la programació del certamen que té com títol ‘Mirades inquietes’ i ha explicat que entre els temes principals hi ha els refugiats, la identitat sexual, la transformació social i els mons íntims.
Ha indicat que això “es veurà acompanyat amb la companyia dels directors.
Més del 50% de les pel·lícules tindran els seus directors que podran parlar amb el públic”, ha explicat.
La fornada universitària de documentalistes també gaudeix de secció pròpia al festival, la secció DOC-U, un espai d’exhibició per als estudiants del Grau de Comunicació Audiovisual que tindrà lloc a l’Antiga Fàbrica Estrella DAMM comptarà amb 11 curtmetratges que competiran pel Premi DOC-U patrocinat per OVIDE.
En aquesta edició 20 títols participaran a la Secció Oficial, que competeixen pel Premi DocsBarcelona TV3 al Millor Documental i el Premi Nou Talent a la millor pel·lícula dels directors debutants.
Cinc títols de la programació apropen al drama dels refugiats de països com Síria, Iraq o l’Afganistan com per exemple ‘Síria: una història d’amor’ (A Syrian Love Story), ‘The Longest Run‘, ‘Bakur‘ i ‘Kandahar Journals‘.
El festival també s’endinsarà en dues campanyes electorals paradigmàtiques.
D’una banda, s’entrarà als bastidors de la campanya de Barcelona en Comú gràcies a ‘Metamorphosis‘ i ‘Alcaldessa’ amb visions diferents de la mateixa història.
De l’altra, es coneixerà el retrat més personal del president equatorià Rafael Correa al llarg de la campanya del 2013, amb el documental ‘Instantes de campaña‘.
El festival també aborda l’homofòbia, la transexualitat i la pedofília.
Entre d’altres, la protagonista de ‘Call me Marianna’ comença una nova vida després de 40 anys dins del cos d’un home, encara que la seva mare continuï dient-li “fill”, la seva exdona no la vulgui veure i els seus fills la rebutgin.
‘Daniel’s World‘ és un retrat d’un estudiant de 25 anys, el primer membre de la comunitat txeca de pedòfils que parla de la seva malaltia i que, tot i no haver abusat mai de cap menor, planteja sotmetre’s a una castració química.
La música com a eina d’alliberament queda recollida en tres propostes de la programació ‘Sonita‘, ‘City Of Dreams – A Musical’ i ‘Esto es lo que hay‘.
Dels 30 títols que conformen la programació de Secció Oficial, Latitud DocsBarcelona i Sessions especials, vuit són de producció catalana: ‘Freightened‘, ‘Campo a través’ del director artístic de La Fura dels Baus, Pep Gatell; Toni Segarra, qui és protagonista del documental homònim signat per José Manuel Pinillo; ‘Sexe, maraques i chihuahues‘ retrata el mític Xavier Cugat en un biopic alegre i glamurós’, i les ja citades ‘Alcaldessa’ i ‘Metamorphosis‘.
Dins de la secció Docs&Teens s’han programat les produccions ¡Joana Biarnés, una entre tots’ i ‘Game Over‘.
Com a novetat, amb motiu de l’estrena d‘‘Informe General II’, el cineasta català Pere Portabella serà el convidat a la màster class 7 PLANS 7, on triarà set plans o seqüències per reflexionar sobre el llenguatge cinematogràfic el divendres 27 de maig l’Auditori de La Pedrera.
Així mateix, aquest any 48 dels 156 projectes presentats optaran a trobar finançament als Speed Meetings, al Latin Pitch o a l’Interactive Pitch, activitats de l’apartat Indústria de DOCSBARCELONA.
El 33% d’aquests projectes provenen de Catalunya i la resta de 42 països diferents, amb una bona representació de Regne Unit, França, Itàlia, Colòmbia i Argentina.
També Metges Sense Fronteres presenta l’exposició itinerant ‘Seguir con vida‘ al DocsBarcelona.
A través de vídeos, l’espectador se situarà al bell mig de l’acció i podrà tenir una experiència propera a la realitat que es viu entrant a la costa grega damunt d’una llanxa o al camp de refugiats de Malakal a Sudan del Sud.
L’exposició es podrà visitar, mentre duri el festival, al Pati de les Dones del CCCB.

Response: La 19a edició del DocsBarcelona inclourà 46 pel·lícules de temes diversos, com el drama dels refugiats, les campanyes polítiques, l’homofòbia, la transsexualitat o la pedofília. Els títols, provinents de 28 països diferents, inclouen vuit obres de producció catalana i optaran a diferent tipus de premis i finançaments. A més, serà possible parlar amb alguns directors i participar en diferents activitats.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
El trencament del PDECat amb JxCat i el degoteig de baixes dóna pas a una situació nova a les institucions on els dos partits tenen representació.
El focus principal és al congrés espanyol –amb quatre diputats de cada partit– i a la Diputació de Barcelona, on de moment se sosté el pacte de govern amb el PSC.
Al Parlament de Catalunya, dels 34 diputats que hi ha només quatre –Marc Solsona, Narcís Clara, Montserrat Macià i Lluís Font– romanen al PDECat.
I tots els senadors van fer el pas d’incorporar-se a JxCat.
Al govern de la Generalitat, només la consellera d’Empresa, Àngels Chacón, es manté com a associada al PDECat.
De fet, s’ha especulat que Chacón pot ser una de les candidates del PDECat si el partit decideix de presentar-se pel seu compte a les eleccions catalanes.
En canvi, els consellers Damià Calvet, Miquel Buch, Jordi Puigneró i Meritxell Budó han estripat el carnet del partit per a afegir-se a Junts per Catalunya.
Uns quants batlles i regidors també han deixat el partit per a afegir-se a JxCat.
Tanmateix, alguns altres romanen al PDECat, que conservarà bastions de poder municipal, a més de diputats i probablement àrees de govern a les diputacions de Tarragona i Lleida.
A la de Girona, en canvi, els diputats de JxCat es decanten clarament cap al nou partit.
De baixes, ja n’hi ha més de 800, segons que va confirmar ahir el portaveu del PDECat, Marc Solsona, és a dir, un 7% dels associats.
Qui manté silenci és l’ex-president de la Generalitat Artur Mas que no s’ha pronunciat en tot l’estiu.
Bonvehí va continuar negociant amb Junts
després de portar el partit als tribunals
El PDECat, tot esperant el resultat que podria obtenir si concorre tot sol a les eleccions, manté dues palanques de poder destacades.
La primera, al congrés espanyol, on la candidatura va obtenir vuit diputats el 10-N.
Laura Borràs, Míriam Nogueras, Jaume Alonso-Cuevillas i Mariona Illamola formen part del projecte de JxCat, i Ferran Bel, Sergi Miquel, Genís Boadella i Concepció Cañadell es mantenen al PDECat, ara per ara.
Malgrat que el grup parlamentari pot romandre unit fins a les eleccions espanyoles següents, s’obre la porta a la possible divisió del vot entre les dues faccions en qüestions tan decisives com el pressupost espanyol.
Els quatre vots del PDECat en un congrés de majories ajustades poden decantar votacions importants, malgrat que un possible pacte del PSOE amb Ciutadans allunyaria una entesa amb els diputats del PDECat.
Els set diputats de JxCat a la Diputació de Barcelona van ser decisius per a investir Núria Marín com a presidenta de la institució, en detriment d’ERC.
L’entorn de JxCat va intentar de justificar aquest pacte amb el PSC amb l’argument que l’havia cuinat el PDECat, i uns quants dirigents se’n van desmarcar.
El trencament entre els dos partits obre un interrogant sobre la continuïtat de l’acord.
Neus Munté s’hi manté, ara per ara, com també Pere Pons, batlle de Subirats, Josep Tarín, batlle de Talamanca, Joan Carles Garcia, batlle de Tordera, i Josep Arimany, regidor de Vic.
Tot i que podria haver-hi alguna baixa més, el PDECat pot mantenir el pacte amb el PSC a la Diputació de Barcelona.
Actualment, malgrat que governen plegats, els socialistes i JxCat no tenen majoria absoluta al ple de la institució.
Com que a les diputacions (i als ajuntaments) no hi pot haver eleccions anticipades, Marín podria continuar com a presidenta encara que es trenqués el pacte que va permetre-li de ser investida.
Només una moció de censura que reunís una majoria absoluta podria apartar el PSC del govern de la Diputació de Barcelona, però les majories d’aquesta legislatura la fan poc viable.
Per a reeixir, els comuns haurien de votar el candidat d’ERC –juntament amb JxCat i el PDECat– per a expulsar Marín de la presidència.

Response: Amb el trencament del PDECat i JxCat, alguns diputats, consellers, batlles i regidors han deixat el PDECat per passar a JxCat, i s’ha modificat el panorama polític. El congrés espanyol mantindrà quatre diputats de cada partit, però, al Parlament de Catalunya, la majoria de diputats han passat a ser de JxCat.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
L’ex-consellera de la presidència Neus Munté ha mostrat la seva ‘incomoditat i profunda tristesa’ perquè ‘una formació d’extrema dreta’, en referència a Vox, exerceixi l’acusació popular, ha explicat que va sol·licitar al president Carles Puigdemont el seu ‘relleu’ després de fer ‘una reflexió personal’ i amb la seva família.
‘Em veia desbordada en les meves funcions’, ha dit, sobretot com a portaveu del govern.
Munté ha assegurat que acusava ‘sobrecàrrega de treball’ i que el primer semestre del 2017 va ser ‘especialment dur en l’àmbit familiar’, fet que va fer que no estava ‘en disposició d’exercir el càrrec amb normalitat’.
L’exconseller ha explicat al tribunal que a finals d’abril va perdre el seu pare i que el seu estat anímic ‘no era el millor’.
L’ex-consellera de la Presidència ha desvinculat la seva marxa del govern d’un eventual desacord amb la línia política que estava seguint el govern.
En aquest sentit, ha recordat que en aquell moment, el juliol del 2014, s’estava treballant ‘en la recerca d’una via de diàleg per acordar amb l’estat’ un referèndum, que és una via que ‘comparteix’.
Pel que fa al cessament uns dies abans de l’ex-conseller d’Empresa Jordi Baiget, Munté ha respost al fiscal Jaime Moreno que hi tenia una ‘molt bona relació’, que li va saber greu la seva sortida del govern i que ho va fer saber a Puigdemont.
No ha volgut entrar, però, en els motius de la seva destitució
La fiscalia ha preguntat a Munté sobre les anotacions de l’agenda atribuïda a l’ex-secretari general de Vicepresidència i Economia Josep Maria Jové.
L’ex-consellera ha dit desconèixer el contingut d’aquesta agenda i ‘si és veraç o no’.
El fiscal s’ha interessat per reunions celebrades entre el febrer i el setembre del 2016.
Munté ha explicat que les reunions en aquell moment ‘formaven part del seu dia a dia’ i que es feien per ‘diferents motius’.
Munté ha situat el febrer del 2016 com l’inici de la legislatura i ha explicat que a l’agost d’aquell any estaven centrats a preparar la qüestió de confiança a què s’havia de sotmetre Puigdemont després que la CUP no donés suport als pressupostos.
Munté ha assegurat que en cap de les reunions es va parlar de celebrar un referèndum ‘il·legal’.
També ha justificat que com a portaveu del govern sempre va defensar que els Mossos ‘actuarien com sempre i que respondrien com a autoritat judicial a qualsevol mandat d’un jutge’.
L’ex-consellera ha reconegut que havia rebut cinc advertències del TC però ha insistit que en aquell moment ‘l’únic escenari era una desobediència’ perquè s’emmirallaven en el 9-N.
‘No teníem la sensació que estiguéssim desobeint el que assenyalava el TC’, ha afirmat.
Munté ha reconegut que va assistir a la concentració del 20-S i també va anar a votar l’1-O ‘com ho van fer més de dos milions de persones’.
També ha explicat que el 20-S va veure ‘persones serenes en una protesta legítima’.
Ha reconegut que les intervencions dels presidents d’ANC i Òmnium anaven en la línia de demanar ‘demanant tranquil·litat i civisme, valors absolutament consubstancials al moviment independentista’.
‘No vaig veure cap altercat i cap crida que no fos a la serenitat’, ha reblat.
Sobre l’1-O, ha dit que va votar ‘amb normalitat’ perquè al seu col·legi electoral no hi va haver càrregues policies.
I també ha reconegut haver fet crides a la participació.
‘Segur que vaig fer crides a votar i vaig lamentar els fets lamentables de l’1-O’, ha afegit.
A preguntes del lletrat Francesc Homs, ha dit que en aquella època –abans que plegués- el govern de l’estat espanyol no parlava del 155.
També ha reconegut que va participar en una reunió entre Puigdemont i el lehendakari Iñigo Urkullu.
‘Li va demanar que mitjancés per aconseguir un acord polític amb l’estat’, ha explicat Munté, que ha valorat que la ‘voluntat era sincera’.
Homs també ha preguntat per un conveni que va signar Economia amb el CTTI.
Segons Munté, era un conveni per les necessitats que prèviament havien posat de manifest diferents departaments que necessitaven més espai per fer conferències o selecció de personal.
I es va signar amb el CTTI perquè tenia una nau ‘infrautilitzada’.
Per això, Munté ha negat que les obres en aquesta nau tingués ‘res a veure’ amb l’1-O.
En un informe de la Guàrdia Civil s’apunta com a malversació el milió d’euros gastat per habilitar aquesta nau.
El lletrat de Joaquim Forn, Xavier Melero, ha preguntat si Forn pertanyia a una ‘corrent ideològica o més radical’ que Jané, a qui va substituir en el càrrec.
‘No, a cap en concret, i a res que se li pugui semblar a la radicalitat’, ha afirmat.

Response: Neus Munté ha explicat que la seva renúncia al càrrec de consellera de presidència va ser per motius familiars i no per desacords polítics. Així mateix, ha declarat que van rebre advertències del TC abans del referèndum, però no van considerar que estiguessin fent res il·legal. Finalment, ha afirmat que no va veure cap altercat quan va anar a votar.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
L’Institut d’Estudis Regionals i Metropolitans de Barcelona (IERMB) ha fet una radiografia de l’oferta d’alimentació a Barcelona.
Segons uns quants estudis, del total de botigues i serveis de menjar ràpid per a consumir a casa, un 62,2% es consideren punts de venda d’aliments saludables, mentre que un 38,8% es classifiquen com a punts de venda en què predomina l’oferta menys saludable.
D’una altra banda, destaca també que l’oferta d’alimentació ecològica a la ciutat ha crescut d’un 38% entre el 2016 i el 2019.
En concret, l’anàlisi feta per l’IERMB quantifica que el 2016 hi havia 437 comerços d’aquesta mena i que el 2019 ja n’eren 605.
D’acord amb els estudis, els factors principals que n’expliquen el creixement són les preocupacions per a la salut, la idea que els aliments orgànics són més naturals, la consciència ambiental, el benestar dels animals i donar suport a la producció local.
Si a les botigues s’afegeixen iniciatives ciutadanes, com ara cooperatives i grups de consum, l’oferta d’alimentació ecològica representa el 10,7% del total a la ciutat.
En concret, les cooperatives i grups de consum passen de 99 a 105 entre el 2016 i el 2019 i els horts urbans de 48 a 71.
L’oferta ecològica ha augmentat de manera desigual segons els districtes.
Es concentra principalment a l’Eixample, Gràcia, Sant Martí, Sants-Montjuïc i Sarrià-Sant Gervasi.
On té menys presència és a Ciutat Vella.
Tot i això, a les Corts (16%) i a Gràcia (14%) és on hi ha la proporció més alta de comerços alimentaris amb producte ecològic respecte del total.
A Ciutat Vella, és del 4%.
Els estudis mostren també que, en els barris amb percentatges elevats de població en risc de pobresa, la diversitat d’oferta ecològica és més baixa.
Per tant, es conclou que la posició socioeconòmica hi influeix.
També s’observa que tant la densitat de població com la densitat d’allotjaments hotelers afavoreixen aquesta mena de comerços saludables.
Per una altra banda, l’IERMB també es fixa en la presència de punts de venda d’alimentació segons si és menjar saludable.
Del total de botigues alimentàries especialitzades i generalistes i de serveis de menjar ràpid per consumir a casa, un 62,2% es consideren punts de venda d’aliments saludables, mentre que un 38,8% tenen una oferta menys saludable.
Els autoserveis són la categoria més present entre els punts de venda amb predomini d’aliments no saludables i són un 18,1% de l’oferta total.
La segona categoria són els establiments de menjar per emportar-se més petits en què es ven menjar ràpid, com ara hamburgueses, frànkfurts, pollastre fregit, pizza i kebab.
La disponibilitat d’aliments no saludables, aquesta mena d’establiments de baixa i molt baixa qualitat, és més alta als barris de Ciutat Vella, l’Eixample i als més turístics dels districtes de Sants-Montjuïc i la Vila de Gràcia.
El 2019, Barcelona tenia 1.358 establiments d’autoservei considerats d’oferta no saludable.
Amb la radiografia feta, l’IERMB insta les administracions a afavorir els establiments d’alimentació saludable amb planificació urbana i més mesures, atès que els estudis conclouen que l’accés a l’oferta saludable no és igual segons la zona en què es viu i la renda de la població.
A més, es constata que aquest accés impacta directament en la salut de les persones i en el risc, per exemple, de tenir obesitat.
Un exemple és el de Torre Baró, considerat un “desert alimentari”.
A l’àmbit metropolità, un 52,74% de la població viu a menys de 250 metres d’un supermercat i un 94,03% a 1.000 metres o menys.
El percentatge d’habitants amb privacions que viuen en àrees en què l’accés a supermercats és deficitari és menys de l’1%, unes 8.700 persones, situades en barris com ara Torre Baró i nuclis urbans petits i disseminats.
Així, a Torre Baró es combina la manca d’oferta comercial de fruites i verdures fresques i el predomini de llars amb rendes baixes.
Els resultats dels estudis elaborats per l’Àrea de Sostenibilitat Urbana de l’IERMB s’han presentat aquest dijous en la jornada “Entorns alimentaris locals: com influeixen en la dieta i la salut de la població”.

Response: L’IERMB ha fet un estudi que demostra que ha augmentat l’oferta d’alimentació saludable a Barcelona des del 2016. El creixement varia per barris, en funció de l’entorn socioeconòmic, i està motivat per diverses raons, com la salut, el benestar animal o la producció local. L'IERMB ha demanat a les administracions que facilitin aquest creixement també a les zones amb menys recursos.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
Una de les sèries més longeves de la televisió, One Piece, arriba aquest dissabte 20 de novembre al Japó al miler d'episodis.
L'adaptació animada de l'obra original d'Eiichiro Oda ha superat d'aquesta manera una barrera simbòlica però difícil d'assolir per a productes audiovisuals de moltíssima popularitat.
Les aventures del Luffy, el Zoro, la Nami, l'Usopp, el Sanji, el Chopper, la Nico Robin, el Franky i el Brook no han perdut l'interès dels espectadors malgrat els anys que han transcorregut.
Estrenada al 20 d'octubre de 1999, dos anys després que es comencés a publicar el manga, ha anat sumant adeptes i fins i tot noves generacions, a les qui no els fa tirar enrere la gran quantitat d'episodis ja acumulats.
Centrada en un ficcionat món dominat pels pirates enfrontat a un govern mundial, un grup d'amics es dedica a recórrer les onades primer amb l'objectiu d'arribar a la Gran Line i, més tard, el Nou Món.
Batalles mítiques, personatges característics i una història ben traçada fan que sigui considerat un dels anime més ben valorats més enllà del cercle habituat al món del manga.
La tripulació del barret de palla va aparèixer a la petita pantalla per primer cop a Telecinco l'any 2003.
En català no va arribar fins al 2006, de la mà de Televisió de Catalunya.
En total es van arribar a emetre durant gairebé una dècada fins a 516 episodis, és a dir, més de la meitat, tots ells doblats en català amb les veus de Carles Lladó, Marc Zanni, Elisabet Bargalló, Miquel Bonet, Josep Maria Mas, Neus Sendra, entre d'altres.
La direcció de TV3, però, va decidir deixar d'apostar per aquesta sèrie i els últims cops que s'ha pogut tornar a escoltar en Luffy parlant en català han estat al cinema o a les plataformes d'streaming, amb One Piece Gold i One Piece Estampida.
Per la seva banda, també la històrica Ràdio Televisió Valenciana va emetre fins a 195 episodis amb doblatge en valencià.
Es va emetre a Punt 2, entre els anys 2007 i 2009, cloent amb la sisena temporada, centrada en la saga d'Skypea.
Pel que fa a la versió de Televisió de Catalunya, l'episodi 516 va finalitzar precisament en la saga de Marineford, una de les més aclamades i que dona pas al Nou Món, malgrat que aquesta part ja no està doblada.
Més de dues dècades fent història
Els aficionats a aquesta sèrie, animada per Toei Animation, saben que a One Piece li queda corda per estona.
Oda ha fet en diverses ocasions declaracions a mitjans japonesos prometent que ja és al seu equador, que ja sap fins i tot com s'acabarà, però tot plegat és un misteri.
En total en aquests gairebé 22 anys de producció s'ha emès en 80 països, s'han distribuït també 13 llargmetratges, i la versió de còmic original té el rècord absolut de vendes.
Tot i així, One Piece no és la sèrie més longeva de la història.
Més enllà de les telenovel·les anglosaxones d'imatge real, al Japó hi ha un títol que ha superat tots els rècords: Sazae-san.
Es va començar a emetre al 1969, basant-se en un còmic immediatament posterior a la Segona Guerra Mundial (1946), i en té prop de 8.000.
Curiosament, l'emissió de l'episodi 1.000 de One Piece ha coincidit en el mateix any en què s'ha publicat al Japó el volum 100 del manga.
Va ser el passat 3 de setembre i inclou els capítols 1.005 fins al 1.015 (actualment ja van pel capítol 1.031, a la revista on es publica originalment, la Weekly Shonen Jump).
A banda de la sèrie original, la versió en còmic acumula no només tones de marxandatge sinó també spin-offs ideats pel mateix autor.
D'aquesta manera, aquesta sèrie en particular ha esdevingut no només un fenomen cultural sinó sobretot comercial, que envaeix fins i tot les botigues de souvenirs al Japó.
D'altra banda, Netflix està preparant la pel·lícula amb actors reals per a la qual ja ha donat a conèixer fins i tot el càsting.
On i quan es podrà veure el capítol 1000 de One Piece
Arribats a aquest punt, hi ha qui no es voldrà perdre aquest esdeveniment.
Televisió de Catalunya no ha programat cap programació especial, per la qual cosa l'únic idioma en el qual es podran gaudir els subtítols al nostre país serà el castellà.
La plataforma especialitzada en anime, Crunchyroll, posarà a disposició dels aficionats de manera legal l'episodi diumenge 21 de novembre a partir de dos quarts de deu del matí, en hora catalana.
I és que l'emissió al Japó, de Fuji TV, es fa dissabte, sí, però per la diferència horària caldrà esperar encara una mica més.

Response: Una de les sèries més longeves de la televisió arribarà el 20 de novembre el seu episodi número mil. Es tracta de la sèrie japonesa animada “One Piece”, basada en un famosíssim manga sobre un món ficcionat, de la qual s’han transmès en català a TV3 fins a 516 episodis. Tanmateix, l’emissió del capítol mil no gaudirà de versió catalana.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
La defensa de Jordi Turull i Josep Rull ha presentat davant del Tribunal Constitucional un recurs d'empara per demanar que els deixi en llibertat i també que insti el govern espanyol a publicar al DOGC el seu nomenament com a consellers del Govern.
Fins al moment, sota el paraigua del 155, l'Estat no ha publicat aquests nomenaments, un pas necessari per a la presa de possessió dels consellers.
El lletrat Jordi Pina considera que mantenir-los en presó preventiva i evitar que siguin consellers suposa diverses vulneracions de drets fonamentals com la llibertat, la participació en assumptes públics i l'accés a càrrecs públics, entre d'altres.
Tots dos estan empresonats a Estremera des del passat 23 de març per ordre del jutge del Tribunal Suprem Pablo Llarena.
El passat 17 de maig, la sala d'apel·lacions d'aquest mateix tribunal ja va denegar-los la llibertat.
Aquesta setmana, a més, el jutge Llarena també resolt que no poden assistir a la presa de possessió, prevista inicialment per dimecres i que ha quedat ajornada sine
La defensa al·lega que recorre al TC un cop s'han esgotat prèviament tots els recursos judicials per demanar la llibertat de Rull i Turull i per això ja avança que no es pot considerar "prematura".
També assegura que en els recursos anteriors al Suprem sempre s'ha invocat la mateixa vulneració de drets fonamentals i, en el cas de Turull, s'ha posat de manifest que se'l va empresonar enmig d'un procés d'elecció i que va ser una mesura per "evitar que fos president tot i tenir els seus drets polítics intactes".
També denuncia que no hi ha "garanties processals" per a l'aplicació de la presó provisional.
Per això, demana empara al TC i demana la "posada en llibertat immediata" de tots dos.
En l'escrit justifica, a més, "l'especial transcendència constitucional" del cas.
Segons el lletrat, es compleix un dels supòsits per considerar-ho així, i és el fet que no existeixi jurisprudència anterior sobre un aspecte, fet que obliga el tribunal a posicionar-se.
Al recurs, Pina també assegura que el risc de fugida "no ha variat ni el més mínim" des de desembre de 2017 i també apunta que és "profundament injust" que aquells que han atès tots els requeriments judicials "paguin" per aquells que no ho han fet i són a l'estranger.
Sobre el risc de reiteració delictiva, l'advocat apunta que "crida poderosament l'atenció" que al desembre de 2017 –quan Llarena els va deixar en llibertat sota fiança- el jutge manifestés que concorre a les eleccions era "un fet que reduïa el risc de reiteració i fugida perquè suposava acatar la legalitat espanyola" però que, al març, aquest mateix argument s'hagi usat com a "factor de risc al març", quan van tornar a entrar a la presó.
Mesures cautelars per fer-los consellers
En l'escrit, es sol·liciten mesures cautelars al TC per poder garantir els seus drets polítics.
La seva defensa exposa que la presó provisional "està impedient" als demandant accedir al seu càrrec de conseller pel qual van designats el dia 19 pel president del Govern, Quim Torra.
És en aquest punt on es fa referència a la negativa del govern espanyol de publicar els nomenaments dels consellers al DOGC.
"Es tracta d'una situació absolutament inaudita", alerta el recurs, que afegeix que no es tenen l'obligació legal de publicar les resolucions del president i que no ho estan fent per "consideracions estrictament polítiques".
A més, afegeix que Turull i Rull gaudeixen de la presumpció d'innocència i tenen els drets polítics "intactes".
En conseqüència, sol·liciten al tribunal que "amb la màxima urgència possible" requereixi al govern espanyol per tal que publiqui al DOGC el nomenaments dels consellers i "remogui qualsevol obstacle que restringeixi o limiti el seu dret a accedir als càrrecs de consellers".
Pina demana, a més, al TC que resolgui "exactament amb la mateixa celeritat" la petició de mesures cautelars com en el cas del govern espanyol que va acudir al TC per evitar la investidura a distància de Carles Puigdemont com a candidat.

Response: Els nous consellers nomenats, Turull i Rull, han presentat un recurs d'empara davant el Tribunal constitucional per demanar la publicació urgent dels nomenaments i la seva posada en llibertat per tal de no limitar els seus drets fonamentals de llibertat i accés a càrrecs públics, entre d'altres. La mancança de jurisprudència sobre el tema justifica la transcendència constitucional del recurs.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
La comissió estatal de Salut Pública ha acordat d’eliminar les quarantenes dels positius asimptomàtics o amb símptomes lleus de la covid-19 a partir de dilluns vinent.
Aquesta mesura, aprovada amb el vist-i-plau dels governs del país i de la resta de governs de l’estat, obre una nova etapa de control del coronavirus que implica acceptar una certa transmissió entre la població en un moment en què la immunitat vaccinal és del 92% a tot l’estat.
El document aprovat reconeix que és una decisió que preveu riscs, però sosté que cal obrir una nova etapa de convivència amb el virus, tal com han fet altres països.
Això sí, remarca que l’estratègia serà reversible si els indicadors ho fan necessari.
Les respostes sobre aquesta nova etapa de control de la pandèmia les recull el document “Estratègia de vigilància i control davant la covid-19 després de la fase aguda de la pandèmia”.
Ara caldrà veure com adapten aquesta normativa les conselleries de Sanitat de Catalunya, les Illes i el País Valencià, que encara no s’hi han pronunciat.
D’ençà del 5 de març, les persones que són contactes estrets d’un positiu no han de fer quarantena de set dies.
Sí que les havien de continuar fent els positius durant set dies o mentre tinguessin símptomes, fossin lleus o no.
Ara els positius asimptomàtics i els que tinguin símptomes lleus tampoc no n’hauran de fer.
Això vol dir que només haurà de fer quarantena un petit grup de població, que són els internats en residències i centres sociosanitaris.
Aquests positius, siguin asimptomàtics o no, hauran d’aïllar-se durant cinc dies des que comencin els símptomes o bé d’ençà del diagnòstic.
I podran acabar l’aïllament quan hagin passat vint-i-quatre hores sense tenir símptomes.
El document de la comissió de Salut Pública recull que es consideren símptomes lleus la tos, la dispnea –falta d’aire– i el mal de coll, amb febre o sense.
En cas que els símptomes persisteixin o hi hagi una mala evolució, com pot ser una febre mantinguda per sobre els 38°C durant més de tres dies, es recomana de contactar amb el CAP.
Serà el metge de capçalera qui determinarà si ens hem de fer una prova i com continuar l’aïllament.
Al públic en general, sempre que sigui possible, es recomana d’optar pel teletreball.
Els qui treballen amb persones vulnerables no podran anar a treballar durant els primers cinc dies d’ençà de l’inici dels símptomes o del diagnòstic del positiu.
El document remarca el fet de no anar a treballar, que no vol dir fer quarantena.
Passat aquest temps, cal fer-se una prova d’antígens i si el resultat és negatiu, es pot tornar a la feina.
A tota persona que es consideri vulnerable, és a dir, qui tingui seixanta anys o més, immunodeprimits i embarassades; treballadors de residències i centres sociosanitaris, per a confirmar que poden reincorporar-se a la feina passats cinc dies; qui tingui una infecció respiratòria aguda que requereixi ingrés hospitalari; i qui hagi estat els darrers catorze dies en una regió en la qual circuli una variant d’interès o preocupació.
Qui són els vulnerables a la covid-19?
Salut treballa per delimitar aquest col·lectiu
Encara que no calgui fer aïllament, el document especifica una sèrie de mesures que ha de prendre un positiu, sigui per una prova d’antígens o perquè el metge de capçalera li ha indicat que es faci una prova.
Demana d’extremar les precaucions i reduir tant com sigui possible les interaccions socials utilitzant en tot moment la màscara i mantenint una higiene de mans adequada durant els deu dies posteriors a l’inici de símptomes o al diagnòstic en el cas dels asimptomàtics.
També demanen d’evitar el contacte amb vulnerables i la participació en esdeveniments multitudinaris.
Diversos països ja han optat per aquesta mesura, que és tractar la pandèmia com una grip i eliminar totes les restriccions, també les quarantenes dels positius.
És el cas de Dinamarca, Suècia, Noruega, el Regne Unit i Finlàndia.
En alguns casos, s’ha observat un descens dels positius, tot i un repunt previ, com a Dinamarca; en d’altres, com el Regne Unit, hi ha hagut un augment de les infeccions.
Per aquest motiu, hi ha epidemiòlegs, com Oriol Mitjà o Salvador Macip, que alerten que la mesura és precipitada.
Sobretot, perquè Europa ara entra en un repunt de la sisena onada i la subvariant òmicron BA.2 infecta tothom que no ha passat la prèvia, la BA.1, incloent-hi la gent que fa més de tres mesos que es va vaccinar.

Response: L’estratègia aprovada per la comissió estatal de Salut Pública marca el final de la fase aguda de la pandèmia. Recomana eliminar les quarantenes dels positius asimptomàtics o de persones amb símptomes lleus de covid-19. L’excepció seran alguns col·lectius reduïts: interns a residències i centres sociosanitaris, persones majors de 60 anys, immunodeprimits, embarassades o treballadors de residències i centres sociosanitaris.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
Barcelona en Comú ha insistit durant la campanya, i també al llarg del mandat que ara acaba, en els fronts que ha hagut d'atendre a l'Ajuntament per l'incompliment de funcions de la Generalitat.
Aquest dilluns, a la plaça Anna Lizaran del Fort Pienc, ha tocat el torn a l'educació.
Davant de més d'un centenar de persones, la candidata dels comuns a l'alcaldia ha reivindicat el "sobreesforç" que el consistori ha fet amb ella al capdavant en matèria educativa, davant d'un Govern que ha qualificat d'"absent".
Colau ha xifrat en 40 milions d'euros la quantitat que la Generalitat deu a l'Ajuntament en relació al finançament de les escoles bressol de la ciutat i ha demanat no caure en la "resignació" tot i la retallada de la Generalitat en la injecció de recursos als municipis.
"Aquesta paràlisi no és sostenible i no la podem acceptar", ha dit.
També ha tocat el rebre als equips de govern de Barcelona que van liderar l'Ajuntament abans dels comuns.
"En el darrer mandat hem fet més que en la darrera dècada", ha etzibat.
L'alcaldessa ha fet un capítol a part amb el candidat que les enquestes situen com a rival dels comuns.
Colau ha carregat contra Ernest Maragall, centrant-se en la seva etapa com a conseller d'Educació, aleshores pel PSC.
Concretament, ha centrat el focus en la Llei d'Educació de Catalunya impulsada per Maragall, que Colau ha qualificat d'"episodi conflictiu".
L'alcaldessa també ha recordat el rebuig de la comunitat educativa a la llei i ha retret a Maragall que apostés per "blindar" les escoles concertades i dotar de finançament públic els centres que segreguen per sexe.
Aquest dimarts els comuns han comptat amb el suport d'un dels consellers d'Educació que Pasqual Maragall va tenir en la seva etapa de president, Joan Manuel del Pozo, que ha demanat el vot per Barcelona en Comú.
"Ens ho juguem tot en l'etapa de la infantesa", ha valorat del Pozo, que ha requerit posar al mateix nivell la cura de la igualtat social i la igualtat educativa.
Petició de cara a cara amb Maragall
Colau ha aprofitat l'ocasió per insistir en la seva petició de fer un cara a cara amb Maragall en la darrera setmana de campanya de les municipals.
Ha fet pública la demanda aquest dilluns a la tarda al seu perfil de Twitter i l'ha tornat a posar sobre la taula en el transcurs de l'acte.
"És l'únic candidat amb possibilitats de disputar-me l'alcaldia", ha valorat Colau, que ha defensat la necessitat de "confrontar i concretar" projectes.
"M'agradaria preguntar-li si vol passar de la concertada a la pública i si exigirà les inversions en escoles bressol", ha dit.
A més, ha assegurat que els comuns estrien disposats a allargar la mà a ERC si els republicans "deixen d'anar cap a la dreta".
En aquest sentit, Colau ha reconegut que el consistori sortint del 26-M estarà fragmentat i ha demanat construir majories "transversals".
Unes majories transversals que, pel número dos de Colau, Joan Subirats, s'hauran d'encarregar de mantenir viva la tasca de "redistribució" que els comuns han fet en l'actual mandat.
Igualtat d'oportunitats a l'escola
Abans de la intervenció de Colau i Subirats, els comuns han plantejat una primera part de l'acte per exhibir suports del món eductiu i acadèmic.
El catedràtic de Filosofia de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB), Xavier Bonal, ha defensat a necessitat d'ampliar l'etapa d'educació obligatòria actual i per això ha demanat més recursos públics per a l'etapa dels zero als tres anys.
"L'educació obligatòria ha d'anar almenys fins als 18 anys per tenir oportunitats d'inclusió", ha afirmat.
En aquest sentit, Bonal ha defensat la tarifació social aplicada pel govern de Colau a les escoles bressol, tot i que el sistema va provocar un encariment de la quota per a un terç de les famílies usuàries.
"Cal assegurar que l'accés a la formació no estigui determinat pel mercat i el poder adquisitiu de les famílies", ha dit Bonal.
En la mateixa línia s'ha expressat la doctora en Sociologia i professora de la UAB Aina Tarabini, que ha insistit en el "patiment" que suposa a les famílies el fracàs escolar dels seus fills.
Tarabini també ha reivindicat l'acció del govern de Colau en matèria educativa a través del Pla de Barris, que segons assegura ajuda a lluitar contra l'abandonament escolar en les zones més vulnerables de la ciutat.
En aquest sentit, el pedagog guardonat amb la Creu de Sant Jordi Jaume Cela ha demanat que es deixi d'associar la diversitat amb "els problemes" en aquells centres educatius amb un alt percentatge d'alumnes migrants.
Tot plegat, per reivindicar el múscul d'una escola pública que Barcelona en Comú es compromet a mantenir al centre de les seves polítiques educatives.
"Si no hagués estat per l'escola pública catalana, jo no seria alcaldessa", ha conclòs Colau.

Response: Durant un acte electoral de Barcelona en Comú s'ha discutit sobre l'educació, matèria central del programa electoral de la candidatura. Colau ha carregat contra la Llei d'Educació de Catalunya, impulsada pel seu adversari Ernest Maragall. A l'acte han participat figures del món educatiu i acadèmic en suport dels Comuns. Tanmateix, Colau ha fet una crida per construir majories “transversals”.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
El conseller de Salut, Antoni Comín, ha anunciat la creació d'empreses 100% públiques a cadascun dels territoris de Catalunya que s'encarregaran de la gestió sanitària dels centres assistencials que ho reclamin.
Aquestes noves empreses hauran de coordinar-se amb la xarxa assistencial de l'Institut Català de la Salut (ICS).
"El canvi important és que el servei del CatSalut tingui un instrument propi de gestió a cada territori", ha apuntat Comín.
El conseller ha fet l'anunci des de Móra d'Ebre, on ha avançat que la primera d'aquestes empreses públiques de gestió sanitària serà 'Salut Terres de l'Ebre'.
Es posarà en funcionament abans de l'abril de 2018 per assumir la gestió de l'Hospital Comarcal de la capital de la Ribera d'Ebre, un cop acabi l'actual concessió a Gecohsa al març de l'any que ve.
El conseller ha obert la porta que la nova empresa s'encarregui també de l'Hospital d'Amposta i altres centres sanitaris de Tortosa, actualment de titularitat municipal.
L'anunci de la creació d'una empresa pública que s'encarregarà de la gestió de l'Hospital Comarcal de Móra d'Ebre, a partir de la primavera de l'any que ve, ha servit al conseller de Salut, Antoni Comín, per avançar que aquest model de gestió pública dels centres sanitaris està previst que s'estengui a tot el país.
Cada regió sanitària tindrà una empresa del CatSalut que podrà gestionar la xarxa assistencial del territori en coordinació amb l'ICS.
El conseller ha defensat que aquesta reordenació de la gestió del sistema sanitari, feta "en clau territorial", garantirà "la proximitat i l'equitat" dels centres perquè aquests tinguin el futur assegurat.
"La integració de la xarxa és un dels conceptes claus per assegurar-ne el futur i cada regió tindrà la seva pròpia", ha explicat.
Amb el nou model, cada regió sanitària tindrà dues "grans potes", l'ICS i la que es construirà des del CatSalut.
'Salut Terres de l'Ebre', empresa pionera
La primera d'aquestes empreses 100% públiques serà la de la regió sanitària de les Terres de l'Ebre.
El model s'iniciarà en territori ebrenc perquè, "per la situació particular i les peculiaritats del centre", 'Salut Terres de l'Ebre' ha d'estar llesta per gestionar l'Hospital Comarcal de Móra d'Ebre la primavera vinent.
L'actual concessió a Gecohsa acaba el mes de març de 2018 i la nova empresa pública li prendrà el relleu.
El conseller de Salut ha defensat que aquesta ha estat l'alternativa "més adequada" i "preferida" pel territori, per "blindar l'arrelament territorial" del centre de Móra d'Ebre.
La nova empresa queda oberta a incorporar altres centres assistencials, com pot ser l'Hospital d'Amposta o la Clínica Terres de l'Ebre de Tortosa, entre altres.
Comín ha apuntat que l'ampliació es farà sempre amb "el consens" del territori i a partir de les "necessitats reconegudes" de cada regió.
"Donar a conèixer que existeix aquest escenari fa que fem un favor a molts municipis a l'hora de plantejar la gestió dels seus serveis sanitaris", ha assegurat el conseller de Salut.
Comín ha mostrar "especial satisfacció" d'anunciar aquest "gran pas per a Móra d'Ebre, que és un primer pas, d'un camí més llarg, per un canvi de model a efectes nacionals".
"A les Terres de l'Ebre iniciem una transformació sobre com volem gestionar el sistema sanitari", ha destacat el conseller.
L'empresa ebrenca es crearà de zero però en altres territori, el CatSalut en té de pròpies que només hauran de modificar la seva concepció.
"Són instruments concebuts per gestionar un centre en concret i ara ho seran per a tot el territori", ha assenyalat Comín.
La inversió derivada a Reus
El procés de constitució de la nova empresa 'Salut Terres de l'Ebre' s'ha iniciat.
El flux assistencial de l'Hospital Comarcal de Móra d'Ebre no es modificarà i continuarà atenent l'àrea d'influència del Priorat.
Pel que fa als 4 milions d'euros d'inversió que es van desviar de l'Hospital morenc al Sant Joan de Reus, el conseller de Salut ha volgut ser "mesurat" però ha dit entendre que "des de Móra d'Ebre, la decisió fos viscuda com una decisió injusta".
"No vam viure de manera gens gratificant la decisió i no va ser un escenari que ens complagués", ha apuntat.
Comín ha assegurat que des del Departament no van poder impedir la decisió perquè no poden obligar els gestors del CatSalut a fer un ús determinat del seu romanent.

Response: El model de gestió dels centres sanitaris a través d'empreses 100 % públiques a cadascun dels territoris, tal com es farà amb “Salut Terres de l'Ebre” a partir de l'any que ve, s'estendrà a tot el país, segons declaracions del conseller de Salut. Antoni Comín també s'ha pronunciat sobre el polèmic desviament d’inversió des de l’Hospital de Móra d’Ebre a Reus.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
Cada vegada, gràcies a noves investigacions, es tenen més detalls que permeten entendre com vivien els homínids fa 10.000 anys a les muntanyes de Prades.
Els resultats han estat assolits a partir de l’estudi dels fòssils de la darrera excavació, duta a terme per l’IPHES a la Cova de les Borres, a La Febró (Baix Camp), i dues noves tesis doctorals que han inclòs l’estudi de peces trobades per saber com era la mobilitat dels homínids pel territori i la durada de les ocupacions a la cavitat.
En total, s’han examinat més de 1.400 noves restes d’eines de pedra i fragments d’animals que han permès saber que els homínids s’alimentaven a base de cérvol, cabra i conill fa entre 12.000 i 9.000 anys.
Per caçar-los, utilitzaven diferents instruments lítics, com puntes de dors (fletxes) i gratadors.
Les fotografies captades per un dron permetran conèixer la morfologia en detall de l’abric i analitzar la distribució especial de les troballes.
Totes aquestes noves dades amplien el coneixement sobre l’organització tecnològica i les característiques dels sistemes d’ocupació a les muntanyes de Prades al Paleolític superior final, fa entre 12.000 i 9.000 anys.
En la campanya arqueològica hi van prendre part també estudiants del Màster Erasmus Mundus de Quaternari i Prehistòria que s’imparteix a la Universitat Rovira i Virgili de Tarragona (URV), gràcies al projecte de recerca que du a terme l’Institut Català de Paleoecologia Humana i Evolució Social (IPHES).
Coincidint també amb la darrera intervenció arqueològica es va acabar de netejar la vegetació que tapava la superfície a peu de la gran balma, amb la col·laboració del personal del Paratge Natural d’Interès Nacional de Poblet.
A més, en el marc de les ajudes atorgades pel Departament de Cultura de la Generalitat amb el projecte de recerca d’intervencions programades ‘Evolució paleoambiental i poblament prehistòric a les conques dels rius Francolí, Gaià, Siurana i rieres del Camp de Tarragona’, s’ha realitzat la documentació en 3D de l’abric i del seu entorn, i s’ha reconstruït amb detall la topografia del jaciment mitjançant el vol d’un dron.
Dues tesis doctorals
D’altra banda, dues tesis doctorals centrades al territori també han ajudat a aprofundir en el coneixement del jaciment.
Una, ‘Àrees i estratègies d’aprovisionament lític dels últims caçadors-recol·lectors a les muntanyes de Prades’, de Maria Soto, ha estat dedicada a les matèries primeres dels jaciments dels darrers caçadors d’aquest territori.
Concretament, aquesta investigació ha evidenciat importants semblances entre els conjunts lítics de la cova de les Borres i el jaciment de Sant Gregori de Falset.
L’estudi de les matèries primeres de la cova de les Borres ha argumentat un eix de circulació del poblament paleolític de les muntanyes de Prades que s’estructura a través de les conques dels rius Siurana i Francolí.
Aquest tipus d’informació sobre els territoris d’aprovisionament lítics i eixos de circulació regionals dels caçadors paleolítics de les Muntanyes de Prades és un coneixement singular entre les investigacions regionals de la península Ibèrica.
L’altra tesi doctoral, ‘La reducció de la indústria lítica: aproximació als patrons d’assentament i mobilitat dels grups paleolítics’, de Juan Ignacio Morales, ha anat dedicada a l’estudi de l’ús i la gestió econòmica dels gratadors, que ha inclòs peces procedents de diversos nivells arqueològics de la cova de les Borres i ha permès descriure com era la durada de les estades dels grups humans en aquesta cavitat.
Segons l’estudi de Morales, eren més esporàdiques als nivells superiors, d’una cronologia d’uns 10.000 anys d’antiguitat, i més estables als nivells més antics estudiats, fa uns 12.000 anys.
La cova de les Borres de la Febró és una balma localitzada als cingles de la capçalera del riu Siurana, a les Muntanyes de Prades.
El jaciment va ser descobert i mostrejat per Manuel Mata i Albert Prunera, i publicat per Salvador Vilaseca l’any 1973.
La represa de les intervencions per l’IPHES es va produir el 2012 dins del projecte d’investigació ‘Evolució paleoambiental i poblament prehistòric a les conques dels rius Francolí, Gaià, Siurana i rieres del Camp de Tarragona’.

Response: Les noves investigacions i els recursos destinats a l'estudi del jaciment de la Cova de les Borres, a la Febró (Baix Camp), han permès conèixer amb detall la vida dels homínids a les muntanyes de Prades fa més de 10.000 anys. Recentment, s'hi han aplicat instruments com documentació en 3D extreta per drons i s'han publicat dues importants tesis doctorals.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
El tribunal ha arxivat aquest dimarts la causa contra el detectiu de Vic que presumptament hauria accedit a historials mèdics, Jordi A., i pel qual el fiscal demanava 108 anys de presó per delictes contra la intimitat, després que el seu advocat hagi aportat un informe forense que el declarava incapaç per sotmetre's a un judici a causa d'una "demència sobrevinguda".
El fiscal ha mantingut la pena de 40 anys de presó per a un altre detectiu, Javier V., i de 16 per a un empresari de l'àmbit de la seguretat, Josep C., els dos com a inductors dels delictes.
Els encausats han reconegut haver contractat els serveis de Jordi A. per verificar informació mèdica per atendre encàrrecs d'asseguradores, però han assegurat que ignoraven com obtenia les dades.
Un altre detectiu acusat com a inductor ha estat absolt després que el Ministeri Fiscal li hagi retirat l'acusació.
El judici per 23 delictes contra la intimitat, relacionats amb l'accés a informació sociosanitària i compravenda d'aquestes dades, s'ha celebrat a l'Audiència de Barcelona sense el principal acusat assegut al banc.
El tribunal ha decretat el sobreseïment de la causa contra Jordi A. per raons de salut després que el fiscal assenyalés que no podia impugnar l'informe forense aportat per la defensa, segons ha explicat l'advocat.
Arxivada la causa, Jordi A. ha abandonat la sala.
Aquest és el primer judici que se celebra de les sis peces de la macrocausa de l'operació Pitiüsa, que va desarticular l'organització més gran dedicada al tràfic il·legal de dades de persones a l'estat espanyol.
El detectiu amb despatx a Vic hauria accedit entre el gener del 2011 al maig del 2012 a historials mèdics de pacients de la sanitat pública i els hauria venut a altres professionals.
Jordi A. trucava als centres de salut i es feia passar per metge o inspector per obtenir aquestes dades.
Dos dels acusats com a inductors d'aquests delictes haurien contractat Jordi A. per verificar dades mèdiques sent conscients de la il·legalitat dels mètodes que utilitzava, segons la tesi del fiscal.
Tant el detectiu com l'empresari del sector de la seguretat treballaven per a companyies asseguradores que els encarregaven la verificació de dades mèdiques de persones que s'havien vist implicats en accidents, sobretot de trànsit.
Els dos acusats han apuntat que no coneixien l'origen de la informació i que senzillament es dedicaven a encarregar a Jordi A. les comprovacions amb la confiança que era un detectiu professional.
"Fins a quin punt sabien quin mitjà feia servir [per accedir als historials mèdics]?
No tenim una prova directa", ha introduït el fiscal, per raonar: "Eren perfectament conscients que no tenia mitjans lícits per fer-ho, perquè no n'hi ha".
El fiscal ha subratllat que les companyies asseguradores ja tenen "multitud de mitjans lícits" a disposició per investigar les persones implicades en accidents i ha insistit que els acusats "coneixien l'eficàcia delictiva" de Jordi A. Per al fiscal, accedir a aquesta informació "és el que volien, és el que aconseguien i és pel que pagaven".
Les defenses, que demanen per als seus representats l'absolució, han intentat argumentar que no es pot condemnar com a inductor una persona per un delicte que no s'ha comès, amb referència a l'arxivament de la causa contra el principal acusat.
També han posat èmfasi que no existeixen denúncies de les persones de qui es van sostreure dades, però per al fiscal, els delictes són d'"interès general" perquè "vulneren el nucli més íntim" d'una persona, el que es refereix al seu "estat de salut".
El Ministeri Públic demanava quatre anys de presó per al tercer acusat com a inductor, Rubén C., però finalment li ha retirat els càrrecs en no veure criminalitat en la seva actuació i ha quedat absolt.
El detectiu va contractar els serveis de Jordi A. per intentar localitzar el germà d'una clienta que es podia trobar en una situació de vulnerabilitat social i sense llar.
Tenien el seu número de la Seguretat Social i van intentar localitzar-lo a través del Centre d'Atenció Primària (CAP) que li havien assignat.
Rubén C. va posar-se en contacte amb Jordi A., que li va assegurar que podia obtenir aquesta informació concreta.
Ara bé, les dades que li va acabar proporcionant no s'ajustaven al que havia demanat, sinó que feien referència a l'historial mèdic.
Rubén C. no li va pagar en considerar que l'encàrrec no havia estat realitzat ni tampoc va facilitar les dades a ningú.

Response: S’ha iniciat el primer judici de la macrocausa contra la trama més gran de tràfic il·legal de dades de persones a l'estat espanyol. Tot i l’arxivament de la causa contra el principal acusat, romanen dos acusats per inducció de delictes contra la intimitat, amb el propòsit d'accedir a informació sociosanitària. La fiscalia sosté que es tracta de delictes d'interès general.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
"L'energia necessària per fabricar un metre cúbic de fusta per a obra és entre 50 i 750 vegades menys que altres materials constructius".
Així de pragmàtic s'ha mostrat el coordinador general del gremi de la Fusta i el Moble de Catalunya, Salvador Ordóñez, durant la presentació del 3r Congrés i Fira de la Fusta Constructiva que tindrà lloc del 17 al 19 d'octubre a Vic.
La fusta, sumada a l'autoconsum elèctric, és una combinació que genera un interès creixent entre la societat per intentar afrontar el repte del canvi climàtic, ha destacat Bet Piella, vicepresidenta de Fires i Mercats, i el fet de centrar dues fires en una única data va ser un "encert".
Enguany la formació tindrà un paper important durant la fira i també es presentaran les novetats i últimes tendències del sector, com la construcció amb fusta contralaminada.
El coordinador general del gremi de la Fusta i el Moble de Catalunya, Salvador Ordóñez, ha destacat l'aposta pel canvi de paradigma que suposa la construcció sostenible amb fusta.
"És una revolució que està entrat de forma molt permeable en la cultura de la nostra societat", ha assenyalat.
"La fusta és una matèria de quilòmetre 0, amb un impacte mínim, a més d'autoregenerable", ha dit.
Segons Ordoñez, aquest tipus de cases també van associades a energies d'autoconsum "molt eficients" que acaben fent que es consumeixi molt poc, "fins a arribar a punts pràcticament de consum 0".
A la fira es podran veure iniciatives que poden interessar al sector, "però també a la població en general", ha destacat Salvador Ordóñez.
I, de fet, des del gremi constaten que cada vegada més particulars s'interessen pel sector de la fusta també per altres factors com una major rapidesa en el muntatge, el fet que no afecta als veïns o a la via pública, o que genera poc soroll i gens de pols.
L'aposta per la formació és "fonamental", ha assenyalat Ordóñez, i ha afegit que la construcció amb fusta requereix un coneixement que encara no està "consolidat".
"Molta gent està aprofitant la moda per ficar-se en el món de la construcció i cal facilitar-los el coneixement necessari per no fer errades importants.
Hi ha una manca d'experiència generalitzada", ha dit Salvador Ordóñez.
En aquest sentit, destaca la cinquena edició del curs de fusta constructiva, que és l'únic que es fa a Catalunya.
Les tecnologies de construcció també estan millorant, i més enllà de la fusta contralaminada, existeixen altres tecnologies eficients com l'entramat lleuger o l'entramat pesant.
La fusta en el camp de les rehabilitacions de pisos antics també pot convertir-se en una bona opció, ha dit el coordinador general del gremi de la fusta.
Salvador Ordóñez ha destacat que les administracions també estan veient que la fusta és un fenomen emergent i ja hi estan apostant, com per exemple, el parc de bombers de Moià o una escola a Berga.
Alternatives perquè els consumidors puguin formar part del canvi
De la seva banda, el gerent de Fires i Mercats, Bernat Vilarasau, ha explicat que la Fira de l'Autoconsum Elèctric vol acostar solucions i donar alternatives, "perquè la societat pugui formar part de la solució que aposta per un canvi de model energètic".
En aquest sentit, ha dit Vilarasau, la fira vol ser un "accelerador".
Durant els tres dies que dura, hi haurà xerrades i activitats per blocs que parlaran de qüestions que van des de la situació de la fotovoltaica avui dia, fins als tràmits que s'han de realitzar per fer-ne autoconsum a casa.
Entre les activitats, destaca una sessió dedicada a la compra agregada o els cursos sobre energies renovables que faran diferents alumnes d'escoles i instituts.
El públic que ho vulgui, també podrà provar algun dels tres vehicles elèctrics que es posaran a disposició durant la fira.
Creix el nombre d'expositors a les dues fires
Una manera de mesurar l'interès creixent sobre la fusta o l'autoconsum elèctric és el nombre d'expositors que seran presents a la fira.
Si bé en l'anterior edició hi va haver 27 expositors relacionats amb les plaques solars fotovoltaiques, enguany n'hi haurà 40.
Es tracta de fabricants, enginyeries, comercials, consultories, distribuïdors, instal·ladors, associacions i formadors.
Els de la fusta també han crescut i dels 40 es passarà a la cinquantena.

Response: Coincideixen en dates la Fira de la Fusta Constructiva i la Fira de l'Autoconsum Elèctric a Vic. Els organitzadors han qualificat d'encert aquesta coincidència, atès que l'interès dels usuaris pels nous models energètics i de consum és molt elevat. A la fira, on s’ha incrementat el nombre d’expositors, es presentaran novetats i recursos informatius per als particulars interessats.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
La cèl·lula gihadista que va atemptar a Barcelona i Cambrils va comprar quatre ganivets i una destral poques hores abans de fer el segon atemptat, tal com els detinguts han explicat davant l’Audiència espanyola.
A més, els gihadistes havien estat allotjats en una masia abandonada de Riudecanyes, al Baix Camp, on van aparèixer cremats el passaport i el carnet de conduir de Mohammed Hichami i el passaport de Younes Abouyaaqoub.
Van llogar les furgonetes el dia de l’explosió d’Alcanar
Dins la furgoneta hi van trobar el passaport de Mohammed Houli Chemlal, i les comprovacions posteriors a l’empresa Telefurgo van determinar que tres dels membres de la cèl·lula s’havien presentat el dia 16 d’agost en dues ocasions a l’oficina d’aquesta empresa, a Sabadell, i hi havien llogat dues furgonetes.
La primera en nom de Driss Oukabir, va ser utilitzada per fer l’atropellament.
La segona, a nom de Mohamed Hichamy, va ser localitzada a prop de Vic.
El lloguer es va pagar amb la targeta de crèdit de Youness Abouyaaqoub.
Troben una gran quantitat de claus, acetona i fundes de coixí a Alcanar
A la casa d’Alcanar hi han trobat una gran quantitat de bombones de butà, acetona, aigua oxigenada, bicarbonat i claus per a ser utilitzats com a metralla, entre més objectes.
Els detinguts han explicat que pretenien fabricar peròxid d’acetona, conegut com TAPT, utilitzat habitualment per l’autoanomenat Estat Islàmic.
A més, van comprar quinze fundes de coixí a Sant Carles de la Ràpita, per a col·locar-hi els explosius a dins.
Els mossos també hi van trobar una cartera amb documentació personal de l’imam i bitllets amb el seu nom per a viatjar a Brussel·les.
Un text d’Estat Islàmic
A l’escorcoll de les restes de la casa també es va trobar un llibre de color verd amb un full manuscrit en àrab a l’interior, que conté aquest text: ‘En nom d’Al·là, el Misericordiós, el Compassiu.’
És una breu carta dels Soldats de l’Estat Islàmic a terra de l’Àndalus ‘per als croats, els odiosos, els pecadors, els injustos i els corruptors’.
A la primera pàgina del llibre hi ha escrit el nom d’Abdelbaki es-Satti, l’imam de Ripoll.
Segona explosió a Alcanar
La interlocutòria recull que el 17 d’agost, mentre es desenrunaven les restes de l’explosió d’Alcanar hi hagué una segona explosió que va ferir alguns bombers i policies i l’operari de la màquina.
Davant l’habitatge hi havia una motocicleta a nom de Mohammed Hichami i un Peugeot 306 a nom de Houssaine Abouyaaqoub, germà de l’autor de l’atropellament de la Rambla.
Accident a l’AP-7
També el 17 d’agost, el mateix dia dels atemptats, una furgoneta va tenir un accident a l’AP-7, a l’altura de Cambrils, amb un altre conductor.
Els investigadors creuen que només hi anava Mohammed Hichami, segons el testimoni de l’altre vehicle implicat que va reconèixer-lo sense dubtar-ne.
Aquest testimoni va explicar que quan li va dir que trucaria a la policia, Hichami va saltar la tanca de l’autopista i va fugir per un camí.
La furgoneta havia estat llogada el 17 d’agost mateix a Parets del Vallès, per Mohammed Hichami, que també havia llogat la que es va trobar a Vic.
Dins la furgoneta hi havia una targeta de crèdit a nom de Saïd Aallaa.
Els detinguts culpen l’imam
Ahir, els quatre membres detinguts de la cèl·lula gihadista responsable dels atemptats de Catalunya van culpar dels fets l’imam de Ripoll Abdelbaki es-Satti.
El primer que va declarar, Mohammed Houli Chemal, va explicar a l’Audiència espanyola que l’imam de Ripoll es volia immolar amb explosius.
Aquesta era una de les accions previstes pels atacants, que abans de l’accident d’Alcanar havien planificat atemptats amb moltes més víctimes.
L’imam Abdelbaki es-Satti, considerat el cervell dels atacs de dijous, es va morir en l’explosió de la casa d’Alcanar.
La fiscal del cas, Ana Noé, ha demanat presó incondicional sense fiança per a Mohammed Houli, Driss Oukabir, Mohammed Aallaa i Saïd el-Karib pels delictes d’integració en organització gihadista, assassinat, danys i tinença d’explosius.
Masia a Riudecanyes
Segons la interlocutòria, les gestions de la investigació van servir per a tenir coneixement de l’existència d’una masia abandonada a Riudecanyes que hauria estat utilitzada pels investigats.
Els mossos van investigar-ne el perímetre exterior i entre les restes d’una petita foguera van trobar-hi el passaport i el carnet de conduir de Mohammed Hichami i el passaport de Younes Abouyaaqoub.
Els documents eren cremats parcialment, però els investigadors van poder determinar-ne la identitat perquè s’hi podien llegir parcialment els noms i tots conservaven les fotografies dels titulars.

Response: Les investigacions dels atemptats de Barcelona i Cambrils han conduït a la detenció de quatre membres de la cèl·lula gihadista que per ara romanen en presó incondicional sense fiança. Els detinguts han acusat l'imam de Ripoll, mort a l'explosió d'Alcanar, com a cervell dels atacs. També s’han trobat proves inculpatòries en les ubicacions on van preparar els atemptats.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
La dotzena edició dels premis G! ha tornat a distingir persones i propostes relacionades amb el turisme a les comarques gironines i la seva difusió.
Entre els premiats hi ha les cinc estacions d'esquí del Pirineu de Girona com a premi G! d'honor.
A més, l'empresari hoteler de Lloret de Mar (Selva) Josep Maria Molist ha rebut el guardó a la tasca professional mentre que la facultat de Turisme de la Universitat de Girona (UdG) s'ha emportat la distinció al projecte empresarial.
El premi especial Juli Soler ha valorat la trajectòria de la Cuina de Sils (Selva), que fa un quart de segle que difon la gastronomia tradicional catalana arreu del món.
En les categories de comunicació turística, s'ha premiat el periodista britànic Paul Richardson, la portuguesa Carola Feber i uns vídeos del canal de Youtube de Lonely Planet.
Finalment, s'ha entregat el vuitè premi Yvette Barbaza al millor treball de recerca a un estudi que vol calcular l'impacte econòmic del cicloturisme de carretera a les comarques gironines.
Els Premis G! de les comarques gironines són uns guardons que el Patronat de Turisme va crear el 2005 amb l'objectiu de reconèixer i premiar la trajectòria i la bona gestió empresarial dels professionals turístics de la demarcació.
Alhora, amb els premis de comunicació, també volen estimular la difusió a l'exterior dels recursos i atractius turístics de la Costa Brava i el Pirineu de Girona, i promoure, amb el premi de recerca, el coneixement científic d'aquesta activitat aplicada a les comarques gironines.
La dotzena edició d'aquests premis s'ha celebrat aquest dijous en un acte a l'hotel Carlemany de Girona i s'hi han distingit diferents professionals de dins i fora del sector.
Reconeixement a les estacions d'esquí
El sisè premi G! especial Jordi Comas i Matamala ha estat per a les cinc estacions d'esquí del Pirineu de Girona.
La Molina, Vall de Núria i Vallter 2000 (totes tres de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya) i Masella i Guils Fontanera.
El Patronat en vol distingir la tasca per promoure els esports d'hivern i el Pirineu de Girona arreu del món.
Precisament, un altre dels premis G! porta el nom del fundador de l'estació de Vallter 2000, Josep Pujol i Aulí.
El guardó distingeix la tasca professional d'una persona del sector turístic.
Enguany ha estat per a Josep Maria Molist i Codina, empresari de Lloret de Mar lligat a Evenia Hotels.
Es considera que, amb la seva tasca, ha ajudat a projectar la imatge de la Costa Brava arreu del món.
A la facultat de Turisme de la Universitat de Girona li han atorgat el premi Xiquet Sabater al millor projecte empresarial per la tasca que ha fet de formació d'estudiants de turisme i per convertir el centre educatiu en un referent internacional en el seu àmbit.
El tercer premi G!
Juli Soler i Lobo ha recaigut en el projecte La Cuina de Sils, en reconeixement dels 25 anys de trajectòria i pels seus objectius de projectar i difondre la cuina tradicional catalana arreu del món.
Tres projectes periodístics premiats
Una altra categoria dels premis G! és la que distingeix projectes comunicatius que han potenciat el turisme gironí arreu del món i en diferents formats.
El premi de mitjans escrits, dotat amb 5.000 euros, ha estat per a Paul Richardson, periodista del Financial Times Weekend.
El britànic va publicar un article titulat 'Fork in the Road' del qual se'n reconeix tant la qualitat del text com la seva contribució a la projecció de l'enogastronomia de la Costa Brava.
El premi de mitjans digital (amb 3.000 euros de dotació) ha recaigut en la periodista portuguesa Carola Faber per una sèrie d'articles publicats a la revista digital Kulinariker.de.
Finalment, la categoria de mitjans audiovisuals digitals (també amb 3.000 euros de dotació) ha destacat el treball del 'videobloguer' Emiliano Bechi Gabrielli pel recull de vídeos 'Spain from the source' publicats al canal de Youtube de la guia Lonely Planet.
En aquesta edició, el jurat ha acordat declarar com a deserta la categoria de mitjans audiovisuals.
Investigaran l'impacte del cicloturisme
La tercera branca dels premis G! està dedicada a la recerca amb el premi Yvette Barbaza.
Aquesta categoria, dotada amb 6.000 euros, ha premiat la proposta de María Belén Malina Kohn i Tomás Rodríguez Aliciardi.
Aquests dos investigadors podran desenvolupar el seu projecte sobre 'L'impacte econòmic del cicloturisme de carretera a les comarques de Girona'.

Response: Els premis G! d'enguany han reconegut el mèrit de diferents professionals i projectes empresarials, que han ajudat a promoure el sector turístic de la demarcació. S'han premiat empresaris de l'hoteleria i la gastronomia, la facultat de turisme de la UdG, així com projectes comunicatius i de recerca sobre el turisme gironí. L’acte s’ha celebrat a l’hotel Carlemany de Girona.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
El conseller d'Interior, Miquel Buch, ha reclamat aquest dijous que l'acte en record de les víctimes dels atemptats de Barcelona i Cambrils que se celebrarà aquest divendres a la capital catalana no es barregi amb reivindicacions polítiques.
"Qualsevol debat polític de qualsevol índole ha de quedar al marge", ha manifestat en una entrevista al programa El Matí de Catalunya Ràdio, i ha afegit que hi ha "suficients" espais i dies per tenir-lo.
Ho ha dit en ser preguntat per si en l'acte del 17-A ha d'imperar el silenci o hi ha d'haver una xiulada per la presència de Felip VI.
Buch ha indicat que li agradaria que aquest divendres es tingui un record per a les víctimes i als familiars, i un agraïment als cossos de seguretat, serveis d'emergències i col·lectius que van atendre els afectats.
Ha insistit en el fet que "qualsevol debat polític o situació estranya que no sigui aquests dos punts queda fora de lloc".
A parer seu, els titulars dels diaris sobre la commemoració haurien d'anar en la línia que el país s'afegeix al record a les víctimes i es conjura tothom perquè no torni a passar un atemptat.
No obstant això, ha subratllat que trobarà a faltar a l'acte el seu predecessor a Interior, Joaquim Forn, i que el major dels Mossos, Josep Lluís Trapero, es mereix un homenatge, si bé el mateix Trapero ha expressat que no el vol aquest 17-A.
"Vol quedar al marge de qualsevol polèmica que pugui afectar els Mossos d'Esquadra", ha recordat, i ha especificat que el major no vol que el procés de l'1-O afecti la policia.
Es Satty "no era un confident dels Mossos"
A més, ha reclamat al govern espanyol que s'executi l'acord que es va rubricar el juliol del 2017, un mes abans dels atemptats, perquè els Mossos siguin membres de ple dret dels òrgans de la lluita antiterrorista: el Centre d'Intel·ligència contra el Terrorisme i el Crim Organitzat (Citco) a Espanya i a l'Europol.
"No volem que els missatges que ens arriben siguin filtrats per un o altre.
Volem estar a totes les taules", ha afirmat.
Segons ell, abans del 17-A els convidaven "de tant en tant" i ara "més sovint", i ha subratllat que amb el nou govern de Pedro Sánchez "les formes han canviat", però cal traduir-ho en fets.
Ha defensat que els Mossos hi han de ser per compartir informació i permetre que "qualsevol activitat terrorista pugui ser detectada des d'un primer moment".
Interpel·lat per si la policia catalana té més informació que fa un any, ha destacat que "es fa feina i s'eviten moltes actuacions" terroristes, però ha admès que és "impossible" evitar que se n'acabin produint.
Buch ha demanat per carta reunir-se amb el ministre d'Interior, Fernando Grande-Maslaska, amb el qual també vol abordar qüestions com les devolucions amb calent d'immigrants i el finançament estatal dels Mossos, que tenen una assignació de 800 milions d'euros, segons ha detallat.
No obstant això, ha precisat que per molts recursos que s'esmercin en la lluita antiterrorista, mai serà suficient.
"No en tindrem mai prou", ha ressaltat, i ha asseverat que li agradaria arribar al "risc zero", però això és "pràcticament impossible", ha apuntat.
Relació entre cossos policials després de l'1-O
Ha assegurat que en l'àmbit antiterrorista els Mossos tenen una "bona" relació amb la Policia Nacional espanyola i la Guàrdia Civil, malgrat els fets de l'1 d'octubre i l'aplicació de l'article 155 de la Constitució.
Ha afirmat que vol pensar que "no hi ha vincle" entre el fet que la policia catalana tingués reconeixement després del 17-A i que la cúpula estigui en un procés judicial per l'1-O.
També s'ha referit a les víctimes del 17-A, que han manifestat que se senten desemparades per les institucions, començant pel Ministeri de l'Interior.
"Puc arribar a compartir que s'hagin sentit soles", ha destacat, ja que durant gairebé vuit mesos, fins al 2 de juny, el Govern "no hi ha estat" pel 155.
També opina que l'Estat hauria d'allargar el període d'atenció dels afectats.

Response: En ocasió de l’acte en record de les víctimes dels atemptats de Barcelona i Cambrils, Miquel Buch, conseller d’Interior, ha demanat que l'acte no es vegi afectat per reivindicacions polítiques. També ha destacat la feina dels Mossos en matèria antiterrorista i ha reclamat més finançament estatal i la integració de la policia catalana dins dels òrgans de la lluita antiterrorista.