Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
A la sortida de l’institut, a la porta de la discoteca o en un banc al parc, cada vegada és més habitual veure joves que cargolen alguna cigarreta o que la fumen i la comparteixen amb els amics.
Els joves fumen, sobretot, cigarretes fetes a mà.
Les dades així ho revelen.
De fet, tal com mostren les dades del Comissionat per al Mercat de Tabacs, el nombre de fumadors de cigarretes fetes a mà ha augmentat en deu anys fins a vuit vegades.
El 2006 els consumidors de tabac de cargolar només representaven el 3,3% del total de fumadors.
El 2015 aquesta xifra ha augmentat de forma preocupant fins al 26%.
El Departament de Salut calcula que, en total, unes 420.000 persones del total de la població consumeixen aquesta mena de tabac habitualment.
A NacióDigital hem volgut preguntar els joves què els en fa addictes.
“Vaig començar per fer la tonteria amb els companys, però a mesura que ha passat el temps el tabac m’ha creat dependència”, respon gairebé sense pensar l’Ivet, de 17 anys, quan se li demana què la va atraure del fum i del tabac de cargolar.
La Jennifer, que ja en té 21, amplia els motius: “Al principi, fumes per fer-te el gran, perquè estàs amb els col·legues de festa, perquè vols molar”.
Gairebé tots els joves als quals hem preguntat, com l’Eduard, de 24 anys, o el Pau, de 17, responen coses similars.
“El meu ex fumava i em vaig acostumar.
Vaig començar a poc a poc i ara fumo gairebé cada dia, tot i que no n’estic enganxada al 100%”, argumenta la Maria, també de 17 anys.
El tabac de cargolar, "més modern, més natural i més barat"
Les modes i la sensació de maduresa els fa fumar.
La majoria cau en el parany del tabac de cargolar.
Un estudi elaborat en el marc del programa “Classe sense Fum” constata que els adolescents pensen que fumar tabac de cargolar és més “modern”, que els dóna “més llibertat” i que el producte és més “natural” i menys perjudicial per la salut que les cigarretes manufacturades.
Els motius, al capdavall, segons el Departament de Salut, són les falses creences.
“No és cert que les cigarretes fetes a mà siguin menys perjudicials.
Tenen els mateixos additius i, malgrat que hi posis menys dosi, la calada és més profunda”, argumenta la subdirectora de Promoció de la salut, Carmen Cabezas, que al maig va presentar xifres actualitzades sobre consum de tabac a Catalunya.
La Jennifer, que fuma paquets, hi coincideix.
“Jo no fumo tabac de cargolar, però tinc moltes amigues que sí que ho fan perquè és, entre cometes, més sa”.
La resta de joves responen que sobretot ho fan perquè els surt més barat, i ho expliquen: “Com que no el produeixen igual, perquè el venen sense paper i filtre, que has de comprar a banda, finalment surt millor de preu”, explica l’Eduard, que va començar a fumar, com la Jennifer, als 13 o 14 anys.
El Pau, igual que l’Ivet, també afirma que “com que cal cargolar-los, en consumeixes menys que si només els agafes del paquet”.
Cabezas, però, argumenta que “tampoc és cert que el preu sigui més baix”, tot i que reconeix que, en temps de crisi, els estudis de la Secretaria de Salut Pública demostren que el consum per persona pot baixar de dos a tres cigarretes.
A més, s’hi suma el fet que aquesta mena de productes, com la picadura del tabac per a pipa o el tabac de cargolar, reben un tractament fiscal més favorable.
La Maria, que fa un any que fuma, primer paquets i ara cigarretes fetes a mà “excepte quan surt de festa”, adverteix, tanmateix, que “els preus han pujat últimament”.
La lluita contra l’addicció, un repte per al futur
Per evitar-ne el consum, el Departament de Salut ha engegat una activitat de prevenció, “Fumar?
Jo no m’hi embolico”, dins del programa “Classe sense Fum”, en què a les aules dels instituts i les escoles mestres i adolescents reflexionen sobre el consum de tabac i combaten les creences errònies sobre les cigarretes fetes mà.
La percepció dels joves, però, és que encara són massa joves per a què les conseqüències del tabac els perjudiqui la salut.
“Amb l’angoixa i l’estrès pels estudis, mai no ho he aconseguit.
Noto que quan faig més esforç físic, quan amb els amics anem a fer una excursió, no respiro tan bé com abans i això em preocupa.
M’agradaria en un futur dur una vida més sana”, argumenta l’Eduard.
La realitat, però, és que tots els joves amb què hem parlat han provat de deixar-ho i volen a la llarga no dependre’n, però no ho han aconseguit encara.

Response: Un estudi del Departament de Salut calcula que la majoria dels joves fumadors consumeixen, sobretot, cigarretes fetes a mà. En l'estudi s'ha revelat que això és així per la falsa creença que el tabac de cargolar és menys perjudicial que el manufacturat. També s'ha confirmat que la majoria de joves comencen a fumar per sentir-se més moderns.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
L’escriptor i professor Jordi Tiñena (Barcelona, 1955) s’ha mort víctima d’un càncer als 62 anys.
L’òbit es va produir divendres a migdia a Tarragona, la ciutat on vivia des de feia molts anys.
Tiñena era llicenciat en filologia castellana i catalana i doctor en filologia catalana.
Va ser mestre durant molts anys a l’institut públic de Campclar de Tarragona, on va aconseguir que diferents generacions de tarragonins que valoraren molt les seves classes i la bonhomia com a professor s’engresquessin a la lectura i la literatura.
El seu treball com a intel·lectual es va iniciar l’any 1987, quan va començar a adaptar textos medievals per als seus alumnes.
Així les coses, aquell mateix any va publicar l’anònim Blandín de Cornualla i el Viatge al Purgatori de Ramon Perellós.
Després publicà les adaptacions de El llibre de les dones de Jaume Roig; l’anònim Curial e Güelfa, una de les dues grans novel·les cavalleresques catalanes; Tirant lo Blanc de Joanot Martorell, l’altra gran novel·la cavalleresca; i Lo somni de Bernat Metge.
Vinculada també al món de la cavalleria, el 1991 publicà Història de l’esforçat cavaller Partinobles, una versió catalana del segle XVI d’una novel·la anònima francesa.
El 1992 va presentar la seva tesi doctoral sobre la novel·la històrica catalana, dirigida per Antònia Tayadella.
Malgrat la dedicació a l’ensenyament i la trajectòria literària amb obra pròpia, mai no va deixar la investigació filològica i les propostes didàctiques per acostar les obres als més joves.
Segons que informa la premsa local tarragonina a les edicions digitals, l’alcalde de Tarragona, Josep Fèlix Ballesteros, es va mostrar ‘molt trist per la pèrdua’ i l’ha qualificat com un ‘referent cultural de la ciutat’.
‘Totes les pèrdues costen d’assumir, però aquesta ho serà molt.
A la seva edat li quedaven encara molts projectes per dur a terme.
Perdem un gran escriptor i un gran amic’, explicà a Twitter.
Divendres a la tarda l’institut de Campclar de Tarragona també va expressar el seu condol.
‘Gran escriptor, gran professor i gran persona.
Perdem un referent’.
La trajectòria literària de creació d’obra pròpia va començar el 1995 amb la publicació de Mort a Menorca, finalista del I Premi de novel·la Carlemany, que té com a protagonista un novel·lista de fulletons del segle XIX; aquest any també va publicar Un dia en la vida d’Ishak Butmic, sobre el setge de Sarajevo a la guerra de Bòsnia, guanyadora del Premi de novel·la ciutat d’Alzira i, a més a més, Els vespres de don Magí Castellarnau, la primera ambientada a la seva ciutat, Tarragona.
Després vindran La dona del grill (1996) situada a la Barcelona del segle XV, coprotagonitzada per un escrivà i una alcavota, i El comediant de Perpinyà (1997), que enllaça una època històrica clau per la Catalunya Nord, el 1659, amb el món del teatre clàssic francès.
L’any 1998 va guanyar el Premi Pin i Soler de narrativa amb Dies a la ciutat, situada a la Tarragona del segle XVI.
Amb L’ombra del coronel (2002) retorna al segle XX, concretament a la postguerra espanyola, amb un vençut com a protagonista.
L’any 2005 va publicar El mercant, inspirada en l’existència de les presons secretes.
El 2011, Peix de gat, novel·la ambientada al Serrallo, el barri pescador de Tarragona, entre els anys 30 i els 80 del segle passat.
Del 2012 és la novel·la El gos suïcida, en què un escriptor accepta l’encàrrec d’escriure les memòries d’un misteriós prohom francès en un mas aïllat de la Provença, sota la mirades de diversos personatges estranys i d’un gos inquietant.
El 2016 va publicar La mort sense ningú, amb la qual entra al gènere criminal.
Les dues darreres obres són El somriure del víking (2017) i Joc d’identitats (2018), en què tornava una altra vegada al gènere negre.
Precisament, en els darrers dos anys Tiñena havia tingut una projecció pública arreu de Catalunya gràcies als festivals de novel·la negra.
Havia participat en moltes conferències i taules rodones del gènere, que sempre havia defensat al costat, per sobre de tot, d’elements diferencials com l’humor i, especialment, la qualitat literària.

Response: Mor l'escriptor i professor Jordi Tiñena als 62 anys. Tiñena va ser mestre a un institut públic de Tarragona on es va fer popular per la seva bonhomia i per aficionar els alumnes a la lectura i literatura. Va començar primer a publicar llibres que eren adaptacions de textos medievals i posteriorment va començar la seva carrera com a escriptor.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
L'any 2014 el nombre de brots de toxiinfecció alimentària a Catalunya en el sector de l'hostaleria se situava en 27 casos notificats; l'any 2017 han estat 64, un augment que ha estat progressiu, ja que el 2015 en van ser 37 i el 2016, 52.
Malgrat aquestes dades, la subdirectora general de Seguretat Alimentària i Protecció de la Salut, Carme Chacón, ha explicat que aquest creixement també va lligat a la població catalana i l'arribada de turistes, que ha anat guanyant pes amb el pas del temps.
Si es té en compte que la població, doncs, també és superior, des de l'Agència de Salut Pública asseguren que es tracta d’un repunt “lògic” però que igualment s'ha de “revertir”.
Si a part dels establiments d'hostaleria es tenen en compte residències d'avis, escoles, llars i derivats, el nombre de brots s'eleva als 92 casos el 2017.
Dins d’aquestes intoxicacions alimentàries, l'Agència de Salut Pública de Catalunya destaca les tres més rellevants per a les persones: la Salmonel·la, la Campylobacter, i la Listèria.
“Aquestes són les que més preocupen a l'agència perquè són les que generen més problemes alimentaris”, explica Chacón.
Segons la subdirectora , les causes d’aquestes infeccions tenen a veure amb el fet de no mantenir la cadena de freds, per no tenir una higiene i manipulacions òptimes dels aliments, i pel creuament de productes crus amb d'altres i amb utensilis.
Des del 2016 al 2018, s’han analitzat més de 4.000 mostres de productes alimentaris com carns fresques, formates, llet crua, ous, preparats de carn i peix transformat (entre altres).
L’objectiu ha estat identificar els nivells de Campylobacter, Listèria i Salmonel·la presents en aquests aliments, i els resultats determinen que en els productes que hi ha més perill d’aparició d’aquests bacteris són els preparats de carn, productes càrnics, carn fresca i menjar preparat a base d’aquesta.
“Si bé la Listèria en persones sol ser un problema lleu, en el cas d’embarassades i infants pot desembocar situacions greus”, ha dit Chacón.
Davant d’això, els expedients interposats a empreses alimentàries han passat de 118 l’any 2013 a 201 el 2018.
“L’objectiu no és sancionar, sinó garantir la salut de les persones”, ha dit Guix.
En aquesta línia, Chacón ha afegit que s’apliquen sancions sobretot a les empreses reincidents, però que el més “útil” moltes vegades és activar “alertes” a Europa.
És aleshores quan es poden retirar productes dels mercats i es genera més impacte, diu la subdirectora.
Un nou indicador d’higiene als restaurants
El secretari de Salut Pública, Joan Guix, ha avançat que un dels camps que Salut pretén explorar de cara al 2020 és la de crear alguna mena d’indicador que permeti als clients dels establiments de menjar conèixer el nivell d’higiene d’aquests.
Existeixen precedents als Estats Units, el Canadà i Alemanya, ha dit Guix, i el que voldria fer Catalunya en aquest cas és arribar a acords amb ens locals –“ja que seran els protagonistes”- per tirar endavant “alguna experiència” que proporcioni aquesta informació a la ciutadania.
Des de l’agència veuen imprescindible proporcionar la informació als clients sobre l’alimentació.
Malgrat tot, aquesta proposta de Guix requeriria, en cas de voler-se establir com a obligació tenir aquest tret distintiu, una nova legislació.
De moment però, ja han iniciat treballs en aquesta línia.
“Les administracions s’han de centrar a solucionar els problemes d’higiene i neteja, de formació dels professionals que manipulen aliments, de tractaments de conservació i temperatura dels productes, però és una responsabilitat compartida amb els operadors econòmics”, ha reivindicat Guix.
De la indústria que ha inspeccionat l’agència, s’han interposat prop d’un 4% de sancions a establiments.
Tots aquests resultats són fruit dels deu anys de política integrada en seguretat alimentària, en els quals les administracions han treballat conjuntament en favor d’un sistema integrat d’intervenció pública en aquest sentit.
El 5 de juny és el Dia mundial de la seguretat alimentària.

Response: Creixen les toxiinfeccions alimentàries a Catalunya. El 2014 n'hi va haver 27, i el 2017 n'hi ha hagut 64. Les intoxicacions més rellevants són la Salmonel·la, la Campylobacter, i la Listèria. Segons Chacón, les causes són interrompre la cadena de freds, així com la mala higiene, entre altres. Salut vol idear un indicador per saber el nivell d'higiene dels establiments.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
La Candelera és una festa religiosa que es fa quaranta dies després de Nadal i commemora la presentació de Jesús al temple de Jerusalem.
En la tradició jueva, les mares havien d’esperar-se quaranta dies després del part per purificar-se, i fins aleshores no podien presentar el nadó davant les autoritats religioses.
Aquest ritual es materialitzava amb una ofrena i la benedicció d’espelmes de cera.
És una de les festes més antigues entre totes les que té dedicades la Mare de Déu durant l’any: la va introduir el papa Gelasi I l’any 496.
Però, com passa molt sovint en el calendari festiu, aquesta festa religiosa té un rerefons anterior, pagà.
Hi ha qui creu que podria ser hereva d’antics costums romans que es feien durant les Parentalia, en què hi havia processons amb espelmes.
Però sembla que el sentit de la festa era totalment diferent: servia per a retre una espècie de culte a les ànimes dels difunts.
Fins fa pocs anys a les esglésies es recreaven processons molt similars a les que devia fer Maria una vegada passada la quarantena.
Se n’encarregaven dones, sobretot les que havien estat mares feia poc, i portaven grans candeles enceses.
Per això és una de les moltes festes de la llum que es fan i hom creu que les espelmes beneïdes aquest dia tenen virtuts protectores.
Per tots aquests motius, i perquè clou el cicle nadalenc, la Candelera és un dia important del calendari festiu.
I per això els més puristes de la tradició dicten que no es pot treure el pessebre –ni els guarniments de Nadal– fins que no arriba aquesta data.
La Candelera, el nostre dia de la marmota
La Candelera és una festa que s’escau exactament al mig de l’estació hivernal: 44 dies després del solstici d’hivern i 50 dies abans de l’equinocci de primavera.
Per això, de sempre s’ha considerat una data idònia per a pronosticar la meteorologia i molt especialment els dies de fred que queden.
És molt coneguda la dita ‘Si la Candelera plora, l’hivern és fora; si la Candelera riu, l’hivern és viu’.
Tradicionalment, s’ha entès que la intenció del refrany era que si el dia de la Candelera plou l’hivern és a punt d’acabar i si hi ha un cel clar encara queden dies de fred.
Però hi ha una altra interpretació que té a veure amb el calendari lunar i diuen que és més encertada: si hi ha lluna nova, no es veu i la Candelera ‘plora’; per tant, la primavera s’avançarà.
I si per contra hi ha lluna plena i la Candelera ‘riu’, l’hivern encara serà llarg.
A muntanya també hi havia la creença popular que pels volts de la Candelera era quan els óssos començaven a despertar-se de la hibernació: ‘Per la Candelera, l’ós surt de l’ossera.’
Al Pirineu, hom creu que aquest dia l’ós es desperta i surt de la cova i que, segons quin temps faci, es despertarà del tot o tornarà a dormir.
L’explicació diu que l’ós surt i mira el cel nocturn: si hi ha lluna plena torna al seu refugi i prolonga la letargia quaranta dies més i, si hi ha lluna nova, surt del cau, sabent que l’hivern s’ha acabat.
Aquesta creença ha deixat en moltes poblacions de muntanya dels territoris de parla catalana les festes de l’Ós.
Són especialment famoses les de la comarca del Vallespir, però el patró de la festa és si fa no fa igual a tot arreu: un home disfressat d’ós es dedica a atemorir i molestar la població perquè representa que la bèstia ja ha acabat la hibernació.
Tot i que actualment se solen fer pels volts de carnaval, que gairebé sempre és al mes de febrer, el sentit original va lligat a aquesta creença popular que es viu per la Candelera.
I aquesta idea d’un animal que decideix d’acabar la letargia hivernal segons el temps que fa no us sona de res?
El 2 de febrer en moltes poblacions dels Estats Units es fa el dia de la Marmota.
Aquesta festa, molt popularitzada gràcies a un film protagonitzat per Bill Murray, consisteix a endevinar la fi de l’hivern pels moviments de l’animal: si la marmota no es veu l’ombra perquè fa un dia núvol, deixarà el cau i, doncs, la primavera s’acosta.
Però si el dia és assolellat i es veu l’ombra tornarà al cau, cosa que significa que l’hivern durarà sis setmanes més.
És un costum folklòric d’origen força incert que seguien molts grangers dels Estats Units i del Canadà i que en alguns indrets s’ha acabat convertint en una gran festa.
(Article publicat originalment a la web de Cultura Popular de l’Ajuntament de Barcelona.)

Response: La Candelera és una festa catòlica que, com moltes altres, segurament té origen pagà, en què hi havia processons amb espelmes. La dita "Si la Candelera plora, l’hivern és fora; si la Candelera riu, l’hivern és viu", pretén pronosticar el final de l'hivern, concepte semblant al dia de la Marmota dels Estats Units que també escau en 2 de febrer.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
Una cinquantena de redactors del diari El Mundo han enviat al director una carta en què protesten contra l’article que el fundador de Ciutadans Arcadi Espada hi va escriure atacant el diputat d’ERC Gabriel Rufián.
A l’escrit, afirmen que senten vergonya aliena de les expressions homòfobes emprades per Espada i que en lamenten la publicació.
També hi afegeixen que alguns articles anteriors de Salvador Sostres són intolerables en democràcia.
Podeu consultar ací la carta completa:
«Els treballadors i treballadores d’El Mundo i d’El Mundo.es que signem aquest escrit ho fem per transmetre que rebutgem rotundament algunes frases que el col·laborador Arcadi Espada inclou a la columna titulada ‘Aznar, sin complejos’, publicada el 19 de setembre de 2018 al nostre diari.
Les paraules grosseres, grolleres i homòfobes que dedica al diputat d’ERC Gabriel Rufián no haurien d’haver estat publicades mai en un mitjà de comunicació.
Nosaltres no jutgem les opinions d’Arcadi Espada, perquè és ben lliure de pensar com vulgui i d’exercir el seu dret constitucional de difondre les seves idees –en aquest cas, a través de El Mundo.es–, però sí que expressem el nostre rebuig al fet que el nostre diari hagi estat utilitzat per aquest columnista per a difondre frases homòfobes.
A més, durant les últimes setmanes hem observat a la redacció, no pas sense un xic de sorpresa, el to d’uns quants articles publicats per El Mundo i més capçaleres del grup que considerem del tot impropis del nostre diari.
Hem llegit com una revista del grup (Actualidad Económica) a la portada prenia partit, literalment, ‘a favor de les putes i en contra de la hipocresia en general’ mentre parlava, també a la portada, d’un ‘govern que fa fàstic’, en referència al nou executiu socialista.
Dies després, un columnista d’El Mundo (Fernando Sánchez Dragó) en les nostres pàgines feia una defensa encesa del cop d’estat del 1936, que considerava ‘necessari’ i el comparava, a més, a l’arribada al poder de Pedro Sánchez.
El nostre llibre d’estil diu literalment que el diari ‘està disposat a publicar qualsevol article la tesi del qual sigui rellevant per als lectors i en què sigui exposada de manera atractiva, d’acord amb uns mínims de bon gust i de respecte envers les opinions i sensibilitats alienes que El Mundo sempre mantindrà’ i hi afegeix que ‘exclourà de les columnes signades els insults i les crítiques extremes –com, per exemple, la comparació del responsable dels serveis informatius de TVE amb el dirigent nazi Josef Goebbels– que podrien danyar la credibilitat mateixa del diari.
Entre els insults proscrits hi ha les desqualificacions ad hominem, incloses les referències a les creences religioses, les preferències sexuals o l’aparença física del personatge criticat’.
Considerem que aquests articles als quals fem esment, que són solament els més exagerats d’un to massa habitual últimament en les nostres pàgines, vulneren clarament les nostres normes generals d’estil i produeixen perjudici evident a la marca del diari.
Tanmateix, dificulten la feina dels redactors a l’hora de tractar amb certes fonts, que observen amb la mateixa perplexitat que nosaltres la deriva intel·lectual de la capçalera.
Director, els signants d’aquest escrit respectem profundament la llibertat d’expressió dels qui publiquen articles d’opinió al diari, independentment de les idees, sempre que respectin la constitució i la llei.
Però hi ha línies vermelles que no es poden traspassar i Arcadi Espada les ha traspassades amb els seus mots homòfobs i grollers, que no mereixen de veure la llum en qualsevol diari mínimament seriós.
En sentim vergonya aliena i lamentem que hagin estat difoses en la nostra capçalera.
No és la primera vegada que un col·laborador del diari (Salvador Sostres) ha publicat columnes intolerables en democràcia.
Per això et demanem que reforcis els controls previs per evitar que frases com aquestes apareguin al nostre diari, que pensis si El Mundo i El Mundo.es han de donar cabuda a aquests comentaris menyspreables i també et demanem que adoptis les mesures necessàries arran de la gravetat d’això que ha passat.»

Response: Arran de l'article d'Arcadi Espada "Aznar, sin complejos", publicat al diari El Mundo el 19 de setembre de 2018, una cinquantena de redactors del diari han enviat una carta al director com a protesta queixant-se de les expressions homòfobes utilitzades per l'autor, fundador de Ciutadans, contra el diputat d'ERC Gabriel Rufián.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
Preocupació entre el sector de la perruqueria i l'estètica a les portes d'un Nadal atípic amb menys clients.
Després del segon tancament dels centres d'estètica, els establiments noten que el volum de feina no s'ha recuperat.
Assenyalen que no abunden les reserves a les agendes, quan en un any normal molts clients s'afanyarien a demanar hora en aquestes dates.
Davant d'aquesta situació, el gremi de perruquers de Tarragona i Lleida assegura que la situació és "dramàtica".
A més, els professionals reivindiquen que els seus locals són espais segurs i animen la clientela a no descuidar la imatge malgrat que les trobades i reunions socials es vegin limitades per les restriccions anticovid.
A pocs dies abans de Nadal, el president l'Associació de Perruqueria i Barberia de Tarragona i Lleida, Pere Salcedo, lamenta que molts establiments tenen pràcticament buida l'agenda, quan habitualment per aquestes dates era difícil trobar hora per fer-se el tint, tallar-se el cabell o pentinar-se.
"Com que no es pot sortir, la gent jove no ve a la perruqueria i estem abocats a tenir la meitat de feina o inclús menys", assegura Salcedo.
El barber explica que els clients opten per serveis més bàsics i posposen els tractaments més cars.
"La gent s'espera a última hora i retarda tant com pot tallar-se el cabell", afegeix Salcedo.
Tot i que reconeix que no els queda altra que "aguantar i donar el millor servei", Salcedo calcula que al voltant d'un 40% de perruqueries tancaran si no se'ls rebaixa la pressió fiscal.
Per aquesta raó, demana la reducció del 21% de l'IVA per tal que el sector ho pugui "repercutir" en els preus i ser més competitius.
Així mateix, remarca que els seus locals, com els dels centres d'estètica, són "segurs" i considera que ha estat molt "injust" el tancament d'aquests establiments.
A les portes d'un Nadal amb menys cites
De fet, la presidenta l'Associació d'Esteticistes Tarraconense, Tere Rubio, assenyala que les professionals estan molt "desesperades i angoixades" perquè treballen molt poc.
A diferència del primer tancament, quan la clientela va respondre, ara l'escenari és un altre.
"La gent té por per la seva situació econòmica, la meitat no demanarà cita perquè no es pot sortir; els Nadals no seran com fins ara; si no et pots ajuntar amb els teus, tens uns altres ànims", afirma.
A més, denuncia que les ajudes promeses per les administracions han arribat amb comptagotes i titlla "d'injust" el segon tancament dels centres.
La Mònica Garcia, propietària d'una perruqueria a Valls, certifica que els negocis estan patint les conseqüències econòmiques derivades de la crisi sanitària.
Explica que la feina ha "afluixat moltíssim" i es pregunta: "Si no pots sortir, per què t'has d'arreglar i pentinar?
És un peix que es mossega la cua; un canvi molt bèstia".
Eli Expósito, responsable d'un centre d'estètica, explica que han treballat força des de la reobertura dels negocis.
Han pogut reprogramar la majoria de les cites perdudes, en bona part per haver mantingut uns preus competitius.
L'esteticista defensa que segueix al peu de la lletra els protocols sanitaris i reivindica que les estètiques són espais segurs.
"Esperem tenir més feina, no crec que la gent hagi de tenir por a fer-se els serveis de sempre; esperem que la gent s'arregli encara que sigui per estar a casa i amb els de casa perquè hem de començar l'any amb força", conclou Expósito.
Altres notícies que et poden interessar
coronavirus
Oriol Mitjà explica per què un test d'antígens dona positiu dues setmanes després del contagi
La variant òmicron és un dels elements que provoquen aquest fenomen
coronavirus
Quins són els símptomes de l'òmicron sigil·losa
El subllinatge, sorgit a l'Índia, ja s'ha detectat a Dinamarca i al Regne Unit
coronavirus
Per què algunes persones no es contagien de Covid?
Els experts apunten a una immunitat natural derivada de la genètica
coronavirus
La UE canvia les normes per viatjar: dependrà de la vacunació
La incidència per països ja no condicionarà els requisits d'entrada
coronavirus
És hora de tractar la Covid com una grip?
La situació epidemiològica apunta a emprendre el camí cap a l'endèmia, però els experts demanen prudència i no confiar-se: "La incertesa és massa alta per fer aquest pas tan gran"

Response: El sector de la perruqueria i l'estètica mostra la seva preocupació davant d'un Nadal amb poques reserves. Concretament, el gremi de perruquers de Tarragona i Lleida assegura que la situació és dramàtica. Asseguren que els locals són espais segurs i animen la gent a no descuidar l'aparença personal malgrat haver-hi restriccions de mobilitat.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
El programa de lluita contra la pobresa #Invulnerables està atenent 40 famílies en situació de vulnerabilitat amb 85 nens i joves del barri de la Mariola de Lleida, tot i que l'objectiu és incrementar aquesta xifra, segons ha assegurat la monja dominica Sor Lucía Caram, que encapçala aquesta iniciativa social. #Invulnerables està promogut per la Fundació Rosa Oriol, l'Obra Social 'la Caixa', la Fundació del FC Barcelona i el Departament de Benestar Social i Família i té per objectiu desenvolupar, a través del treball en xarxa entre institucions, entitats i empreses, un paquet de mesures d'inversió social amb fort impacte territorial, per donar cobertura a les necessitats bàsiques dels infants i les seves famílies que viuen en un context de màxima vulnerabilitat, i permetre el desenvolupament de les seves competències i capacitats.
El projecte es desenvolupa en set barris de ciutats catalanes escollides en funció dels resultats dels Indicadors territorials del risc de pobresa i exclusió, un dels quals és el barri lleidatà de la Mariola.
El programa #Invulnerables es dirigeix als infants i les seves famílies que viuen en un context de màxima vulnerabilitat i s'està desenvolupant al barri de la Mariola de Lleida i en vuit barris d'altres ciutats del país.
El seu objectiu és intervenir i desenvolupar un paquet de mesures d'inversió social amb fort impacte al barri on s'actua, a partir del treball en xarxa entre entitats, institucions i empreses, per tal de donar resposta a les necessitats bàsiques no cobertes, tot oferint acompanyament i suport integral a la família, i orientació a pares i mares.
A Lleida, en el marc del projecte s'està atenent en aquests moments a 40 famílies amb 85 nens i joves en situació de vulnerabilitat del barri de la Mariola, gràcies al treball conjunt que porten a terme, juntament amb l'Ajuntament de Lleida, la Fundació Rosa Oriol, l'Obra Social 'la Caixa', la Fundació del FC Barcelona i Benestar Social i Família.
En el cas de la Mariola, és l'entitat Prosec qui gestiona les actuacions que es porten a terme, tot i que també compta amb la col·laboració de la Fundació Maristes-Champagnat, entre altres entitats.
Cal remarcar que les famílies i els infants que s'estan atenent a la Mariola ja eren beneficiaris fins ara del programa CaixaProinfància tot i que ara s'incorporen també a #Invulnerables.
D'aquesta manera ja s'han posat en marxa aules de reforç escolar i d'estudi assistit i també s'està oferint a les famílies del barri atenció psicoterapèutica, logopèdia i psicomotricitat, a més d'espais familiars que es posaran en marxa en breu.
Així mateix, també s'ha començat a derivar les famílies a través del programa Incorpora de l'Obra Social 'la Caixa', dedicat a formar i ajudar persones es situació de vulnerabilitat a accedir al món laboral.
Tots aquests recursos i serveis complementen els que ja estaven duent a terme a la Mariola la mateixa Paeria o l'Obra Social 'la Caixa' com ara el CaixaProinfància i l'Incorpora, segons ha explicat la coordinadora dels centres oberts de Prosec, Xesca García.
En aquest sentit, Sor Lucía Caram ha defensat la voluntat de seguir ampliant aquests recursos i també ha fet una crida per sumar el implicació de més empreses al projecte.
Durant una visita al centre materno infantil de la Mariola, Lucía Caram, que encapçala el programa #Invulnerables, ha remarcat que l'objectiu d'aquesta iniciativa, que ha qualificat de "realment transformadora"", és lluitar contra la cronificació i contra els cercles de la pobresa treballant amb nens i joves però també amb els pares i mares per tal d'evitar "que tota la vida visquin de la caritat".
La voluntat és poder oferir-los "igualtat d'oportunitats", a partir de la col·laboració publicoprivada i de la "suma d'esforços" que s'estableix del treball conjunt entre institucions, empreses i entitats socials del territori.
Per la seva banda, el director de l'Àrea d'Integració Social de la Fundació 'la Caixa', Marc Simón, ha explicat que a través del programa CaixaProinfància també s'està atenent oferint-los diferents recursos 47 famílies en situació de vulnerabilitat amb 98 infants dels barris de Balàfia, Pardinyes i del Secà de Sant Pere de Lleida.
La voluntat és incorporar la zona nord-est de la capital del Segrià al programa #Invulnerables, per tal que també puguin beneficar-se d'altres serveis i recursos que possibilita el treball en xarxa que defineix el projecte.

Response: #Invulnerables és un programa que pretén pal·liar la pobresa familiar mitjançant la col·laboració d'institucions, entitats i empreses. A Lleida, s'estan atenent 40 famílies amb 85 nens, tot i que, segons la monja dominica Sor Lucía Caram, que encapçala aquesta iniciativa social, la intenció és augmentar aquesta xifra, incorporant la zona nord-est de Lleida.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
El govern expedientarà qualsevol actuació dels Mossos d’Esquadra que no compleixi els protocols i impulsarà una taula d’interlocució amb els moviments ciutadans.
Mentre el president espanyol, Pedro Sánchez, ha situat la policia catalana en el punt de mira i ha assegurat que enviarà forces de seguretat espanyoles a Catalunya si no hi veu garantida la seguretat, Quim Torra ha intentat blindar els Mossos i passar pàgina de les incomoditats que van generar dins del govern i en l’independentisme les actuacions contra els manifestants a Girona i Terrassa.
‘Hi ha imatges que no ens van agradar, s’estudiaran i expedientaran’, ha assegurat Torra a la CUP, durant la sessió de control al govern.
L’executiu ja va descartar fer canvis a la cúpula dels Mossos, malgrat l’ultimàtum que el mateix Torra va fer al conseller Miquel Buch perquè s’executessin.
Ara vol blindar el cos internament i externa, en un context d’una amenaça d’intervenció de les competències en seguretat per part del govern espanyol, avalat pel PP i Cs.
‘No posem els mossos en el pim pam pum de la política’, ha demanat Torra als anticapitalistes, amb la petició afegida que ningú no caigui en les provocacions de la ultradreta.
També ha al·legat que no es poden atacar els cordons policials ni llançar tanques, com va passar.
El diputat Carles Riera, tanmateix, ha criticat l’actuació ‘desproporcionada’ de les forces policials i ha acusat els Mossos de seguir un model d’actuació com el que van aplicar els cossos de seguretat de l’estat espanyol l’1-O.
El president de la Generalitat també ha anunciat que es crearà una taula d’interlocució amb moviments ciutadans per reforçar la mediació com a via per evitar qualsevol tipus d’incidents.
L’executiu remarca, de fet, que els Mossos i les policies locals catalanes són pioners en la mediació i ja la incorporen en els protocols d’actuació.
Segons fonts de la Presidència, pretenen que en aquesta taula hi hagi el Col·legi d’Advocats, entitats de drets humans i civils, l’Institut de Seguretat Pública de Catalunya i organismes de diversos departaments del govern, i volen que s’hi impliqui, també, el Comitè d’Ètica de la Policia de Catalunya.
La líder de Cs, Inés Arrimadas, ha acusat Torra d’emparar els ‘violents’ i de criminalitzar els demòcrates.
Arrimadas es refereixia així a les actuacions dels CDR, i ha augurat que hi divendres de la setmana vinent, quan hi haurà la reunió del consell de ministres a Barcelona, es produirà un ‘caos’ i es posarà en perill la seguretat dels ciutadans.
‘És una amenaça?
Està amenaçant-nos?’, li ha preguntat el president de la Generalitat.
‘Agrairia a la coalició del 155 que deixi d’amenaçar-nos’, li ha etzibat.
Torra s’ha manifestat alarmat perquè Sánchez adopta les ‘tesis de la dreta’, i ha emplaçat el govern espanyol a tornar a la política i al diàleg.
També hi ha apostat ERC, que creu que Sánchez ha de decidir si actua com ho feia Mariano Rajoy o opta per la negociació.
‘Hi posem paciència, però no infinita’, ha advertit el president de grup d’ERC, Sergi Sabrià.
El PSC ha carregat contra la primera resposta del govern a les actuacions policials de Girona i Terrassa, i ha evitat aprofundir en l’anunci de Sánchez de recórrer a les forces de seguretat estatals.
Miquel Iceta ha acusat Torra d’haver posat en dubte l’actuació dels Mossos d’Esquadra sense cap prova i sense haver investigat els fets.
‘Es dedica a demanar als CDR que actuïn i després els envia els Mossos.
Creiem que no és la manera d’exercir la Presidència’, li ha recriminat.
Torra ha demanat ‘responsabilitat a tots’, preocupat per la construcció del relat de la violència que s’ha accentuat els darrers dies.
El president ha insistit a Sánchez que manté l’oferta que el dia 21 es puguin reunir els dos governs per parlar del dret a l’autodeterminació, de la situació dels presos i dels exiliats.
Mentre l’intent de diàleg que van iniciar amb els dos executius després de la investidura de Sánchez es manté embarrancat, i en una situació de crisi complexa de revertir, els comuns centraven les crítiques a la defensa de Torra de la via eslovena, i emplaçava ERC a desmarcar-se’n.
‘El camí de Catalunya ha estat sempre, i ho serà, cívic, pacífic i democràtic’, ha respost Torra a Jéssica Albiach.
‘No sortirem mai del carril de la democràcia i de la justícia.
Sumeu-vos-hi, és l’únic carril que necessitem’, li ha etzibat.

Response: Lluita entre el govern català i el central pel nivell de seguretat ofert pels Mossos. Sánchez assegura que enviarà forces de seguretat espanyoles a Catalunya si no hi veu garantida la seguretat, mentre que Torra pretén blindar el cos internament i externament mitjançant una taula d’interlocució formada per diverses entitats, com les de drets humans i civils.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
La presó Model de Barcelona encara l'última fase de la seva clausura.
El conseller de Justícia, Carles Mundó, va anunciar aquest dimecres que el centre penitenciari més antic de Catalunya tancarà definitivament les seves portes el proper 8 de juny.
Un dia abans que es compleixin 113 anys des de la seva obertura el 1904.
Mentrestant, el trasllat del centre culminarà aquesta setmana el moviment d'interns en règim de tercer grau cap al Centre Obert 2 de Barcelona al barri de la Trinitat Vella.
Això suposarà el tancament definitiu del Centre Obert 1 que encara existia en un mòdul de la Model després que l'edifici on estava situat originalment fos enderrocat el març de 2015.
La directora del centre de la Trinitat, Núria Ramon, concreta que les seves instal·lacions acolliran un total de 88 interns procedents de la Model a partir d'aquest divendres.
Per això ha calgut adequar set habitacions i preparar noves oficines per fer lloc als 25 professionals de tractament penitenciari que també seran traslladats cap al Centre Obert 2 fins al 8 de maig.
En paraules de Ramon, es durà a terme una "fusió entre dos centres", ja que, els interns de la Model i els de Trinitat es barrejaran i distribuiran dins dels seus nivells o galeries.
Aquesta ampliació, però, no suposarà sobrepassar la capacitat del centre ubicat al districte de Sant Andreu.
"La nostra capacitat màxima és d'entre 450 i 500 interns i amb l'arribada dels de la Model passem a 350", indica la seva directora.
La principal tasca de l'equip de treball del centre, format per juristes, psicòlegs i educadors socials, és fer un "seguiment de les activitats al carrer" dels interns i buscar la seva reinserció, especialment en l'àmbit laboral.
"Aproximadament un 70% dels interns del centre treballa", apunta Ramon.
I recorda que en els últims anys s'havia notat "especialment" la crisi en aquest col·lectiu.
Durant el dia, el centre obert de Trinitat està més aviat buit.
"Les sessions amb els interns es fan a primera hora del matí o a la tarda per permetre que segueixin el seu horari laboral", indica Ramon.
De fet, com explica l'advocada especialista en execució penal i professora de la UB, Mireia Balaguer, el règim del tercer grau busca que les persones es puguin anar adaptant de manera "progressiva" a la vida en llibertat.
"Es van augmentant les quotes de llibertat i també les quotes de responsabilitat", explica sobre aquest sistema que, assegura, redueix significativament la reincidència.
En principi, qualsevol pres pot acabar acollint-se al tercer grau des que entra a la presó o si més tard la seva evolució al centre penitenciari és favorable.
Balaguer remarca, però, que la llei veta inicialment aquest règim als condemnats a més de cinc anys per delictes comesos en organitzacions criminals o per delictes contra la llibertat sexual amb víctimes menors de 16 anys.
I per als que estiguin condemnats a més de cinc anys per altres delictes el jutge pot ordenar un "període de seguretat" de manera que el tercer grau no arribi fins al compliment de la meitat de la pena, afegeix l'advocada.
Noves expectatives dels veïns
Des del barri de la Trinitat no veuen amb mals ulls l'arribada dels 88 interns.
La presidenta de l'Associació de Veïns de la Trinitat Vella, Manoli Vera, assegura que la presència del centre obert construït el 1960 no han donat "cap problema" recentment i expressa comprensió pel fet que "els presos de tercer grau hagin d'estar a prop de la ciutat per poder anar a treballar i fer la seva vida".
"És un espai molt gran i s'hi podria fer un nou barri", afirma.
I afegeix: "Es podran construir edificis nous, botigues o locals de tot tipus".
Vera també proposa que en el buit que deixi el centre penitenciari sigui omplert per una institució o un altre equipament com un "centre universitari o una escola industrial".
Calendari del tancament de la Model
9 de febrer: el Parlament insta el Govern a tancar la Model.
I segon moviment de Brians 1 cap a Brians 2.
6 de març: entren els últims presos preventius de la Model.
20 de març: inici de l'obertura completa de Mas d'Enric.
20 d'abril: tercer moviment de la Model cap a Brians 1 i Trinitat.
5 de maig: els últims interns en règim de tercer grau de la Model es traslladen a Trinitat.
8 de juny: tancament definitiu de la presó Model de Barcelona.

Response: La presó Model de Barcelona tancarà definitivament el 8 de juny, un dia abans de complir cent tretze anys. Els 88 presos de tercer grau que hi queden seran traslladats al Centre Obert 2 de Barcelona. Segons Manoli Vera, presidenta de l'Associació de Veïns de la Trinitat Vella, la presència del centre obert no ha causat cap problema.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
Ho faria a través de la seva advocada, pagada per un empresari espanyol resident a Suïssa, segons la mateixa capçalera.
El 10 de setembre passat Macià, amb altres militants de l'extrema dreta, es va voler acostar a la Marxa de Torxes per la Independència que se celebrava a Balsareny, i, a més de proferir insults contra els manifestants, va insultar també els agents dels Mossos d'Esquadra que s'ho van impedir.
Els mossos el van denunciar pels insults a agents de l'autoritat i per l'intent de boicotejar la marxa independentista, sota l'acusació d'"intentar impedir el legítim dret de manifestació i pertorbar-ne greument el desenvolupament de la marxa".
A més a més, els Mossos d'Esquadra van aturar aquella mateixa nit també a Balsareny una persona, vigilant de seguretat, a qui van relacionar amb Macià, i que duia dins el seu cotxe un nunchaku, un doble pal lligat amb una cadena que s'usa a les arts marcials.
Degut a la denúncia, la Junta de Tractament va dictar el seu reingrés al centre penitenciari de Lledoners, d'on es trobava en tercer grau d'una condemna de 10 anys per un delicte contra la salut pública i un altre de robatori.
De fet, el febrer del mateix 2017, Raúl Macià ja havia reingressat a presó després d'arrencar un rètol indicatiu de Sallent mentre es trobava en llibertat gràcies a un altre tercer grau.
Els seus arguments
Segons el testimoni de Macià, la nit del 10 de setembre va sortir amb amics seus a fer un volt pel poble i anar a prendre alguna cosa en la terrassa d'un bar.
En un moment donat se'ls van acostar dos mossos i els van obligar a identificar-se.
Davant dels retrets d'un dels amics de Macià, un dels mossos va avisar la policia i, segons explica, van arribar quatre cotxes patrulla més.
Després de completar les identificacions, els agents els van deixar seguir, però els van prohibir expressament acostar-se a la Marxa de Torxes.
Malgrat aquestes indicacions, el grup de Macià va continuar en direcció a la plaça on hi havia la concentració independentista fins a la plaça de la Mel on una furgoneta antidisturbis els va barrar el pas, i els agents antiabalots els van ordenar dispersar-se.
El que no explica Macià és que malgrat que els mossos els van impedir avançar, van estar insultant greument i amenaçant els manifestants, en la recta final de l'acte.
L'endemà, Raúl Macià i altres membres del grup van haver d'anar a declarar a la comissaria de Mossos per la denúncia d'insults a agents de l'autoritat i per intentar boicotejar l'acte independentista.
Com que Macià es trobava en tercer grau penitenciari, va reingressar a presó, on es troba des de llavors.
La investigació
Després d'escoltar el testimoni de Raúl Macià i de diversos dels amics que anaven amb ell aquell vespre, la jutgessa ha decidit investigar els tres agents per determinar en què es basen per denunciar que el grup espanyolista havia sortit la nit del 10 de setembre per boicotejar la Marxa de Torxes independentista.
La jutgessa tampoc no veu relació directa entre l'home a qui li van trobar un nunchaku al cotxe i la colla de Macià.
Antecedents
Cal tenir en compte, però, que Raúl Macià no és desconegut per la policia catalana.
Pocs dies abans de la Marxa de Torxes -a finals d'agost- s'havia enfilat al balcó de l'ajuntament des del sostre d'un turisme per restituir-hi la bandera espanyola.
El febrer, també de l'any passat, va arrencar un rètol indicador de Sallent on hi posava Municipi per la Independència, es va gravar en vídeo i ho va penjar a les xarxes.
Per aquest delicte contra el patrimoni amb l'agreujant d'odi -pel qual va ser multat- va reingressar a presó.
Macià ha protagonitzat de forma reiterativa altres accions contra estelades, pancartes independentistes o tot allò que tingués a veure amb el procés català, de manera que aquella nit del 10 de setembre, els agents dels mossos van actuar quan s'acostava en grup cap a l'acte sobiranista que se celebrava al poble.

Response: El 10 de setembre Raúl Macià i un grup de militants de l'extrema dreta van intentar boicotejar la Marxa de Torxes per la Independència a Balsareny. Els mossos van denunciar-lo per insults a agents de l'autoritat i per l'intent de boicot, però després d'escoltar la seva declaració, una jutgessa investigarà tres dels mossos per determinar les bases de la denúncia.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
L’Ajuntament de Castelló ha captat una nova línia de finançament europeu a través d’un projecte Life de valorització de residus biològics municipals com a matèria prima per a produir productes de valor afegit per a l’agricultura i la indústria química.
Una iniciativa que permetrà desenvolupar a la ciutat un pla pilot per a valorar residus i reutilitzar-los per al cultiu en horts urbans i que es farà en el marc d’un projecte europeu més ampli en el qual participaran ciutats d’Itàlia, Grècia i Xipre.
La captació de nous fons europeus, a través de l’Oficina de Planificació i Projecció Econòmica del consistori, és fruit de la col·laboració públic-privada amb Simetria Grup.
La Comissió Europea, a través del Life (Instrument Europeu Financer de Medi Ambient), aportarà un 50% aproximadament del pressupost del projecte.
Així, l’Ajuntament de Castelló rebrà 35.000 euros, aportant dels seus propis recursos altres 28.600 euros per a l’execució de les accions que li corresponen.
“Aquesta nova injecció d’Europa posa en relleu que l’Ajuntament s’ha convertit en tractor de projectes i fons europeus a través de dues vies, directament a les arques municipals mitjançant fons estructurals com els Feder, i indirectament, mitjançant el suport a projectes innovadors de les empreses de Castelló que repercuteixen en benefici de la ciutadania”, ha explicat l’alcaldessa, Amparo Marco.
“Amb l’ajuda d’Europa estem avançant en sostenibilitat i canviant el paradigma, ja que ara no és només el sector privat el que atrau projectes, sinó que l’Ajuntament actua també com a motor d’oportunitats que redunden en la cohesió social i econòmica de la ciutat”, ha ressaltat Marco.
“Amb iniciatives com aquest volem que les polítiques sostenibles arriben a tota la ciutat.
Volem que Castelló siga un referent en ecologisme i això es fa amb cada acció que fem com a institució”, ha assegurat el regidor de Reciclatge i Gestió de Residus, Ignasi Garcia.
Així, el responsable de l’àrea de Residus ha valorat molt positivament que Castelló siga reconeguda per a iniciar un projecte pilot que té com a objectiu la reutilització i la reducció de residus.
“Es tracta d’un pas més en la reducció de fem, que culminarà amb la implantació de la recollida orgànica de forma generalitzada a la nostra ciutat”, ha indicat Garcia.
El regidor de Transició Ecològica, Fernando Navarro, per la seua part, ha explicat que “la Comissió Europea està apostant per l’economia circular i per la transició ecològica i és una sort per a l’Ajuntament participar d’un projecte que aspira a aprofitar els residus orgànics per a l’abonat agrari”.
“És un moment clau per a transformar el nostre model productiu i fer-lo sostenible i hem de fer tots els esforços per a avançar en aqueixa direcció”, ha subratllat.
Castelló participarà en les fases de producció, testatge, conscienciació ciutadana i gestió, a través del pla pilot que busca demostrar la qualitat dels processos i els productes obtinguts en l’entorn real de països diferents, per a aconseguir, amb els resultats obtinguts, donar impuls a les administracions i als inversors privats de manera que acullen aquesta nova forma de reciclatge de residus urbans, protegint alhora el medi ambient.
Per a la fase de producció, l’Ajuntament aportarà els residus biològics municipals perquè la filial Tetma de Simetria Grup, els recol·lecte i valore entre l’1 d’agost i el 15 de setembre de 2021 i 2022.
En la part del testatge, es provaran els productes de base biològica obtinguts, i cada localitat aplicarà els bio-fertilitzants per a la seua validació.
A Castelló, es promocionarà entre la ciutadania l’ús d’aquest producte perquè es cultiven, en horts urbans, diferents aliments (en tots els casos, els participants hauran de cultivar obligatòriament tomaques).
Finalment, el consistori realitzarà les campanyes de difusió pertinents perquè les actuacions realitzades al llarg del desenvolupament del projecte siguen conegudes per la ciutadania, intentant conscienciar sobre la importància de reciclatge i la possibilitat d’aplicar solucions innovatives i sostenibles.

Response: Mitjançant l'Instrument Europeu Financer de Medi Ambient, l'Ajuntament de Castelló ha aconseguit finançament per revalorar els residus i reutilitzar-los en cultius d'horts urbans. En aquest pla pilot també hi participen ciutats d'Itàlia, Grècia i Xipre. Segons l’alcaldessa, Amparo Marco, aquest finançament d’Europa posa en relleu el paper de l’Ajuntament com a tractor de projectes i fons europeus.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
Els Mossos d'Esquadra i la policia espanyola han detingut a Sitges i Pinto (Madrid) dos membres d'un grup criminal itinerant especialitzat en fer encastaments a establiments comercials de marques de luxe.
Els arrestats són dos homes, de 22 i 35 anys i nacionalitat espanyola, que haurien participat en tres robatoris a establiments comercials de Catalunya.
Un d'ells també hauria col•laborat en onze robatoris a comerços i empreses de Madrid, Toledo i Albacete.
Entre 2018 i 2019, la policia calcula que s'havien endut mercaderies valorades en més d'un milió d'euros.
En alguns casos, havien accedit a les empreses encastant una retroexcavadora que havien sostret prèviament.
La investigació va començar l'1 d'octubre de 2018, quan els mossos van tenir coneixement d'un robatori a una botiga d'electrodomèstics i electrònica de Girona.
Durant la nit, un grup de mínim de 6 persones havia arribat amb dos vehicles sostrets, havia forçat la porta exterior de vidre amb un mall i havia tallat la persiana interior amb una serra radial.
Així havien creat un forat per accedir a l'interior i sostreure material electrònic –telèfons mòbils, càmeres i rellotges- valorat en més de 125.000 euros.
Els investigadors van identificar una part dels autors de l'assalt i van constatar que, tot i que un d'ells tenia residència a Sitges, el gruix del grup s'havia desplaçat des de Madrid per cometre el robatori.
Per aquest motiu, es va definir un equip conjunt d'investigació amb els serveis centrals de la policia espanyola de Madrid i Barcelona.
Amb la investigació, la policia ha conclòs que l'home resident a Sitges facilitava informació al grup criminal que estava establert a Madrid.
Els agents van identificar dos membres d'aquest grup.
Un d'ells, tenia un ampli historial d'antecedents relacionats delictes contra el patrimoni.
El segon, a més d'estar implicat en el robatori, es dedicava a recopilar informació i a fer vigilància prèvia dels establiments comercials on el grup pretenia entrar a robar.
Els investigadors van comprovar que aquest últim individu es desplaçava al Passeig de Gràcia de Barcelona i estudiava la situació de certs comerços d'articles de luxe.
L'home analitzava els aparadors i les mesures de seguretat, mentre feia fotos i vídeos dels establiments.
Amb aquesta informació, el grup criminal es desplaçava de Madrid a Barcelona.
Un cop feia l'acció, tornava a la capital espanyola amb el botí, que ràpidament introduïa al mercat de compravenda d'objectes robats.
En paral•lel, la investigació policial també va determinar que el grup hauria comès altres dos robatoris en botigues de marques exclusives del Passeig de Gràcia de Barcelona.
Un va ser el 30 de novembre de 2018, quan els autors van encastar un vehicle de gamma alta contra l'aparador, van accedir a l'interior de l'establiment i van sostreure nombrosos articles –bosses, cinturons i roba- valorats en gairebé 400.000 euros.
La segona d'aquestes accions va ser el 21 de març de 2019.
Novament, els autors van utilitzar un vehicle per forçar l'accés a l'establiment.
Cinc persones vestides amb roba fosca i amb la cara tapada van entrar a la botiga mentre un sisè individu vigilava des de l'exterior.
En aquesta ocasió, van robar bosses de mà per valor de 422.000 euros.
Després, van abandonar a Sant Pere Molanta, al terme municipal d'Olèrdola, (Alt Penedès) els cotxes utilitzats en el robatori.
La mateixa investigació policial va concloure que alguns membres del grup criminal també estaven relacionats amb un seguit d'encastaments denunciats durant el febrer en diferents punts de l'estat espanyol.
D'aquests, els van cridar l'atenció dos robatoris en una botiga de bicicletes d'alta gamma de Pozuelo de Alarcón (Madrid).
En el primer, van robar 17 bicicletes valorades en més de 142.000 euros.
En el segon, només cinc dies després, es van portar set bicicletes que la policia espanyola va recuperar el mateix dia.
A banda, la policia destaca altres dos encastaments comesos el mateix mes a les delegacions d'Albacete i Ávila d'una empresa distribuïdora de tabac.
Aquest cop, els lladres van fer servir una màquina retroexcavadora sostreta per violentar els accessos.
Davant de tots els fets recopilats amb la investigació, els Mossos d'Esquadra i la policia espanyola van establir un operatiu policial conjunt que va permetre detenir dels dos principals investigats, un a Sitges i l'altre a Pinto (Madrid), i realitzar les entrades i escorcolls als seus domicilis.
Se'ls acusa de delictes de pertinença a grup criminal, robatori amb força, i robatori i furts d'ús de vehicles.

Response: Amb la col·laboració entre Mossos i Policia Nacional, es detenen dos membres d'una banda que fa robatoris a botigues d'alta gamma. Un dels detinguts és de Sitges, però la resta es desplaçava des de Madrid. Segons alguns càlculs, han aconseguit robar mercaderies valorades en més d'un milió d'euros. En alguns casos accedien a les botigues encastant una retroexcavadora robada.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
Els alcaldes del Ripollès alerten que hi ha municipis amb sobrepoblació pel confinament.
Són persones de segones residències que han decidit passar aquests dies fora del seu habitatge habitual, fet que ha incrementat el nombre d'habitants.
Els batlles alerten que això afecta directament als serveis bàsics.
En concret, preocupa l'Hospital de Campdevànol, que té les dimensions i la capacitat per assistir la població que viu regularment al Ripollès, però "en cap cas" al nombre actual.
Una de les poblacions més afectades és Camprodon, i en concret el veïnat de Font Rubí.
El seu alcalde, Xavier Guitart, explica que van rebre una quantitat de gent "brutal" fa dues setmanes i que obertament diuen que s'hi estaran fins la fi de l'estat d'alarma.
El coronavirus ha disparat el nombre d'habitants del Ripollès les darreres setmanes.
Es tracta de famílies senceres que tenen la segona residència que, un cop es va declarar l'estat d'alarma, van pujar "massivament" cap als pobles de la comarca amb la intenció de passar-hi el confinament.
Un confinament que s'ha allargat quinze dies més i que provoca un "trasbals" als alcaldes d'aquestes poblacions ja que els serveis bàsics com el de l'aigua, l'alimentació i, sobretot, el sanitari poden veure's afectats per la quantitat de gent que ha passat a viure en aquestes localitats.
Són municipis com Camprodon, que té el veïnat de Font Rubí on majoritàriament viuen persones de segona residència.
"Està ple, i aquesta gent ha de menjar i si necessita anar al metge se l'ha d'atendre", explica l'alcalde de la localitat, Xavi Guitart.
De moment porten dues setmanes, però el batlle assegura que molts d'aquests veïns, que majoritàriament són de Barcelona i l'àrea metropolitana, li diuen obertament que s'hi quedaran fins que s'acabi l'estat d'alarma.
El que més molesta a l'alcalde, però, és l'excusa que moltes d'aquestes persones que només anaven a Camprodon els caps de setmana o durant les vacances li expliquen.
"Em diuen que venen aquí perquè no hi ha coronavirus.
Aquesta malaltia és a tot arreu", recorda l'alcalde.
En aquest sentit, el president del Consell Comarcal del Ripollès (CCR), Joaquim Colomer, explica que el primer cas que van tenir d'infectat per la covid-19 va ser una persona d'Igualada que té una segona residència en un poble de la comarca.
Un altre aspecte que preocupa és el fet que moltes famílies van pujar amb els nets i els avis, mentre que els pares han tornat a la ciutat a treballar.
És el cal de Ribes de Freser.
La seva alcaldessa, Mònica Santjaume, recorda que la gent gran és un col·lectiu de risc i que els nets podrien passar la malaltia.
"Sense els pares aquí, si hi ha un contagi com ens en fem càrrec", lamenta.
L'Hospital de Campdevànol pot col·lapsar
Tot plegat ha afectat als serveis bàsics que necessita el Ripollès per la població que té habitualment.
Un aspecte sensible és l'hospital de Campdevànol que té unes limitacions, ja que està pensat per un nombre de persones concret.
"Veiem que hi ha molta gent que ha anat a parar a Campdevànol sense ser originari del Ripollès", explica Colomer.
Això provoca un "principi de col·lapse" en aquest centre.
"Podríem tenir una situació controlada i ara no la tenim ja que hem d'atendre una sèrie de gent que hauria de ser atesa en altres hospitals", assenyala el president del CCR.
Colomer destaca que el Ripollès "va ser l'última comarca" on va arribar el virus.
El problema de la primera setmana
Tant Colomer com Guitart han coincidit a dir que el problema més greu va ser el "descontrol" del cap de setmana posterior a la declaració de l'estat d'alarma.
"Aleshores ni el Govern, ni la policia ni nosaltres podíem arribar a pensar que hi hagués una allau de persones tan important cap a els pobles del Ripollès", afirma Colomer.
Per això, asseguren que hauria calgut controlar les sortides del cap de setmana que es va declarar l'estat d'alarma.
Amb tot, asseguren que els controls actualment són efectius i que no han notat que vinguin més famílies.

Response: Preocupació al Ripollès perquè, arran de l'allargament del confinament, moltes famílies que hi tenen segona residència han decidit quedar-s'hi. Això posa en perill el subministrament de serveis bàsics, com l'aigua, l'alimentació i, sobretot, el sanitari. El cas més delicat és el de l'Hospital de Campdevànol, que només té capacitat per atendre els habitants de la zona.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
D'ençà de la preparació de l'1-O, el Comitè de Defensa de la República (CDR) ha anat guanyant protagonisme a Catalunya.
Tant al Bages com al Moianès s'ha convertit en un actor principal de l'acció al carrer i el discurs polític.
De fet, al Bages, Moianès, Berguedà i Solsonès hi conviuen 33 assemblees, quatre a Manresa -una per districte- i una a les principals poblacions.
Tenen un funcionament autònom i es coordinen comarcalment amb una trobada cada quinze dies.
Ara, a més a més, comencen a estructurar-se, també, sectorialment, amb docents, artistes, bombers, i persones d’altres àmbits professionals que donen "solucions" temàtiques a problemes puntuals.
Respecte d'ANC i Òmnium, el funcionament dels CDR és més flexible i això els permet organitzar-se més àgilment en cas que hi hagi novetats.
Molts dels seus activistes comparteixen militància amb aquestes entitats, però molts altres no.
Quan feia bon temps es reunien, a vegades, en places públiques i en espais oberts.
Ara ho fan en casals i ateneus, sense la "cotilla" d'estar estructurats legalment, fet que els fa més "líquids" en la seva acció.
Inicis d'història
A Manresa, els Comitè en Defensa del Referèndum, primer, i de la República després, en tots dos casos, va tenir una estrena aclaparadora.
En una ciutat on la concentració històrica més nombrosa havia aplegat unes 5.000 persones per celebrar la Lliga ACB del TDK Manresa, el 1998, el CDR va aconseguir, amb poc més de 15 dies d'existència, una manifestació de 10.000 persones el 20 de setembre (coincidint amb els escorcolls al Departament d'Economia), i de més de 27.000 el 3 d'octubre, per l'aturada de país.
Totes dues van passar per davant la comandància de la Guàrdia Civil guardant un escrupolós silenci.
El CDR de Manresa havia nascut a mitjans de setembre seguint la crida nacional.
Ho va fer, principalment, impulsat per membres de l'esquerra anticapitalista de la capital del Bages.
La precipitació dels esdeveniments, amb els primers escorcolls a dependències de la Generalitat, i sobretot després de la resposta policial a l'1 d'octubre, quan la població encara se sorprenia de l'actuació de l'Estat, va fer que el moviment s'engreixés ràpidament.
Per gestionar aquell èxit, en primera instància es van crear divuit assemblees, una per col·legi, i ja més endavant, es va dividir l'àmbit d'actuació en les actuals quatre assemblees, reproduint els districtes de la ciutat.
Sense descuidar el camí cap a la República, l'acció dels CDR s'ha dirigit també a activitats de caràcter social o de conscienciació.
Al Pont, feu espanyolista, les accions es fan de nit "però duren poca estona"
"Al Pont de Vilomara les accions les hem de fer amb molta cura i de nit, a diferència d'altres municipis de la comarca", explica Abel Aguilar, un dels membres del CDR d'aquesta població del Bages.
"Gradualment -continua- hem anat passant d'una acció més directa a una de més estratègica", assegura, ja que, segons argumenta, si surten a penjar llaços grocs "al cap de poques hores ja no hi són".
El Pont de Vilomara és la població del Bages amb un índex d'unionistes més alt.
Des de 1979 el PSC hi ha governat amb majories absolutíssimes, però en els últims mesos la balança s'ha anat decantant cap a Ciutadans.
En les darreres setmanes, abans del 21-D, s'hi va viure l'agressió a persones que penjaven cartells de la CUP, i va ser l'escenari de diverses manifestacions espanyolistes.
El CDR del Pont de Vilomara el conformen una vintena de persones que es troben cada dues setmanes, a no ser que hi hagi algun tema urgent d'actualitat, relata Aguilar.
Les "assemblees de poble" del CDR de Castellbell i el Vilar
El CDR de Castellbell i el Vilar combat el desànim general degut per l'impàs que viu l'independentisme "amb més acció".
En aquesta població, residència del pare d'Oriol Junqueras, Toni Cusó explica que també hi ha un nucli dur d'espanyolisme "tolerat per l'alcaldessa -del PSC-" i que al llarg dels anys "s'ha establert en el moll de l'os d'entitats esportives i de tota mena del poble".
"Malgrat que ells no ho admeten, en molts casos tenen posicionaments totalitaris, propers al feixisme", assenyala.
El CDR de Castellbell i el Vilar es reuneix cada setmana, tot i que segons Cusó s'està plantejant espaiar més les trobades.
En aquest municipi, a diferència del que passava al Pont, surten sovint a posar llaços grocs o a encartellar.
"Properament pintarem un mural de suport a Junqueras", diu Cusó.
Les seves accions de vegades tampoc sobreviuen massa temps.
"Això ens encoratja a tornar a sortir", assegura.
Les assemblees del CDR, inicialment impulsades "per gent propera a ERC, tot i que actualment són molt transversals", s'han convertit "en assemblees de poble" i s'hi tracten també altres temes, "com la presència d'espanyolisme totalitari al municipi", conclou el de Castellbell.

Response: Des de l'1-O, els CDR han guanyat molt protagonisme al Bages, Moianès, Berguedà i Solsonès. A Manresa, el CDR va organitzar una manifestació de 27.000 persones el 3 d'octubre, superant amb escreix els 5.000 que van celebrar la lliga ACB del TDK el 1998. Al Pont de Vilomara, feu espanyolista, s'hi han viscut agressions a persones que penjaven cartells.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
‘Dia de dol, de record i homenatge a la gran Eva Serra, militant sense repòs ni miquetes per la causa dels drets i les llibertats de classe, gènere i nacionals.
Va ser llum en temps obscurs i lucidesa en els que no ho semblaven però també ho eren.’
El dol per la mort d’Eva Serra es va estendre per les xarxes, el 3 de juliol, tan bon punt es va saber la mala nova.
Des del president Quim Torra fins al filòsof Xavier Antich, la piulada del qual encapçala aquest perfil, historiadors, activistes, organitzacions cíviques i polítiques on havia estat implicada, antics alumnes, institucions acadèmiques, amics, compartien estupefacció i tristesa.
Eva Serra i Puig va morir a Barcelona a l’edat de setanta-sis anys.
Historiadora veraç, sempre compromesa políticament, independentista, feminista, la seva trajectòria deixa un llegat de coneixements i avenços i perspectives.
A mitjan segle XX, quan no era moda però sí necessitat, havia pres partit a favor de l’emancipació nacional: des de l’històric Front Nacional de Catalunya (FNC), de primer, i després com a part del grup de joves marxistes que en va sortir per fundar el Partit Socialista d’Alliberament Nacional (PSAN).
Hi havia la seva germana Blanca, també.
Durant anys, de fet, van ser conegudes com un tàndem polític: intel·ligents, compromeses, rigoroses, rebels, imprescindibles, les germanes Serra.
I expliquen els amics que, a les reunions del PSAN, clandestines encara i plenes de fum, l’altre germà i futur activista escoltava darrere la porta.
Es deia Josep de Calassanç, com son pare, l’historiador i arqueòleg Josep de Calassanç Serra, i tenia també aquell tremp de la família però encara era massa jove per a poder-hi participar.
Escoltava, d’entrada, per tant.
Per a poder parlar.
En Josep de Calassanç Serra fill, en Cala, afable i ferm com les germanes, va conèixer la persecució i l’exili.
Instal·lat al Rosselló, fins a la seva mort, l’any 2011, hi va esdevenir activista clau per a la recuperació de la llengua i la cultura catalanes.
‘Són una família extraordinària.
Tots’, ens resumeix una companya de militància dels anys setanta: ‘I, dins d’aquest ramell de gent extraordinària, l’Eva era un esperit lliure, una lluitadora completa.
Humana i ferma i dolça i de pedra picada tot alhora.’
Després del PSAN, i a partir de l’escissió del PSAN-p, va formar part d’Independentistes dels Països Catalans (IPC), va impulsar, juntament amb Lluís Maria Xirinacs, l’Assemblea Unitària per l’Autodeterminació que va desembocar en l’Assemblea d’Unitat Popular (AUP) i, finalment, de la CUP.
Sempre amb idèntic i necessari esperit crític, amb aquella bella combinació de mentalitat lliure i d’empatia que n’han feta una persona estimada i inoblidable.
Va ser víctima de la repressió, la més cruenta, amb detencions i tortures, a final dels anys setanta.
I va continuar treballant.
Amb la mateixa empenta.
I vehemència.
I tranquil·litat.
Que són combinables.
La passió per la història, i el rigor amb què ha exercit l’ofici, tant en el camp de la investigació com en el de la docència, han estat un altre tret característic de l’Eva Serra.
Va ser professora a la Universitat de Barcelona i a la Universitat Pompeu Fabra, membre de la secció històrico-arqueològica de l’Institut d’Estudis Catalans, i implicada en diverses publicacions especialitzades (era membre del consell de redacció de la revista Afers, per exemple, que ja ha anunciat que li dedicarà en homenatge en el pròxim número).
Va començar la recerca, i hi va centrar també la tesi doctoral, treballant sobre la història agrària de Catalunya als segles XVI i XVII.
Després va ampliar el punt de mira, mateixos segles, mateix espai, i es va fixar en la història política i de les institucions catalanes.
Les seves aportacions en aquest camp han estat clau per a comprendre coms i perquès dels fets històrics.
Per capir, també, fins i tot, algunes continuïtats.
En la reivindicació.
En l’anhel col·lectiu de llibertat.
En una entrevista a L’Avenç, l’any 1982, ja apuntava l’interès creixent que sentia per aquesta línia d’investigació, pels ‘fenòmens polítics i institucionals que tan sovint han estat abandonats i menyspreats per les esquerres’.
I hi destacava, també, la importància ‘d’analitzar les institucions catalanes de l’època moderna no tant com a institucions de govern (perquè com a tals ja eren inoperants), sinó com a institucions de resistència’.
I això va fer.
Al capdavall, tal com explicava recentment al llibre Quan la por canvia de bàndol (Tigre de Paper), ‘Sense rebel·lia no hi hauria història i la identitat catalana és una manifestació continuada de resistència i rebel·lia que explica que encara hi siguem’.

Response: El 3 de juliol és dia de dol per Eva Serra i Puig, historiadora, independentista i feminista, que va morir als 75 anys a Barcelona. També va ser professora a la UB i a la UPF, i membre de l’IEC. Segons una companya de militància dels anys setanta, "era un esperit lliure, una lluitadora completa. Humana i ferma i dolça".


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
Sau30 ha estrenat avui el seu nou disc, ‘Mil i una nits i uns quants dies’, en directe en un concert a l’Antiga Fàbrica Damm de Barcelona.
Davant més d’un centenar de persones, el grup ha ofert un breu concert de presentació de cinc cançons del nou àlbum i han tancat l’actuació amb ‘El tren de mitjanit’.
Els següents concerts són el 23 d’abril a l’Strenes i el 28 d’abril al Palau de la Música, on faran la presentació oficial de l’àlbum.
En declaracions a l’ACN, Pep Sala, compositor, veu i guitarra de Sau30, ha explicat que són molt diferents als que eren als noranta, tot i que comparteixen les experiències conjuntes viscudes.
“La personalitat és la mateixa, però han passat molts anys”, ha dit.
Amics i seguidors del grup Sau30 s’han apropat per escoltar alguns dels nous temes del grup com ‘Trossets de mi’ o ‘Potser és allò que en diuen fer-se gran’.
Han tancat, però, l’actuació amb un dels clàssics de Sau: ‘El tren de mitjanit’.
A l’inici del concert Pep Sala ha demanat un aplaudiment en record de Carles Sabater.
Minuts abans de pujar a l’escenari, Sala ha admès que sempre hi ha els nervis previs a l’actuació.
“És com tirar-te a una piscina amb aigua freda, però després hi estàs de collons.
Això no canvia i espero que no canviï mai”, ha ressaltat.
Sala ha apuntat que les cançons que ha fet, són un reflex del què sent i el que li passa pel cap i les seves alegries, penes i misèries.
Reconeix que li pregunten si són semblants les cançons que fa ara amb les del grup original de Sau dels 90.
“Ara no escriuria ‘Foc al cos’ perquè tenim una altra forma d’enfocar la vida”.
El nou àlbum, que s’ha publicat avui, significa el retorn discogràfic de Sau vint-i-quatre anys després de la publicació de ‘Amb la Lluna a l’esquena’.
Sala torna a estar al capdavant del grup amb la composició, les lletres, la veu i la guitarra elèctrica dels tretze temes originals que formen part de la producció.
Amb ell i Jonathan Argüelles, nova veu del grup, han participat en l’elaboració del disc diversos músics.
Tots ells van formar part de la banda de Sau: Ramon Altimir als teclats, Quim ‘Benítez’ Vilaplana a la bateria, Pep Sànchez al baix, Josep Lluis Pérez a les guitarres, Carles ‘Xarli’ Oliver a la bateria, Jordi Mena a les guitarres i Gerry Duffy a les percussions i a les veus.
També han col·laborat al disc Joan Antonell a les veus i guitarra acústica i membres del grup Biflats.
De la retrobada, en formen part fins i tot altres figures dels inicis de Sau com Joan Capdevila, coautor d’algunes lletres, i Salvador Aumedes, col·laborador habitual d’en Sala.
Per la seva part, el cantant Jonathan Argüelles, també en declaracions a l’ACN, explica que les cançons del grup als noranta les feia Sala i actualment, també.
“Això fa que la línia sigui la mateixa”, afirma.
Declara, però, que “el Sala d’ara no és el de fa vint-i-cinc anys i per tant mai podrà sonar igual”.
Reconeix que algunes cançons recordaran molt a Sau com ‘Trossets de mi’ o ‘Deixa’t caure’, i altres no tant.
Assenyala que algunes cançons tenen “una sonoritat més “Pep Sala” en la seva etapa en solitari”, com per exemple ‘Cançó Trista per en Jordi’, que el guitarra ha escrit per un amic seu que va morir durant la pandèmia i que té un aire, diu, a cançons com ‘Deixeu que toquin les campanes’ o ‘Cor de la nit’.
D’altres potser sonen completament diferent al que havia fet fins ara.
El cantant afirma que és una gran responsabilitat cantar les cançons de Sau “pel llegat que han deixat i per la importància que han tingut i tenen per a moltes persones, en les que jo m’incloc”.
A partir d’aquí, afegeix, cantar les cançons que cantava Sabater “és i serà sempre un repte perquè el respecte que li tinc és enorme.
Crec que era un artista extremadament complet i vocalment molt preparat, cosa que ha fet que jo m’hagi de posar les piles, no per estar al seu nivell, perquè el Carles tenia unes qualitats a l’abast de molt pocs, però sí per intentar defensar les cançons de Sau com es mereixen”.

Response: Sau30 estrena el nou disc "Mil i una nits i uns quants dies", en un breu concert a l’Antiga Fàbrica Damm de Barcelona que conclou amb "El tren de mitjanit". Segons Pep Sala, és una gran responsabilitat cantar cançons de Sau pel llegat que han deixat i per la importància que han tingut.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
Els robots, el centenari de l'"anime" i els 25 anys de la versió en paper de Bola drac seran alguns dels grans atractius d'aquesta nova edició del Saló de Manga de Barcelona, la vint-i-tresena.
La cita, part ineludible de la programació barcelonina del món del còmic, comença aquest dimecres amb una exposició de robots –entre els quals es troba un exemplar de Blade Runner 2049– i amb una mostra en homenatge al centenari del primer "anime" de la història, així com un seguiment especial en honor als 25 anys del primer manga de Bola de drac.
Bona prova de l'èxit de la proposta, i de l'expectació que provoca, és que les entrades anticipades per al cap de setmana ja estan esgotades i es preveu que les de dimecres dia 1 s’acabin en les properes hores.
Com a novetat, els tiquets seran d'un sol accés –no permetran sortir i entrar del recinte–, una circumstància que creu que no generarà problemes, segons l'organització.
Les exposicions d'aquest 2017, conjuntament amb altres activitats i mostres, formaran part de la Tamashii Nations World Tour, que passarà per Barcelona entre el 1 i el 5 de novembre.
Arròs de l'Ebre i convidats especials
També la presència dels autors Robico, autora d'El monstre del costat, i Yoshiaki Sukeno, que estaran al certamen amb la condició de convidats especials.
Els dos escriptors respondran les preguntes dels mitjans de comunicació i dels assistents, en una trobada molt especial.
D'altra banda, arròs i Japó sempre han anat estretament units, sobretot pel que fa a la clàssica iconografia del manga i de la tradició popular del país.
En aquest sentit, un altre dels punts més destacats de l'edició d'enguany serà la col·laboració de Deltebre amb el Saló del Manga.
El municipi, famós pel seu arròs, comptarà amb una paradeta en què hi haurà diferents menús depenent de cada dia.
Serà un dels punts que posarà de relleu la importància de l’arròs a la cultura japonesa, amb una connexió creada entre les dues cultures.
Celebració dels 25 anys del Manga de "Dragon Ball"
No es pot obviar, si fem una repassada de les activitats que hi haurà en aquesta 23a edició, d'un fet que demostra com el temps passa volant: enguany fa 25 anys del primer manga de Bola de Drac, un dels fenòmens del còmic japonès que més va fer per popularitzar el gènere a casa nostra.
Per celebrar el 25 aniversari de la primera edició de Dragon ball al nostre país, el Saló del Manga celebrarà una sèrie de tres conferències relacionades amb l'aclamada creació d'Akira Toriyama.
El dimecres 1 de novembre, a les cinc de la tarda, amb el títol 25 anys de la sèrie blanca de Bola de Drac, se celebrarà una conferència amb Antonio Martín, director editorial responsable de la primera edició del manga en castellà i català, Pere Olivé, director artístic de Planeta DeAgostini Cómics en l'època, David Hernando, actual director editorial de Planeta Còmic i Manu Guerrero de Selecta Visión, que sota la moderació d'Oriol Estrada Rangil, autor del llibre Songokumanía.
Parlaran de com es va aconseguir la llicència amb més d’èxit de manga al nostre país i l'impacte que va tenir la seva edició en la indústria del còmic.
L'endemà i a la mateixa hora, hi haurà la conferència Els videojocs de Bola de Drac a càrrec de David Jaumandreu, que fa un repàs dels diferents videojocs de la saga i de l'impacte que va tenir la sèrie d'Akira Toriyama en aquest sector.
Per acabar, el diumenge 5 de novembre es realitzarà la conferència L’anime de Bola de Drac, a càrrec de Manu Guerrero, que versarà sobre el procés de creació de la sèrie, fent un repàs als seus directors d'animació, anècdotes i curiositats de l'anime que va iniciar el boom del manga a Espanya.
Totes les activitats es realitzaran a la Sala d'Actes del Palau 2.1 de Fira de Barcelona.

Response: Arranca la 23a edició del Saló de Manga de Barcelona amb una exposició de robots (en la qual destaca un exemplar de Blade Runner 2049). També s'hi commemoren dos aniversaris: els cent anys del primer anime de la història, i els vint-i-cinc anys de la primera versió en paper de Bola de Drac.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
El conseller d’Educació, Vicent Marzà, ja ha elaborat la proposta de reforma del règim lingüístic del sistema educatiu valencià, que ha de posar fi al sistema de línies.
Segons Marzà, ha de servir per a aconseguir ‘un plurilingüisme real i efectiu’.
L’esborrany que la conselleria ha fet arribar a les meses de negociació de la comunitat educativa proposa un Programa Plurilingüe Dinàmic, que permetrà als centres d’escollir entre sis modalitats, amb proporcions diferents d’ús vehicular de cada llengua.
Segons el govern, l’objectiu és que els alumnes valencians acreditin coneixements avançats de les dues llengües oficials, català i castellà, i almenys una altra, com ara l’anglès.
A més, estimula els alumnes a inscriure’s en els programes amb més presència de català, que proporcionen directament certificats de llengües.
L’esborrany ha tingut en compte aportacions d’experts de les universitats d’Alacant, Castelló i València, i també de membres diversos de la comunitat educativa.
Es preveu d’aplicar la nova proposta el curs vinent i que l’any 2023 s’hagi implantat completament.
Sis nivells i certificats directes
Bàsic 1 i 2, Intermedi 1 i 2 i Avançat 1 i 2.
Així s’anomenen els sis programes que la conselleria proposa als centres educatius, amb proporcions diferents d’ús vehicular del català, castellà o anglès en cadascun dels cicles.
El decret segueix les línies establertes pel Marc Europeu Comú de Referència per a les Llengües, que també preveu sis nivells de competència lingüística.
L’adopció de cada nivell –i, per tant, el nombre d’hores en anglès, català i castellà– dependrà del centre.
La decisió, en teoria, ha d’anar vinculada a la situació sociolingüística de cada entorn educatiu.
Els centres educatius, amb una majoria de dos terços del Consell Escolar, proposaran el nivell que volen seguir, però l’administració ho haurà de validar.
Tanmateix, el decret preveu que la decisió puga variar amb el temps.
Per exemple, el nivell Bàsic 1 inclou només quatre hores vehiculars de català per a l’educació infantil i només una àrea no lingüística en català a l’educació primària.
A l’altre extrem, el nivell Avançat 2 és el que més s’aproxima a un sistema d’immersió lingüística en català.
A l’educació infantil, aquest programa proposa que quatre hores dels ‘continguts globalitzats de segon cicle’ es facen en castellà i la resta en català.
A més, els centres de majoria no catalanoparlant podran no impartir l’assignatura de castellà fins a l’educació primària.
També proposa la incorporació de l’anglès com a llengua vehicular en una àrea i, sobretot, fa del català la llengua vehicular de totes les àrees no lingüístiques tret d’una, que haurà d’escollir el centre.
El decret també posa èmfasi una nova matèria anomenada Competència Comunicativa Oral.
Aquesta assignatura té l’objectiu de potenciar la capacitat comprensiva i expressiva dels alumnes en la llengua que els presente més dificultats i, per tant, s’impartirà en català, castellà o anglès segons el nivell que aplique el centre.
Aprendre a opinar, argumentar, expressar desigs o descriure experiències són algunes de les competències que pretén estimular la matèria.
Una de les principals particularitats de l’esborrany és que la conselleria certificarà els nivells de competència lingüística en català i en anglès als nivells intermedis i avançats, de manera que els alumnes obtindran acreditacions en llengües sense necessitat d’examinar-se’n a la Junta Qualificadora de la Comunitat Valenciana o les escoles oficials d’idiomes.
L’STEPV se sent defraudat pel govern
En un comunicat, el Sindicat de Treballadors i Treballadores de l’Ensenyament del País Valencià ha dit: ‘L’esborrany no compleix els objectius esperats de situar el valencià com a llengua vehicular de l’ensenyament.’
Segons que diuen, el decret defrauda les expectatives esperades del nou govern.
El sindicat critica la proposta perquè manté l’exempció del català i només una de les sis modalitats té una certa proximitat a un sistema d’immersió en català.
D’una altra banda, denuncien que el govern no té capacitat de fer que els centres a la llarga adopten el programa Avançat i, per tant, que el decret no assegura la millora de l’ús del català com a llengua vehicular de l’educació al País Valencià.
Finalment, considera que és un decret poc ambiciós i que el nou model podria perpetuar-se sense afavorir l’augment de les cotes de català al sistema educatiu.
El sindicat diu que cal una nova llei que substitueixi la LUEV i que garanteixi l’extensió de l’ús social del català.

Response: El conseller d'Educació, Vicent Marzà, ha elaborat una reforma del règim lingüístic del sistema educatiu valencià que ha de posar fi al sistema de línies. La proposta és un Programa Plurilingüe Dinàmic, que permetrà als centres triar entre sis modalitats amb proporcions diferents d'ús vehicular de cada llengua. La proposta s'aplicarà el curs vinent i es preveu que s'implanti el 2023.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
La situació política que viu Catalunya no ha passat desapercebuda, aquest dilluns, en l'acte d'entrega de despatxos judicials, en què 65 nous jutges d'arreu de l'Estat han realitzat l'últim pas que els permetrà poder exercir.
En l'acte, presidit pel rei Felip VI, el monarca ha estat contundent i clar, respecte de l'obligació de tots els joves jutges que, segons ha recordat diverses vegades, hauran de comprometre's amb la "noble causa" de defensar la Constitució.
"L'estat de dret implica que la funció dels jutges, jutjant i fent executar allò jutjat, ha d'estar guiada per la tutela dels principis constitucionals", ha afirmat, i ha remarcat que una de les seves principals obligacions és la d'actuar com a "servidors públics que salvaguarden i garanteixen els drets i llibertats de tots els ciutadans".
El context d'independència judicial ha estat un dels que més s'ha escoltat durant l'acte.
El rei ha descrit com ha de ser el jutge espanyol: "Independent, inamovible, responsable, sotmès únicament a l'imperi de la llei".
I ha tornat a reafirmar-ho més endavant: "Un jutge amarat dels valors constitucionals que presideixen el nostre ordenament jurídic.
Felip VI ha fet aquest discurs en moments clars d'escalada de tensió judicial a Catalunya, en un acte on ha destacat la manca d'institucions públiques catalanes.
En les anteriors edicions, el monarca havia estat acompanyat d'Artur Mas, fa tres anys, i Carles Puigdemont, l'any següent.
En aquesta ocasió, però, la judicatura ha optat per no convidar-hi cap representant polític.
Referències al procés català
Si bé la intervenció del rei Felip VI ha estat subtil, en referència a la causa catalana i les decisions dels tribunals alemanys de deixar en llibertat el president de Catalunya a l'exili, Carles Puigdemont, la intervenció del president del Consell General del Poder Judicial (CGPJ) i del Tribunal Suprem, Carlos Lesmes, ha estat més atrevida.
Segons ha dit, l'obligació dels jutges ha de ser "defensar l'estat de dret" davant de "qualsevol intenció de menystenir-lo".
El president del CGPJ ha recordat que actualment s'estan vivint "moments convulsos i complicats".
Per això, ha instat els jutges a actuar amb "fermesa" davant dels "desafiaments" que s'estan presentant.
Una tasca que no és "fàcil"
"La vostra tasca no serà fàcil".
Aquesta ha estat una de les primeres frases que ha dit Gema Espinosa, directora de l'Escola Judicial -i també esposa del jutge del Tribunal Suprem Pablo Llarena-.
Així, la dona de Llarena ha dirigit un discurs professional i serè en què ha recordat que el "jutge independent marca la decisió justa", sense que agents externs "influeixin" en la sentència final.
Un doble missatge, segons s'ha pogut entendre, dirigit per una banda als joves jutges que recollien les destinacions, però també interpretada com una defensa de la feina del seu marit.
Llarena, també present a l'acte, ha estat una de les figures més populars de l'entrega de despatxos.
Tensió a l'exterior
A l'exterior, el rebuig envers la figura del rei i la protesta per la judicialització de la causa catalana també s'ha fet notar.
Els Comitès de Defensa de la República (CDR) han convocat, sota el lema "Destronem-lo", una manifestació a les 11.00 hores al Pont de la Marina, a tocar de l'Auditori.
Cap a un quart de 12, un centenar de persones ja es concentraven en aquest punt, i en els carrers adjacents, els Mossos han aixecat un fort dispositiu policial, amb desenes de furgonetes i l'helicòpter.
Paral·lelament, els estudiants de l'Esmuc també han protagonitzat una protesta contra la presència del monarca espanyol.
Després de cantar Els Segadors i entonar alguns versos de Valtònyc, s'han assegut davant d'una de les portes de l'Auditori per impedir-li l'entrada.
Tot seguit, han estat desallotjats per agents dels Mossos.
Encara que d'una manera molt lleu, des de l'interior de la sala s'ha pogut percebre, en alguns moments, la remor dels xiulets de l'exterior.

Response: Felip VI ha presidit la presa de possessió de 65 nous jutges de tota Espanya. La independència del poder judicial ha sigut un tema clau en l'actual agitació política de Catalunya, amb una escalada de tensions a mesura que la regió pressiona per aconseguir la independència. Fora de la cerimònia, els manifestants s'han reunit per protestar contra el rei.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
Un jutjat penal de Barcelona ha condemnat a 13 mesos i mig de presó dues sindicalistes de la CGT, l’Eva i la Laura, per haver cremat una capsa de cartró plena de papers davant la Borsa durant la vaga general del març del 2012.
La fiscalia demanava inicialment dos anys i mig de presó per danys i desordres públics, però finalment ha accedit a rebaixar la pena, cosa que han acceptat les acusades, per tal que no entrin a presó i després d’haver pagat uns 10.000 euros.
Les sindicalistes han considerat que la pena no és justa, però l’han acceptat per ‘seguir lluitant al carrer’.
El matí del 29 de març del 2012 diversos centenars de persones convocades per la CGT van formar un gran piquet sindical de vaga pel centre de Barcelona.
Davant de la seu de la Borsa, al passeig de Gràcia, segons la policia, l’Eva va encendre una capsa de cartró de mida mitjana amb diversos papers a dins, simbolitzant bitllets.
L’acció volia denunciar el capitalisme especulador que, segons el sindicat anarquista, predomina a les borses.
El foc va provocar una fumera considerable que va afectar els vidres de les portes de l’edifici, tot i que no van haver d’actuar els bombers ni es van evacuar les dependències de la Borsa.
Va ser un mosso d’esquadra qui finament va apagar el petit foc amb un extintor.
Gairebé un mes després, la policia catalana va detenir la Laura acusada de danys, incendi i desordres, entre altres delictes que podien arribar a sumar una pena de 30 anys de presó.
La fiscalia va assumir les tesis de la policia i la jutgessa de guàrdia va decretar presó provisional.
Finalment va sortir gairebé un mes després havent pagat 6.000 euros de fiança.
També la van privar del dret a manifestació durant un any i mig.
L’acusació particular de la Generalitat i la Borsa s’han retirat després que les sindicalistes hagin consignat al jutjat uns 10.000 euros pels danys ocasionats a les portes.
Vist per sentència el judici contra els ‘quatre del Poblenou’
Les defenses dels quatre acusats van subratllat la ‘incoherència’ i la ‘manera genèrica’ del testimoni dels agents dels Mossos d’Esquadra a l’hora de relacionar els processats amb els fets de què se’ls acusa, com llançar un contenidor contra un establiment comercial o impedir la circulació de vehicles; uns fets en què els encausats neguen haver participat.
La Generalitat de Catalunya, com a acusació particular, ha ratificat la petició de 3 anys de presó.
El quart encausat va ser detingut l’endemà de la vaga general, quan sortia de casa en bicicleta i, segons els agents, va ser reconegut per dos agents dels Mossos d’Esquadra que havien format part d’aquell dispositiu del 29-M.
Quan se’l va aturar i se li va demanar si havia participat en la marxa, va respondre afirmativament i va mostrar una actitud de col·laboració, segons han coincidit a assenyalar, en la vista celebrada ahir, el mateix processat i els agents que en van practicar la detenció.
Les defenses, per contra, n’han demanat l’absolució.
Tres dels processats han explicat que van participar en la marxa pel 29-M entre un grup d’un centenar de persones i en un ambient que han descrit de ‘cercavila’ i amb ‘molt color’.
Anaven acompanyats i parlant amb veïns i coneguts d’entitats socials del barri, tal com han corroborat diversos testimonis.
El quart processat ha precisat que es va trobar el grup ja en el tram final, on hi va haver la càrrega policial, i que es va veure sorprès per les corredisses.
I tots quatre han negat haver participat en cap dels fets constitutius de delicte.
Les defenses dels quatre processats han posat èmfasi en les expressions ‘genèriques’ del relat policial a l’hora d’identificar els acusats com els autors dels fets de què se’ls acusa i consideren que, en cap cas, n’ha quedat provada la relació.
Els lletrats han lamentat que en la instrucció no es poguessin aconseguir les imatges enregistrades per les càmeres de seguretat de les entitats bancàries tot i les seves peticions i les dels Mossos i que no rebessin cap explicació que ho justifiqués.
També han posat de relleu el context d’una vaga general, que, per definició, té com a objectiu paralitzar la ciutat i el país i, des d’aquesta òptica, han qüestionat que la intencionalitat de les accions fos ‘alterar la pau pública’.

Response: A la vaga general del març del 2012, dues sindicalistes van cremar una capsa de cartó plena de paper per simbolitzar els diners davant la Borsa i un jutjat penal de Barcelona les ha condemnat a més d'un any de presó. Així i tot, l'acusació de la Generalitat i la Borsa s'han retirat, perquè les acusades han pagat 10.000 euros.


Instruction: Selecciona unes oracions del text original que continguin la informació més rellevant.

Context:
Fiscal, acusació i defensa han pactat una pena de 3 anys i mig de presó per a un jove que va entrar a casa l'exparella, la va esperar amagat sota el seu llit i va intentar violar-la.
Els fets van tenir lloc ara fa dos anys, a finals de gener del 2014.
L'acusat, Joan Alberto Bañol, havia mantingut una breu relació amb la víctima, que havia durat tan sols quatre mesos.
La noia, que tenia un fill d'un matrimoni anterior, vivia amb els seus pares en una casa d'Iscle d'Empordà (Baix Empordà).
Segons ha admès Bañol al judici, la tarda del 24 de gener va entrar a l'habitatge quan no hi havia ningú i va esperar la víctima amagat sota el seu llit.
Quan la noia va entrar a l'habitació, i un cop superat l'ensurt de trobar-se'l allà, l'acusat i ella es van discutir i va ser llavors quan el jove va intentar violar-la.
Inicialment, s'enfrontava a una pena de fins a 15 anys de presó.
L'acord entre les parts ha permès rebaixar-la fins a 3 anys i mig, però un cop l'Audiència dicti sentència, això no deslliurarà l'acusat d'haver d'entrar a presó.
Els fets que han arribat avui a judici van tenir lloc el 24 de gener del 2014.
Aleshores, Joan Alberto Bañol feia poc que havia tallat amb la seva parella.
La relació havia durat tan sols quatre mesos, durant els quals cadascú vivia a casa seva.
La noia s'estava amb els seus pares i un fill menor d'edat –fruit d'un matrimoni anterior- en una casa d'Iscle d'Empordà.
Segons ha admès el processat, aquella tarda, pels voltants de les cinc, es va esmunyir a dins de l'habitatge quan no hi havia ningú i va esperar l'exparella amagat sota el seu llit.
Quan la noia va entrar a l'habitació, i després de superar el primer ensurt en trobar-se'l allà, ella i Bañol van començar a conversar, fins que la jove va rebre un missatge al seu mòbil.
Qui l'enviava era el seu exmarit.
L'acusat, quan ho va veure, es va encabritar i va començar a discutir acaloradament amb la jove.
Va ser aleshores quan la va llançar damunt del llit, li va abaixar la faldilla, li va treure la roba interior i la va intentar penetrar.
A més, per vèncer la seva resistència, Bañol va bufetejar-la, li va agafar les cames amb força i li va arribar a dir: "Hi ha dues maneres de violar-te: una d'elles és que et deixis, i l'altra que et colpegi fins a aconseguir-ho".
Al final, la jove va aconseguir desfer-se del seu agressor (no hi ha proves que l'arribés a penetrar) i l'acusat va marxar de l'habitatge.
Aquell mateix dia, però, Bañol li va deixar un missatge de veu al seu mòbil, on amenaçava la noia.
Fins a 15 anys de presó
Per aquests fets, el processat s'enfrontava a una pena de 15 anys de presó.
El fiscal l'acusava de tot un reguitzell de delictes: violació de domicili, revelació de secrets (perquè havia mirat el missatge de l'exmarit), maltractament de gènere, agressió sexual amb accés carnal i amenaces.
A més de la presó, el ministeri públic també demanava que l'acusat no es pogués apropar a la jove durant 20 anys i que l'indemnitzés amb 10.000 euros.
Aquest matí, a les portes del judici, les parts han arribat a un acord.
Fiscal, acusació particular i defensa han pactat una rebaixa substancial de la pena.
Ara, totes demanen una condemna de 3 anys i mig de presó pels delictes de violació de domicili i intent d'agressió sexual.
A més, sol·liciten que Bañol indemnitzi la víctima amb 3.000 euros i que hagi de pagar una multa de 90 euros per una falta d'amenaces.
També que, un cop surti de la presó, s'estigui 5 anys sota llibertat vigilada i no es pugui acostar a la seva exparella durant un termini de 6 anys.
L'acusat ha admès els fets i les parts han renunciat a la prova.
El judici, que s'ha celebrat a la Secció Quarta de l'Audiència de Girona, ha quedat vist per a sentència.
Un cop el tribunal condemni Bañol, el processat haurà d'entrar a presó.

Response: Demanen tres anys i mig de presó per al jove que va intentar violar la seva exparella després d'haver entrat a la seva casa sense permís i esperar-la amagat. La noia, després de l'ensurt, va començar a barallar-se amb ell i en aquest moment la va intentar violar. Finalment, l'acusat passarà tres anys i mig a la presó i pagarà 3000 €.