Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
‘El president de la Generalitat és el màxim representant de l’estat espanyol a Catalunya i ha de complir la constitució’.
Aquest és un dels arguments estrella que utilitzen el govern espanyol, els partits del règim del 78 i la maquinària mediàtica per desacreditar l’independentisme i la Generalitat de Catalunya.
No obstant això, la legitimitat de l’autogovern català beu directament de la legalitat de la Segona República espanyola i té arrels més profundes que la constitució espanyola del 1978.
Dilluns vinent es compliran quaranta anys del famós discurs que va fer el president de la Generalitat a l’exili, Josep Tarradellas, des del balcó del Palau de la Generalitat.
El 23 d’octubre del 1977, Tarradellas va tornar a Catalunya i va pronunciar el conegut ‘Ciutadans de Catalunya, ja sóc aquí!’.
Un any i dos mesos abans de l’aprovació de la constitució espanyola, Catalunya va recuperar l’autogovern, que es va concentrar en la Generalitat i la figura del president.
El doctor en Història i expert en la figura de Tarradellas Joan Esculies explica que el restabliment provisional de la Generalitat va ser la solució per a resoldre l’encaix de Catalunya en l’estat espanyol.
‘Suárez i els que mouen la transició entre bambolines són capaços de fer aquest gest per donar legitimitat al retorn de Tarradellas i a la institució’, diu.
A més, abans de l’aprovació de la constitució espanyola i de l’estatut ja s’havien fet paquets de transferències d’algunes competències.
Els resultats de les eleccions generals espanyoles del juny del 1977 a Catalunya, que van situar els Socialistes de Catalunya i el PSUC davant el Pacte Democràtic de Pujol, van alterar els plans del govern espanyol.
‘Suárez preferia Jordi Pujol com a interlocutor, potser hauria pactat amb ell la instauració d’un Consell General de Catalunya, una mena de Mancomunitat, i era d’un partit més conservador’, assegura.
Esculies apunta que el retorn de Tarradellas va anar estretament lligat al restabliment de la Generalitat, ja que hi havia hagut un acord previ entre el mateix president a l’exili, els partits polítics, l’Assemblea de Parlamentaris i el govern espanyol.
Reconeixement de la legalitat republicana
El professor de dret constitucional Hèctor López Bofill explica que el restabliment de la Generalitat va ser l’únic reconeixement de la legalitat republicana que es va fer durant la transició espanyola a banda del reconeixement del dret històric del País Basc i Galícia a l’autonomia.
La Generalitat és, per tant, l’única institució hereva de la legalitat republicana.
En plena transició, el president espanyol, Adolfo Suárez, va convidar Tarradellas a la Moncloa.
Era el 27 de juny de 1977.
Suárez i Tarradellas es van reunir i van començar a parlar de la recuperació de les institucions catalanes.
Després de tres mesos de converses i negociacions, el dia 29 de setembre el govern espanyol va aprovar un decret llei que restablia provisionalment la Generalitat i reconeixia Tarradellas com a president.
En el preàmbul, aquest decret llei definia la Generalitat com ‘una institució secular en què el poble català ha vist el símbol i el reconeixement de la seva personalitat històrica’, amb l’afegitó de ‘dins de la unitat d’Espanya’.
També condicionava l’autonomia a l’aprovació de la constitució espanyola.
La constitució espanyola readapta la legitimitat republicana de la Generalitat al nou marc autonòmic?
A més, el decret llei del 1977 anul·la la llei franquista que havia derogat l’estatut del 1932 i reconeix la continuïtat històrica de la Generalitat.
El dret d’autonomia contra l’article 155
El PP i el PSOE ja han anunciat que abordarien aquesta reforma en una comissió al congrés espanyol, tot i que no n’han concretat ni l’objectiu ni l’abast.
‘La Catalunya autonòmica del 1978 beu de la proclamació la república catalana el 14 d’abril del 1931 per part de Macià.
És a dir, la Generalitat republicana prové d’un acte de ruptura que després es va adaptar a la constitució del 31’, explica López Bofill.
Assegura que la constitució del 1978 no anul·la la legitimitat republicana de la Generalitat perquè la institució és la mateixa.
Costa afegeix que la legitimitat anterior a la constitució espanyola està reconeguda jurídicament, tot i que el mateix text no la recull.
El 23 d’octubre del 1977, un cop ratificats els acords entre totes les parts i promulgat el decret llei del 29 de setembre, es va restablir la Generalitat.
Ací podeu veure el discurs íntegre que va fer Josep Tarradellas des del balcó del Palau de la Generalitat davant una plaça de Sant Jaume plena a vessar.

Response: Es complirà el 40è aniversari de la recuperació de l'única institució provinent de legalitat de la República, la Generalitat, que va tenir lloc el 1977 amb el retorn del president Tarradellas de l'exili. Encara que a la llei es digui que la Generalitat es condicionava a la Constitució, López Bofill afirma que la Constitució del 78 no anul·la la legitimitat republicana.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
Cop damunt la taula de dirigents del Partit Demòcrata, després que la Crida s'hagi inscrit com a "partit polític" al ministeri d'Interior.
Una quinzena de càrrecs destacats del PDECat consultats per l'ACN -entre membres de l'executiva, electes a les diferents cambres, alcaldes i càrrecs territorials- pressionen perquè la formació no permeti la doble militància amb la Crida.
A més, exigeixen al seu president, David Bonvehí, que defensi les sigles del partit i abandoni la seva "equidistància".
Les mateixes fonts admeten que s'apropa el "trencament total" amb la Crida -que impulsen Jordi Sànchez, Carles Puigdemont i Quim Torra-, que celebra el seu congrés constituent el 26 de gener.
El pas de la Crida ha provocat que diverses veus del PDeCAT entomin ja el "xoc".
Una alta dirigent dels nacionalistes subratlla que ningú de la Crida pot negar ara que el seu objectiu sigui esdevenir un partit.
La inscripció al ministeri d'Interior clarifica les coses, alhora que incomoda i tensa encara més la relació entre els dos espais, tal com manté un dels membres de l'executiva de Bonvehí.
Així mateix, els dirigents consultats rebutgen que el PDECat permeti la doble militància.
Argumenten que l'objectiu de la independència i la defensa dels presos és "compartit", tot i que el projecte ideològic no ho és tant.
En aquesta línia, adverteixen que si un associat al Partit Demòcrata també es pot afiliar al partit de la Crida, algun altre ho podria fer a ERC -o a qualsevol altra formació-, sense cap problema.
Perill d'escissió
Davant d'aquesta situació, des del PDECat accepten que el perill d'escissió és més a prop que mai.
Tot i això, afirmen que ha emergit un gruix de dirigents que ha pres consciència que cal defensar el partit, a les portes del congrés constituent de la Crida del 26-G.
I aclareixen que qui ha de liderar aquesta reivindicació de les sigles és Bonvehí.
Un alcalde de pes subratlla que el president de l'organització "s'ha de mullar" i entomar la situació.
"Estem al límit", apunta un diputat amb carnet del PDeCAT.
Preveuen que la trencadissa es precipiti a partir de la setmana que ve, i per això reclamen a Bonvehí que deixi de creure que pot mantenir-se al mig, i que per tant acceleri els terminis del xoc.
"Com abans millor", sostenen diversos quadres territorials, que prefereixen afrontar la situació amb prou marge per arribar a les eleccions municipals amb les millors condicions possibles.
Prioritzar alcaldes i convençuts
En aquest punt, les fonts consultades admeten que hi haurà associats -i dirigents- que podrien estripar el carnet del PDECat per afiliar-se exclusivament a la Crida.
Aquest període de transició -que Bonvehí prefereix allargar- també volen que s'acceleri: "Com abans hagin de triar, millor", conclouen des d'un ajuntament.
L'objectiu serà, això sí, intentar mantenir els alcaldes, encara que un gruix important de les bases marxi del PDECat a la Crida.
"L'escissió és clara, però ho afrontarem amb la gent que decideixi quedar-se i lluitar pel partit", rematen des de Provença.
Així doncs, el sector que reivindica el PDEcat i renega de la Crida aposta per reorganitzar el partit en un futur, de dalt a baix si cal, però amb els dirigents i les bases que realment apostin pel projecte.
Tant és així, que diverses veus destacades aposten per presentar-se a les properes eleccions al Parlament en solitari, i no amb coalició amb la Crida.
Xoc imminent
Si la Crida celebra el congrés constituent el 26 de gener, el PDECat reunirà de forma ordinària la seva direcció executiva just després, el dia 28, on possiblement s'hi tancaria la data del proper consell nacional.
Fonts del partit han explicat que aquest proper conclave, on s'hauria de debatre i votar la proposta d'encaix amb la Crida, es podria celebrar la primera setmana de febrer, previsiblement el cap de setmana del 2 i 3.
La comissió que formen Bonvehí; la vicepresidenta, Míriam Nogueras; i els presos Jordi Turull, Josep Rull i Quim Forn, encara prepara el text que se sotmetrà a la votació dels associats del PDECat.
Des de la direcció són poc optimistes amb aquest document.
Val a dir que a les ponències política i organitzativa de la Crida, on es van incorporar diverses esmenes abans d'acabar el 2018, no hi consta cap menció específica a la voluntat de ser un partit, ni tampoc de presentar-se -de moment- a les eleccions europees sota aquesta marca.
Fonts de la Crida han explicat a l'ACN que aquestes decisions, o d'altres, han de sortir en tot ca dels òrgans de direcció que s'escolliran el 26 de gener, i no durant el congrés constituent.

Response: Un cop constituïda la Crida, es demana saber quins seran els límits i que s'elegeixin les afiliacions com més aviat millor. Aquest succés genera tensions i divisió entre els partits, especialment al PDeCAT. Esperen que no es permeti la doble militància, s'allarguin els límits i es votin les propietats d'encaix de la Crida a la propera junta.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
Us oferim imatges en directe de la plaça de Sant Pere de Berga, on se celebra una de les festes més emblemàtiques del país: la Patum.
La retransmissió és gentilesa de la televisió del Berguedà.
En cas de no veure el vídeo, cliqueu ací.
Una Patum polèmica
La Patum d’enguany anirà envoltada de fumera.
No serà de la pólvora cremada, sinó d’una tensió latent que plana des de fa mesos en l’organització d’aquesta festivitat que el 2005 fou declarada Patrimoni Oral i Immaterial de la Humanitat per la UNESCO.
Al gener tres membres de la colla dels Plens i Maces van ser expulsats pel cap de colla, Isaac Gonfaus.
D’aleshores ençà, els fets s’han precipitat i l’ajuntament ha hagut d’intervenir-hi.
De resultes d’això, 149 ciutadans elegits per sorteig participaran en els plens, en una decisió inèdita.
Segons fonts consultades, tots els mals tenen l’origen el 2001, quan es crea el Patronat Municipal de la Patum.
Aleshores Berga ja maldava per ser considerada Patrimoni de la Humanitat i es va considerar que la creació d’aquest organisme donaria prestigi a la festa.
A partir d’aquell moment el consistori va deixar de tenir el control de la Patum, que va passar a les mans dels caps de colla, els ‘amos de la Patuma’, com diuen a Berga.
‘Ells mateixos s’autogestionen i es passen el relleu: entre germans, sogres i gendres, pares i fills… És un món molt endogàmic’, diu una font coneixedora de l’univers patumaire.
Fins aleshores era l’ajuntament que designava els caps de colla i aquests conformaven la comparsa, un sistema que havia funcionat amb una aparent normalitat.
A final de gener d’enguany, tres membres de la colla dels Plens i Maces, una de les més populars de la Patum, van demanar a la direcció que els salts se sortegessin, que s’incloguessin dones com a membres de ple dret i que s’elegís el cap de colla amb mètodes democràtics, i no pas per successió.
Tots tres van ser expulsats.
El govern municipal hi entra en joc
Segons que va explicar Regió7, va ser el cap de la colla, Isaac Gonfaus, qui va fer plegar els tres integrants, acusant-los de ‘traïció i sedició’.
S’havia obert la capsa de Pandora.
Arran d’aquesta mesura, el govern municipal de la CUP va decidir d’entrar-hi per controlar una situació que semblava desbocar-se.
Va aprovar una moció en el ple –amb el suport de tots els grups tret d’un vot en contra del Patronat–, perquè es renovessin els estatuts interns de les comparses.
Tot plegat amb l’objectiu de garantir un accés democràtic a les colles i que la festa fos tan ‘transparent i democràtica’ com pogués ser, segons que defensava la regidora de Patum, Mònica Garcia.
El Patronat de la Patum va prendre mesures i va començar una remodelació de les comparses.
Demanava que elaboressin un nou règim intern que inclogués una votació o ratificació dels nous caps de colla.
Totes les comparses s’hi van avenir, tret de la colla de la comparsa dels Plens.
El patronat també els havia demanat que tornessin a admetre els membres expulsats, però s’hi van negar.
La situació semblava encallada fins que el govern de la CUP va decidir d’agafar la paella pel mànec.
La batllessa va explicar que, havent exhaurit la via del diàleg i després d’assessorar-se legalment, el consistori havia decidit d’assumir la gestió directa de la comparsa dels Plens, de manera excepcional; només enguany, fins que la colla hagi redactat uns nous estatuts.
La resta de salts, un total de 220, s’han gestionat directament dins la comparsa, que ha repartit deu salts per a cada un dels 22 membres de la colla.
El conflicte no s’ha pas acabat
La Patum ja ha començat, però la ferida resta oberta.
‘Em considero el quart expulsat perquè subscric totalment els valors pels quals els meus tres companys han estat expulsats’, va dir.
En la passada –o cercavila– d’ahir, en la qual participen les maces, la tensió es va fer evident i fins i tot es van sentir xiulets.
Avui hi haurà la primera Patum completa, amb els corresponents salts de plens, els més polèmics d’ençà que es van documentar per primera vegada, el 1628.
Si més no, que n’hi hagi notícia.

Response: Expulsen tres membres per proposar unes festes democràtiques i que els salts no es rellevessin entre familiars, sinó que se sortegessin i s'inclogués dones. El govern de la CUP ha sortejat els salts després de la manca de diàleg amb el grup dels Plens. Això ha generat tensió i xiulets durant la celebració de les festes.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
Dietes miracle a base de batuts, retirada de grups d’aliments, prescripció d’hormones per aprimar-se o recomanació d’enzims per la migranya.
Cada vegada més pacients recorren a aquest tipus de solucions per combatre problemes de salut i així ho alerten els professionals sanitaris que els titllen de "falsos experts" que a través de "pseudociències" recomanen "teràpies" amb greus perjudicis.
El Col·legi de Dietistes-Nutricionistes de Catalunya (CoDiNuCat) és una de les societats científiques que s’ha posat l’objectiu de lluitar-hi i està impulsant, al costat d’altres col·legis, societats i associacions e pacients, un manifest per reclamar a l’administració mesures per combatre el fenomen.
En una entrevista a l’ACN, la presidenta del CoDiNuCat, Nancy Babio, ha explicat que la iniciativa pot estar a punt al mes de setembre i que bàsicament, demanarà que l’administració engegui mesures per sancionar i combatre la presència de les pseudociències en consultes així com demanarà a les universitats que tinguin "més cura" a l’hora d’incloure continguts sense base científica en els títols propis .
També reclamarà als mitjans de comunicació, principalment als públics, que no difonguin pseudoteràpies que no tenen evidència científica, que es promouen bàsicament per xarxes socials i que arribin a les "fonts fiables de la informació" i per tant, que contrastin.
Impulsar aquest manifest ha estat una reacció al fenomen que, diu Babio, ha anat en augment els darrers anys.
En l’àmbit de la nutrició, assegura la presidenta del CoDiNuCat, La gent està molt sensibilitzada i sembla que tothom en pugui parlar.
Per això, critica que s’utilitzen problemes habituals i simptomatologies a les persones, com pot ser dolors menstruals, malestar general o digestions pesades, per recomanar dietes miracle a base de batuts de superaliments, per exemple, la retirada d’alguns aliment, com pot ser el gluten, o teràpies alternatives de les quals no n’està comprovat el resultat.
Per Babio, el problema és que en alguns casos, seguir algun d’aquests tractaments pot dificultar el diagnòstic, com passa amb la celiaquia i els qui unilateralment es retiren el gluten, per part de la medicina, i alerta que algunes actituds poden ser realment perjudicials.
Per exemple, amb el veganisme que com a opció s’ha posat de moda, assegura que sense un seguiment professional es poden patir deficiències de la vitamina B12.
Alerta, en aquest sentit, que el principal problema es pot donar en infants que no tenen reserves d’aquesta vitamina.
També assegura que en el cas de les noies joves, principalment, que s’acosten a una consulta dietètica per seguir una dieta vegetariana o vegada, amaga en molts casos, trastorns de la conducta alimentària.
Per tot això, Babio qualifica de "miserable" que hi hagi persones que es lucrin amb aquestes ofertes, que en els casos més extrems, posa d’exemple, acaben venent un electrodomèstic com pot ser una liquadora.
Un fenomen que es dona en moltes disciplines
El CoDiNuCat està impulsant aquest manifest al costat d’altres societats científiques ja que els "falsos professionals" estan present en diferents disciplines.
És el cas de l’endocrinologia, que recull moltes opcions, no demostrades, de productes per aprimar-se per exemple.
Ho explica l’endocrí, Andreu Nubiola, que assegura que sempre hi ha hagut aquest tipus de pràctica però considera que actualment els mitjans e comunicació fan de "trampolí" i els permet arribar al gran públic que busca solucions ràpides als seus problemes.
Per això, Nubiola creu que la societat està "malalta" que busca resposta fàcil a problemes que no la medicina no ha pogut trobar, com per exemple, fer front a menjar en excés.
Qualsevol producte, diu Nubiola, pot comportar problemes secundaris i per això fa autocrítica amb els professionals sanitaris.
Reconeix que els darrers anys no s’ha lluitat prou contra aquests professionals, que a més s’han vist reforçats amb títols de postgraus avalats per universitats.
En una mateixa línia es pronuncia el neuròleg Robert Belvís, que creu que els professionals no han "vetllat" els darrers anys amb la informació que arriba als pacients i per això, creu que cal que l’administració actuï per aconseguir que els malalts puguin decidir amb llibertat i per tant, tinguin tota la informació.
En el camp de la migranya, on és especialista Belvís, el neuròleg afirma que hi ha casos "flagrants" com una arracada que té poder preventiu, un enzim també amb aquestes qualitats o fins i tot operacions.

Response: El Col·legi de Dietistes-Nutricionistes de Catalunya, juntament amb altres corporacions del sector, comencen una lluita contra les pseudociències "miraculoses" que no aporten evidències científiques i són "falsos professionals". N'han observat un augment notable en els darrers anys i estan sent perjudicials per a la salut, ja que dificulten el diagnòstic d'algunes malalties.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
Quatre anys d'aquella entrada dels Mossos a l'Ajuntament d'una Sabadell que tot just veia caure el decorat.
Quatre anys d'aquell cop que va ser l'inici de la fi de la carrera política de Manuel Bustos.
Quatre anys d'una sacsejada a un PSC en declivi i a tota una ciutat que encara ara espera respostes.
El cas Mercuri investiga una presumpta trama de corrupció urbanística i a hores d'ara se sap que empresaris van pagar comissions per obtenir un tracte de favor en el sistema d'adjudicacions del consistori.
Però la investigació no ha pogut demostrar encara qui es va embutxacar aquests diners.
La frontera entre proximitat i populisme
Les fronteres entre la proximitat i el populisme, entre l'interès pel bé públic i el bé privat, han estat molt difoses en la gestió d'alguns alcaldes que van créixer durant la construcció, en molts àmbits erràtica, de la democràcia.
Bustos va ser un dirigent calidoscòpic i, si una cosa no se li pot retreure, és que no tingués un contacte directe amb els veïns de Sabadell.
No ha deixat indiferent ningú que l’ha conegut.
Amb una habilitat sibil·lina, una fidelitat perseverant a unes sigles, un destacat do per tractar la gent, una devoció per la posada en escena i una estudiada retòrica va arribar a ser el polític amb més poder del Vallès Occidental, un dels alcaldes més mediàtics de Catalunya i una veu amb una gran capacitat d’influència al PSC en la seva etapa daurada.
Per a molts sabadellencs, ell va ser un gran alcalde que va aconseguir una transformació insòlita de la ciutat, si més no fins que el cas Mercuri va saltar a la llum pública.
Per a molts d’altres, va ser, ras i curt, un cacic que només va maniobrar per mantenir-se al poder.
Bustos ha intentat defensar-se argumentant que el cas no és que una "conxorxa" orquestrada per acabar amb la seva carrera política.
I assenyala dos fronts que han interactuat per aconseguir-ho.
Per una banda, una Convergència que, segons ell, volia "penjar-li l'etiqueta de corrupte" en un moment en què els casos de corrupció només els esquitxava a ells.
Per l'altra, els descendents del PSUC que, segons ell, mai van acceptar que ell guanyés les eleccions l'any 1999 i que després van quedar repartits entre ICV, EUiA i l'Entesa.
Podem definir que la corrupció es produeix quan no hi ha una separació clara dels sistemes polític, econòmic i judicial, i els tres interactuen de forma sistemàtica no pensant en el bé comú de la societat sinó buscant el benefici propi i el de les persones afins, ja sigui amb diners pel mig, pagaments en espècies o ampliació de poder.
El sumari de Mercuri recull el cobrament de dietes dubtoses, retirada de multes sota sospita, col·locacions a dit, modificacions de concursos públics.
Tot amb un conjunt de polítics que la investigació dibuixa ancorats a una cultura de la cobdícia en un context de bombolla immobiliària i amb una estructura molt polititzada d'un ajuntament que encara té moltes assignatures pendents.
Aquestes pràctiques i maneres de fer no són imputables a un sol ajuntament o un sol dirigent.
Ni tan sols es pot dir que, moltes d'elles, es fessin precisament d'amagat.
Però mentre la ciutadania ha tingut cobertes les seves necessitats bàsiques, hi ha hagut un major grau de tolerància amb la corrupció, i és quan s’ha agreujat la situació econòmica i l’atur s’ha disparat quan han alçat la veu.
Però pitjor que la corrupció és la impunitat.
Context favorable a la corrupció
El cas Mercuri acaba sent un exemple paradigmàtic de totes les causes que els experts asseguren que afavoreixen la corrupció a escala local.
Deixa al descobert una manera de governar que bona part de la societat pot haver detectat en situacions similars en el seu entorn.
Sempre, però, sota el paraigua d’uns partits que han fet els ulls grossos o han fallat en la fiscalització dels seus dirigents, i també esperonada per tota una xarxa de persones que s’han beneficiat d’aquestes conductes.
Els partits tot just comencen a prendre consciència.
I és per això que el PSC, que segueix defensant la presumpció d'innocència de Manuel Bustos, sap que ara mateix no podria justificar aquell estil que l'exalcalde de Sabadell definia com "excés de vehemència".

Response: Després de quatre anys sense poder demostrar la culpabilitat de les imputacions en el cas Mercuri, es defensa la presumpta innocència de l'exalcalde. Va destacar per la seva proximitat durant l'alcaldia, encara que alguns ciutadans el qualifiquen de "cacic" i que només buscava poder. Bustos diu que tot va ser per titllar-lo de corrupte i fer-lo fora del poder.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
La consellera d'Ensenyament, Meritxell Ruiz, ha afirmat aquest divendres que les converses amb el Departament d'Economia per trobar més recursos per al proper curs escolar estan "avançades".
Tot i voler donar un missatge de "tranquil·litat", la consellera ha advertit que amb els pressupostos prorrogats el Govern no pot aplicar l'increment de 873 MEUR que havia previst per a polítiques socials i ha subratllat que comparteix la "preocupació" dels docents per no disposar dels 211 MEUR que Ensenyament volia prioritzar per a centres d'alta complexitat, atenció a l'educació inclusiva i per a millorar les substitucions.
La consellera ha qualificat de "mala jugada" no haver pogut aprovar uns pressupostos nous i ha reconegut que des del Departament estan "molt indignats".
La consellera ha al·legat que, amb els pressupostos prorrogats, ara han de distribuir els diners disponibles per "cobrir totes les necessitats" i que així ho han fet per "garantir l'escolarització" el curs que ve.
"Hi haurà tots els docents l'1 de setembre i tots els recursos perquè el curs comenci el 12", ha assegurat.
El Departament garanteix el personal bàsic -hi haurà més professors a Secundària a causa de l'augment d'alumnat- i 22.000 beques-menjador més pel 50% de l'import i entre 1.000 i 2.000 pel 100%.
Ruiz ha lamentat que els 211 milions d'euros que es preveien en els nous pressupostos permetien uns "recursos extres que ara no hi són" .
Els directors d'escoles van criticar aquest dijous en una concentració davant del Parlament que la conselleria havia creat "expectatives" als centres amb l'anunci de més recursos i van lamentar que els haguessin posat "la mel als llavis".
Ruiz ha argumentat que la primera comunicació de plantilles als centres es va fer el passat dilluns d'acord amb els pressupostos prorrogats, però ha assenyalat que el Govern havia anunciat com volia distribuir l'"increment de partides", amb una prioritat als centres de màxima complexitat, l'educació inclusiva i la millora les substitucions.
Una de les mesures que Ensenyament no pot assegurar per al curs que ve són els tècnics d'educació infantil.
"De moment els recursos per mantenir-los no hi són", ha afirmat la consellera, que ha destacat: "Estem mirant a Economia, que són els que tenen diners per tornar-los a introduir".
Ruiz ha deixat clar que són "molt conscients" que els tècnics d'educació infantil són "peces clau".
Preguntada per la petició de la seva dimissió per part del sindicat majoritari d'ensenyament, USTEC-STEs, la consellera ha respost que l'organització demana "unes mesures que vam dir que faríem amb els nous pressupostos i que ara intentarem fer d'una altra manera".
Ruiz ha insistit que la pròrroga dels pressupostos és l'"origen del problema".
Ruiz posa l'escola Pepa Colomer com a "exemple" de "bon resultats" quan les administracions s'"uneixen"
Meritxell Ruiz ha visitat aquest divendres l'escola Pepa Colomer del Prat de Llobregat (Baix Llobregat).
Aquest centre, que es va batejar com a escola El Prat 1, va obrir portes el setembre del 2014 després que el juny d'aquell any el Departament d'Ensenyament anunciés el tancament administratiu del centre Pompeu Fabra pels mals resultats.
L'edifici és el mateix, alguns mestres es van unir al nou projecte però l'escola és una altra.
Després de dos cursos, Ruiz ha posat com a "exemple" aquest centre dels "molts bon resultats" que es poden aconseguir "quan les administracions s'uneixen per transformar una escola".
La consellera ha felicitat l'equip directiu i el claustre, n'ha destacat la "tasca excel·lent" i ha apuntat que el centre "s'està convertint en una escola de referència".
La consellera ha assenyalat que la preinscripció "ha millorat", ja que "molts alumnes hi arribaven per assignació i ara és perquè la demanen", i que els resultats són "superiors en moltes àrees als que l'escola s'havia programat".
Han acompanyat la consellera d'Ensenyament en la seva visita a l'escola l'alcalde del Prat, Lluís Tejedor; la regidora delegada d'Educació, Pilar Eslava; el director de Serveis Territorials d'Ensenyament al Baix Llobregat, Josep Maria Pérez, així com la directora del centre, Sandra Gallardo.

Response: El Departament d'Educació estava il·lusionat amb els pressupostos de 211 milions que se'ls havia promès. En canvi, els pressupostos s'han prorrogat i només podran comptar amb els recursos bàsics. Lamenten haver fet il·lusions i asseguren buscar solucions a aquesta situació. Es felicita l'escola Pepa Colomer del Prat de Llobregat pels bons resultats i convertir-se en un exemple a seguir.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
Agramunt (ACN).- Agramunt (Urgell) acull un any més, i ja en són 27, la fira més dolça de Catalunya, dedicada al torró i la xocolata a la pedra.
Un dels objectius d’aquesta nova edició és desestacionalitzar el consum d’aquests productes i introduir-los com a ingredients de la cuina diària durant tot l’any.
Per això s’han organitzat sessions com la d’aquest diumenge a la tarda, en què els cuiners Pep Nogué i Joel Castanyé han explicat com es pot passar el torró i la xocolata de les postres al plat de carn, passant per amanides i aperitius.
La fira s’allarga fins aquest dilluns i els organitzadors esperen igualar els 80.000 visitants de l’any passat.
A més, enguany s’estrena una ruta gastronòmica per la comarca.
Nogué i Castanyé són dos dels onze ponents que la fira ha convidat aquest any per mostrar les múltiples possibilitats gastronòmiques del torró i la xocolata.
“El que volem és que el torró no sigui una menja només de Nadal, per això les noves propostes ja es presenten com unes postres per consumir tot l’any; a més, les ponències que organitzem serveixen perquè el torró sigui vist com un ingredint més de la cuina, tant dolça com salada”, ha explicat la directora de la Fira, Fatima Puig.
Precisament Joel Castanyé -del restaurant Resquitx-La Boscana, al Pla d’Urgell- ha explicat com el torró d’Agramunt pot utilitzar-se en una vinagreta per l’amanida o en una picada per un guisat de tota la vida.
A més, també ha proposat el torró com un berenar dolç pels més petits, “molt més saludable que la pastisseria industrial”.
La iniciativa començarà divendres vinent, 16 d’octubre, i s’allargarà fins el dia 30.
Una fira amb 80 expositors, noves varietats i bones perspectives
Torró de pa amb oli i xocolata, de pastís de pastanaga o de vermut.
Són algunes de les noves varietats que es poden trobar a la 27ena edició de la fira més dolça de Catalunya, per on es preveu que passin unes 80.000 persones fins demà diumenge.
Cada vegada el volum de vendes de les novetats s’acosta més a la dels clàssics i les perspectives de tancar una bona fira són bones.
Àngel Velasco, gerent de Torrons Vicens, ha explicat que durant el certamen se solen vendre entre 300.000 i 400.000 tauletes.
“La gent aprofita la fira per provar les noves varietats i, si els agraden, repeteixen per Nadal”, afirma.
La directora de la Fira ha explicat que estan molt contents de l’afluència de públic “tot i que la valoració de les vendes s’haurà de fer al final, esperem que la gran afluència de visitants es tradueixi també amb bon volum de vendes”.
La fira, que ocupa 14.000 metres quadrats i compta amb 80 expositors, es distribueix en diferents espais.
El principal és el Pavelló Dolç, on s’hi poden trobar els artesans torronaires i xocolaters d’Agramunt i una representació de tot tipus de dolços típics del territori.
Cal recordar que Agramunt compta amb una Indicació Geogràfica Protegida (IGP) pel torró típic de la població que elaboren quatre empreses: Torrons Vicens; Torrons Lluch; Torrons Fèlix; i Torrons Roig.
La xocolata a la pedra hi és representada sobretot per l’empresa local Jolonch.
Al Pavelló Dolç també s’hi ubica l’Aula del Gust, l’espai on els cuiners especialitzats fan les seves demostracions i on s’organitzen tastos guiats.
El Pavelló Agroalimentari ofereix una àmplia mostra de vins, caves i formatges autòctons i el Pavelló Multisectorial acull altres sectors comercials d’Agramunt.
A més, hi ha una carpa on els visitants poden veure en directe el procés d’elaboració del torró.
Aquest any el certamen se suma a la moda dels ‘mercats gastronòmades’ amb un element nou, les ‘Foodgonetes’, on es poden degustar especialitats cuinades al moment.
Són una desena de parades on s’hi poden trobar des de plats de cuina mexicana a xurros d’autor, passant per delícies de pasta o vegetarianes, hamburgueses de carn ecològica o pizzes artesanes fetes al forn de llenya.
Tot plegat amenitzat amb música en directe.
De fet, la fira s’estén més enllà dels pavellons i els carrers d’Agramunt acullen també una mostra d’Oficis Antics, un centenar d’artesans i un espai infantil amb activitats i tallers gastronòmics per als més petits.

Response: La Fira d'Agramunt té com a objectiu incloure la xocolata i el torró als àpats durant tot l'any. Aquest any, la fira inclou una ruta gastronòmica amb el torró i la xocolata com a protagonistes. A més, compta amb 80 expositors i s'espera més de 80.000 persones per a la mostra de vins, parades de menjar i els tallers.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
Nominada a Millor pel·lícula en llengua no catalana i a Millor muntatge als Premis Gaudí, Júlia Ist ha estat una de les sorpreses més satisfactòries de l'any.
Després de protagonitzar Les amigues de l'Àgata, Elena Martín s'ha confirmat com un dels talents més destacats del nou cinema català.
Més enllà d'això, però, la pel·lícula no és un seguit d'aventures d'uns estudiants a l'estranger.
Res de faràndula indòmita, festes al límit o sexe gimnàstic en ple apogeu hormonal.
Es tracta de dir la veritat, de despullar-se, amb totes les conseqüències que comporta fer-ho.
"Per a nosaltres, l'Erasmus era un marc on poder parlar d'aquesta segona adolescència, del primer moment fora de casa que arriba una mica tard i desplaçat, als 21 anys", explica.
En primer pla, la vivència d'una persona que es creu madura i que es troba ensopegant amb obstacles que no imaginava.
"Era important no fer una pel·lícula sobre algú que es troba a si mateix, sinó sobre algú que descobreix que no es coneix –subratlla–.
Per això el títol és una frase incompleta i per això el posem al final, perquè volíem explicar que ella se'n va a Berlín pensant que té una imatge clara de si mateixa, però allà aprèn que no, que està perduda, que no sap el que vol, que lluny dels seus referents s'ha de definir.
I aquesta descoberta la fa créixer".
La tornada de la Júlia, amb tots aquests elements, no podia comportar una definició tancada.
"Per això el 'Júlia és' del títol, perquè torna a casa per començar de zero.
I això havia de quedar clar durant tota la pel·lícula: més que anar-se trobant, la Júlia s'anava perdent", detalla Martín.
Una manera de descompondre's que havia de trobar una atmosfera molt concreta, passant del temor al desconegut, a la llunyania dels estimats, en un viatge d'intimitat compartida i d'instantànies en silenci que diuen moltes coses.
La presència constant del silenci
"Teníem molt clar que el personatge protagonista havia de ser observador", relata Martín.
Per això aquesta atmosfera, la narració en forma d'instantànies i la presència constant del silenci.
"La Júlia és una observadora de la seva vida, més que un agent actiu.
Cosa que comportava que tots els seus actes haguessin de tenir molt de silenci".
"L'ambient i el rodatge ens van fer trobar el nostre propi llenguatge, que ha acabat en el minimalisme".
En aquest sentit, Júlia Ist va a l'essència, despullada de tot allò que sobra, amb una manera molt natural de bategar.
"Per comunicar a través del silenci és molt important trobar el ritme adequat.
Per això estic molt contenta de la nominació en la categoria de muntatge, perquè va ser una feina molt important.
Calia trobar el ritme precís, perquè aquesta és una pel·lícula de situacions, d'ambients, d'atmosferes i de mirades".
Una experiència exposada "a pèl"
Un dels aspectes més complexos d'equilibrar és el nivell d'exposició que Elena Martín assumia davant dels espectadors.
Sobretot en aquest cas, que parla d'una història personal, amb ella com a directora i guionista, però també com a actriu principal.
"Tenia molts dubtes i hi va haver moments d'inseguretat, perquè, és cert, estava molt exposada i tampoc sabia si s'entenia bé el que volia explicar", afirma.
"Però he après moltes coses de veure'm tant, d'estar tan a pèl.
I penso que encara em podria haver exposat més".
Una conclusió que arriba des de la perspectiva de ser exigent, de dubtar, de tenir inquietuds, de pensar sempre en quines coses podrien haver estat diferents.
Com la pròpia experiència de viure fora durant un temps.
"Jo estic molt contenta d'haver marxat.
És un exercici molt saludable que et permet veure-ho tot amb distància.
I també ajuda a relativitzar-ho tot".
També permet, un cop tornes i ho paeixes, reflexionar-hi a partir de la creativitat i de l'art. En aquest cas, amb un film tan notable i exquisit com Júlia Ist.

Response: Nominada a dos premis Gaudí, la pel·lícula "Julia Ist" reflecteix la crisi personal de la Júlia durant el seu Erasmus a Berlín, ja que s'adona que no es coneix a si mateixa. Als 21 anys, haurà d'afrontar obstacles fora de casa. Durant la pel·lícula destaca el diàleg minimalista i el silenci.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
El Consell Nacional (CN) del Partit Demòcrata (PDeCAT) ha començat a les 10:40 hores d'aquest diumenge, és a dir, amb un retard de 40 minuts, a causa de la poca assistència dels dirigents convocats a l'Hotel Hesperia Tower (l'Hospitalet).
A la reunió hi ha acreditats 176 membres del PDeCAT dels 450 consellers convocats.
La trobada ha patit un recés de 15 minuts perquè cal que almenys la meitat més un dels dirigents acudeixin al CN, i no és el cas.
El reglament, però, no impedeix que si hi ha quòrum entre els assistents la reunió pugui començar.
Val a dir que el partit va enviar la convocatòria al CN aquest dissabte al vespre.
La consellera Àngels Chacón i el conseller Miquel Buch han assistit a la cimera, que ha d'abordar les llistes del 28-A, davant la possibilitat de trencar l'acord amb JxCat.
Paral·lelament, el grup parlamentari de JxCat es reunirà al local que tenia per les eleccions del 21-D (al c/ Jesús) a partir de les 11:00 hores.
Dues reunions d'alt voltatge en plena crisi per les llistes de les eleccions espanyoles del 28-A.
El PDeCAT avalaria que el president de la Crida i del grup de JxCat, Jordi Sànchez, així com presos i "exiliats" com Jordi Turull, Josep Rull i Lluís Puig, encapçalin la candidatura per Barcelona, Lleida, Tarragona i Girona -respectivament-, però l'executiva del partit exigeix que els números dos -els "efectius"- siguin del PDeCAT.
La consellera Laura Borràs sona amb força per ser la 2 de Sànchez.
Els noms de Sànchez i -sobretot- Borràs van tensar ahir la corda entre PDeCAT i JxCat.
Fonts de la direcció del partit que presideix David Bonvehí manifesten el seu malestar amb l'entorn del grup parlamentari, a qui acusen d'estar fent "el mateix" que amb la candidatura del 21-D.
El sector autodefinit "moderat i pragmàtic", representat pel propi Bonvehí, Ferran Bel, i dirigents com Carles Campuzano, Jordi Xuclà o Marta Pascal, adverteix que té majoria a l'executiva per bloquejar la proposta de JxCat, davant la manca de lideratge del PDeCAT per a les llistes del 28-A i de Barcelona -on la consellera Elsa Artadi seria la número dos de Quim Forn.
La direcció del PDeCAT ja es va reunir d'urgència dissabte a la tarda.
Des de l'executiva del partit constaten que hi ha una "crisi contundent", també a nivell intern.
La part del PDeCAT "pragmàtica" xoca amb el sector que comanda la vicepresidenta, Míriam Nogueras, propera a Carles Puigdemont.
Sigui com sigui, les bases del PDeCAT estan pressionant perquè la direcció i el Consell Nacional d'avui bloquegin, si cal, l'acord amb JxCat davant el "perill" de la "pèrdua de decisió i de poder" del partit.
El Consell Nacional debatrà la "forma de governança" sota la marca de JxCat, així com els espais que han d'ocupar els membres del PDeCAT a la llista del 28-A.
Des de l'executiva del PDeCAT apunten que la pressió de Puigdemont ha estat "brutal", i que fins i tot hauria amenaçat, ahir al vespre, d'estripar el carnet del PDeCAT.
La tensió de les darreres hores ha estat tan elevada que veus del partit no descartaven que hi pugui haver alguna dimissió al llarg del dia.
Presos i "exiliats"
L'entorn de JxCat treballa perquè presos i "exiliats" liderin la llista del 28-A a totes les demarcacions.
Així, si Sànchez es perfila per encapçalar la candidatura per Barcelona, els també empresonats -i dirigents del PDeCAT afins a Puigdemont- Turull i Rull apunten a ser els caps de llista per Lleida i Tarragona, respectivament, amb Puig -a Brussel·les- liderant la candidatura de Girona.
A Rull el podria acompanyar el coordinador d'Organització i diputat al Congrés Ferran Bel, i el diputat i líder de la JNC, Sergi Miquel, podria ser el número dos per Girona.
Per Barcelona, després de Sànchez i Borràs podrien aparèixer Nogueras i l'eurodiputat Ramon Tremosa.
El PDeCAT entén que està perdent representació i poder, i que la confecció de la llista és, de facto, una dissolució del partit dins la marca de JxCat -que, alhora, pertany al Partit Demòcrata.

Response: El CN ha patit un retard per plantejar les llistes del 28-A per la manca de dirigents. Hi ha malestar al grup parlamentari, i per això volen que la candidatura la tinguin els exiliats, el líder de la Crida i Jordi Sánchez. La tensió és tan gran que fins i tot s'espera que hi hagi dimissions.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
El documental 'Llenguaferits', emès al '30 minuts' de TV3 diumenge passat, ha estat el blanc de les crítiques de PP i Ciutadans a la sessió de control de l'activitat de la CCMA d'aquest divendres al Parlament.
Els dos partits han retret al director de la televisió, Vicent Sanchis, que el reportatge sobre l'estat de salut del català entrés en qüestions com la llengua que parlen els nens i nenes a l'hora del pati, i es presentés l'ús del castellà "com la fi del món", en opinió del diputat Nacho Martín Blanco.
"Deixin en pau els nens", ha clamat el popular Daniel Serrano.
Sanchis ha defensat l'interès periodístic del reportatge i que l'opció de TV3 com a televisió pública és "preocupar-se per la salut de l'idioma propi del país".
El director també ha fet al·lusió als "196 permisos" demanats a centres educatius i pares d'alumnes abans de realitzar les gravacions, "d'acord amb el llibre d'estil" de la casa.
Vicent Sanchis ha defensat la idoneïtat del '30 minuts' sobre la situació del català així com la visió que oferia de l'ús de la llengua a les escoles, i en particular al pati de l'escola.
El PP ha preguntat al director de TV3 pel criteri periodístic utilitzat i li ha demanat "allunyar" els nens del debat lingüístic.
"Els molesta que els nens parlin en llengua espanyola en el seu temps d'oci?", ha demanat Daniel Serrano.
Sanchis ha replicat que efectivament es va utilitzar un "criteri periodístic, d'interès general i servei públic", i ha indicat al diputat que TV3 ha de "preocupar-se per la salut de l'idioma propi del país".
Al seu parer, el reportatge "explicava situacions" que "per a sociòlegs i sociolingüistes no són tan normals" (l'ús freqüent del castellà al pati), segons la valoració dels diputats de Ciutadans i PP.
"Vostè compren que per a un ciutadà que te el castellà com a llengua materna, un documental com aquest que presenta el fet de parlar el castellà al pati de l'escola com la fi del món pot resultar ofensiu i insultant?", ha etzibat Nacho Martín Blanco a Sanchis.
El director de TV3 li ha replicat que no i ha reiterat que el reportatge mostrava situacions actuals i la corresponent valoració d'experts en la llengua.
"El català no està en perill.
L'únic perill són vostès i programes com 'Llenguaferits', que ha aconseguit que la defensa del català quedi reduïda a actes de 'frikisme' com voler parlar a una torradora en català o dir que Netflix és més perillosa pel català que el Franquisme, perquè això és el que n'ha quedat del reportatge", ha opinat la diputada de Cs Sonia Sierra.
També Marta Ribas, de CatECP, ha considerat "lícita" la reflexió sobre les possible "amenaces" sobre la llengua.
Però ha dit que seria "greu" si la ciutadania ha percebut amb el reportatge "que la televisió pública plantegi com a problema el que és una de les grans riqueses del nostre país, que és la diversitat lingüística".
"Ajustos" a la graella d'Esport 3
Vicent Sanchis ha reconegut aquest divendres que el nou magazín de migdia que prepara la televisió per la temporada vinent comportarà "ajustos" a la graella del canal Esport3.
Segons representants dels treballadors, malgrat ser d'una productora externa, al nou programa es destinaran equips artístics, de producció i personal de plató de la casa que habitualment s'ocupen d'espais esportius i emissions en directe a Esport 3.
Preguntat per la CUP i CatECP per si això pot perjudicar la informació esportiva, Sanchis ha indicat que les retransmissions en directe "no perillen", però ha confirmat que un dels dos programes en directe del canal (Esport Club) canviarà el seu horari, de vuit del vespre a quatre de la tarda, i l'altre ('El club de la mitja nit') "s'ha ajustat en horari".
Sanchis ha admès que en "fer més amb menys" (per les limitacions de contractació) "al final acaba grinyolant o perjudicant algunes franges o canals".
"Per augmentar l'audiència diària hem de fer coses que no voldríem fer", ha admès finalment el director de TV3.

Response: Diumenge passat es va emetre a TV3 el documental "Llenguaferits". El documental tracta sobre els perills que corre el català com a llengua, cosa que no ha agradat a partits com Ciutadans o PP, i ha creat conflicte al Parlament. Han demanat que no facin servir els nens en debats polítics ni de llengua.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
El 2018 la facturació de Damm va superar els 1.264 milions d'euros, un resultat que suposa un creixement del 8,7% respecte a l'any anterior, i va obtenir un benefici net de 112,6 milions d'euros.
A tancament de 2018, Damm comptava amb un equip de 4.574 persones, després d'incorporar a 562 persones durant l'exercici, incrementant la seva plantilla en un 14%.
Durant l’any 2018, Damm ha realitzat un esforç inversor superior als 100 milions d'euros per a incrementar la seva capacitat de producció fins als 25 milions d'hectolitres, així com per millorar l'eficiència en les seves plantes.
En aquest sentit, tots els negocis del grup –begudes, logística i distribució i restauració- van complir els objectius assenyalats en el pla estratègic 2017-2021, amb increment de vendes i activitat en tots els canals i mercats.
Entre les operacions d'aquest 2018, destaca l'adquisició de la xarxa de restaurants de la marca Hamburguesa Nostra per part de Grup Rodilla.
Amb més de 21 establiments, Hamburguesa Nostra ha desenvolupat el concepte premium d'hamburguesa Gourmet, un segment que experimenta un gran creixement en la restauració.
Així mateix, Damm ha reforçat la seva aposta estratègica per les Illes Balears amb la recuperació de Rosa Blanca i l'impuls de les marques de llet Agama, de batuts Laccao i d'aigües Font Major i Font de Sa Senyora.
L'activitat internacional ha estat un altre dels pilars del creixement el 2018.
Les diferents marques de Damm consoliden la seva presència en més de cent mercats i la xarxa comercial pròpia compta ja amb 250 persones en països com els Estats Units, Regne Unit, el Canadà, la Xina, Suècia, Xile o Austràlia.
L'empresa continua capitalitzant la gastronomia com a eix de la seva estratègia internacional, amb esdeveniments com l'Estrella Damm Gastronomy Congress, que el 2018 va visitar Xile, Manchester i Miami, o el Tapes Journey del Canadà, així com el rànquing dels 50 millors restaurants del món, The World's 50 Best Restaurants, de la qual Estrella Damm és partner global des de 2015 i en l'edició asiàtica del qual s'ha estrenat el 2018 com a cervesa oficial.
Innovació i transformació digital
Dins de les previsions del pla estratègic, Damm està immersa de ple en un procés de transformació digital, que té com a objectiu impulsar la competitivitat en tota la cadena i adaptar-se a les noves formes de relacionar-se amb els mercats i els consumidors.
Els resultats d'aquest procés són un total de més de 140 projectes, cada vegada més tangibles i entre els quals destaca en l'últim exercici un sistema de control dels tancs de cervesa (beer-drive) en els clients d'hostaleria per a monitorar i mesurar el consum de cervesa en temps real, que facilita al client el seguiment online i en qualsevol dispositiu del consum de cervesa.
Damm ha estrenat aquest 2018 el seu canal d’e-commerce amb la venda d'una edició limitada de la seva cervesa de Nadal madurada amb fusta de roure i castanyer.
De moment Damm ha invertit 10 milions d'euros en el seu projecte de Transformació Digital.
A més, la companyia ha reforçat el seu vincle amb Barcelona Tech City, hub d'innovació i emprenedoria digital, convertint-se en main partner de l'associació.
Un any més, Damm ha mantingut el seu compromís innovador i ha llançat al mercat noves varietats i estils de cervesa.
Durant el 2018 es van incorporar al portafoli de cerveses la nova IPA mediterrània Complot i la primera cervesa madurada en fusta de castanyer i roure de Damm per a la nova edició de la seva cervesa de Nadal.
A més, Estrella Damm ha renovat la seva imatge, que posa en valor la seva recepta original de 1876.
La companyia continua reforçant el desenvolupament de les seves marques amb un impuls de les activitats de màrqueting i sponsoring d'esdeveniments d'abast mediàtic, vinculats a l'esport, la cultura i la gastronomia, així com el mecenatge social i cultural desenvolupat pel grup i per la Fundació Damm.
L'any 2018 Estrella Damm ha renovat el seu acord de patrocini amb el FC Barcelona per a les pròximes cinc temporades convertint-se en Global Partner del club.
La sostenibilitat, eix de l'estratègia de Damm
L'esforç innovador s'enfoca també cap a la sostenibilitat de totes les activitats de la companyia.
Damm opera sota un sòlid model basat en la minimització de l'impacte ambiental de l'activitat de la companyia a través de l'impuls d'accions destinades a reduir, reutilitzar, reciclar i donar suport a l'adquisició de béns i productes energèticament eficients, que ha portat a la companyia a disposar de la certificació ISO 14001 en totes les seves plantes de cervesa, aigua i refrescos.
El 2018, Damm ha invertit 4 milions d'euros en accions destinades a continuar minimitzant l'impacte mediambiental de la seva activitat.
En aquest sentit, l'empresa continua treballant per a assegurar el creixement sostenible.
L'aposta per millorar l'eficiència a les seves fàbriques i l'ús d'electricitat amb certificació de garantia d'origen verd ha permès a Damm reduir les seves emissions anuals de CO2 en més de 2.600 tones.

Response: Amb la gran inversió de Damm per al 2018, l'empresa ha aconseguit els seus objectius i ha augmentat les vendes a tots els seus negocis. A més, ha augmentat l'activitat internacional i aposta per la gastronomia i el desenvolupament de les seves marques amb màrqueting. Ha aconseguit que tot aquest augment sigui sostenible i ha reduït les emissions de CO2.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
Aitona (Segrià) posarà en marxa una prova pilot que permetrà apadrinar presseguers o nectariners de dos pagesos de la localitat.
Els padrins podran triar entre collir ells mateixos la fruita a l'estiu o bé rebre-la a casa en fresc i, si es vol, una part en conserva.
També hi haurà l'opció de donar-la a entitats benèfiques.
La iniciativa, que té a l'empresari Tatxo Benet com a ambaixador, pretén donar a conèixer el procés que segueix l'arbre durant l'any per produir préssecs o nectarines.
Aitona confia superar enguany els més de 20.000 visitants que l'any passat van gaudir del paisatge rosat que conformen els presseguers florits de la població.
Les rutes, guiades o que també es poden fer per lliure, s'avancen i començaran el 27 de febrer.
Aquest municipi del Segrià ja prepara la nova edició de les rutes que permeten gaudir del "mar rosa" que conformen els presseguers florits dels camps d'Aitona, enguany sota el lema 'Torna el rosa.
Aitona, un mar de color' .
Les rutes s'iniciaran el 27 de febrer, més aviat que en altres anys degut a l'avançament de la floració, i s'allargaran durant tres o quatre setmanes.
L'Ajuntament d'Aitona confia superar enguany els més de 20.000 visitants que l'any passat, segons l'alcaldessa Rosa Pujol.
En el marc de projecte Fruiturisme que el consistori va posar en marxa fa uns anys, coincidint amb l'època de la floració s'ofereixen diferents rutes guiades i altres que es poden fer per lliure.
En el cas de les rutes guiades, hi ha dues opcions que requereixen d'inscripció prèvia.
De dilluns a dijous, s'ofereix una ruta guiada pels camps amb flor, que es complementa amb una visita posterior, també guiada, pel nucli antic de la població.
De divendres a diumenge, a més de la ruta guiada als camps florits, el visitant té l'oportunitat de descobrir al seu aire diferents espais de la localitat com són l'església de Sant Antolí, la capella de Sant Gaietà i el mirador i eremita de Sant Joan de Carratalà, on una guia local facilita explicacions als turistes.
Una seixantena de veïns col·laboren com a voluntaris i són els encarregats d'acompanyar i guiar els visitants durant les rutes.
Pagesos del municipi expliquen als turistes el procés que se segueix durant l'any per poder produir la fruita, mentre altres veïns i regidors acompanyen els visitants durant el trajecte i el les posteriors visites a diferents indrets d'Aitona.
Però qui ho vulgui també pot fer per lliure alguna de les tres rutes senyalitzades per l'entorn del municipi, que es poden fer tant a peu com en bicicleta, com ara la ruta de la Serra Brisa, la ruta de l'arbre fruiter o la ruta del camí verd natural d'Aitona i Soses, tot vorejant el Segre.
A més, empreses externes ofereixen la possibilitat de llogar bicicletes per poder fer alguna de les rutes o de sobrevolar els presseguers florits en globus aerostàtic, tal com ha explicat la tècnica de turisme de l'Ajuntament d'Aitona, Dolors Pelegrí.
Nova proposta per apadrinar presseguers
Una de les novetats d'enguany serà la prova pilot que permetrà apadrinar un presseguer o nectariner, iniciativa amb què les persones que hi participin podran conèixer i seguir durant l'any tot el procés que segueix l'arbre fins a produir els fruits, així com la feina que desenvolupa el pagès per fer-ho possible.
Inicialment, dos pagesos joves del poble han ofert els seus arbres per tal que siguin apadrinats, tot i que en funció de l'èxit de la iniciativa no es descarta que puguin ser més.
Fent una aportació de 50 euros, els padrins tindran l'opció d'anar a l'estiu a collir ells mateixos al camp els préssecs o nectarines del seu arbre.
Però qui ho prefereixi podrà rebre la fruita a casa seva en fresc, uns 20 quilos concretament, o una part en fresc i una altra envasada en pots de conserva, pagant 70 o 90 euros, respectivament.
La iniciativa té com a primer ambaixador l'empresari lleidatà Tatxo Benet, amb vincles materns al municipi en el qual ha passat moltes estones, sobretot de més jove.
Benet ha posat en valor la fruita de qualitat produïda a la zona, així com el sabor d'aquesta respecte a altres provinents d'altres països i s'ha mostrat convençut que propostes com aquesta "serveixen per explicar i donar a conèixer a la gent l'artesania i la feina manual que comporta produir un préssec o una nectarina".
"Si això s'ensenya, la gent ho acabarà valorant i acabarà exigint que quan va a comprar el producte que realment val la pena", ha afirmat.
Tatxo Benet ja ha anunciat que serà la primera persona en sumar-se a aquesta proposta, assumint l'apadrinament d'un centenar d'arbres dels quals, posteriorment, donarà la fruita que produeixin a diferents entitats benèfiques.

Response: A finals de febrer es poden fer les rutes d'Aitona per a observar el presseguer en flor. Aquestes rutes es poden fer caminant o amb bici, i s'espera superar els 20.000 visitants de l'any anterior. Aquesta edició compta amb una nova activitat, on qui vulgui pot apadrinar un presseguer o nectariner per a collir o rebre la fruita a l'estiu.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
Un total de 33 organitzacions i entitats catalanes procedents de l’àmbit universitari, del tercer sector, del món local, sindicats, representants de la gent gran, del col·lectiu LGTBI o defensors de la conservació del medi ambient han estat les primeres a adherir-se a l’Aliança Catalunya 2030.
L’aliança serà una gran coalició de país per compartir recursos i impulsar iniciatives conjuntes a favor de l’Agenda 2030, amb l’objectiu final d’assolir els 17 Objectius per al Desenvolupament Sostenible fixats per Nacions Unides.
L’Aliança Catalunya 2030 va començar a caminar divendres al Recinte Modernista Hospital Sant Pau, en un acte que va comptar amb la participació del President de la Generalitat, Quim Torra, el vicepresident del Govern i conseller d'Economia i Hisenda, Pere Aragonès i el conseller d’Acció Exterior, Relacions Institucionals i Transparència, Alfred Bosch.
A l’acte, 33 organitzacions pioneres a Catalunya en l’impuls d’actuacions per assolir els Objectius de Desenvolupament Sostenible van llegir i signar aquest acord, que ara vol sumar complicitats i noves adhesions arreu del país al llarg dels propers mesos.
Branded content
Agenda 2030: 900 compromisos per a un desenvolupament sostenible a Catalunya
El Govern presenta un full de ruta per assolir els Objectius de Desenvolupament Sostenible de les Nacions Unides
Les primeres entitats adherides a l’Aliança Catalunya 2030, que ha estat impulsada pel Govern català, són: Ajuntament de Barcelona; Associació Catalana d’Universitats Públiques (ACUP); Associació Catalana de Municipis (ACM); Associació per a les Nacions Unides a Espanya (ANUE); Associació Respon.cat; Cercle d'Economia; CIDOB (Barcelona Centre for International Affairs); Comissions Obreres de Catalunya (CCOO Catalunya); Consell Assessor per al Desenvolupament Sostenible; Consell Català de cooperació al desenvolupament; Consell de la Gent Gran; Consell General de Cambres de Catalunya; Consell Interuniversitari de Catalunya (CIC); Consell Nacional de les Dones de Catalunya (CNDC); Consell Nacional dels Infants i els Adolescents de Catalunya; Consell Nacional LGBTI; Consorci de Salut i Social de Catalunya; Creu Roja Catalunya; Dipsalut (Organisme de Salut Pública de la Diputació de Girona); Diputació de Barcelona; Diputació de Girona; Federació de Municipis de Catalunya; Foment del Treball Nacional; Fundesplai; Institut Català Internacional per la Pau; ISGlobal; PIMEC; SciTech DiploHub; Taula d'entitats del Tercer Sector Social de Catalunya; UGT de Catalunya; UNICEF Comitè Catalunya; Xarxa per a la Conservació de la Natura; Xarxa Regional Grups d'Acció Local LEADER de Catalunya.
El full de ruta de Catalunya cap a l’Agenda 2030
El document signat és un text breu que defineix una visió compartida sobre com contribuir, des de Catalunya, a avançar en la consecució dels ODS.
El text defineix el rol i el compromís que han d’adquirir els diferents agents socials (sector públic; àmbit empresarial, sindical i professional; universitats i centres de recerca; societat civil organitzada i ciutadania) per crear “un futur que no deixi ningú enrere i no superi la capacitat de càrrega de la natura”, amb l’objectiu “fer de Catalunya i el món un lloc millor l’any 2030”.
Tots els actors públics i privats de Catalunya poden aportar els seus compromisos amb el desenvolupament sostenible, i integrar-se a l’Aliança Catalunya 2030, una gran coalició de país que permetrà la participació de tota la societat civil en l’esforç col·lectiu per assolir els ODS.
Els passos per implementar l’Agenda 2030 a Catalunya
L’Agenda 2030 per al desenvolupament sostenible, aprovada per les Nacions Unides el 25 de setembre de 2015, és el full de ruta global per fer front als grans reptes de la humanitat.
Amb 17 Objectius de Desenvolupament Sostenible (ODS), és una agenda per eradicar la pobresa i les desigualtats, garantir una vida saludable, segura i pacífica per a les generacions actuals i futures, així com defensar la democràcia, els drets humans i la igualtat de gènere.
Per tal d’assolir els ODS, l’ONU encoratja a desenvolupar respostes nacionals ambicioses, motiu pel qual el Govern de Catalunya va aprovar, el 25 de setembre de 2019, el Pla nacional per a l’Agenda 2030, que inclou 920 compromisos transversals per assolir els ODS.
Nacions Unides també fa una crida a crear aliances per implementar l’Agenda 2030.
Per això des de Catalunya s’ha impulsat l’Aliança Catalunya 2030, que permetrà la participació de tota la societat civil en l’esforç col·lectiu per assolir els ODS.
L’impuls d’aquesta aliança és una fita important quan només queden 10 anys per arribar al 2030.
Catalunya contribueix així a la Dècada d’Acció Global declarada per Nacions Unides per accelerar la implantació de l’Agenda 2030.

Response: Divendres passat va tenir lloc l'Aliança Catalunya 2030, on 33 organitzacions es van reunir per a establir uns objectius sostenibles per als propers mesos. Durant l'acte es va llegir i signar un text on deia com contribuir des de Catalunya per a millorar el món on vivim i que sigui més sostenible de cara al 2030.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
L’Ajuntament de Mollerussa portarà a l’aprovació del ple ordinari del dijous, 30 el pressupost inicial més ambiciós de la seva història amb 15.793.332 euros, una xifra que suposa un increment del 25% respecte al de l’any anterior.
Les obres del Pla de Barris, l’Oficina d’Atenció Ciutadana (OAC) o la reforma del carrer Prat de la Riba són algunes de les inversions més destacades que pujaran un total de 2.947.000 euros.
N’ha fet el desglossament l’alcalde de Mollerussa, Marc Solsona, qui ha assegurat que és “un pressupost inicial històric” que fixa com a projectes de més envergadura la continuïtat de les obres de reforma del centre de la ciutat a través del Pla de Barris.
O la posada en marxa de l’Oficina d’Atenció al Ciutadà (OAC), que es preveu activar en el darrer trimestre de l’exercici i per a la qual s’ha previst un pressupost de 300.000 euros ja que comportarà també l’adequació física de diferents espais municipals.
L’alcalde ha destacat que justament aquest dos projectes estrella motiven que el capítol d’inversió es quintupliqui respecte al del 2017, vorejant els 3 milions.
Una quantitat que inclou també partides destacades com la millora del carrer de Prat de la Riba (270.000 euros), altres obres de manteniment en diversos carrers i arranjament de jocs infantils i mobiliari urbà per un import de 60.000 euros o la renovació de les tres carrosses dels Reis Mags (25.000 euros).
Importants increments
En general, totes les partides incrementen el percentatge de despesa sent però la d’urbanisme amb 201% més, la de promoció econòmica amb un 195%, i la d’Acció Social amb un 62%, les més significatives.
En aquest sentit, Solsona ha indicat que en urbanisme, a banda dels 2 milions d’euros ja previstos i anunciats per finalitzar les obres projectades per reformar el centre urbà dins els Pla de Barris, es preveu incrementar aquesta dotació amb un milió més en previsió que es puguin incrementar les despeses per major obra.
Aquesta partida vol assegurar la finalització de les obres del Pla de Barris davant de possibles imprevistos i que han d’estar enllestida l’any vinent.
Promoció econòmica
Pel que fa a la de promoció econòmica, l’increment ve motivat per les obres de pavimentació del firal del 125è aniversari (220.000 euros) per oferir millors prestacions als expositors dels diferents certàmens firals que acull al formar part del recinte firal i alhora que també permetin gestionar altres usos, com per exemple, esportius per a entrenaments del Club Patí Mollerussa, entre altres.
Acció Social
Quant a l’àrea d’acció social, la pujada en la despesa ve motivada, a banda, de la posada en funcionament de projectes propis com No et quedis a casa per combatre l’aïllament en les persones grans (12.700 euros) i un programa d’atenció a famílies amb infants i joves en situació de vulnerabilitat, també per l’increment de cost en el conveni amb el Consell Comarcal del Pla d’Urgell pel que fa als serveis socials de base, ja que s’ha procedit a la contractació de més personals com és la figura d’un segon educador/a social i un lloc d’administratiu/va i això fa que passi a ser de 122.000 euros.
Seguretat Ciutadana
D’altres partides que incrementen són la de seguretat ciutadana en quasi un 10% ja que es fa una equiparació de personal i també es dota una plaça d’auxiliar en administració per completar la plantilla.
Esports
Quant al pressupost de la regidoria d’esports també hi ha un increment del 5% ja que es triplica la partida destinada a la conservació de les instal·lacions esportives que passa de 10.000 a 30.000 euros, entre altres com el finançament de la instal·lació de la gespa artificial al camp de futbol 7.
Cultura
També la regidoria de cultura incrementa pressupost en un 3% ja que es duplica la partida destinada a programació del Teatre L’Amistat que passa de 10.000 a 20.000 euros.
Educació
Pel que fa a educació, es registra un descens del 8% ja que, tot i duplicar la partida per a manteniment i conservació dels centres escolars que passa de 15.000 a 32.000 euros, l’any passat incloïa 189.134 euros destinats a la construcció del gimnàs de l’escola Ignasi Peraire que es va estrenar el passat mes de maig.

Response: Dijous s'aprovaran els pressupostos de Mollerusa augmentats un 25% respecte a l'any anterior. Els més de 15 milions d'euros aniran destinats a totes les partides, però en general s'incrementa la partida d'urbanisme, promoció econòmica i acció social per a obres al centre urbà, pavimentació i nous projectes. També augmenta la seguretat ciutadana, els esports i la cultura.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
El diputat de JxCat al congrés espanyol Ferran Bel està convençut que hi haurà investidura però ha dit a ERC que qualsevol acord amb el PSOE ‘que es pugui entendre com una renúncia a un referèndum no seria un bon acord’.
En una entrevista a l’agència Europa Press, ha assegurat que el PSOE no té ‘cap interès’ a negociar amb JxCat, per la qual cosa el seu espai polític no ha de plantejar-se res quant a la investidura, i per això interpreta que el president del govern espanyol en funcions, Pedro Sánchez, ja té els vots assegurats d’ERC.
També ha dit que ERC està en les millors condicions per ser exigent en la negociació: ‘És l’única oportunitat que té Sánchez de fer un govern entre el PSOE i Unides Podem.
Està en les millors condicions per negociar.
Per tant, després ningú no podrà posar excuses’.
Per a JxCat, en la negociació hauria de posar sobre la taula una solució que permeti als catalans de decidir lliurement sobre una proposta, exigir al PSOE que aclareixi la seva i buscar una solució per als presos polítics i els exiliats.
Per a Bel, que també és secretari d’Organització del PDDECat, és un bon punt de partida que surti una taula de diàleg de la negociació entre socialistes i ERC, però ‘això ja existia fa un any’, ha dit.
‘Ja veurem si durant aquest any hem après i no es torna a plantejar aquesta taula com es va fer, perquè va ser un fracàs.
En aquesta taula, totes les parts hauran d’acceptar que el referèndum és un escenari’, ha explicat.
No obstant això, ell és partidari de configurar una taula entre governs i una altra entre partits, on creu que podrien obrir-se molts escenaris.
Per als presos, Bel considera que la sentència del Tribunal de Justícia de la Unió Europea (TJUE) hauria de comportar la nul·litat del judici contra el procés i, si no és el cas, creu que la solució més justa seria l’amnistia.
També dona per fet que ERC, a més de la investidura, està negociant amb el PSOE l’aprovació del proper pressupost de l’estat espanyol (PGE), que, segons Bel, haurà de ser diferent al que van presentar els socialistes abans de l’estiu perquè va ser esmenat íntegrament pel grup de Gabriel Rufián.
Malgrat tot, creu que els PGE poden corregir només una part del conflicte entre Catalunya i Espanya, la vinculada amb el dèficit fiscal i les inversions en infraestructures, perquè també hi ha ‘el dèficit democràtic, que és més polític’.
Tot i que hi hagi investidura, no creu que s’esgoti la legislatura per la dificultat que poden tenir els socialistes per teixir acords que permetin tirar endavant les seves iniciatives, atès que hauran de buscar aritmètiques alternatives.
‘Si hi ha investidura, no serà una legislatura d’un any però tampoc de quatre, tot i que tot pot canviar.
Sánchez i Pablo Iglesias hauran hipotecat molt el seu futur polític en aquest govern, i si fracassa a curt termini hauran fracassat tots dos’, ha subratllat.
Per això, creu que Unides Podem ‘farà bondat’ una temporada per donar continuïtat al govern espanyol davant la dificultat que poden tenir els socialistes d’aconseguir acords.
També considera que el fet que ERC i JxCat votin diferent en la investidura no ha de comportar conseqüències en l’executiu català, però que ‘una altra cosa seria que el pacte que s’aconseguís condicionés el govern i això no s’hagués consensuat prèviament’.
Per a Bel, ERC ha matisat el seu discurs durant l’últim any després d’aprovar al seu congrés que la via unilateral no és una prioritat, cosa que ha celebrat: ‘Rectificar és bo’.
‘Jo també estic en la mateixa situació.
No criticaré un partit que pensa que, a curt termini, l’unilateralitat no és una opció’, ha recalcat.

Response: JxCat anuncia a ERC que qualsevol pacte amb PSOE que no inclogui el referèndum serà un mal pacte. Al seu parer, és el millor moment per a negociar sobre els processats independentistes i el referèndum. També opina que caldria anul·lar el judici contra els presos polícs i el procés i que els socialistes tindran dificultats per a pactar acords.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
Desarticulada una banda d'estafadors on la seva líder, una coneguda estafadora que ja havia estat empresonada, es feia passar per hereva milionària del rei emèrit.
La Guàrdia Civil ha destapat aquesta estafa piramidal milionària de més de 4 milions d'euros.
Hi ha una desena de detinguts d'aquest grup criminal que operava a Madrid, Barcelona, Tarragona i Alacant, i en alguns països europeus com la República Txeca i Suècia.
El seu centre d'operacions era a Guardamar del Segura (Alacant).
Els investigadors han localitzat més d'un centenar de perjudicats i no es descarta que n'hi pugui haver més.
L'operació continua oberta.
La Guàrdia Civil, en el marc de l'operació anomenada "Oportunitat 2020", ha desarticulat una organització criminal a la qual se li atribueix l'autoria d'una estafa piramidal milionària, a més dels delictes d'apropiació indeguda, blanqueig de capitals, falsedat documental, i pertinença a organització criminal.
S'han fet vuit registres en habitatges de diverses poblacions de la demarcació d'Alacant, on han estat intervinguts 60.000 euros en efectiu, nombroses peces d'alta joieria valorades en 50.000 euros, dos vehicles d'alta gamma, i una gran quantitat d'aparells tecnològics.
També s'han intervingut i bloquejat deu comptes bancaris que feia servir el grup per blanquejar els beneficis.
Aquest grup desarticulat mantenia el seu centre d'operacions a la localitat de Guardamar de Segura, a la comarca del Baix Segura del País Valencià.
Ja s'han localitzat més de cent perjudicats, als quals l'organització ha estafat més de 4 milions d'euros.
L'operació continua oberta i no es descarta que es puguin aparèixer més víctimes d'aquest grup criminal.
Ofertes immobiliàries a baix preu per a potencials inversors
Els integrants d'aquest grup criminal buscaven a internet propietats immobiliàries de diversos tipus que estiguessin en venda.
Després oferien la seva adquisició a potencials inversors com una ganga, aproximadament al 20% del seu valor en el mercat, i el presentaven com una gran oportunitat de mercat.
Si aquests estaven interessats, havien de formalitzar una reserva immediatament, sense ni tan sols veure la propietat.
Un cop la víctima es decidia a fer la compra, el grup criminal formalitzava la reserva de la propietat amb la immobiliària o promotora que realment estava publicitant la venda, per garantir-se el domini temporal, mentre els estafats els abonaven el total de la propietat immediatament.
El suposat preu dels habitatges, oscil·lava entre 25.000 i 40.000 euros.
Quan els autors cobraven, l'adquisició de l'immoble no es materialitzava, i desapareixien sense retornar a la víctima el que havia pagat.
Feien servir identitats fictícies o usurpades a tercers per cometre els diferents delictes.
Filla il·legítima de Franco o del rei emèrit
L'organització criminal es trobava altament jerarquitzada.
La líder del grup és una dona espanyola de 50 anys, popularment coneguda pels investigadors des de fa més de dues dècades pels seus nombrosos antecedents, i que ha complert pena de presó per estafes anteriors.
Aquesta dona, que pateix una discapacitat física per la qual necessita fer ús de cadira de rodes i és dependent, es feia passar per filla il·legítima de Franco o del rei emèrit.
Amb la seva dependència, es guanyava l'estima i la compassió d'amics i coneguts per captar les seves víctimes, als quals els explicava que era hereva de grans fortunes.
Portava un alt ritme de vida i comptava amb més de quinze empleats que exercien tota mena de serveis personals per a ella.
En els habitatges ocupats pels principals membres de la banda, tenien instal·lat un important sistema de seguretat i vigilància, incloent en alguns habitatges la presència de gossos de guarda de races potencialment perilloses.
Bufet d'advocats fictici
Tenien constituït un despatx d'advocats a Guardamar de Segura, per al qual treballaven advocats professionals.
No obstant això, segons informen fonts policials, es tractava d'una tapadora, que no tenia altra activitat més enllà de gestionar les estafes.
Els agents de la Guàrdia Civil encarregats de la investigació han pogut constatar com aquesta banda criminal en tot just vuit mesos d'activitat, des de la seva instal·lació a Alacant, han blanquejat gairebé un milió i mig d'euros, exclusivament per transferència bancària.
La majoria d'abonaments de propietats havien estat efectuats pels estafats en diners en efectiu.
Part dels diners recaptats amb l'activitat il·lícita, es destinava a l'adquisició d'alta joieria i altres objectes de luxe.
Un dels perjudicats, és una joieria a la qual, mitjançant el mètode de l'estafa del natzarè, la banda havia estafat més de 20.000 euros.
El personal empleat al servei dels membres de l'organització rebia remuneracions de 4.000 euros mensuals.
Amb tot, fins i tot ells eren estafats, arribant a demanar préstecs per adquirir alguns dels habitatges oferts.
L'operació ha estat coordinada pel Jutjat d'Instrucció de Torrevella, amb agents de la Guàrdia Civil de la Comandància d'Alacant.

Response: Hi ha més de 100 perjudicats pels estafadors del cas “Oportunitat 2020”. El cas ja compta amb 10 detinguts, acusats per estafa piramidal, blanqueig i falsedat documental, a més d'haver estafat més de 4 milions d'euros a diferents províncies i països. Principalment estafaven amb inversions en propietats i advocats per blanquejar el capital.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
Emmarcada en la celebració dels 30 anys de la Fundació Antoni Tàpies, i després d'un ajornament per la pandèmia, la institució inaugura aquest divendres l'exposició 'Tàpies als 30'.
La mostra se centra en el període en què l'artista rondava la trentena, i no per la mera coincidència amb l'efemèride de la Fundació, sinó perquè van ser anys "decisius" en la seva carrera: el 1953 marca l'inici de la maduresa del seu llenguatge artístic matèric, l'arribada del reconeixement internacional de la seva obra i la negativa a deixar-se instrumentalitzar pel règim franquista.
Aplega una quarantena d'obres, la meitat de les quals poc conegudes que provenen de museus i de particulars, la qual cosa agraeix especialment la casa en l'actual context.
La tria d'obres -a cura de la conservadora de la Fundació i comissària de l'exposició Núria Homs- fa especial atenció a aquelles obres que fa temps que no s'han vist o que són desconegudes pel públic pel fet de venir de col·leccions particulars.
Homs agraïa aquest divendres a totes les pinacoteques i col·leccionistes privats que han mantingut el compromís de préstec d'obra a què s'havien compromès en un context de crisi sanitària i dificultats en la mobilitat internacional.
A banda, l'exposició inclou una selecció de documents per contextualitzar la trajectòria de Tàpies durant un període que es considera fonamental en la trajectòria de l'artista.
El 1953 Tàpies havia deixat enrere l'estil de caràcter surrealitzant i el treball de línia
social dels anys precedents i experimentava amb colors purs i contrastos entre tons,
amb formes i línies elementals i, en un aspecte especialment rellevant per a
l'evolució de la seva obra: amb textures.
Poc després, Tàpies va accentuar aquesta marca i aquest treball "matèric" en les seves obres,
amb elements com ara sorra, terres de colors, pols de marbre, pèls, fils, trossos de drap i paper.
L'exposició compta amb exemples rellevants de pintures matèriques.
I també mostra el paper que va desenvolupar el dibuix com a antecedent d'aquesta obra matèrica.
Però com indica Homs en declaracions a l'ACN, el recorregut per l'exposició també situa l'espectador en el terreny de la projecció internacional que va anar adquirint Tàpies en la dècada dels 50, fins aleshores desconeguda.
L'any 1953 va fer les dues primeres exposicions individuals als Estats Units: a la Marshall Field & Company de Chicago i a la prestigiosa Martha Jackson Gallery de Nova York, la qual, a més, es va oferir a representar la seva obra als Estats Units.
Dos anys més tard, a París, Tàpies va conèixer el crític d'art francès Michel Tapié, exponent teòric de l'informalisme i personatge molt influent en els cercles artístics parisencs d'aquells anys.
Tapié es va interessar pel nou tipus de pintura de Tàpies i el va
convidar a formar part de la Galerie Stadler, que estava a punt d'obrir (Tàpies va mostrar en aquesta galeria l'obra Pintura-collage amb draps i fils (1955), que va passar a formar part de la col·lecció de Tapié.
L'altre element significatiu d'aquesta època és el posicionament polític de Tàpies respecte el regim de Franco i el seu intent d'instrumentalitzar els artistes d'avantguarda (un cop va començar a acceptar l'art modern "per homologar Espanya a les democràcies occidentals").
La participació espanyola a la XXIX Biennal de Venècia el 1958 va ser la darrera en què va voler formar part Tàpies (i altres col·legues com Antonio Saura o Manolo Millares), amb 15 obres.
De fet, l'artista va escriure als seus galeristes de París i de Nova York demanant-los de no prestar obra seva a exposicions d'àmbit oficial.
L'exposició inclou una carta de Tàpies adreçada a Rodolphe Stadler en què s'expressa en aquests termes.
També conté unes declaracions antifranquistes i per Catalunya fetes al setmanari anglès 'The Observer' amb motiu de l'exposició Modern Spanish Painting a la Tate Gallery de Londres el 1962, a la qual Tàpies es va negar a participar.
Contra la seva voluntat, un col·leccionista de Barcelona va prestar-hi tres pintures i Tàpies ho va denunciar emparant-se en la llei de propietat intel·lectual que donava a l'artista el dret d'exposició pública de la seva obra.
Tàpies va guanyar el cas als tribunals el 1963.
Aziz Hazara
D'altra banda, la Fundació Tàpies també estrena aquesta setmana l'exposició titulada 'Aziz Hazara.
L'inquietant ressò del demà', que és resultat de la Mentorship Grant atorgada a l'artista afganès Aziz Hazara per la Han Nefkens Foundation el 2019, que té com a objectiu donar suport als artistes en tots els aspectes de la producció.
La beca ha permès a Hazara ser un dels residents a l'Institut Superior de Belles Arts (HISK) a Gant, Bèlgica.

Response: L'exposició "Tàpies als 30" se centra en els anys decisius de la carrera del pintor i compta amb obres que abans no s'havien vist. S'inaugura divendres i és gràcies a les obres i documents prestats per part de pinacoteques i col·leccionistes. Al llarg de l'exposició, s'observa com les influències internacionals es reflecteixen a les seves obres.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
L’ONG Amnistia Internacional ha presentat el seu report anual sobre l’estat dels drets humans al món, que recull que l’aparició de la pandèmia de la covid-19 ha deixat al descobert enormes desigualtats sistèmiques que reben a tot el món les minories ètniques, el personal sanitari i les dones, entre més grups especialment afectats.
“La covid-19 ha revelat amb tota cruesa, i també ha agreujat, les desigualtats entre països i a l’interior de cadascun, i ha posat en relleu el terrible menyspreu dels nostres dirigents pel bé comú de la humanitat.
Decennis de polítiques divisives, mesures d’austeritat desencertades i decisions oficials de no invertir en infrastructures públiques deteriorades han fet que massa persones siguin presa fàcil del virus”, ha manifestat Agnès Callamard, nova secretària general d’Amnistia Internacional.
L’informe repassa 149 estats d’arreu del món i inclou una anàlisi exhaustiva de les tendències en matèria de drets humans a tot el món el 2020.
Al capítol de l’estat espanyol, s’explica que el personal sanitari s’ha hagut d’exposar al coronavirus per salvar vides sense tenir prou mitjans per a protegir la seva, especialment durant la primera onada.
Amnistia Internacional diu que constantment s’ha palesat manca de personal, horaris excessius i absència d’equips de protecció adequats: han deixat exposats els professionals de la salut i han reduït, una vegada més, el dret de la salut de les persones.
“La resposta del personal sanitari, exposant-se sense la protecció i els recursos adequats a la pandèmia de covid-19 per salvar vides, ha estat una de les millors mostres d’humanitat que ens ha deixat l’any 2020 –diu Esteban Beltrán, director d’Amnistia Internacional a l’estat espanyol–.
Quan els governs no compleixen, és el coratge de la gent corrent que combat l’adversitat.”
D’una altra banda, Amnistia Internacional denuncia el tracte que van rebre milers de persones d’edat avançada que viuen en residències, especialment a Catalunya i a la Comunitat de Madrid.
Diu que hom no els va protegir la vida i que, a més, en el moment culminant de la pandèmia alguns residents van estar confinats indefinidament a la seva cambra, “amb un contacte amb els familiars escàs o nul” i sense ser supervisats per les autoritats, “fet que va donar peu a violacions dels drets humans”.
A més, denuncia que l’estat d’alarma, i en concret el confinament, va fer créixer la tendència que ja havia començat amb l’aprovació de la “llei mordassa” d’atorgar més poder a les forces de seguretat sense mecanismes de control adequats contra actuacions arbitràries, en detriment de la protecció dels drets dels ciutadans, especialment dels més vulnerables.
“Aquest últim any, el sistema d’atenció primària a Espanya ha sofert dues pandèmies: la de la covid-19, i la de la gestió sanitària, que ha emmalaltit d’una manca de planificació i inversió suficient per afrontar la primera, i que ha situat aquest servei bàsic entre l’abandonament i el desmantellament”, diu Beltrán.
Hi ha un altre aspecte que Amnistia Internacional continua denunciant: els casos de brutalitat policíaca contra els votants del referèndum del Primer d’Octubre, el 2017, continuen essent investigats judicialment.
I encara més: recorda que tant Jordi Sànchez com Jordi Cuixart continuen tancats a la presó malgrat les peticions reiterades d’aquesta organització perquè siguin alliberats.
A més, Amnistia Internacional també recorda que la llei mordassa –ara amb un govern del PSOE i d’Unides Podem– continua vigent i que “criminalitza algunes formes legítimes de protesta”, i concretament la llibertat d’expressió, de reunió i d’informació i la capacitat d’atorgar més poder coercitiu a les forces de seguretat.
Finalment, el report també critica el tracte de l’estat espanyol a immigrants que van arribar a les Illes Canàries, on es van cursar ordres d’expulsió sense respectar les garanties i procediments que recull la llei, i les condicions d’amuntegament i insalubritat als centres d’estada temporal per a immigrants de Ceuta i Melilla.

Response: Amnistia Internacional analitza 149 països del món en matèria de l'estat dels seus drets humans. En el cas d'Espanya, es destaca el cas dels drets del personal sanitari sense cap recurs i el tracte i poca protecció als majors de les residències durant la pandèmia. A més, denuncien la brutalitat policial contra els votants de l'1-O.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
Una patrulla dels Mossos d’Esquadra atura un vehicle a la Jonquera a la una de la matinada d’un dissabte i necessita dues hores i mitja per saber si el conductor té una ordre de recerca i captura.
En canvi una patrulla de la Policia Nacional espanyola té la informació en cinc minuts.
Les “disfuncions” entre els diversos cossos policials amb competències a Catalunya perjudiquen la feina dels Mossos, segons denuncia a l’ACN Àngels Bosch, la presidenta d’Eurocop, el sindicat europeu de policies.
“Això no pot passar, fa que la nostra feina sigui menys eficaç, som menys capaços de protegir la ciutadania i a nosaltres també ens posa en perill”, alerta Bosch, en una entrevista feta abans dels atemptats de Brussel·les.
El Sindicat de Policies de Catalunya (SPC), ja va denunciar el gener de l’any passat a l’aleshores conseller de l’Interior, Ramon Espadaler, que “durant els caps de setmana i les nits” el Centre de Cooperació Policial i Duanera del Pertús “no es troba operatiu” i si els Mossos fan una identificació han de demanar-ho per escrit a un centre similar d’Hendaia i la resposta triga “un mínim de dues hores i mitja”.
En canvi, els agents de la policia espanyola poden fer la consulta directament als francesos “via telefònica i tenen resposta immediata”, denunciava la carta del sindicat, a què ha tingut accés l’ACN.
“Si la transmissió d’informació no és fluida, el que fa és entorpir la nostra feina, que sigui menys eficaç”, denuncia Àngels Bosch.
Aquesta caporal dels Mossos d’Esquadra i representant de tots els agents d’Europa lamenta que en una identificació a un cos policial li surti que la persona en qüestió té una ordre de detenció i a un altre no.
“Això no pot passar”, adverteix, remarcant que els Mossos o altres agents no poden estar en perill ni posar en perill la ciutadania perquè “desconeixen informació o reben informació equívoca”.
Bosch destaca que tots els cossos policials europeus han fet seva la reivindicació, i reclamen un canvi legislatiu perquè a organismes com l’Europol hi puguin participar “totes les policies que tenen competències plenes a cada part del territori”.
“Això passa a Catalunya, però pot passar a Escòcia o Irlanda del Nord, on també hi ha policies que són integrals i amb plenes competències en el territori on desenvolupen l’activitat”, explica la presidenta d’Eurocop.
Segons Bosch, les autoritats “han d’entendre que hi ha diferents policies dins d’un mateix territori amb plenes competències i que necessiten accedir als nuclis d’informació igual que la resta”.
Tot plegat, diu aquesta representant sindical, s’ha convertit en una demanda que fa Eurocop perquè “la feina sigui més efectiva al protegir la ciutadania”.
Els recursos de la policia
La caporal Àngels Bosch explica a l’ACN que les retallades en els pressupostos de la Generalitat durant la crisi “s’han notat moltíssim” tant pel que fa a la “reposició de material, de vehicles o la formació” com pel desplegament final de la plantilla.
“Als Mossos falten 1.300 agents”, adverteix la presidenta d’Eurocop, que diu que això implica “un sobreesforç per tots els agents que estan treballant ara, perquè fan la seva feina i la dels 1.300 que no han arribat a entrar mai” al cos.
Bosch també avisa que “ara mateix no tots els Mossos tenen armilla antibales” i que no la tindran fins al 2017.
“Hi ha agents que poden fer servei amb armilla i d’altres que no, és una situació una mica discriminatòria”, lamenta.
Des dels sindicats policials, reclamen que “l’armilla sigui un equipament indispensable i bàsic per sortir a patrullar”.
Com a representant dels agents del cos català, Bosch també considera “desmotivador” que la Generalitat no hagi adquirit encara les pistoles tàser a què s’havia compromès.
“Aquest material l’estem esperant, és una eina entremig del bastó policial i l’arma de foc que permet solucionar moltes actuacions que són difícils de resoldre evitant conseqüències més greus”, explica.
La independència: què faran els Mossos?
Preguntada sobre les conseqüències d’una eventual independència de Catalunya, la presidenta d’Eurocop i Mosso d’Esquadra Àngels Bosch avisa que cal “esperar esdeveniments”.
“Des del nivell de l’Eurocop el que he de dir és que hi ha una legislació vigent i s’hauria de canviar”, explica.
I apunta : “Esperem que als Mossos no se’ls posi en una situació compromesa”.
“Tenim un cap del cos que diu que assumeix totes les conseqüències de qualsevol ordre que s’hagi de donar, però els Mossos estem sotmesos a jutges i tribunals, per moltes ordres que rebem dels superiors”, recorda.
“S’haurà d’avaluar jurídicament quan arribi el moment què és el que poden fer, o el que han de fer”, afegeix.

Response: La presidenta d'Eurocop denuncia les diferències pel que fa a informació entre els Mossos i la Policia Nacional. Els agents de la Policia Nacional solen rebre respostes immediates i altres facilitats mentre que als Mossos els triga hores. Això entorpeix la feina i la protecció dels ciutadans. Demanen igualtat per a tots els policies de qualsevol territori.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
Els escriptors Agustín Martínez, Jorge Díaz i Antonio Mercero, amagats fins ara sota l'alter ego literari de Carmen Mola, han guanyat el Premi Planeta 2021 amb la novel·la La bestia.
Es tracta d'una novel·la negra protagonitzada per un periodista, un policia i una nena, que intenten resoldre assassinats d'infants de classe humil.
D'altra banda, la finalista del guardó ha estat Paloma Sánchez-Garnica (Madrid, 1962) amb la novel·la Últimos días en Berlín, que viatja a la història del segle XX, un premi dotat aquest any amb 200.000 euros.
Mola és el pseudònim dels escriptors en les seves novel·les negres, en concret les que integren la trilogia La novia gitana(Alfaguara), protagonitzada per la inspectora Elena Blanco.
Iniciada el 2018 i integrada pels títols La novia gitana, La red púrpura i La Nena, aquesta traduïda en vuit països i que ja té en marxa una adaptació televisiva.
En les obres publicades fins ara, els tres autors havien mantigut l’anonimat fins al punt de ser considerats l’Elena Ferrante espanyola.
L'obra amb què s'han proclamat guanyadors és una barreja de novel·la històrica i thriller protagonitzada per una adolescent.
Jorge Díaz ha explicat que l’escriptura a tres mans va ser una idea "esbojarrada" que van tenir fa uns anys, i que darrera Mola hi ha tres escriptors i guionistes.
Per la seva banda, Antonio Mercero ha destacat que el premi viatja al Madrid de 1834 enmig d’una epidèmia de còlera, "molt semblant" a les actuals.
Agustín Martínez ha precisat que és una història de conspiracions i classes.
Una gala presencial
La 70a edició del Premi Planeta s’ha celebrat enguany al MNAC després de molts anys celebrant-se al Palau de Congressos de Barcelona, i després de la passada edició marcada per la pandèmia amb menys aforament al Palau de la Música, on va guanyar Eva García Sáenz de Urturi amb la novel·la Aquitania, i que va tenir Sandra Barneda com a finalista amb Un océano para llegar a ti.
El jurat de la 70a edició del Premi Planeta ha seleccionat aquestes dues obres entre les deu novel·les finalistes d'enguany, que van ser escollides entre 654 originals presentats, una xifra rècord en la història dels guardons.
El jurat de està format per José Manuel Blecua, Fernando Delgado, Juan Eslava Galán, Pere Gimferrer, Carmen Posadas, Rosa Regàs i Belén López.
Enguany destaca la dotació dels premis que si bé inicialment era de 601.000 per al guanyador i 150.250 per al finalista, serà finalment d'un milió d 'euros i 200.000, respectivament.
La quantia fa que el premi se situï al nivell del Nobel, distingit amb aproximadament 998.000 euros -10 milions de corones sueques- i empaten com a premi literari més ben dotat del món.
Al premi s'hi han presentat autors d'arreu, on hi destaquen obres de l'estat espanyol, Amèrica del Sud, Amèrica del Nord, Amèrica Central i Europa.
La novel·la finalista
Torna el sopar tradicional
Després de la passada edició marcada per la Covid i celebrada només amb els deu finalistes del guardó, els responsables del Grup Planeta, editors, llibreters i la premsa, el Grup Planeta ha tornat a ser l'amfitrió del tradicional sopar literari, on s'hi ha reunit uns 600 convidats, i que ha tingut importants mesures de seguretat.
Ha destacat la presència dels reis d'Espanya, rebuts pel president del Grup Planeta, José Creuheras.
D'altra banda, per la catifa vermella han passat la consellera de Cultura de la Generalitat, Natàlia Garriga (que ha trencat la postura dels darrers anys del Govern de no enviar-hi representants); el ministre de Cultura, Miquel Iceta; l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, i la delegada del govern espanyol, Teresa Cunillera.
El president del grup ha recordat la família Lara i ha celebrat que el projecte segueix creixent any rere any després de 25.000 novel•les presentades en tota la seva història.

Response: Darrere del pseudònim de Carmen Mola s'amaguen Agustín Martínez, Jorge Díaz i Antonio Mercero. La seva novel·la negra titulada "La bestia" ha estat guardonada amb el Premi Planeta. Aquest premi ha igualat en dotació al Nobel per primera vegada, amb un milió d'euros. Això i la celebració del 70è aniversari ha fet que sigui una edició especial.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
L’Organització per a la Cooperació i el Desenvolupament Econòmics (OCDE) ha revisat a la baixa les perspectives de creixement mundial per a 2019 i 2020, fins al seu nivell més baix en una dècada.
Aquesta previsió és deguda per la incertesa econòmica i política, segons que ha assegurat la institució en l’actualització de setembre del seu informe bianual ‘Perspectiva econòmica‘.
En concret, l’OCDE ha revisat fins al 2,9% el creixement del producte interior brut (PIB) mundial per a 2019, tres dècimes menys, i la rebaixa per a 2020 ha estat de quatre dècimes, fins al 3%.
Podeu consultar ací l’informe:
‘Les perspectives mundials s’han tornat cada vegada més fràgils i incertes’, assenyala l’organisme, que afegeix que els riscos a la baixa ‘continuen acumulant-se’.
Així, l’OCDE ha explicat que la ‘intensificació’ de les tensions de les polítiques comercials ‘afecta cada vegada més’ la confiança i la inversió.
Això s’afegeix a la incertesa política, afecta el sentiment de risc dels mercats financers i ‘posa en perill’ les perspectives de creixement futur.
La rebaixa dels pronòstics ha estat generalitzada.
La institució estima ara que la zona euro augmentarà el seu PIB conjunt un 1,1% el 2019, una dècima menys, mentre que el creixement en 2020 serà de l’1%, quatre dècimes menys.
La revisió del bloc de països que usen l’euro com a moneda comuna es deu, sobretot, a Alemanya, l’economia de la qual creixerà un 0,5% en 2019, dues dècimes menys que el que es preveu anteriorment.
El creixement de França per a aquest any s’ha mantingut en l’1,3%, mentre que a Itàlia, que registrarà estancament, també es mantenen les previsions.
Pel 2020, l’OCDE ha rebaixat fins al 0,6% el creixement del PIB d’Alemanya, sis dècimes menys.
França, del seu costat, creixerà un 1,2%, una dècima menys, i Itàlia registrarà un avanç del 0,4%, dues dècimes menys.
Pel que fa a la resta de grans economies, els Estats Units acabaran el 2019 amb un creixement econòmic del 2,4%, quatre dècimes menys, mentre que pel 2020 l’OCDE ha revisat la seva previsió fins al 2%, tres dècimes menys que la xifra anteriorment estimada.
El Regne Unit creixerà un 1% en 2019, dues dècimes menys, i un 0,9% el 2020, una dècima menys.
El Japó, en canvi, experimenta una revisió a l’alça de tres dècimes per a aquest any, fins a l’1%, mentre que per a 2020 l’estimació del 0,6% no ha registrat modificacions.
La Xina creixerà un 6,1% en 2019, una dècima menys, i un 5,7% en 2020, tres dècimes menys.
Turquia observarà una contracció de tres dècimes aquest any, la qual cosa suposa una millora de 2,3 punts percentuals respecte a l’anterior estimació, encara que per a 2020 s’ha mantingut sense canvis a l’1,6%.
Les majors revisions han estat per a l’Argentina, el PIB de les quals es reduirà un 2,7% aquest any, nou dècimes més, per la nova depreciació del peso, l’elevada inflació i els controls de capitals.
Per a 2020, l’ajustament ha estat de 3,9 punts percentuals a la baixa, fins a situar-se en una contracció de l’1,8%.
Respecte a les perspectives a llarg termini, l’OCDE ha alertat que la conjuntura econòmica i financera suggereix que la ‘moderació generalitzada’ del creixement del PIB i del comerç ‘possiblement persisteix més de l’anticipat anteriorment’.
En aquest sentit, els tipus d’interès baixos haurien d’aprofitar-se per a ‘esmorteir’ l’impacte de l’alentiment, a pesar que l’impacte del canvi del preu dels diners serà ‘modest’, especialment en economies avançades.
L’OCDE coincideix amb el diagnòstic del Banc Central Europeu (BCE), que ha reiterat en diverses ocasions que les seves mesures es veurien amplificades si fossin donades suport per mesures socials i reformes estructurals.
‘La política fiscal hauria d’ajudar a elevar el creixement a curt termini fent ús dels excepcionalment baixos tipus d’interès, especialment a través de mesures de despesa com una major inversió en infraestructures que elevi la demanda a curt termini i es beneficien el creixement a llarg termini’, diu.

Response: Els pronòstics per a les grans economies mundials per part de l'OCDE són en general força baixos de cara al 2019-2020. Es deuen a la incertesa política i l'acumulació de riscos. D'altra banda, l'OCDE juntament amb el BCE coincideixen que és fonamental aprofitar ara els tipus d'interès baix per beneficiar-se d'un creixement a llarg termini.