Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
Càritas d'Urgell, a través de l'empresa d'inserció laboral Nougrapats, preveu acabar aquest 2017 arribant als 300.000 quilos de roba usada recollida mitjançant la vuitantena de contenidors instal·lats en diferents municipis d'arreu de la diòcesi.
Aquest és el volum més alt que s'ha registrat des de l'any 2004, quan va obrir a La Seu d'Urgell la botiga de moda i complements de segona mà 'Grapats'.
Segons el director d'aquesta entitat, Josep Casanova, la xifra es pot acabar duplicant en els propers anys, motiu pel qual preveuen traslladar l'any que ve l'activitat del seu taller tèxtil a una nova nau més gran, que s'ubicarà al polígon industrial de la capital alturgellenca.
Tot i que les donacions de roba usada han anat creixent a mesura que s'ha anat incrementant el nombre de contenidors de recollida, sobretot han augmentat en els darrers quatre anys, passant de 80 a les 300 tones previstes per aquest 2017.
En aquest sentit, el director de Càritas d'Urgell, Josep Casanova, ha indicat que la xifra potencial es situa en 600 tones anuals, el doble del seu volum actual.
"Hi ha un canvi d'hàbit en la gent que pensa que és útil donar roba", ha afegit.
Ara per ara, una desena part del tèxtil que els arriba es distribueix entre els usuaris de l'entitat i també es ven a la botiga 'Grapats' que hi ha a la ciutat.
Bona part de la roba, però, s'envia al consorci d'entitats de la Cooperativa Roba Amiga, que la ve a recollir en un tràiler dos cops al mes, aproximadament.
Mentre, les peces que no es poden reutilitzar van a parar a les plantes de reciclatge Per tal de gestionar millor tot aquest material, Càritas d'Urgell traslladarà durant l'any 2018 aquesta activitat a una nau de majors dimensions, al polígon industrial de La Seu d'Urgell.
L'actual taller, situat a l'Avinguda Guillem Graell de la capital de l'Alt Urgell, es continuarà utilitzant per rebre, classificar i emmagatzemar altres tipus d'objectes de segona mà.
De moment, aquesta i altres tasques, com ara el desmuntatge de comptadors, es duen a terme en d'altres espais.
La idea és centralitzar-ho tot per facilitar després la seva distribució.
De fet, una part dels objectes usats es posen a la venda al nou establiment 'Grapats encants', que va obrir a finals de novembre d'enguany.
La nova botiga contribueix a donar sortida a tot aquest material que reben tant de donacions particulars o d'entitats -entre elles l'andorrana Carisma- com de comerços, que els ofereixen productes que han quedat fora d'estoc.
'Grapats encants', que s'inaugurarà oficialment el proper 22 de desembre, compta amb uns 2.000 objectes diferents, entre elements de decoració, utensilis per a la llar, joguines o, en aquestes dates, ornaments nadalencs, entre d'altres.
L'establiment pretén ser una eina per al foment de la reutilització, donant "utilitat a objectes o coses que la gent té a casa guardats", segons ha dit Casanova.
L'altre gran objectiu d'aquest nou projecte és el d'inserir al mercat laboral i social a joves amb discapacitat o amb problemes de salut mental.
Per tal d'oferir un servei d'atenció a aquest col·lectiu, Càritas d'Urgell va posar en funcionament el passat setembre el projecte 'Activa't', del qual en formen part vuit persones de la comarca de l'Alt Urgell.
Campanya de recollida de joguines de segona mà
D'altra banda, Càritas d'Urgell inicia aquest divendres la campanya 'Jo també vull jugar' amb la qual es pretén recollir joguines usades en bon estat i destinar-les a les famílies més desfavorides.
Aquest cop, però, l'entitat planteja un sistema de distribució diferent als anys anteriors, ja que, en comptes d'entregar-los un lot, se'ls lliurarà un val amb un valor econòmic que podran bescanviar per joguets a la botiga 'Grapats encants'.
La iniciativa vol servir de punt de partida de cara a planificar campanyes de recollida d'objectes de segona mà, per les quals ja es pensa en establir, en un futur, una xarxa de punts fixes des d'on fer efectives aquest tipus de donacions.

Response: Segons el director de Càritas d’Urgell, Josep Casanova, preveuen arribar a les 300 tones de roba al tancament d’aquest 2017. Això és fruit d’un increment important que suposarà el trasllat d’instal·lacions a una nau més gran de la Seu d’Urgell, ciutat on ja tenien la botiga de segona mà “Grapats” i, des del novembre, el nou espai “Grapats encants”.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
La Comissió de Foment del Congrés dels Diputats ha aprovat aquest dimecres per 37 vots a favor (PP, Grup Socialista, Podem, ERC i DL), cap en contra i 5 abstencions (C's) dues proposicions no de Llei d'En Comú Podem i d'ERC pel soterrament de la línia ferroviària a Montcada i Reixac.
Les dues iniciatives han obtingut el "sí" de tots els partits tret de C's després que aquest dimarts l'alcaldessa del municipi, Laura Campos, es va reunir amb la ministra de Foment, Ana Pastor, i va obtenir del Ministeri el compromís de destinar una partida dels pressupostos del 2017 al soterrament de la R2 al seu pas pel municipi, que ja ha registrat 165 víctimes mortals.
Totes les formacions tret de C's s'han posat d'acord en la redacció d'un text transaccional –que substitueix els originals- que aposta per fer el soterrament "tan aviat com sigui possible".
El text estableix que el Congrés "considera convenient constituir amb la major brevetat possible un grup de treball per assolir un acord entre totes les administracions (Administració General de l'Estat, Generalitat i ajuntaments afectats) que permeti, d'acord als criteris recollits a la planificació del Ministeri de Foment millorar la xarxa ferroviària al seu pas per Montcada i Reixac".
Aquesta millora, diu el Congrés, es farà "mitjançant la integració i soterrament necessari, avançant en el desenvolupament dels projectes i duent a terme l'execució de les obres de la línia convencional de Barcelona a Port-bou tan aviat com sigui possible i dotant per això les partides necessàries".
Campos, que aquest dimecres ha mantingut reunions al Congrés dels Diputats amb tots els grups parlamentaris abans del debat, preveu que totes les administracions implicades posin en marxa a finals d'abril un grup de treball per començar les tasques i establir un calendari per al soterrament.
A la Comissió de Foment el diputat d'En Comú Podem Josep Vendrell ha recordat que les iniciatives pretenen comprometre tots les forces a complir els compromisos adquirits per l'Estat i ha destacat les mobilitzacions de la plataforma "Tracte Just- Soterrament Total" per evitar que el pas de 200 trens diaris es tradueixi en noves víctimes.
La diputada d'ERC Teresa Jordà ha criticat la "laxitud" del Ministeri de Foment a les anteriors legislatures i els endarreriments injustificats de les actuacions que s'han de dur a terme a aquest municipi.
"Exigim que Montcada sigui una ciutat normal, que no és demanar tant, i per ser-ho és imprescindible que la via se soterri", ha dit.
El diputat de C's Fernando Navarro ha admès la gravetat de la situació a Montcada i Reixach i ha demanat una "solució immediata", tot i que ha anunciat una abstenció en el cas que l'esmena que havia presentat no fos acceptada.
El portaveu del Grup Socialista, José Zaragoza, ha anunciat el vot afirmatiu de la seva formació i ha recordat que Montcada ja ha pagat amb interessos la "quota de la solidaritat".
Ha recordat que la qüestió s'arrossega des del 1990 i que el govern de Zapatero es va comprometre el 2007 a soterrar la via.
El PP també ha avalat les iniciatives amb un vot a favor, malgrat que ha recordat les actuacions que Adif i el Ministeri de Foment han fet des del 2012.
El diputat Òscar Clavell ha recordat els 165 morts que s'han registrat a aquest punt i ha assegurat que la seva formació està a favor de resoldre aquest "problema greu que afecta els veïns de Montcasa i Reixac".
El portaveu de Democràcia i Llibertat a la Comissió de Foment, Ferran Bel, ha avançat també el vot a favor de la seva formació a les dues propostes.
Bel ha criticat que les obres "s'eternitzin durant dècades" i ha lamentat que l'Estat no hagi materialitzat aquestes i altres obres aplicant, per exemple, l'addicional tercera de l'Estatut.

Response: La Comissió de Foment del Congrés ha aprovat el soterrament de les vies del tren a Montcada i Reixac, tram que s’ha cobrat 165 vides humanes. Les dues proposicions no de llei, presentades per En Comú Podem i ERC, han rebut el suport de la resta de formacions tret de Cs. El Ministeri destinarà una partida dels pressupostos del 2017.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
Els límits de contaminació atmosfèrica recomanats per la Comissió Europea s'han superat puntualment en algunes estacions ambientals de Barcelona en el darrer mes i mig, tot i l'estat d'alarma que ha comportat una reducció significativa del trànsit.
Així ho apunta la directora general de Qualitat Ambiental i Canvi Climàtic, Mercè Rius, en una entrevista a l'ACN.
Malgrat aquests registres concrets, Rius assenyala que hi ha hagut una disminució general de la contaminació i alguns dies els nivells de diòxid de nitrogen (NO2) han caigut fins a un 80%.
Un fet que considera rellevant perquè han seguit en marxa la central de cicle combinat del Besòs, el port i l'aeroport, cosa que apuntaria als vehicles com a principal agent contaminant.
La comparació dels registres s'ha establert respecte al mateix dia de la setmana dels mesos de març, o abril, d'entre el 2015 i el 2019.
És a dir, els nivells d'un dimarts de març d'enguany, s'han comparat amb els altres dimarts de març dels cinc anys anteriors.
"Els nivells d'emissions depenen del que s'emet però també de com es dispersa l'aire.
Si tenim una zona ben ventilada o un dia que fa vent o plou, la mostra serà molt més neta que si hi ha una situació anticiclònica", comenta Rius.
Per això, poder comparar la mostra d'aquests darrers dies amb una mitjana dels últims anys permet establir amb més fidelitat la situació actual.
El component estudiat per analitzar l'impacte del trànsit, el diòxid de nitrogen (NO2), es va escollir perquè permet disposar de dades diàriament i una de les fonts d'origen són els combustibles fòssils, com el petroli.
Però malgrat el funcionament de grans empreses, la central de cicle combinat del Besòs, el port de Barcelona i l'aeroport del Prat, la contaminació ambiental ha baixat significativament a la capital catalana, segons Rius.
"Portàvem molt temps dient que la part en la qual s'havia d'actuar més era el trànsit i per això es va muntar la Zona de Baixes Emissions", remarca.
Respecte si hi ha hagut molta diferència entre els dies de confinament total o parcial pel que fa a la contaminació atmosfèrica, Rius és prudent.
"És complicat dir-ho perquè hi ha hagut dies de pluja", valora.
El que sí té clar és que amb aquest episodi de menys mobilitat es demostra de nou l'impacte que té el trànsit de vehicles en la qualitat de l'aire.
"La gran solució és treure els cotxes de combustió" i apostar per vehicles elèctrics i bicicletes, defensa.
A més, també apunta que "cal fomentar el teletreball" perquè "moltes reunions de feina que requerien desplaçaments, s'ha vist que no eren desplaçaments imprescindibles".
Sobre l'impacte de l'aeroport, la directora general creu que "segurament s'ha notat per la disminució de trànsit d'avions".
Tot i això, diferencia "les emissions de CO2 i NO2".
"Quan mires de la qualitat de l'aire es mira la zona que la gent respira.
Els avions emeten NO2 només a l'enlairament, i quantitativament és molt poc sobre el total que respirem", detalla.
En la seva opinió, "la importància de l'aeroport és la mobilitat associada que té de cotxes i furgonetes".
Disminució generalitzada
En les primeres dues setmanes de confinament, els nivells diaris de diòxid de nitrogen (NO2) a Catalunya es van reduir una mitjana aproximada de més del 60%, segons les dades registrades per les diferents estacions de la Xarxa de Vigilància i Prevenció de la Contaminació Atmosfèrica (XVPCA).
Les estacions estan repartides per tot el territori i algunes estan col·locades estratègicament per mesurar amb més precisió diferents agents contaminants, com el trànsit o la indústria.
Algunes de les que són bones indicadores de la contaminació industrial també han tingut una davallada en els registres per la davallada del trànsit.
Rius assenyala que la contaminació industrial és més complicada d'avaluar perquè en part es fa a partir dels Compostos Orgànics Volàtils (COV), que requereixen una anàlisi més complexa, i els resultats poden tardar uns dos mesos en obtenir-se.
Les estacions que han registrat canvis més marcats són les instal·lades en àrees urbanes.
"A les estacions de les zones rurals, el NO2 habitualment és baix perquè no noten un impacte directe del trànsit", comenta.

Response: Mercè Rius, directora de Qualitat Ambiental i Canvi Climàtic, afirma que hi ha hagut dies en què Barcelona ha superat el límit de contaminació recomanat per la CE. Això malgrat la caiguda dels nivells de NO2 de fins a un 80 % durant l’estat d’emergència. Les dades estudiades apunten al fet que el transport rodat de combustió és el principal responsable.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
L'alcalde de Cardona, Ferran Estruch, ha lamentat el tancament d'Ercros i ha dit que és una "molt mala notícia" pel municipi.
Ara, amb l'ERO i el cessament definitiu de l'activitat, es dibuixa un futur "incert" pel runam.
L'alcalde vol que es clarifiqui i per això ha instat la Generalitat a retirar els drets d'explotació d'Ercros, "perquè d'aquí tres, quatre o cinc anys, no puguin tornar a obrir després d'haver fet fora tots els treballadors".
D'aquesta manera, el propietari del runam, el mateix consistori, també en recuperaria els drets d'explotació que tenia cedits.
A més, l'Ajuntament també exigeix que Ercros replanti la zona, i no renuncia a què una altra empresa s'instal·li per continuar l'activitat i que es treguin les 4,5 tones de runam salí que encara queden a l'interior.
D'altra banda, la recol·locació de treballadors a altres plantes com la de Tarragona que proposa l'empresa "no és tan fàcil", ha criticat Estruch, donat l'arrelament al territori.
En aquest sentit, el consistori, amb l'ajuda del SOC, ha posat en marxa un pla per agilitzar la recol·locació dels treballadors en altres empreses del territori i ajudar-los a trobar feina.
El batlle ha assenyalat que lluitaran "fins el final" perquè Ercros "assumeixi la seva responsabilitat".
L'alcalde de Cardona, Ferran Estruch, ha explicat aquest dimecres en roda de premsa que la prioritat de l'Ajuntament passa perquè es continuï explotant el runam per una qüestió laboral però també medi ambiental.
Amb tot, si Ercros decideix tancar, tal i com s'ha arribat a un acord amb els treballadors per l'ERO que afecta un centenar de treballadors de Cardona, Flix i Tarragona, i cessa l'activitat a pla planta cardonina, l'alcalde no vol que això serveixi d'impediment perquè es compleixi l'obligació recollida al contracte que es va signar l'any 1998 on s'obliga Ercros a "restaurar" la zona.
Concretament, Ercros està obligada no només a replantar la superfície per integrar-la amb l'entorn, sinó també a impermeabilitzar la zona, per evitar l'entrada d'aigua de la pluja i a construir unes rases a tot el perímetre que permetin la conducció de l'aigua.
L'alcalde ha comparat l'actuació amb la que es va fer fa uns anys al runam de Vilafruns de Balsareny.
En nom de l'Ajuntament de Cardona, Estruch ha presentat un plec d'al·legacions davant la Generalitat al document 'Actualització del programa de restauració de la Terrera Vella de Cardona' presentat per Ercros.
L'Ajuntament demana a la Generalitat que si Ercros no continua amb l'activitat no pugui presentar una actualització del pla de restauració "i pretendre que d'aquí uns anys pugui reprendre l'activitat després del pastís que ha deixat a Cardona".
Per l'alcalde, el que hauria de fer Ercros és presentar un pla de clausura del runam acceptant l'obligació de restaurar-lo.
El batlle no creu que l'acord signat entre Ercros i els representants sindicals que ha donat llum verda a l'ERO sigui positiu pels treballadors cardonins.
De fet, els treballadors de Cardona hi van votar en contra, tot i que els treballadors de les altres plantes eren majoria i per això es va acabar tirant endavant.
Segons Ferran Estruch, hagués calgut fer una negociació "més especialitzada" per centres de treball.
La solució actual suposa una "desigualtat" pels treballadors cardonins, ha criticat Estruch, ja que la voluntat de recol·locar els treballadors a altres plantes de la companyia de la resta de l'estat espanyol o a Tarragona implicaria el desarrelament de la trentena de treballadors i de les seves famílies.
L'Ajuntament ha explicat que a través de l'agència de col·locació local, i amb el suport explícit del SOC, els treballadors puguin trobar una nova feina en empreses de la comarca.
De fet, el batlle ha destacat els incentius per les empreses del Bages que vulguin absorbir els treballadors d'Ercos.
El servei d'ocupació local ja ha fet entrevistes personals amb tots els treballadors i s'han creat els perfils.
El batlle ha explicat que s'han començat a fer creuaments amb les ofertes de què disposen i l'objectiu és arribar a recol·locar tots els treballadors.
Estruch també ha explicat que s'han posat en contacte, entre d'altres, amb ICL Iberpotash, l'empresa del Bages que ocupa més gent a la comarca, no només per la qüestió laboral, sinó també oferir el runam com un nou escenari per les seves activitats.

Response: Arran de l’ERO d’Ercros l'alcalde de Cardona, Ferran Estruch, ha demanat que la Generalitat retiri els drets d’explotació del runam en favor del consistori i ha exigit que l’empresa replanti la zona per integrar-la a l’entorn. L’Ajuntament ha engegat, juntament amb el SOC, un pla de recol·locació dels treballadors, tot descartant que es traslladin a altres plantes de companyia.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
Donald Trump, 45è president dels Estats Units, ja governa.
Aquest dilluns va ser el seu primer dia a la feina i va llançar un seguit de missatges en economia, però també en ideologia i valors morals.
Trump ha signat una ordre executiva per retira els Estats Units de l’Acord Transpacífic de Cooperació Econòmica (el Trans-Pacific Partnership, TPP, que va ser signat el 2015 pels EUA, Austràlia, Nova Zelanda, el Japó, Brunei, Singapur, Malàisia, Vietnam, Canadà, Xile, Perú i Mèxic.
El TTP ja s’havia signat però calia que el Congrés el ratifiqués perquè entrés en vigor, el que no estava pas garantit.
Era una gran aposta de l’administració Obama, però havia estat criticat també per la candidata Hillary Clinton i encara més pel seu rival de l’ala esquerra demòcrata, Bernie Sanders.
Ara, el nou president posa l’objectiu en el Tractat de Lliure Comerç d’Amèrica del Nord (NAFTA), que vol renegociar amb el Canadà i Mèxic.
Mena: “Trump creu que l’economia xinesa no aguantarà”
Francesc Xavier Mena, catedràtic d’Economia de la Universitat Ramon Llull, professor d’Esade i exconseller d’Empresa i Ocupació, és especialista en economies emergents i analitza per a NacióDigital la transcendència de les primeres decisions de Trump.
Per Mena, “la retirada del TPP és l’inici d’una guerra comercial en què perdrem tots”.
L’economista assenyala que “si se’n va en orris el tractat, entrarem en un marc d’acords bilaterals, com ja s’ha anunciat.
Segons Mena, “Trump està convençut que l’economia xinesa no aguantarà, que subsistirà en el seu estat actual i haurà de ressituar-se”.
Pel catedràtic de la URL, “l’economia xinesa té un seguit de colls d’ampolla que l’afecten.
Un d’ells és que requereix la crema massiva de carbó, el que ha comportat gravíssims problemes de contaminació.
Té problemes de recursos d’aigua –imprescindible per desenvolupar l’extracció per fracking- i un marc jurídic poc compatible amb una economia en creixement, amb un sistema de préstecs poc sòlid”.
Un acord bilateral que es prioritzarà serà amb el Japó.
Mena assenyala la figura del nou secretari de Comerç, el multimilionari Wilbur Ross, com una figura clau: “Ross és un home amb bons vincles amb el Japó i el seu nomenament assenyala la via de Tòquio com a soci primordial de Washington”.
Què farà la Xina?
“Pot intentar atreure’s els socis del TPP com Nova Zelanda o Austràlia, però ho veig difícil”, segons Mena.
Europa també patirà
Per Mena, Trump farà el mateix amb Europa: “Optarà per una relació privilegiada amb el Regne Unit.
De fet, ja ho ha anunciat.
El TTIP, l’acord transatlàntic entre la UE, el Regne Unit i els EUA pel qual aspirava Europa i que estava en unes negociacions molt avençades, pot ser una altra de les víctimes de la nova etapa”.
Les empreses davant un increment d’aranzels
L’exconseller es mostra escèptic sobre les amenaces de Trump en política aranzelària: “Ara ja estem en la realitat, no es tracta d’un tuit.
Crec que les grans empreses reaccionaran si l’administració incrementa els aranzels fins a un 35% o un 40%, com Trump ha dit que vol fer.
Això ja ho veurem.
Que Apple deixi de fabricar els iPhone a la Xina per fer-ho als Estats Units ho veig complicat.
O que Ford passi de pagar 8 dòlars l’hora a un treballador mexicà per pagar 45 dòlars en una planta de Michigan”.
Gest cap a la dreta religiosa
Trump va administrant les seves primeres mesures per satisfer els diversos sectors que l’han votat.
Si el seu proteccionisme vol agradar els treballadors indignats que veuen perillar els seus llocs de treball (el vot populista de Wisconsin, Ohio, Michigan…), el president va signar ahir una ordre executiva que elimina les subvencions a les organitzacions no governamentals que practiquin o col·laborin en avortaments a l’exterior.
Aquesta mesura s’ha convertit en un test ideològic de cada president dels EUA en l’inici del seu mandat, des que Ronald Reagan la va instaurar l’any 1984.
Obama va rescindir la prohibició i ara Trump torna a Reagan.
Pel nou president, la mesura és tot un gest envers la dreta religiosa i els grups pro-vida, molt poderosos dins del Partit Republicà i on la seva candidatura va trobar reticències en l’inici de la campanya.
Trump mai s'ha caracteritzat per posicions massa rígides en temes com l'avortament i havia estat proavortista en el passat.

Response: Donald Trump arrenca el seu mandat fent un canvi de rumb comercial amb la retirada dels EUA de l’Acord Transpacífic de Cooperació Econòmica. Segons l’exconseller d’empresa, Francesc Xavier Mena, això suposarà una guerra comercial que no beneficiarà ningú. Trump també ha eliminat les subvencions a les organitzacions avortistes, en un gest per acontentar els votants conservadors i la dreta religiosa.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
L'energia no acusa retallades de preu.
El preu final que paguen els consumidors catalans pels subministraments de la llar s'ha disparat durant el 2011.
La factura de l'electricitat s'ha encarit un 11,3% en dotze mesos, el rebut del gas natural, un 14,9%, i la bombona de butà, un 16,8%, segons ha confirmat el Ministeri d'Indústria, Turisme i Comerç.
El preu que paguen els catalans per l'aigua s'ha alçat al voltant d'un 5%, segons dades de l'Agència Catalana de l'Aigua.
L'encariment dels preus de les matèries primes o dels trams liberalitzats de les factures explica una part de les pujades.
Per contra, l'IPC, que s'utilitza per indexar els increments salarials de milions de treballadors, no arriba a un creixement acumulat del 2%.
Pel que fa a l'electricitat, el Ministeri d'Indústria, Turisme i Comerç ha informat que la factura final que paguen els consumidors s'ha incrementat en un 11,3% durant el 2011.
La factura mitjana ha crescut en 60 euros per client, fins a fregar els 600 euros, segons les dades de la Comissió de l'Energia espanyola (CNE), que estimava que el rebut mitjà era de 539 euros a mitjans de 2010.
Els més de 20 milions de clients que s'acullen a la tarifa d'últim recurs (TUR) elèctrica han patit un augment lleugerament inferior, ja que l'Estat ha 'congelat' la part regulada de la factura, que ha crescut un 1,5% per als usuaris sense discriminació horària.
Per contra, la fracció liberalitzada de la factura de la TUR, que representa el 50% del total i se subhasta entre les principals comercialitzadores d'energia, s'ha incrementat per sobre del 15%.
La intervenció de l'Estat ha compensat la pujada del preu de la llum que paguen els usuaris de la TUR, clients residencials i comercials amb una potència inferior a 10 KhW.
Tanmateix, aquesta rebaixa fa que les tarifes no cobreixin el cost de producció i distribució de l'electricitat i s'incrementi el dèficit tarifari, que ja acumula més de 22.000 milions d'euros, segons les companyies del sector.
Pujada del gas natural per l'alça de les matèries primes
El rebut que paguen els consumidors finals pel gas natural també ha patit un increment del 14,9%, segons ha confirmat el Ministeri.
El mercat del gas natural està liberalitzat a l'Estat, però resten dues TUR: una per als usuaris amb un consum mínim, amb gas per a la cuina i l'aigua calenta, i una per a llars que també utilitzen calefacció de gas.
L'Estat no ha variat la tarifa fixa per aquests dos trams de consum, que s'ha mantingut en els 4,09 i els 8,33 euros per client al mes.
Per contra, el tram variable de la factura ha augmentat entre l'11% i el 12% durant els darrers dotze mesos, especialment per la pujada del preu del gas natural causat per l'increment de la demanda als països de l'Àsia.
Per la seva banda, el Ministeri d'Indústria, Turisme i Comerç ha informat que el preu del gas butà, que els consumidors reben en forma de bombones, s'ha incrementat un 16,8%, després que el Govern espanyol aixequés el preu dels envasos de gasos liquats derivats del petroli d'entre 8 i 20 quilograms.
L'aigua s'incrementa al voltant del 5% per a la majoria d'usuaris
La factura que paguen els consumidors catalans per l'aigua també s'ha incrementat al voltant del 5%.
Concretament, el preu unitari s'ha apujat un 4,8% per als usuaris que consumeixen fins a 12 metres cúbics al mes, mentre que s'ha alçat un 5,2% per als que tenen un consum menor als 10 m3/mes, segons dades de l'Agència Catalana de l'Aigua (ACA) corresponents al primer semestre de 2011.
El Departament de Territori i Sostenibilitat ha assenyalat que els increments en el rebut final causats només per la pujada del cànon de l'aigua són del 3,0% en el cas de les llars amb un consum inferior als 9 metres cúbics i del 4,2% per als que utilitzen menys de 12 metres cúbics.
Territori i Sostenibilitat va començar a aplicar l'octubre aquest increment del cànon de l'aigua, que s'ha apujat un 8,5% per a consumidors amb un consum menor a 9m3/mes i un 17,02% per a les llars que utilitzen menys de 12 m3/mes.
El 64% de les llars catalanes gasta menys de 9 m3 d'aigua al mes, mentre que aquest percentatge s'eleva al 79% per als consumidors utilitzen un màxim de 12 m3.

Response: Segons el Ministeri d’Indústria, l’any 2011 tanca amb un increment interanual d’un 11,3 % en el preu de l’electricitat, d’un 14,9 % del gas natural i d’un 16,8 % en el butà. Aquest increment contrasta amb el de l’IPC, que no arriba al 2 %. Segons l’Agència Catalana de l’Aigua, el preu de l’aigua també s’ha apujat un 5 %.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
CCOO i la UGT han celebrat conjuntament aquest dijous diferents mobilitzacions en diferents ciutats catalanes i de l'Estat per exigir "ocupació, salaris i pensions dignes", en un moment, de "fort increment" dels preus de subministraments bàsics com ara l'electricitat i el gas, cosa que està provocant "una constant pèrdua de poder adquisitiu dels ciutadans", segons denuncien.
Davant aquest context, ambdues organitzacions sindicals reclamen un augment dels salaris perquè els treballadors puguin recuperar el poder adquisitiu, de la mateixa manera que un increment de les pensions i de les rendes de protecció, i que això es faci amb el restabliment de l'IPC com a índex d'actualització.
També demanen la creació de més i millor ocupació i d'una renda garantida "que ajudi a combatre la desigualtat i la pobresa, i la recuperació dels drets i de la qualitat dels serveis públics".
A Lleida, una seixantena de persones s'han concentrat davant la seu de la patronal COELL.
A més de la capital del Segrià, la UGT i CCOO han dut a terme concentracions a Tarragona i Vic, mentre a Barcelona han celebrat una assemblea conjunta de delegats.
A Girona han convocat una concentració el 28 de febrer, i el 2 de març a Tortosa.
Una seixantena de persones convocades per la UGT i CCOO s'han concentrat aquest dijous a Lleida davant la seu de la Confederació d'Organitzacions Empresarials de Lleida (COELL) per exigir tant al govern de l'Estat com a les organitzacions empresarials "que es posi fi a la precarietat laboral, a la pobresa salarial i a la bretxa salarial" entre homes i dones.
Ambdós sindicats denuncien l'encariment de la vida, sobretot per l'increment del preu de serveis bàsics com són l'electricitat i el gas, cosa que ha comportat en els darrers vuit anys "una pèrdua de valor adquisitiu dels salaris, de les pensions i de els rendes de protecció", així com un "increment sostingut de la desigualtat com a conseqüència de l'augment de la desocupació i de la generació en diferents col·lectius de treballadors de la precarietat laboral", segons han manifestat.
El responsable d'Indústria de CCOO a Lleida, Carles Asensio, ha defensat que en uns moments en què es parla d'una "suposada" sortida de la crisi, cal que aquesta "sigui igual per a tothom i arribi a totes les capes de la societat" ja que encara "hi ha molts contractes precaris i molts convenis estan paralitzats".
En aquest sentit, ha reclamat la necessitat de reprendre la negociació col·lectiva amb les patronals, davant "la "intransigència d'aquestes a asseure's a negociar".
Per la seva part, la secretària d'organització de la UGT de les Terres de Lleida, Demelsa Mateos, ha denunciat que "mentre l'IPC està pujant, els salaris i les pensions no ho estan fent", fet que ha qualificat d'"indignant i vergonyant".
"El que no pot ser que cada dia els treballadors siguin més pobres", ha lamentat.
A més, ha criticat que amb la reforma laboral s'estiguin creant els "contractes parcials", que suposen "un contracte a la carta pels empresaris", obligant els treballadors "a fer les hores que ells -els empresaris- volen".
Durant la protesta celebrada a Lleida, la UGT i CCOO han llegit un manifest conjunt denunciant aquesta situació i per reclamar solucions al govern espanyol i a les organitzacions empresarials per tal de fer-hi front.
En primer lloc, han exigit la derogació de la reforma laboral i han reivindicat un increment dels salaris dels treballadors, de les pensions i de les rendes de protecció, prenent com a referència l'augment de l'IPC.
També han defensat la necessitat de crear més i millor ocupació i d'una renda garantida que "ajudi a combatre la desigualtat i la pobresa".
Posteriorment, representants d'ambdós sindicats han entrat a la seu de la COELL on han lliurat còpies del manifest amb les seves principals reivindicacions.
La concentració s'emmarca en la campanya de mobilitzacions que la UGT i CCOO han convocat en diferents ciutats catalanes i estatals per reclamar "una ocupació, salaris i pensions dignes".
A més de Lleida, aquest dijous també se n'ha dut a terme a Tarragona, Vic i Barcelona, mentre a Girona està prevista una concentració el dia 28 de febrer, i a Tortosa el pròxim 2 de març.
Tot i això, els ambdues organitzacions sindicals seguiran aquesta campanya conjunta amb una jornada de protestes arreu de l'Estat el pròxim 23 de març.

Response: La UGT i CCOO han iniciat una campanya conjunta a diverses ciutats per protestar contra l’encariment dels serveis bàsics i reclamar uns contractes, salaris i pensions dignes, que permetin als treballadors fer front a la pujada de l’IPC. Una seixantena de persones s’ha concentrat aquest dijous davant la seu de COELL a Lleida per fer arribar el seu manifest.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
El president de Convivència Cívica Catalana, Francisco Caja (a la dreta) i el lletrat i responsable jurídic de l'entitat, Angel Escolano, en la roda de premsa sobre la recent resolució del TSJC pel que fa al model lingüístic a les escoles Foto: ACN
Convivència Cívica Catalana alerta que si l'escola catalana no atén les resolucions judicials sobre "l'educació bilingüe" que obliguen a tota una aula a fer classes en castellà amb l'únic requeriment que la família d'un sol alumne ho demani -independentment de l'opinió de la resta de famílies, alumnes i professorat-, hi hauria conseqüències com multes a la consellera i destitucions dels directors d'escola, a més d'intervencions del jutjat al centre escolar.
Aquest panorama ha estat dibuixat pels representants de l'entitat que aplega un grup de pares contraris a l'actual model educatiu català en una roda de premsa en la que han assenyalat també que estudien presentar una querella contra la consellera si persisteix en el desacatament.
De fet, el president de l'entitat, Francisco Caja, ha assenyalat que la consellera d'Ensenyament, Irene Rigau, estaria incorrent en un "delicte continuat" de prevaricació per incomplir el dictamen judicial.
A més, ha assenyalat que hi ha 1031 sol·licituds de pares i mares que volen que els seus fills rebin les classes també en castellà tot alertant que Rigau "no pot negar a 1031 pares el seu dret".
Sobre la possibilitat de presentar una querella contra Rigau si no acata el que diu la interlocutòria del TSJC, Convivència Cívica afirma que esperaran a què es presenti al primer requeriment del tribunal.
Tot i així, consideren que el termini de dos mesos que ha de passar per poder presentar-lo podria ser més curt.
Caja ha dit que en cap cas l'anunci de Convivència és una "amenaça".
"És una actuació dins la llei" ha defensat el president de l'entitat, qui convida Rigau a presentar recurs a la decisió judicial si ho creu oportú.
Francisco Caja ha recordat que el passat 1 de febrer Convivència va demanar per escrit al tribunal que instés la conselleria que fes acomplir als centres corresponents les deu interlocutòries del TSJC referents a la introducció d'un model bilingüe a les aules.
Es van trobar, diu, amb el "silenci" de la consellera i l'incompliment de la resolució.
Si la "desobediència segueix", afirma Caja, es prendran mesures més contundents fins a arribar, si cal, a "l'execució forçosa" de la decisió del tribunal.
En aquest sentit, el lletrat i responsable en temes judicials de Convivència Cívica, Angel Escolano ha dit que les conseqüències anirien des de multes a Rigau o al responsable del centre que no acompleixi fins a, en darrera instància, la intervenció judicial en el centre escolar en qüestió, fet que suposaria la destitució del director de l'escola i la formació d'una junta gestora.
Pel que fa a l'oferiment de la conselleria de donar una atenció individualitzada als alumnes castellanoparlants, Francisco Caja ho defineix d'una acte de "cinisme" que no satisfà als pares i mares demandants, que no volen que els seus fills i filles pateixin "segregació" a les aules pel simple fet de demanar el seu dret de rebre lliçons en llengua castellana.
Testimonis
A la roda de premsa hi han participat diversos pares, entre ells Enrique López, que va venir amb la seva família des de Galícia fins al barri de la Salut de Badalona.
El seu fill tenia set anys al 2005 quan la família va començar el procés per tal que el castellà fos present a l'escola on anava.
"Quan va arribar, tot era en català, i no entenia la meitat de les coses", ha narrat López, qui ha definit aquests anys com un 'Via Crucis'.
Aquesta "lluita", segons ha dit, s'ha estès fins a Sant Fost de Campsentelles (Vallès Oriental), on actualment viu la família "i ens hem trobat amb el mateix problema", ha dit a l'ACN.
López lamenta que, fins el moment, té la impressió que a la Generalitat els preocupa més "el projecte de construcció nacional" que els interessos de les famílies i la qualitat de l'ensenyament.
Sobre la possibilitat que s'obligui al director del centre a acomplir amb la resolució judicial o bé cessar-lo, López considera que la mesura s'hauria d'aplicar "si no queda una altra opció", apunta.
Convivència Cívica ha assenyalat que les deu interlocutòries del TSJC afectarien en total uns 300 alumnes, i si prosperen les altres nou, la xifra augmentaria a 500 escolars repartits arreu de Catalunya.
"Els requeriments no només són de Barcelona, sinó també de les comarques gironines, Tarragona i Lleida, entre d'altres", ha assegurat Francisco Caja.

Response: Francisco Caja, president de Convivència Cívica Catalana, estudia querellar-se contra la consellera d’Ensenyament per desacatament de la resolució judicial sobre l’educació bilingüe, la qual obliga a passar al castellà si una sola família ho demana. Convivència Cívica adverteix que la desobediència podria comportar multes a Rigau, als responsables dels centres i àdhuc la destitució del seu director.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
Portar la veu del món rural a Barcelona, al si del debat de l’alimentació sostenible, enguany que Barcelona n’és la capital mundial, i fer-ho amb reflexions que incorporen l’art i la ciència: aquesta és la columna vertebral del projecte que conté el Festival TerraTecaTraca, que es farà a Barcelona des d’avui fins el 28 de novembre.
Una setmana de propostes i debats que volen posar cara i veu a les reflexions d’aquells que viuen i treballen el camp i la mar.
Quins problemes tenen?
Quines realitats proposen?
Quins vincles creuen que cal establir amb les urbs?
Com crear una xarxa alimentària i sostenible justa i saludable, també als territoris rurals, que és on hi ha els conreus i els pagesos que els fan possibles?
Els organitzadors del festival són categòrics: “No podem entendre els actuals debats al voltant de l’alimentació i les transformacions que el sistema alimentari necessita, sense entendre que el món rural n’ha de ser protagonista.”
La proposta de TerraTecaTraca fa mesos que va començar a caminar.
S’han creat set residències artístiques a diferents zones rurals de Catalunya, on gent dels àmbits de la pagesia, la ramaderia i la pesca han interactuat amb artistes i científics en la producció d’una exposició itinerant i l’organització de les jornades de Barcelona.
Durant aquest temps de reflexió han sortit grans debats sobre el consum (o no) de carn, l’expropiació sistemàtica de terres fèrtils en favor de qualsevol projecte industrialitzador, la importància de les llavors i la seva relació amb el llenguatge i la cultura d’un territori…
La idea va sorgir del Departament de Geografia de la Universitat de Girona i de la UOC i les entitats que hi han desenvolupat projectes són el centre d’art ADDEND, a la Morera de Montsant (Priorat), amb el projecte “Vi, identitat i territori”; CACiS el Forn de la Calç, un centre d’art contemporani i sostenibilitat a Calders (Moianès), amb “Resiliències silvestres: biodiversitat i coneixement local”; la residència Can Serrat, una masia del Bruc, al peu de Montserrat, amb “Terra en mudança”; el Centre d’Art i Natura de Farrera (Pallars Sobirà), amb “Ramats de la biodiversitat”; el Centre Quim Soler la Literatura i el Vi, al Molar (Priorat), amb “Llavors vives i sobiranes!”; l’obrador Lo Pati, el Centre d’Art de les Terres de l’Ebre, a Amposta, amb “Aus, arròs i mimetismes”; i la Nau Côclea, centre de creació contemporània a Camaller (Alt Empordà), amb “Xarxes de coneixement per una pesca sostenible”.
Els organitzadors consideren que la sobirania alimentària és un sistema transformador.
Amb l’Ajuntament de Barcelona han establert un diàleg, però denuncien les contradiccions que conté el discurs a favor de la sobirania alimentària en relació amb les pràctiques públiques que s’imposen.
Per exemple, quan es fa una compra pública d’aliment per als menjadors socials i el banc d’aliments, aquesta compra no afavoreix la petita pagesia.
O el funcionament de Mercabarna, una central de distribució pública que abasteix els mercats municipals amb molts productes importats i no compleix els principis de sobirania alimentària.
Demanen que n’assumeixi responsabilitats i que no redueixi el discurs només a interpel·lar el consumidor.
Els organitzadors demanen coherència a les polítiques de les institucions públiques (ajuntaments, Generalitat de Catalunya, diputacions, consells comarcals…) no tan sols en relació amb la sobirania alimentària, també en general amb les polítiques que es fan a les zones rurals, la implantació d’energies renovables i més grans desafiaments que implica l’emergència climàtica.
Avui, representants de totes les associacions, artistes i pagesos que hi participen presenten conjuntament el Festival TerraTecaTraca, a les 12.00 a l’Aula 1 del CCCB.
I a la tarda, a les 18.00, a La Vaqueria, Servei Civil Internacional, al barri del Raval, es fa una taula rodona amb el títol: “Agroecologia i ecofeminismes: sistemes alimentaris locals davant de crisis globals“.
A partir d’aquí, cada dia de la setmana entrant hi haurà un acte d’una de les residències d’art, amb l’acció artística que han desenvolupat.
(Consulteu-ne el programa).
Entre els artistes que hi han participat hi ha: Marco Ranieri, Martina Manyà, Duncan Gibbs, Neus Borrell, Mercis Rossetti, Martí Guixé, Jordi Boldú i Sònia Gómez.

Response: Arrenca avui a Barcelona la setmana del Festival TerraTecaTraca, que porta el debat de l’alimentació sostenible a set escenaris repartits pel territori, on es fusionarà amb l’art i la ciència. El projecte, sorgit de la Universitat de Girona i la UOC, genera espais de reflexió sobre el món rural, l’ús del terra agrícola i una xarxa alimentària justa.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
Més de mig miler de persones s’ha concentrat aquest dilluns a la tarda al davant de l’escola Gaspar de Portolà de Balaguer per protestar contra la decisió del TSJC d’augmentar el nombre d’hores de castellà.
La decisió afecta a una cinquantena d’alumnes de les classes de P-5 i 2n de Primària que és on hi ha els fills de la família que ha demanat incrementar les hores de castellà.
El president de l’AMPA del centre, Francesc Escolà, ha dit que els pares consideren ‘injusta’ la decisió judicial ja que els alumnes afectats l’hauran ‘d’arrossegar’ fins que vagin a l’institut.
La concentració ha comptat amb el suport de les AMPES de tots els centre educatius de la ciutat.
La concentració estava convocada a les cinc de la tarda i quan faltaven vint minuts ja s’hi ha començat a congregar gent.
Des de l’AMPA i la comunitat educativa del Gaspar de Portolà s’han sorprès gratament de la bona resposta de la convocatòria que ha comptat amb la presència de molts pares i mares amb els seus fills.
S’hi ha pogut veure senyeres, alguna estelada i també lemes a favor de l’escola en català.
El president de l’AMPA, Francesc Escolà, ha recordat que l’acte s’ha fet per rebutjar la sentència del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) que imposa un augment del 25% classes en castellà als cursos dels dos alumnes de la família que ho ha demanat.
Segons Escolà, és una ‘injustícia’ ja que ‘els drets d’una persona prevalen més que els de 50 alumnes’.
A la classe de P-5 encara no està clar com s’aplicarà l’augment de castellà, ja que les matèries encara estan poc definides, però al curs de 2n de Primària està previst que es faci en la classe de Matemàtiques.
Això suposarà que seran 7 les hores a la setmana de castellà que faran els alumnes.
En aquest sentit, el president de l’AMPA considera que els pares que van matricular els seus fills al centre patiran un ‘engany’ ja que quan els van apuntar ho van fer amb unes ‘condicions pactades d’immersió lingüística’ i ara els han canviat les condicions, fet que ha qualificat ‘d’inadmissible’.
Així mateix, ha alertat que la gent potser no ‘és conscient’ de les conseqüències que tindrà una sentència així ja que els alumnes ‘l’arrossegaran’ fins a 4rt d’ESO i a més ‘corre el perill que s’escampi com a bolets’ i l’any vinent es comenci a demanar a altres centres de Catalunya.
Els pares han convocat una assemblea per aquest dilluns al vespre i valorar quines mesures adoptaran per seguir protestant contra la mesura.
‘Volem saber fins on estan disposats a arribar’, ha dit Escolà.
Alguna de les propostes que s’han comentat els darrers dies ha estat la de no portar els nens a classe el proper dia 14 de setembre.
No se sap qui és la família que ha demanat el castellà
Oficialment no se sap i ningú vol dir qui és la família que ha demanat més castellà per als seus dos fills tot i que Franesc Escolà ha assegurat que és ‘vox populi’.
Fins i tot s’ha arribat a insinuar que estan rebent pressions per què facin marxa enrere però ni des de l’AMPA ni des de l’Ajuntament de Balaguer s’ha volgut confirmar aquesta hipòtesi.
El que si que s’ha remarcat durant la concentració i ha estat en boca d’un exalumne de l’escola Gaspar de Portolà que ha parlat en català i castellà de posar de manifest el resultat de la immersió lingüística, és que no s’ha de ‘criminalitzar’ a la família que ha demanat més castellà perquè han estat ‘víctimes d’haver-se emmirallat sense pensar-hi amb un sistema que amb reformes conservadores i anticatalanistes vol degradar la societat del benestar’.
‘Fins i tot el meu fill ho veu incoherent’

Response: Més de 500 persones han protestat aquest dilluns davant l’escola Gaspar de Portolà de Balaguer per la decisió d’incrementar les hores de castellà a un 25 %. La imposició, arran de la sentència del TSJC i la petició d’una sola família de dos germans, afectarà les classes de P-5 i 2n d’ESO i s’allargarà fins que acabin 4t d’ESO.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
Els últims dies no han estat plàcids per a Ada Colau.
La querella presentada per l'Associació per a la Transparència i la Qualitat Democràtica -sense activitat associativa coneguda a la ciutat, però interessada en el debat de la municipalització de l'aigua- i la posterior citació judicial han fet que l'oposició pressioni l'alcaldessa amb peticions de dimissió.
La demanda dels adversaris polítics té com a argument el mateix codi ètic dels comuns, però Colau no pensa dimitir.
Ho ha deixat clar en la trobada-entrevista anual amb la premsa que es fa al Col·legi de Periodistes, on també s'ha posicionat sobre qüestions d'actualitat, com la candidatura dels Jocs Olímpics d'Hivern.
Colau ha demanat a la Generalitat, el govern de l'Aragó i l'Estat una proposta de "consens" abans d'implicar-hi Barcelona.
L'alcaldessa, que ha deixat clar que la seva intenció no és contribuir al "soroll" que ha acompanyat el projecte fins ara, ha demanat "prudència" abans de fer passos endavant.
"No conec el projecte i qui el lidera", ha apuntat la líder dels comuns, arran de la polèmica sorgida amb l'Aragó per com es definirà la candidatura.
Aquest mateix dimarts, el Govern ha defensat el seu lideratge, fins al punt que ja s'ha programat una consulta per la primavera a l'Alt Pirineu i l'Aran.
El president de la Generalitat, Pere Aragonès, té previst reunir-se divendres amb el seu homòleg aragonès, Javier Lambán, a Balaguer per llimar asprors.
En l'acte L'alcaldessa respon, conduït pel degà del Col·legi de Periodistes, Joan Maria Morros, Colau ha expressat els seus "dubtes" sobre la "sostenibilitat" de la candidatura dels Jocs Olímpics d'Hivern.
Ara bé, ha demanat disposar de més concrecions abans de definir el rol de Barcelona.
La líder dels comuns ha detallat que es va reunir amb la consellera de la Presidència, Laura Vilagrà, que li va confirmar que no està prevista la necessitat de noves infraestructures a la capital catalana en cas que fos subseu dels Jocs, per exemple, en proves sobre gel, ja siguin de patinatge o hoquei.
"Fins ara hi ha hagut molt soroll", ha insistit Colau.
La querella interposada contra l'alcaldessa ha centrat l'arrencada de la trobada amb la premsa.
Colau ha mostrat "tranquil·litat màxima" davant el "recorregut jurídic" del cas, que l'obligarà a declarar en seu judicial.
Ha recordat que els fets ja van ser auditats per la Fiscalia en el passat i es va arxivar una querella semblant.
"Hi ha una certa mala fe", ha apuntat la líder dels comuns en relació a la intencionalitat que hi ha al darrere de la polèmica, que ha vinculat al "negoci" de l'aigua i el procés de municipalització iniciat pel govern municipal.
En cap moment, Colau ha citat Agbar.
"S'està fent un mal ús de la justícia", ha afegit l'alcaldessa, que ha insistit en la "preocupació democràtica" que suposa que grans corporacions recorrin a la justícia per aturar projectes polítics.
La dirigent dels comuns, que no té previst dimitir, ha exposat que la redacció del codi ètic dels comuns "no és un error".
"He d'exercir d'alcaldessa, no de candidata"
Colau no ha volgut concretar aquest dimarts si es presentarà a la reelecció en les eleccions municipals del 2023, per bé el novembre passat la vicepresidenta espanyola, Yolanda Díaz, ho va donar per fer a l'assemblea de Catalunya en Comú.
Ha posposat la decisió fins al maig, quan falti un any per als comicis: "No vull prendre ara aquesta decisió, no és el moment".
"No he de fer campanya electoral.
Soc alcaldessa, i he de respondre per això", ha afegit en relació a la possibilitat d'optar a un tercer mandat.
Ha apuntat que ara és el moment de centrar-se en el posicionament de la ciutat a escala mundial, en la recuperació econòmica i transformació urbanística.
"He d'exercir d'alcaldessa, no de candidata", ha reblat.
Barcelona
Barcelona invertirà 23 milions per revertir desigualtats en l'accés a activitats extraescolars
Colau anuncia la posada en marxa d'una oferta pública de lleure educatiu per "universalitzar" la participació d'infants i adolescents en espais formatius fora de l'horari escolar
La líder dels comuns també ha valorat la relació política amb Pere Aragonès i ha establert comparacions amb el seu predecessor, Quim Torra.
"Parlo més i millor amb Aragonès.
Fins ara he de dir que hi he tingut més acord polític i una interlocució més respectuosa", ha argumentat.
Tanmateix, ha detallat que l'Ajuntament encara manté discrepàncies amb la Generalitat en relació als recursos en polítiques d'habitatge.
En canvi, ha celebrat la recent col·laboració entre les dues administracions al Consorci del Besòs, on s'hi ha incorporat la Generalitat.

Response: Tot i les peticions de l'oposició, Ada Colau assegura que no pensa dimitir i que se centrarà en la seva alcaldia en comptes de pensar en les eleccions. L'alcaldessa dubta sobre els Jocs Olímpics d'Hivern a Barcelona i es manté tranquil·la davant la querella i les intencions dolentes de les polèmiques de la municipalització de l'aigua.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
"En vista tant de la presumpció d'innocència com de la presumpció en favor de la llibertat, l'empresonament preventiu de les persones sospitoses d'haver comès un delicte no serà la norma sinó l'excepció".
Un document de treball del Consell d'Europa detalla d'aquesta manera les regles sobre l'ús de la presó preventiva, les condicions en les quals s'ha d'aplicar i les mesures de protecció contra els abusos.
De la paradoxa que planteja la comparació entre els casos de Millet i els presos polítics se'n poden trobar més exemples.
Iñaki Urdangarin, cunyat de Felip VI, va ser condemnat a sis anys de presó pel cas Noós però no ha trepitjat cap centre penitenciari -l'Audiència de Palma va certificar els delictes de prevaricació, malversació, frau, tràfic d'influències i dos delictes més contra la Hisenda pública-.
Un altre exemple: el Tribunal Constitucional ha permès que ultres que van atacar l'espai Blanquerna durant la Diada del 2013 a Madrid, també condemnats pel Tribunal Suprem, no han ingressat a presó a l'espera de la resolució del seu recurs.
"Hi ha un risc elevat d'arbitrarietat o de disparitat de criteri"
Com s'expliquen tantes diferències?
Hi posen llum els experts consultats per NacióDigital, que troben justificada la "perplexitat" que puguin generar aquestes desicions en l'opinió pública, més agreujada si es compara amb la reclusió d'Oriol Junqueras, Joaquim Forn, Jordi Cuixart i Jordi Sànchez.
"No som un model de societat perfecta", sosté Xavier Arbós, catedràtic de dret constitucional de la UB, que admet que, en episodis com el d'Urdangarin o els ultres de Blanquerna, "sorprèn la no execució de la sentència".
"La presó preventiva depèn de la decisió d'un jutge, i això implica un marge de discrecionalitat gran.
Hi ha un risc elevat d'arbitrarietat o de disparitat de criteri", exposa Josep Maria Tamarit, catedràtic de dret penal de la UOC.
"Els jutges poden tenir criteris diferents", constata Arbós.
"La norma està clara i la norma té una lògica.
Però l'aplicació de la norma pot ser arbitrària i, fins i tot, surrealista", afegeix Tamarit.
"La ideologia no pot ser un factor criminogen i això té un difícil encaix en la Constitució"; exposa Xavier Arbós, catedràtic de dret constitucional de la UB, sobre el cas de Joaquim Forn
I què diu la normativa?
Només es pot aplicar la presó preventiva quan es concretin una sèrie de condicions: si havent comprovat que hi ha "sospites raonables" d'acció delictiva, es constata risc de fuga, de reiteració delictiva i de destrucció de proves, més enllà de la impossibilitat d'aplicar "mesures alternatives".
De fet, tal com fa constar el guió del Consell d'Europa, per evitar un "ús inadequat de la presó preventiva" s'ha de "preveure el ventall més ampli possible de mesures alternatives i menys restrictives per al tractament de presumptes delinqüents".
En el cas dels presos polítics, i segons Tamarit, això no es compleix.
"És un abús de poder.
Hi ha una clara extralimitació en les funcions de l'instructor.
És lògic que, comparant els casos, aparegui la perplexitat", comenta el catedràtic de dret penal de la UOC.
Tamarit raona que, en la resolució de presó preventiva, "hi ha un gran espai per a l'abús de poder".
"És una mesura excepcional.
Per tant, és més criticable quan se'n fa un ús desmesurat que quan no es pren aquesta mesura", afegeix el professor de la UOC.
En aquest context, Arbós argumenta que mantenir Junqueras, Forn o els Jordis a la presó resulta una decisió difícilment justificable.
"La Constitució protegeix el pluralisme polític.
Quan es defensa que la ideologia d'una persona pot predisposar a reincidir, cal destacar que la ideologia no pot ser un factor criminogen i que té un difícil encaix en la Constitució", exposa el catedràtic de dret constitucional de la UB, que considera el cas de Forn com el més flagrant.
"A les facultats de dret s'ensenya que el pensament no delinqueix", recorda Arbós.

Response: Hi ha diferències impossibles d'obviar quan comparem casos de presó preventiva. Per exemple, Urdangarin mai no ha entrat a la presó i, no obstant, els presos polítics continuen tancats sense haver estat ni tan sols processats. L'opinió pública queda perplexa i consideren aquesta situació un abús de poder, assegurant que un no és delinqüent per les ideologies.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
"Marxeu!", va exigir a la Policia Nacional l'1-O del 2017.
La imatge de com es va encarar als agents policials a les portes de l'Institut Can Vilumara perquè aturessin les càrregues contra els seus veïns que custodiaven les urnes la van convertir en un rara avis dins del PSC, malgrat ser sempre fidel a les directrius de la cúpula.
Aquella tardor, el seu telèfon va treure fum.
A l'altra banda de l'auricular: des de Mariano Rajoy a Carles Puigdemont, des de Pedro Sánchez a la Casa Reial, des d'empresaris a representants sindicals.
Alcaldessa de la segona ciutat de Catalunya.
Presidenta de la Diputació de Barcelona, tercera institució del país.
Presidenta del PSC.
Secretària de Cohesió de l'executiva federal del PSOE.
En el currículum d'aquesta veïna del barri de Collblanc-la Torrassa, forjada en el planter del PSC durant quasi quatre dècades -primer a les joventuts i, des del 1981, amb carnet socialista-, pràcticament només hi falta la cartera ministerial.
Qui la coneix de prop assegura que d'oportunitats no li han faltat i, de fet, el seu nom ha estat sempre en les travesses de Ferraz.
Però si una cosa ha tingut clara sempre Marín es la de voler tallar amb els paral·lelismes de qui va ser el seu antecessor polític, Celestino Corbacho, qui li va cedir el testimoni de l'alcaldia l'any 2008 quan va ser nomenat ministre de Treball del govern de Zapatero.
Ha preferit que el seu trajecte anés vinculat a la proximitat i el municipalisme, on es mou com a peix a l'aigua en el que es pot definir com el gran bastió històric del PSC des de que va perdre l'alcaldia de Barcelona.
Per contra, els seus principals detractors a dreta i esquerra l'acusen d'abonar el clientelisme des d'un ajuntament que no ha tingut mai cap govern que no sigui del PSC.
Dotze anys després, Marín comanda amb mà de ferro la ciutat i ha trencat tots els llaços amb Corbacho, ara a l'òrbita de Ciutadans.
La relació es va deteriorar des del principi del relleu.
Desempallegar-se de l'ombra de l'exalcalde i exministre, sempre obstinat en marcar-la de prop, no ha estat fàcil.
Una victòria contundent amb 14 regidors, la seva, treballada a base de potenciar el contacte de tu a tu amb els veïns -la seva campanya electoral va ser atípica- i que ara es veu enterbolida pel cas del Consell Esportiu, pel qual està sent investigada per malversació i omissió del deure de perseguir un delicte.
L'oposició i els rivals polítics en demanen la dimissió i n'assenyalen "l'opacitat" amb què ha gestionat un cas que fins ara afectava dos del seus regidors.
A escala nacional, el PSC ha optat aquests mesos per no embrutar-se les mans i delegar en la seva figura la presa de decisions.
Avui, però, sí que ha sortit en defensa de la seva emblemàtica alcaldessa.
Cas destapat per Nació Digital
Núria Marín, imputada en el cas Consell Esportiu de l'Hospitalet
L'alcaldessa havia havia anat a declarar com a detinguda davant la UDEF i en surt com a investigada per presumpta malversació i omissió del deure de perseguir un delicte
No és la primera causa judicial a la qual ha de fer front.
Marín ja va haver de declarar juntament amb una quarantena d'alcaldes de diferents partits l'any 2014 com a investigada en la peça 25 bis A del cas Mercuri per presumptes sobresous irregulars a la Federació de Municipis de Catalunya (FMC) implantats durant l'etapa de l'exalcalde de Sabadell Manuel Bustos al capdavant de la institució.
Finalment, el cas va ser arxivat en considerar-se que la FMC operava amb fons privats malgrat que el seu finançament és eminentment públic.
Res tenen a veure la Torrassa, la Florida o Collblanc -especialment castigats durant la pandèmia del coronavirus- amb el centre de la ciutat o els nuclis de Sant Josep o Santa Eulàlia.
Ironies de la política, va ser precisament Corbacho qui la van consolidar simbòlicament com a presidenta de la tercera institució catalana lliurant-li la vara.
Una incondicional d'Iceta amb perfil propi
A la interna, Marín ha estat sempre una dirigent incondicional a les directrius de Miquel Iceta i també al programa que ha desplegat el PSC en funció dels seus objectius electorals.
La seva constància, la fita de mantenir el gran bastió de l'Hospitalet i el seu rol de poder en l'àmbit metropolità han estat premiats amb la presidència del partit, càrrec que va estrenar des del congrés de tot just fa un any.
El PSC ha refermat la seva "total confiança" en Marín en tota circumstància.
També ara que està situada de nou en l'ull de l'huracà de la investigació policial.
Pràcticament, els mateixos anys que fa que va entrar per la porta del PSC, que li retorna en aquests moments una fidelitat que ella no ha trencat en cap moment.

Response: Núria Marín, alcaldessa de l'Hospitalet després de Corbacho, caracteritzada per la proximitat amb el veïnat, ser figura essencial al PSC i lluitar per a protegir l'Hospitalet i els presos polítics, està sent investigada per malversació i omissió del deure de perseguir el delicte. L'alcaldessa ja va estar fa uns anys implicada en el cas Mercuri, i l'oposició en demana la dimissió


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
Investigadors de la UAB han injectat aquest dijous la primera vacuna per al control de fertilitat de senglars que es mouen per zones urbanes i periurbanes del Vallès Occidental, a l'entorn del Parc Natural de Sant Llorenç del Munt i l'Obac.
El primer exemplar vacunat és un mascle que ha estat capturat en les proximitats de Matadepera i l'objectiu és fer-ne 100 cada any fins al 2019.
Amb la vacunació dels 300 animals previstos es persegueix un doble objectiu: reduir la població de senglars i evitar que s'apropin a zones urbanes, reduint així problemes asocials com accidents de trànsits o destrosses a la via pública.
Els experts creuen que els exemplars vacunats reduiran també les seves necessitats nutricionals i, per tant, esperen modificar el seu comportament i no s'apropin a les ciutats a la recerca d'aliment.
Amb la vacunació d'aquest dijous ha donat el tret de sortida la fase d'estudi de camp d'aquest projecte pilot que va arrencar ja fa un any amb la pràctica de controls sanitaris a alguns exemplars.
El director del departament de Sanitat i Anatomia Animal de la Facultat de Veterinària de la UAB, Manel López Bejar, ha explicat que al llarg d'aquest temps els investigadors han analitzant l'estat reproductiu dels animals i que abans d'adminsitrar-los el fàrmac, se'ls identificarà i se'n prendran mostres biològiques.
Bejar ha explicat que la vacuna crea uns anticossos "per enganyar l'hormona que propicia la reproducció, tant en mascles com en femelles".
En aquest sentit ha assenyalat que el que fa és "inutilitzar l'efecte d'aquesta hormona i el desig sexual per evitar el contacte entre animals, així com la recerca de territoris per a la reproducció i les seves necessitats nutricionals", que segons l'investigador "és el motiu pel qual s'apropen a les zones periurbanes".
Tal com succeeix quan s'aplica una vacuna contra una malaltia, els animals rebran una dosi injectada per a que, al cap d'uns dies, comencin a produir anticossos.
La resposta immunitària per part dels individus es presenta variable, amb una durada d'entre 2 i 5 anys.
Mitjançant la determinació de les hormones relacionades amb la reproducció, l'observació dels teixits de les gònades i els títols d'anticossos es podrà determinar l'efectivitat de l'aplicació de la vacuna.
La fase experimental del projecte es repetirà també en els propers tres anys.
En total, està previst vacunar més de 300 porcs senglars de zones de Terrassa, Vacarisses i Matadepera que es troben a tocar amb el Parc Natural de Sant Llorenç del Munt i també en algunes àrees de Sant Cugat del Vallès.
Projecte pioner
El projecte és el primer d'aquestes característiques que es fa a nivell mundial en senglars urbans i periurbans, tot i que els seus responsables han avançat que probablement hi haurà altres ciutats europees i asiàtiques que també el desenvoluparan.
De fet, han indicat que la vacuna ja ha donat bons resultats amb cérvol als Estats Units i en senglars en captivitat al Regne Unit.
"Ara ens toca veure si en estat silvestre és igual d'efectiva", comenta Bejar, que afegeix que els efectes d'aquest tractament "són reversibles", de forma que es pot recuperar la capacitat reproductiva dels animals.
L'alcaldessa de Matadepera, Mireia Solsona, s'ha mostrat satisfeta amb l'inici d'aquest tractament perquè afirma que "els senglars són un problema no només pels danys que causen, sinó perquè poden provocar accidents".
Per la seva banda, Àngel Miño, director del Parc Natural de Sant Llorenç del Munt i l'Obac, assegura que des dels anys 90 la població de senglars ha augmentat considerablement.
"La manera com s'ha gestionat fins ara amb la cacera no ha contribuït a eliminar els problemes que pugui representar el senglar i que es donen sobretot a les zones de contacte amb els nuclis urbans", ha comentat Miño que s'ha felicitat que les administracions apostin "per una forma de gestió diferent".

Response: Aquest dijous es va vacunar el primer senglar amb el tractament reversible i pioner, que en redueix la fertilitat i que s'acostin a la zona urbana, on provoquen accidents. Des dels 90, hi ha hagut un augment considerable de la població de porcs senglars. Aquest tractament ja s'ha provat amb cérvols als EUA i porcs senglars al Regne Unit.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
El president d'ERC, Oriol Junqueras, ha ironitzat aquest dilluns sobre la possibilitat que Podem aconsegueixi imposar al Congrés les tesis sobre el referèndum d'independència de Catalunya.
"Algú creu seriosament que el PSOE es oferirà un referèndum sobre la independència de Catalunya?
Si saben perfectament que és impossible", ha remarcat durant la roda de premsa posterior a l'executiva que ha analitzat els resultats del 20-D.
Junqueras ha recordat que un 70% de la cambra baixa espanyola estarà formada per partits contraris al dret a decidir amb el PPC al capdavant i ha subratllat que, després del mandat del 27-S, Catalunya no ha de demanar permís per iniciar un procés constituent.
"Ningú és més partidari que ERC del referèndum.
De quin?
Del de la Constitució de la República Catalana, perquè és el que sí es pot fer perquè depèn de la societat i institucions catalanes i no necessita el permís de PP, PSOE i C's.
"Prendrem nota tan aviat com qualsevol dels candidats ens comuniqui la predisposició per donar suport al procés constituent de la República Catalana", ha ironitzat Junqueras, convençut que "mai" arribarà cap concessió dels principals partits espanyols a la independència de Catalunya.
"I nosaltres hem de fer un referèndum demanant permís per fer-lo?
Que no hem estat atents als que ha passat en aquest país els darrers anys?", ha insistit.
Junqueras no veu possible participar en cap acord d'investidura al Congrés dels Diputats perquè ni PP, ni PSOE ni C's han donat "mai" cap indici de voler acceptar el resultat del "mandat popular" que l'independentisme va obtenir el 27-S.
Aquelles eleccions, a diferència de les del 20-D sí van ser "un plebiscit", ha remarcat el president republicà, que no veu trontollar la majoria independentista pel fet que les eleccions espanyoles les hagi guanyat a Catalunya En Comú-Podem.
El president d'ERC ha tornat emplaçar l'esquerra alternativa a sumar-se al procés constituent de la República Catalana i a reflexionar sobre les nul·les opcions que té de canviar Espanya, amb una majoria de bloqueig del PP tant al Congrés com el Senat.
"Tots els partidaris del referèndum haurien de donar suport al que sí és possible i no al que no és possible", ha indicat en referència, un cop més, al referèndum de la Constitució Catalana amb el qual hauria de culminar el procés d'independència.
"Si els que diuen que el volen se situen en un escenari impossible, potser és que no el volen o que no el volen tant", ha afegit.
L'executiva d'ERC s'ha reunit aquest dilluns a la seu nacional del partit per avaluar els resultats "molt satisfactoris i esperançadors" del 20-D.
"Hem fet els millors resultats de la nostra història al Congrés.
Hi ha més diputats independentistes que mai i clarament s'ha configurat una majoria compromesa amb la defensa de l'estat del benestar, dels serveis socials i d'una societat més justa", ha destacat Junqueras.
La lectura del president dels republicans és "molt optimista", tot i que els partits independentistes, amb un 31% del vot, hagin estat superats pels unionistes (39%) –excloent de l'equació a En Comú–Podem.
Junqueras ha justificat el descens del vot independentista respecte el 27-S en el fet que el 20-D no era un plebiscit, que hi ha una part del món independentista que considera que ja s'ha iniciat el procés de "desconnexió" amb l'Estat, que la CUP va fer campanya per l'abstenció, i que una part dels votants va decidir "legítimament" confiar en el referèndum "que mai arribarà" d'En Comú-Podem.
Els ja diputats electes al Congrés, Gabriel Rufián, i al Senat, Santi Vidal, han participat amb Junqueras en la roda de premsa d'aquest dilluns i han celebrat que ERC hagi assolit els millors resultats de la seva història en cadascuna de les cambres.
Grup Parlamentari Propi
Tot i els 9 diputats i haver quedat en segona posició a Catalunya, ERC no té garantit el grup parlamentari al Congrés.
A la circumscripció de Barcelona els republicans no van arribar, per poc, al 15% necessari.
"Estic convençut que la nova Mesa del Congrés voldrà representar la pluralitat i no hi haurà dificultats perquè formacions polítiques que han tret resultats tan rellevants com nosaltres tinguin grup propi", ha explicat Junqueras en un to molt pròxim a la ironia.
De moment, el president d'ERC no contempla l'opció de compartir grup amb Democràcia i Llibertat, que es troba en una situació similar a la dels republicans.
Junqueras ha recordat que al Parlament Europeu, CDC no té pas un grup parlamentari propi i comparteix grup amb partits molt diferents.
"D'opcions n'hi haurà moltes al Congrés", ha apuntat sense especificar a quines es referia en concret.

Response: Junqueras assegura que ningú no recolzarà ni permetrà que es faci el referèndum, i per això Catalunya no hauria d'estar demanant permís per al seu procés de convertir-se en República. S'han de centrar que el referèndum es dugui a terme i que acabi el procés d'independència. ERC celebra la quantitat de diputats que han aconseguit després del 20-D.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
Quatre inspectors de la policia espanyola han declarat avui com a investigats al jutjat d’instrucció 7 de Barcelona, que porta la causa de les càrregues del 1-O.
Han explicat que van rebre ordres d’actuar cap a les vuit del matí, abans que obrissin els col·legis electorals, per part d’un superior, a qui s’han referit amb l’indicatiu policíac ‘Mart’.
Aquestes declaracions contradiuen la versió del secretari d’estat del Ministeri de l’Interior espanyol, José Antonio Nieto, i del coronel de la Guàrdia Civil i cap de l’operatiu, Diego Pérez de los Cobos, que sempre han sostingut que no es va donar cap ordre concreta d’actuació.
Els indicis del pla paral·lel de l’estat espanyol contra els votants de l’1-O
Els advocats de les acusacions populars, que exerceixen, entre més, l’Ajuntament de Barcelona i l’associació pro-drets civils Irídia, creuen que el comissari a qui els policies es refereixen com a ‘Mart’ és el cap de la Unitat d’Intervenció Policíaca, José Miguel Ruiz Iguzquiza.
Segons l’advocada d’Irídia Anaïs Franquesa, els caps han dit que estaven mobilitzats a l’espera de rebre l’ordre de començar i que la van rebre del superior.
‘Hi havia un responsable que donava l’ordre de començar i de retirada.’
Per comunicar-se amb els superiors del Cecor, els comandaments ho feien amb una ràdio, però han dit que es va saturar i que per això també van fer servir el telèfon.
Segons l’advocat Robert Sabata, els agents han revelat que hi havia imatges de tot l’operatiu en una cadena de custòdia policíaca que no havien estat lliurades malgrat que les havien demanades.
Els inspectors que han declarat avui han explicat que els agents es van aixecar a dos quarts de sis del matí i que vora les vuit van rebre ordres de desplegar-se en els punts de votació davant la presumpta inacció dels Mossos d’Esquadra.
Els agents també van rebre ordres en una reunió informativa el 29 de setembre, on se’ls va facilitar el llistat de col·legis electorals.
Segons que han declarat els inspectors, la indicació era d’actuar amb proporcionalitat, congruència i ús progressiu de la força.
Els quatre comandaments només han acceptat de respondre a les preguntes de la fiscalia espanyola, l’advocacia de l’estat i el jutge, acollint-se al dret de no respondre a les preguntes de les acusacions.
El primer de parlar ha estat un cap operatiu que era el cap de nuclis de les escoles de l’Eixample.
Els altres tres eren el comandament que va intervenir a les escoles Tibidabo, Aigua Marina i Àgora, el que va ser a Mare Nostrum i el de Pau Claris.
Dilluns vinent han de declarar el comandament que va actuar al centre educatiu Joan Fuster, el que ho va fer a Trini Jove i Estel, el de Projecte Montserdà i Infant Jesús i, finalment, el que va intervenir a l’escola els Horts i l’Institut Joan Boscà.
El jutjat d’instrucció número 7 de Barcelona va citar a declara com a investigats els vuit comandaments policíacs responsables de l’operatiu de l’1-O als 27 centres de votació de la ciutat on va haver-hi càrregues.
Prèviament, al febrer, l’Audiència de Barcelona havia demanat que ‘s’aprofundís en la investigació’ per esbrinar les ordres concretes que havien emès els responsables de l’operatiu.
En una interlocutòria del mes de febrer, l’Audiència de Barcelona deia que s’havia d’esbrinar si les ordres als agents es van donar ‘de manera genèrica o bé des del centre escolar o les seves immediacions a la vista de l’aglomeració de persones’ als centres.
Per a l’Audiència, ‘la investigació concreta dels responsables de l’operatiu i de les consignes als agents permetrà a l’instructor ponderar si l’ús de la força o les ordres donades es van ajustar a la situació plantejada allà o no’.
A més, considerava que d’aquesta manera es podria concloure si a aquests responsables se’ls podien imputar les lesions ocasionades a ciutadans que eren als centres.

Response: Quatre inspectors asseguren que a les 8 del matí de l'1 d'octubre, van rebre ordres del superior "Mart", d'actuar a les escoles, que es creu que és José Miguel Ruíz Iguzquiza. Aquestes declaracions contradiuen les de Cobos i Nieto. L'Audiència considera essencial saber quin i de quina manera va donar les ordres per a poder imputar les lesions ocasionades als ciutadans.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
Avui Andorra vota en les eleccions generals més disputades de la seva història.
Set candidatures concorren a les urnes per presidir el nou Consell General, cosa que no havia passat mai, però segons les enquestes n’hi ha dues amb possibilitats de guanyar.
Són la de Demòcrates per Andorra, encapçalada per Xavier Espot, i la de Pere López, del Partit Socialdemòcrata.
Així i tot, fins que no es tanquin les urnes no sabrà ningú del cert qui serà el nou cap de govern que rellevarà Antoni Martí i si obtindrà majoria absoluta o haurà de pactar per governar.
Espot va ser ministre d’Afers Socials, Justícia i Interior al govern Martí i representa la continuïtat, mentre que López presenta un programa de social i econòmic.
El sistema electoral andorrà és mixt, amb dos vots per elector.
La meitat dels consellers –catorze– és elegida en una circumscripció nacional i són repartits de manera proporcional.
En canvi, els altres catorze són triats en circumscripcions locals, amb dos escons per cadascuna de les set parròquies, independentment de l’extensió i la demografia.
El vot local és a una candidatura i es correspon a un sistema majoritari, de manera que els dos consellers elegits a cada parròquia són sempre de la mateixa llista electoral.
El fet que la meitat dels consellers sigui simplement de la candidatura més votada fa que hi hagi moltes possibilitats que el partit amb més sufragis al conjunt del país aconsegueixi la majoria absoluta de consellers.
El cens electoral el configuren 27.278 persones, que són les que tenen la nacionalitat andorrana, tot i que el país té 76.177 habitants.
Un dels debats més importants de la campanya ha estat precisament al voltant de la flexibilització de l’adquisició de la nacionalitat.
Actualment cal haver-hi residit durant vint anys, però totes les candidatures són favorables a establir mesures per a facilitar-la, de rebaixar el nombre d’anys residits o que el temps de residència no es perdi si s’ha de sortir del Principat durant uns quants mesos i després s’hi torna.
Però això ho decidiran els qui ja la tenen.
L’estructura institucional d’Andorra, amb dos coprínceps, el bisbe de la Seu, Joan Enric Vives, i el president de França, Emmanuel Macron, condiciona molt el debat polític, sobretot quant als drets individuals i la polèmica sobre l’avortament, que encara no és legal a Andorra.
El copríncep episcopal és tot un fre per a legalitzar-lo, perquè el considera una línia vermella.
El candidat de Demòcrates, Xavier Espot, accepta aquesta situació i proposa, com a alternativa, un servei d’acompanyament de les dones per avortar en clíniques de fora del Principat.
Una mesura molt criticada pels socialdemòcrates, obertament partidaris de la legalització, que consideren que és compatible amb el manteniment del copríncep episcopal.
La tesi de Pere López, candidat dels socialdemòcrates, és que una llei que legalitzés l’avortament la podria signar només el copríncep francès, com ja va passar amb les de les parelles de fet i no hi caldria la intervenció del copríncep episcopal.
A Andorra, perquè una llei sigui vàlida només requereix la signatura d’un copríncep, però el bisbe Joan Enric Vives ja ha advertit que no faria els ulls grossos com en casos anteriors.
Per això Demòcrates adverteix que legalitzar l’avortament faria caure l’estructura institucional d’Andorra, cosa que, segons Espot, restaria sobirania al país.
Un dels altres temes de debat electoral ha estat el del tractat d’adhesió a la Unió Europea, en què la majoria de forces estan d’acord, però lamenten la manca de transparència amb què el govern de Martí, de Demòcrates, l’ha gestionat fins ara.
Andorra no vol ser un estat de la UE, sinó tenir-hi un estatus d’associat, com Noruega o Liechtenstein.
Però les negociacions són lentes i complicades, sobretot amb relació al contingent d’immigrants que Andorra està disposada a acollir.
El govern andorrà no accepta les quotes europees i vol tenir la capacitat de fixar les pròpies.
Les eleccions arriben després d’una legislatura convulsa socialment, on per primera vegada s’ha produït una vaga general de funcionaris i hi ha hagut manifestacions multitudinàries als carrers.
Un fet que els socialdemòcrates creuen que els afavoreix davant el centre-dreta d’Espot, tot i que admeten que a Andorra encara hi ha ‘por’ a sortir al carrer per reivindicar millores socials.
Sí que desperta un consens transversal el silenci o la no-ingerència en el conflicte entre Catalunya i Espanya.
Dels set candidats, només un, Alfons Clavera, de la Unió pel Progrés d’Andorra, ha lamentat que hi hagi presos polítics a Espanya.
La resta de candidats fugen d’estudi quan es parla de Catalunya, perquè l’estat espanyol pressiona les autoritats andorranes amb el procés d’adhesió a la UE.
Si s’hi impliquessin, Espanya exerciria el seu dret de vet en l’acord d’associació.
I, per tant, tots els candidats en recorden els vincles culturals i lingüístics, però políticament eviten de prendre-hi partit.
Les eleccions d’avui no canviaran aquesta postura perquè, guanyi qui guanyi, Andorra continuarà essent ‘neutral’.

Response: A les properes eleccions andorranes, són el Partit Socialdemòcrata i els Demòcrates per Andorra els que tenen més possibilitat de guanyar. El Principat es troba amb debats com l'avortament, l'adhesió a la Unió Europea o l'independentisme català. Cap candidat vol pronunciar-se respecte al conflicte català, ja que Espanya pressiona vetar Andorra davant el procés d'adhesió si prenen partit per Catalunya.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
El Parlament de Catalunya tramita el projecte de llei de voluntats digitals, que facilitarà la gestió del patrimoni digital quan ens morim.
Es crearà la figura de l’hereu digital, el responsable d’administrar els comptes de les xarxes socials i els seus continguts.
Aquesta figura podrà constar en el testament.
L’hereu digital tindrà drets reconeguts perquè pugui adreçar-se a les empreses de prestació de serveis digitals (Google, Facebook, Twitter…) i sigui reconegut legalment com el nou titular dels comptes i dels continguts a internet.
Si no s’ha fet testament, es podrà fer un registre de voluntats digitals, similar al de voluntats anticipades, dedicat principalment als joves que encara no han fet testament.
S’hi podrà accedir simplement des de l’ordinador amb signatura digital.
És un primer pas per a evitar situacions tan desagradables com rebre un recordatori d’aniversari de Facebook perquè felicitem un amic nostre que ja és mort.
Qui té accés als comptes?
Facebook demana un paper del jutge per a poder autoritzar a un tercer d’accedir al compte d’una persona morta i així convertir la pàgina en un memorial.
També funcionen així plataformes com ara Twitter o Yahoo.
Igualment, hom pot posar-se en contacte amb empreses dedicades a gestionar el llegat digital.
És el cas de Tellmebye, que va venir a ‘L’internauta’ el novembre del 2016 per explicar com endrecen la nostra herència digital.
Qui es queda els continguts digitals?
Per mitjà del projecte de llei de voluntats digitals, podrem gestionar tots els continguts que hàgim pujat a les xarxes.
Fotos, vídeos, blocs, escrits… Però cal recordar que no té aquest mateix tractament allò que hàgim comprat.
Si creieu que quan feu clic al botó de ‘comprar’ a Amazon o iTunes o qualsevol altre venedor de continguts digitals (música, llibres, films, programes) compreu alguna cosa, aneu molt equivocats.
Si llegiu els famosos ‘termes del servei’ us adonareu que només doneu llicència al dret de fer-ho servir, amb petites diferències segons quin sigui el vostre proveïdor.
Mirem un cas molt il·lustratiu del 2009.
Amazon va decidir d’esborrar les novel·les 1984 i Animal Farm de Georges Orwell de tots els dispositius Kindle que l’havien ‘comprat’ per culpa d’una disputa de drets.
I resulta que Amazon no els tenia.
Tothom qui havia adquirit les novel·les creien que les havien comprades fins que es van adonar que no, que simplement tenien el dret de llegir-les.
Els va desaparèixer del seu lector, ni tan sols van poder decidir què fer-ne.
Això sí, Amazon els va retornar els diners que havien pagat.
Fixeu-vos què diu la llicència que accepteu quan compreu un llibre a la botiga Kindle : ‘No es pot vendre, llogar, arrendar, distribuir, difondre, subllicenciar ni cedir els drets sobre el contingut de Kindle.’
És a dir, que quan comprem un contingut digital només tenim el dret de consumir-lo, però res més.
Un altre cas.
ReDigi era, perquè ja ha tancat, un servei que permetia de ‘vendre’ música que havies comprat legalment a un altre usuari quan ja estaves tip de sentir-la.
Va començar amb la música d’iTunes i Amazon, però immediatament es va veure que els termes legals d’Amazon no li permetien de fer la ‘compra-venda’ i es va concentrar en la música ‘comprada’ a l’iTunes.
El gener del 2012 els de Capitol Records els van acusar d’infringir les lleis del copyright i el març del 2013 un jutge va dictar contra ReDigi i a favor de Capitol Records.
Encara que els de ReDigi van demostrar que ells confirmaven que l’usuari que volia vendre havia pagat la llicència d’ús, van haver de retirar-se del mercat perquè, segons el veredicte, feien una còpia de la cançó en el moment de fer la venda i això contravenia la llei del copyright.
En canvi, la Cort Europea de Justícia va dictar una norma el 2012 que deia que és permès de vendre programes que l’usuari hagi baixat legalment d’internet.
El setembre del 2012 un parell de tabloides anglesos van publicar la notícia que explicava que Bruce Willis, quan es va adonar que tota la seva llibreria de música digital que havia ‘comprat’ a iTunes Store –uns quants milers de dòlars– revertiria a Apple quan ell es morís, va voler demandar judicialment Apple.
En un parell de dies es va saber que la notícia no tenia cap fonament, però això va ajudar més gent a entendre que els continguts digitals no són nostres.
Vegeu la secció de Joan Jofra ací:

Response: Es tramita el projecte d'hereu digital que es podrà posar al testament i que, un cop morts, donarà la titularitat dels nostres comptes i continguts d'internet a aquesta persona escollida. No és el mateix cas amb les coses comprades, ja que aquestes voluntats només donen dret que es puguin fer servir.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
La dreta toca a sometent a Madrid.
Enfangada com està la política espanyola, avui convertida en un polvorí per la imminència del judici a l'independentisme i l'horitzó electoral, les forces conservadores han aixecat acta del primer acte de traïció a la pàtria des de l'aplaudida aplicació del 155 a Catalunya.
La mínima distensió que havia propiciat la figura del relator -entesa tímida perquè la Moncloa i la Generalitat continuen oferint explicacions disperses i contradictòries- ha situat Pedro Sánchez en la línia de foc.
No només no és possible concretar el diàleg sinó que plantejar de quina manera seria viable tampoc és permès.
A Espanya no hi ha marge per fer política sense rostir-se.
Tampoc per al calculador Pedro Sánchez, entregat a la gestualitat i víctima de la radicalització de PP i Ciutadans, que ja actuen pensant en el que faria Vox.
La manifestació (preventiva) que es prepara per diumenge a la capital espanyola contra el "xantatge" de l'independentisme -de tant com s'assemblen, Pablo Casado i Albert Rivera l'han convocada de forma simultània- és una demostració de l'ofec de la política a l'Estat.
Des de la perspectiva de l'independentisme, Sánchez no ha fet res per resoldre el conflicte.
I, certament, en les qüestions troncals del plet català, el president espanyol s'ha ancorat en l'immobilisme: els líders del procés continuen a la presó, les acusacions del judici són les mateixes que quan el PP designava el fiscal general de l'Estat i el referèndum d'autodeterminació és, més que mai, una quimera.
Casado i Rivera reclamen sentit d'estat a Sánchez, però neguen l'essència mateixa de l'estat democràtic: el marge per al debat
Sánchez ha fet gestos i ha canviat el to, això sí.
Però simplement això ja és suficient per enervar l'oposició.
L'oposició de dretes, esclar, que també semblen integrar alguns barons del PSOE.
Casado i Rivera reclamen sentit d'estat a Sánchez, però neguen l'essència mateixa de l'estat democràtic: el marge per al debat.
Amb l'independentisme, mai.
Ni parlar-ne.
Tot es resumeix a conquerir la Moncloa
Sánchez fa càlculs per continuar a la Moncloa.
Sí, i tant.
Casado i Rivera, també, però per arribar-hi.
"No es pot vendre Espanya a canvi d'un plat de llenties per continuar a la Moncloa", afirmava aquest dimecres el president de Ciutadans per presentar la gravetat de la traïció del líder PSOE.
Casado, hereu acreditat de l'aznarisme, posava al dia el conegut "váyase, señor González" amb la crida a fer "crear un front cívic ampli" per aconseguir destronar Sánchez.
Avui ja s'ha verbalitzat el frame de la moció de censura.
La dreta ha buscat des del primer dia instal·lar la idea que el dirigent socialista és ostatge de l'independentisme, dòcil i humiliat.
Hi torna just quan el Suprem s'engalana per atendre el judici més rellevant de la tendra democràcia espanyola.
La idea ven, perquè té compradors.
La setmana passada va fer 13 anys que el PP de Rajoy va començar la recollida de firmes contra l'Estatut: en va esgarrapar quatre milions i va aconseguir arribar a la Moncloa
La via del mig de Sánchez mai s'ha aproximat a la de Zapatero, però un i l'altre pateixen o han patit el mateix: la utilització de Catalunya per part dels adversaris que llauren el camí cap al poder.
La tamborinada política per la figura del relator és l'actualització 2.0 de la campanya contra l'Estatut.
Ara són Casado i Rivera, abans ho va ser Mariano Rajoy.
La setmana passada va fer 13 anys que el PP de Rajoy va començar la recollida de firmes contra l'Estatut.
Es demanaven firmes per exigir a Zapatero que la reforma estatutària se sotmetés a un referèndum en què votessin tots els ciutadans de l'Estat.
Rajoy va esgarrapar més de quatre milions de signatures.
La campanya no tenia límit temporal ni es va sotmetre a cap procés de validació per part d'organismes judicials -algunes firmes eren anònimes-, però Rajoy va aconseguir el que es proposava: va arribar a la Moncloa.
La política que ens toca de ben a prop -la catalana i l'espanyola- s'ha polaritzat.
Ignacio Sánchez-Cuenca escrivia recentment que la polarització genera "una esfera pública esquerdada, inestabilitat electoral i un estat permanent d'insatisfacció ciutadana" que debilita el sistema polític, per bé que "no afecta en última instància les relacions de poder establertes".
La base del model econòmic no varia; "es polaritza l'escuma política", raonava el sociòleg i filòsof.
El Madrid del poder persegueix estabilitzar el mateix amb Sánchez que el que pretenia quan manava Rajoy.
Aquesta és la força del que sosté l'Estat.
Però l'escuma política anuncia maregassa i Catalunya sempre en surt esquitxada.

Response: La dreta acusa Pedro Sánchez de no haver resolt de manera radical l'independentisme i no hauria de plantejar ni tan sols l'opció de diàleg, cosa que es considera una traïció a l'Estat. Intenten apartar-lo de la presidència i es parla d'una moció de censura. Aquesta situació política que viu Espanya causa descontentament a la ciutadania.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
La cultura urbana i la combinació de diferents disciplines artistes marcaran la 66a Nit de Santa Llúcia que se celebrarà al pavelló municipal Gornal de l’Hospitalet de Llobregat el pròxim 16 de desembre.
Segons Joan Font, director de Comediants i responsable de la gala, l’objectiu ha estat ‘combinar tradició, modernitat i futur’ en un espectacle que tindrà un marcat ‘accent metropolità’.
Així, per l’escenari hi passaran artistes com el músic local Dani Flaco, la polifacètica Alba Sarraute, que serà qui conduirà la gala, la fanfàrria dels Always Drinking Marching Band, el grup de dansa urbana de l’Hospitalet Street Squad o l’Escola de Música-Centre de les Arts.
Font ha explicat que els diferents premis literaris que s’entregaran aniran apareixent de manera ‘màgica’ i que quest serà un dels fils conductors de la nit.
Pel que fa als guardons, Òmnium Cultural ha informat que un total de 33 originals optaran al Premi Sant Jordi de novel·la, 64 al Carles Riba de poesia, 38 al Mercè Rodoreda de contes i narracions i 18 al Folch i Torres de novel·la infantil.
La nit es fa amb el suport de la Diputació de Barcelona i de l’Ajuntament de l’Hospitalet.
Aquí, Marín ha deixat clar que la celebració serà ‘una mica especial, diferent, metropolitana i molt hospitalenca’ amb l’objectiu de donar visibilitat a la ciutat i a tot el que s’hi fa.
Les activitats paral·leles faran que la gran festa de les lletres catalanes arribi a es biblioteques, centres cívics, sales culturals, places i espais públics de la ciutat.
Entre els actes previstos, per exemple, hi ha tallers i els espectacles infantils amb dansa, concerts i lectures de textos.
El president d’Òmnium Cultural, Jordi Cuixart, ha celebrat que després de 66 edicions la segona ciutat de Catalunya aculli la Nit de Santa Llúcia.
Una ciutat, ha recordat, que com la resta del país s’ha nodrit de l’aportació de la gent nouvinguda.
Cuixart també ha destacat que amb la celebració de la gala cada any en una ciutat diferent s’aconsegueix que la cultura ‘formi part de la vida pública’ i sigui una eina a l’abast de tothom contra la intolerància.
Gala marcada per la cultura urbana
El responsable artístic de la gala, el director de Comediants, Joan Font, ha explicat que quan es va decidir que es faria al poliesportiu municipal Gornal, ja va tenir clar que volia fer una cosa ‘diferent’ al que és habitual a les festes literàries.
Així, va optar per barrejar estils i disciplines artístiques donant especial protagonisme a artistes locals.
Sense avançar gaires detalls, Font ha explicat que es la gala serà dinàmica i que s’optarà per les imatges i la música més que no pas per les paraules per anar conduint-la per deixar el protagonisme als guanyadors dels diferents guardons.
Així, els diferents premis aniran apareixent al llarg de la nit de manera ‘màgica’ quan els espectadors menys s’ho esperin.
Finalitzada la gala, el pavelló Gornal obrirà les portes a la ciutadania per allargar la nit amb música i altres propostes.
Guardons
El 57è Premi Sant Jordi de novel·la, convocat per Òmnium Cultural i la Fundació Enciclopèdia Catalana, està dotat per 60.000 euros en concepte d’avançament de drets d’autor.
Enguany s’han presentat 33 originals, vuit més que l’any passat.
A la 58a edició del Premi Carles Riba de poesia, convocat per Edicions Proa i amb una dotació de 3.000 euros repartits en al forma de 2.400 euros en concepte de premi i 600 euros en concepte d’avançament de drets d’autor, s’hi ha presentat 64 originals, 11 més que un any enrere.
Pel que fa al Premi Mercè Rododera de contes i narracions, convocat per Òmnium Cultural i la Fundació Enciclopèdia Catalana i dotat per 6.000 euros en concepte d’avançament de drets d’autor, en la seva 19a edició hi optaran 38 obres, 10 menys que el 2015.
Al 54è Premi Josep Maria Folch i Torres de novel·les per a nois i noies convocat per La Galera amb una dotació de 7.000 euros en concepte d’avançament de drets d’autor s’hi ha presentat 18 originals, un menys que l’any passat.
Pel que fa el 63è Premi Joaquim Ruyra de narrativa juvenil convocat per La Galera amb una dotació de 9.000 euros en concepte d’avançament de drets d’autor, hi optaran 13 obres, set menys que el 2015.
Per últim, a la tercera edició del Premi Frederic Roda de Teatre, convocat per l’Institut del Teatre i l’Associació Dramàtica de Barcelona i dotat amb 9.000 euros, s’hi ha presentat 36 originals, set menys que l’any passat.

Response: La Nit de Santa Llúcia és la nit principal de la literatura catalana, i celebrarà la seva 66a edició a l'Hospitalet de Llobregat el 16 de desembre. Aquest esdeveniment donarà visibilitat a la ciutat, on es faran activitats d'octubre fins a la data de l'esdeveniment. Hi haurà guardons durant tota la nit, dotats de fins a 60.000 euros.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
Els vells horts autogestionats de la carretera de Rubí, ubicats al darrere de l'Institut FP (antic Leonardo da Vinci) i a tocar de l'Eroski, a Sant Cugat, podrien tenir els dies comptats.
Una petita part dels terrenys, que abans eren un abocador, són propietat municipal i, una altra més gran, d'immobiliàries de diverses entitats bancàries, majoritàriament del Banc Sabadell.
Fa unes setmanes, l'Ajuntament de Sant Cugat va entregar una resolució als horticultors en la qual s'ordena l'enderrocament "urgent i immediat" de tots els horts, construccions, barraques i tanques de la zona.
La raó?
El consistori al·lega motius de salubritat i consideren que s'està registrant una "situació objectiva de risc" per a les persones i per al medi ambient.
En concret, es registra l'existència d'instal·lacions de subministrament elèctric sense protecció homologada, un abastament d'aigua que difereix de les condicions adequades i instal·lacions d'aigües fecals sense les garanties sanitàries necessàries.
"Alguns portem aquí més de 40 anys i mai havíem tingut cap mena de problema i, de sobte, apareixen uns agents de la Policia Local -el 13 de març- i ens exigeixen que ho recollim tot en menys de 10 dies.
FOTOS Reportatge fotogràfic dels horts ocupats darrere de les carpes Chic
Previous Next
Alguns d'ells critiquen inclús no haver rebut cap mena de notificació de l'anunciat desallotjament.
"Els policies van arribar i van repartir els documents.
I és que tots asseguren que ningú hi viu allà i venen quan volen.
"La gent ve a conrear.
Aquí no hi ha negoci, tot és per al consum personal", afirma contundent Santiago Segundo, que té una de les parcel·les més antigues de la zona, a tocar de la riera.
"No estem fent mal a ningú, simplement hem estat aprofitant un lloc que estava buit per conrear.
La pregunta del milió
I és que tots coincideixen en la "pregunta del milió".
Per què ara?
Pinargote retreu cert paper de "deixadesa" per part de l'Ajuntament, perquè era conegut que portaven molts anys aquí i s'ha tingut temps de sobra per trobar alguna mena d'encaix consensuat i no tot de cop.
"Nosaltres volem que se'ns regularitzi.
Si hem de pagar algun impost o lloguer per la terra estem disposats a pagar-lo", accedeixen tots que també apunten que des de fa temps es fan controls policials rutinaris.
No obstant això, en l'últim any s'ha produït una situació que podria ser el motor que ha fet engegar tot aquest procés de desballestament.
Fa poc més de 12 mesos, a l'àrea de darrere de les carpes Chic només hi havia 22 parcel·les i quedaven totes recollides a l'interior dels camps abandonats.
Però en l'últim any, els espais s'han multiplicat exponencialment i ara s'apropen a les 90 parcel·les.
Un creixement problemàtic
Aquest increment es deu principalment a dues raons: la crisi de la Covid-19 i les obres de l'autopista C-58.
Per una banda, la pandèmia ha provocat que moltes famílies humils, amb els pares sense feina, optin per ocupar terrenys per conrear i obtenir així una font d'aliment per a l'autoconsum.
Tanmateix, valoren la tasca social que han exercit des que hi són, netejant l'abocador i protegint la biodiversitat de la zona.
Per tots aquests motius i amb clara voluntat de col·laborar, demanen la mediació de l'Ajuntament per mirar d'arribar a un acord.
"A nosaltres ja ens van fer fora de Sant Cugat pels elevats preus dels habitatges.
Demanem que no se'ns expulsi d'aquí també sense establir una línia directa de contacte per cercar opcions alternatives", apunten mentre temen que Banc Sabadell -propietari de part dels terrenys- faci una nova promoció d'habitatges.
"Suposadament, l'actual govern de Sant Cugat és partidari de construir una ciutat verda.
Afirmacions "falses"
Pel que fa a les afirmacions que fan des de l'administració local, els horticultors les neguen.
Asseguren que cap d'ells utilitza aigua bruta de la riera per regar els seus cultius sinó que la treuen de tres pous que s'emplenen d'aigües netes subterrànies.
En aquest sentit, en l'última setmana, més d'una seixantena dels horticultors s'han conjurat en una assemblea per "defensar-se" i consensuar plegats les línies d'acció pel futur.
En cas que es procedeixi al desallotjament, els afectats avisen que es reserven el dret de reclamar indemnitzacions per danys i perjudicis per les pèrdues econòmiques i els danys morals en veure's abocats a abandonar "impositiva i coercitivament" els terrenys i animals.

Response: L'avís d'enderrocament ha arribat als horticultors de Sant Cugat, que han quedat molt afectats amb la notícia. Asseguren que aquest fet afecta econòmicament moltes famílies i que no fan cap activitat que comporti riscos, ja que els usen per al consum particular. Avisen que si se'ls desallotja finalment, demanaran indemnització econòmica per les pèrdues que això els causarà.