Instruction: Fes-me un resum curt d'aquest text:

Context:
M’assec a desdejunar-me al cafè del Born un matí de les acaballes de juliol, fullejo el periòdic i començo a llegir la notícia del «gran avenç» assolit per investigadors barcelonins sobre una proteïna clau per a la lluita contra càncer de còlon.
El text va perdent tant interès a mesura que avança, que em recorda les paraules del comissari europeu de Ciència, Recerca i Innovació Carlos Moedas durant la inauguració de l’European Science Open Forum (ESOF 2018) setmanes abans a Tolosa.
Moedas va dir dues coses bastant rellevants pel que fa a la manera com comuniquem ciència.
Primer es va adreçar a investigadors i mitjans per a suggerir que no pensessin tant a comunicar els resultats i detalls del seu treball específic, sinó que tinguessin una visió més àmplia; que contextualitzessin el seu projecte explicant antecedents, relacionant-lo amb altres investigacions, parlant d’implicacions, objectius… que fossin més mission oriented i que parlessin més del seu camp en global que no de la seva investigació en particular.
En altres paraules: si has publicat un article científic important sobre resistència microbiana a antibiòtics, una vegada anunciat com a titular, quan tinguis l’oportunitat d’explicar-lo en els mitjans, no adrecis les teves explicacions a aprofundir en detalls sobre metodologia –que en realitat no interessen ningú– sinó a parlar del problema global que signifiquen els bacteris resistents.
Aprofita l’accés al públic per a transmetre la importància del teu camp, no les menudeses de la teva investigació.
Ves cap enfora, no cap endins.
L’altra idea que Moedas va dir en la seva obertura de l’ESOF, i ens hi va insistir després als periodistes científics en una conferència de premsa, és que els comunicadors hem de tenir més veu pròpia a l’hora de transmetre la ciència directament al públic.
Que no deixem el paper d’experts només als científics, perquè en molts casos nosaltres tenim una visió més completa i més pròxima a les necessitats de la societat que no els investigadors mateixos.
Els periodistes científics no hem de limitar-nos a entrevistar.
Ens toca assumir també el paper de comunicadors, com fan altres periodistes en l’esport o la política, perquè som millors sintetitzant i seleccionant el que és rellevant per a la gent.
Per a comentar, per exemple, en un espai de radionotícies el tema de l’aigua a Mart o la qüestió dels plàstics en l’oceà, potser és millor un periodista especialitzat que fa temps que cobreix totes les arestes del tema, que no un «expert» que en deu saber molt però possiblement s’explicarà pitjor i no prepararà tan bé la intervenció, perquè no és la seva feina.
Jo, que havent escrit llibres he estat entrevistat moltes vegades en programes de televisió, ràdio, o premsa, he assumit aquesta responsabilitat de parlar davant del públic «com a expert».
De bon començament em sentia bastant incòmode quan em preguntaven per aspectes de neurociència sense ser neurocientífic, però després veus que funciona.
Els periodistes científics podem i hem de parlar de ciència directament al públic.
Però tornem a la comunicació científica mission oriented i a la notícia de la proteïna relacionada amb el càncer de còlon.
És interessant observar que el text no estava mal escrit respecte als estàndards del periodisme científic; era rigorós, el tema estava ben explicat, i contenia els principals detalls de la investigació.
Però, de nou, anava cap endins en compte de cap enfora.
De veritat, és genial que un periòdic publiqui aquesta notícia, però després del titular i una breu descripció, preguntem-nos què interessa més al lector: si les característiques dels pobres ratolinets inoculats amb tumors humans i «la proteïna Frindge que feia que Jagged fos imprescindible per a activar la via de Notch», o dades més generals sobre el càncer de còlon, millores en tractaments, edat d’aparició, factors de risc, noves estratègies… En realitat, és tan fàcil com pensar a qui volem que interessi aquell text.
El model de periodista científic que relata en paraules comprensibles el que vol explicar el científic està bé, però hem d’evolucionar cap al que fa menys cas del que vol transmetre l’investigador i més a les preguntes que té el lector.
Partim del contingut noticiós (un article ben publicat), però ampliem la història en compte d’aprofundir en detalls.
Llig l’article sencer al web de Mètode
Pere Estupinyà.
Escriptor i divulgador científic, Madrid.
Què és Mètode?

Response: Carlos Moedas recomana als investigadors i comunicadors científics que expliquin els seus treballs d'una manera àmplia i general per retransmetre'n la importància. Sintetitzant, aconseguirien informar la gent del que és realment rellevant. Avui dia els periodistes científics adopten el rol d'experts, ja que probablement s'expliquen millor que els científics, encara que dominin menys el tema.


Instruction: Fes-me un resum curt d'aquest text:

Context:
La revista científica 'Nature' es fa ressò de la recerca a Catalunya en un dossier especial que es publicarà aquest dijous i que ja es pot llegir online des d'aquest dimecres a la tarda.
Amb el títol 'Focus a Catalunya: Mantenint un curs estable a través de la tempesta', l'especial explora els factors que han permès a la bioregió de Catalunya esquivar la crisi financera que "ha colpejat amb duresa" l'estat espanyol i preservar la recerca "en un estat de forma sorprenent".
Segons recull l'article, firmat per la periodista Anna Petherick, Catalunya va rebre del 2007 al 2015 180 ajudes del European Research Council (ERC), més que totes les altres setze comunitats autònomes juntes.
Per al director del Biocat, Albert Barberà, la iniciativa amb 'Nature' "ajuda a posicionar la bioregió de Catalunya com un referent internacional".
El dossier especial de 'Nature' dedicat a la recerca a Catalunya consta de vint pàgines, disset de les quals són entrevistes a investigadors i anuncis de centres de recerca.
En total, hi han participat 25 experts i professionals del sector.
Es tracta de l'especial amb més participants de la història de 'Nature' dedicat a una bioregió que no és un estat.
La revista explica que amb la crisi econòmica el govern espanyol va reduir el pressupost en recerca i desenvolupament un 39% en cinc anys.
Tot i aquesta retallada dràstica, la producció d'articles d'investigació a Catalunya ha resistit i els centres han aguantat en les principals classificacions internacionals d'universitats i instituts de recerca.
L'autora de l'article destaca el paper de la Institució Catalana de Recerca i Estudis Avançats (ICREA), que la Generalitat va crear el 2001 per atraure investigadors amb salaris competitius a nivell internacional, una política que "va funcionar" en àrees estratègiques com la genòmica, la fotònica o la supercomputació.
La periodista assenyala que Catalunya havia alçat murs de contenció quan la "tempesta" va arribar.
En l'article, es compta amb la veu d'autoritats com el secretari d'Universitats i Recerca, Arcadi Navarro, que apunta que un element crucial d'aquesta resistència a la crisi ha estat "focalitzar les polítiques en la gent i no en els projectes".
El dossier explica que l'estat espanyol ha estat durant bona part del 2016 amb un govern en funcions; una situació que ha fet "més dur" per als investigadors planificar els projectes.
Tot i així, el director general de Recerca fins aquest any, Josep Martorell, puntualitza en l'article que el que "és important" és tenir un estat "sensible a la innovació" i "això pot passar fora o dins d'Espanya".
El Biocat, la institució que té per missió posicionar Catalunya com un referent internacional en el sector de les ciències de la vida i de la salut, ha col·laborat amb 'Nature' en la difusió d'aquesta iniciativa.
"Tot i ser un dels països més petits d'Europa per població, Catalunya se situa entre els quatre països europeus amb més empreses del sector salut per habitant, 734 segons l'Informe Biocat 2015", destaca el director del Biocat en declaracions a l'ACN.
Catalunya compta amb 89 entitats de recerca: 41 centres de recerca; quinze hospitals universitaris (d'un total de 101 hospitals públics i privats); onze universitats que ofereixen estudis de ciències de la vida; dos grans infraestructures científiques; set centres tecnològics i tretze parcs científics i tecnològics amb activitats en ciències de la vida.
"El nombre de publicacions científiques en l'àmbit de ciències de la vida i la salut produïdes a Catalunya s'ha incrementat un 168% entre 2000 i 2015 i representa un 3,15% de la producció científica europea, el 0,99% de la producció mundial i el 29% de les publicacions de l'estat espanyol", recorda Barberà.
Catalunya és el segon país de la Unió Europea en nombre d'ajuts atorgats pel European Research Council i obté el 53% de tots els ajuts atorgats a l'estat espanyol (180), un 35% dels quals corresponen a ciències de la vida.

Response: La iniciativa de "Nature" posiciona Catalunya com un referent internacional i indaga en els factors que van fer que la bioregió pogués superar la crisi financera d'Espanya. Arcadi Navarro, assegura que va ser per focalitzar les polítiques en la gent i no en els projectes. A més, van rebre ajudes entre el 2007 i el 2015 de l'European Research Council.


Instruction: Fes-me un resum curt d'aquest text:

Context:
Un dels camps de batalla per garantir l'èxit del referèndum serà la capacitat del Govern per aconseguir obrir suficients locals electorals arreu del territori.
I en aquest camp, el PSC ja ha dit que no cal que esperi la seva col·laboració, perquè els alcaldes socialistes no cediran espais municipals per a la votació de l'1 d'octubre si aquesta no és pactada amb l'Estat, i fins i tot ha enviat indicacions per escrit als seus regidors per indicar-los que han de seguir aquesta consigna i com actuar en cas que l'executiu els requereixi la cooperació.
Tanmateix, no tots els edils del partit seguiran aquesta consigna.
Àngel Ros i Antonio Balmón, al capdavant dels consistoris de Lleida i Cornellà de Llobregat, respectivament, ja han ratificat aquesta posició.
En aquest sentit, el PSC té 120 alcaldes arreu de Catalunya (incloent-hi els que no es van presentar amb les sigles socialistes, sinó amb la seva marca blanca, Candidatura de Progrés).
En 53 d'aquests municipis, a més, Junts pel Sí i la CUP van sumar-hi més de la meitat dels vots emesos en les eleccions plebiscitàries del 2015, fet que dibuixa un escenari paradoxal, i és que, malgrat que els veïns siguin majoritàriament independentistes, el seu alcalde pot impedir-los exercir el dret a decidir en el referèndum -sempre i quan segueixi les consignes de la direcció nacional-.
Sobretot municipis petits
Aquest fet ocorre per la dualitat de vot en què, especialment en els municipis petits, es vota més al candidat que a la ideologia i projecte nacional de la llista per la qual es presenta.
Un cas clar és el de Garrigoles (Baix Empordà), un poble de 163 habitants en què, malgrat que l'alcalde es va presentar en una candidatura vinculada al PSC, Junts pel Sí i la CUP van obtenir el 86,5% dels vots en les plebiscitàries.
En nou municipis més, l'independentisme va sumar també més del 80% dels vots tot i que s'hagués escollit un alcalde socialista pocs mesos abans.
Així i tot, encara que es tracti sovint de pobles petits, el conjunt dels 53 municipis independentistes amb ajuntament del PSC sumen una població total de 144.832 persones.
El cas que afecta més gent és el de Castellar del Vallès, amb una població de 23.633 habitants i on Junts pel Sí i la CUP van obtenir el 53,1% dels sufragis.
Tot seguit se situen Sant Just Desvern (Baix Llobregat), amb 16.927 habitants, i L'Escala (Alt Empordà), amb 10.400.
El precedent del 9-N
Malgrat tot, existia una problemàtica similar el 9-N i finalment va haver-hi només sis municipis en què no s'hi van posar urnes: Pontons (Alt Penedès), Horta Sant Joan (Terra Alta), Vespella de Gaià (Tarragonès), Arres, Bausen i Canejan (els tres, de la Vall d'Aran).
En la majoria dels casos, encara que el consistori no estigués liderat per una força sobiranista, els grups van aconseguir forçar mocions instant a deixar locals o la pressió popular va aconseguir fer cedir l'ajuntament (que deixava les claus als voluntaris, els quals se'n feien responsables).
A Badalona o Castelldefels, on l'alcalde era del PP, en canvi, la Generalitat va poder aportar punts de votació propis, en tractar-se de ciutats.
Actualment, el PP només reté l'alcaldia de Pontons (de 453 habitants i on l'independentisme va sumar el 55,36% dels vots el 27-S), mentre que C's no en té cap. En tot cas, a banda dels pobles petits amb consistoris unionistes, el Govern haurà d'intentar trobar més espais en aquelles ciutats més grans que no vulguin col·laborar, ja que les escoles i instituts ja van col·lapsar-se en alguns d'aquests casos el 9-N, provocant grans cues per exercir el dret a vot.
Si ara es preveu que augmenti la participació, per tant, caldrà habilitar nous punts, una qüestió que la llei de transitorietat jurídica o la llei de referèndum (segons vagin juntes o separades) hauran de preveure.
Coordinadors electorals on no col·labori l'ajuntament
El Govern es planteja, fins i tot, enviar un avís personalitzat als ciutadans per detallar-nos quin és el seu punt de votació en el cas que no estigui obert el seu col·legi habitual.

Response: Els municipis socialistes no cediran espais públics per a la votació de l'1-O si el referèndum no és pactat amb l'Estat. Hi ha 53 municipis amb alcaldia socialista, en què viuen 144.832 persones. La situació és similar a la del 9-N, i el Govern assegura que es buscaran espais alternatius als municipis on no vulguin posar urnes.


Instruction: Fes-me un resum curt d'aquest text:

Context:
Avui comença la vaga total i indefinida dels treballadors d’Eulen a l’aeroport de Barcelona.
Un conflicte que s’ha anat coent a foc lent aquestes últimes setmanes i que l’administració ha estat incapaç de resoldre.
Per a mirar de mitigar els efectes de la vaga, el govern espanyol ha decretat uns serveis mínims del 90%.
A més, ha decidit d’enviar més agents de la Guàrdia Civil per a evitar el col·lapse i garantir la seguretat dels passatgers.
La presència reforçada de la Guàrdia Civil i els serveis mínims han de garantir que no es col·lapsin els controls de seguretat de l’aeroport.
Tanmateix, un miler de passatgers han perdut el vol aquest agost a causa de les aturades parcials, les quals han ocasionat llargues esperes.
L’assemblea d’ahir dels treballadors va votar contra la proposta de mediació de la Generalitat per una àmplia majoria (150-36).
El govern va aconseguir que Aena i Eulen augmentessin el sou dels treballadors i reforcessin la plantilla, però les noves condicions no van satisfer el comitè de vaga.
La consellera de Treball, Dolors Bassa, va dir que no estava pas decebuda pel resultat i va agrair el compromís del comitè de vaga, d’Eulen i d’Aena.
Alhora, però, va anunciar el final de la mediació i va dir que ara havia de començar la negociació entre les empreses i els treballadors.
El conflicte ha generat també tensió política entre la Generalitat i l’estat, ja que el govern considera que la situació s’ha enquistat perquè no s’han ofert solucions als treballadors.
El govern espanyol, contra les cordes
L’estat espanyol és el titular de l’aeroport per mitjà d’Aena i, per tant, el responsable polític de gestionar-lo.
Divendres, el govern espanyol va dir que estudiaria la possibilitat de decretar un laude d’arbitratge d’obligat compliment.
Amb aquesta amenaça, Foment pretenia que els treballadors acceptessin la proposta de mediació.
De fet, el comitè de vaga va criticar les coaccions que rebien per a posar fi al conflicte.
Ahir mateix el ministre de Foment espanyol, Íñigo de la Serna, va reaccionar a la decisió de l’assemblea dels treballadors d’Eulen.
De la Serna va assegurar que l’executiu acceleraria l’aprovació del laude obligatori, que ha de ser ratificat pel consell de ministres.
La imposició del laude, doncs, sembla que serà la solució a la crisi.
No obstant això, aquesta mesura no acabarà amb el malestar dels treballadors.
Les protestes podrien estendre’s a altres aeroports de l’estat.
Segons que va explicar la consellera Bassa, els treballadors d’Eulen de l’aeroport de Madrid comencen a pensar a fer vaga per a exigir una millora de les condicions laborals.
A més, els sindicats han criticat durament la gestió de la crisi que ha fet el govern espanyol.
Comissions Obreres va denunciar que ‘atemptava greument’ contra el dret de vaga per les pressions als treballadors d’Eulen, mentre que l’UGT ha culpabilitzat l’executiu de Mariano Rajoy i també ha criticat les pressions que han rebut els treballadors.
El debat sobre el model de seguretat
El control de la seguretat als aeroports es va privatitzar amb la concessió del servei per part d’Aena, empresa pública de l’estat espanyol, a companyies com Eulen.
El criteri econòmic és el que marca les licitacions, en les quals no es tenen en compte les condicions laborals dels treballadors de la concessionària.
La Generalitat ha defensat que el seu model era una seguretat pública en mans dels cossos policíacs, i per tant, que l’administració tingués el control del sistema de seguretat.
Tanmateix, aquesta competència pertany al govern espanyol.
El conflicte de l’aeroport de Barcelona ha tornat a posar aquesta qüestió sobre la taula.
De fet, algunes associacions de guàrdies civils van criticar el govern espanyol per haver-los enviat a l’aeroport, atès que consideren que la seva feina no ha de ser la de suplir els treballadors que fan vaga.
A més, defensen que la seguretat dels aeroports ha de ser pública per a evitar aquesta mena de conflictes.

Response: A causa de la vaga indefinida d'Eulen, el Govern ha decretat uns serveis mínims del 90% i ha enviat la Guàrdia Civil per evitar col·lapses. Aquesta vaga està provocant pèrdues de vols i llargues esperes, que probablement s'estendran a més aeroports. Foment estudia decretar un laude d'arbitratge obligatori que no acaba amb el malestar dels treballadors.


Instruction: Fes-me un resum curt d'aquest text:

Context:
La Policia Local de Mollerussa ha detectat entre dimarts i dimecres un increment de la mobilitat a la ciutat però en la majoria dels casos justificada per motius laborals després del decret de l’Estat de tornada a la feina.
Tot i amb això, ha hagut d’aixecar tres actes a persones que no han respectat el confinament sense tenir un motiu, fet que incrementa a 120 les actes aixecades en total des de l’inici de la situació d’emergència.
Són dades que s’han facilitat en la reunió periòdica del comitè d’emergència del Pla de Protecció Civil de Mollerussa, convocada per l’alcalde de Mollerussa, Marc Solsona, que ha tingut lloc dimecres al migdia.
En la reunió també s’ha informat sobre el fet que es té constància que empreses de la ciutat han realitzat testos a la seva plantilla davant el retorn a la fenia decretat encara que es tracta de testos que estan pendents de ser homologats per Salut Pú
La Policia Local de Mollerussa detecta un augment de mobilitat justificada per motius laborals tot i que aixeca 3 actes
La Policia Local de Mollerussa ha detectat entre dimarts i dimecres un increment de la mobilitat a la ciutat però en la majoria dels casos justificada per motius laborals després del decret de l’Estat de tornada a la feina.
Tot i amb això, ha hagut d’aixecar tres actes a persones que no han respectat el confinament sense tenir un motiu, fet que incrementa a 120 les actes aixecades en total des de l’inici de la situació d’emergència.
Són dades que s’han facilitat en la reunió periòdica del comitè d’emergència del Pla de Protecció Civil de Mollerussa, convocada per l’alcalde de Mollerussa, Marc Solsona, que ha tingut lloc dimecres al migdia.
En la reunió també s’ha informat sobre el fet que es té constància que empreses de la ciutat han realitzat testos a la seva plantilla davant el retorn a la fenia decretat encara que es tracta de testos que estan pendents de ser homologats per Salut Pública per donar-los validesa.
En aquest sentit, des del comitè d’emergència de Mollerussa s’ha demanat a Salut Pública que acceleri la validació d’aquests testos.
Quant a les dades mèdiques a Mollerussa, hi ha registrades 31 persones positives, quatre de les quals estan ingressades en centres hospitalaris i una altra està aïllada i sota control en un centre residencial de la ciutat.
Es manté en 7 les persones que han perdut la vida a causa del virus mentre que quatre persones més han aconseguit curar-se, segons dades facilitades pel CAP de Mollerussa.
Pel que fa al servei Ajude(M)ollerussa (676 289 571), ha rebut fins ara 382 trucades, que han derivat en 328 accions directes que han dut a terme la cinquantena de persones voluntàries que hi col·laboren.
Així mateix, també s’han dut a terme 344 seguiments telefònics a persones grans de la ciutat per conèixer la seva situació i possibles necessitats.
blica per donar-los validesa.
En aquest sentit, des del comitè d’emergència de Mollerussa s’ha demanat a Salut Pública que acceleri la validació d’aquests testos.
Quant a les dades mèdiques a Mollerussa, hi ha registrades 31 persones positives, quatre de les quals estan ingressades en centres hospitalaris i una altra està aïllada i sota control en un centre residencial de la ciutat.
Es manté en 7 les persones que han perdut la vida a causa del virus mentre que quatre persones més han aconseguit curar-se, segons dades facilitades pel CAP de Mollerussa.
Pel que fa al servei Ajude(M)ollerussa (676 289 571), ha rebut fins ara 382 trucades, que han derivat en 328 accions directes que han dut a terme la cinquantena de persones voluntàries que hi col·laboren.
Així mateix, també s’han dut a terme 344 seguiments telefònics a persones grans de la ciutat per conèixer la seva situació i possibles necessitats.

Response: La mobilitat augmenta a Mollerussa amb la tornada a la feina després del confinament. Les empreses estan fent testos als seus empleats i demanen a Salut Pública que acceleri la seva validació. La policia està posant actes als ciutadans que no tenen motiu per sortir i no respecten el confinament, ja que hi ha registrats 31 casos positius.


Instruction: Fes-me un resum curt d'aquest text:

Context:
El magistrat de l’Audiència espanyola Ismael Moreno ha arxivat provisionalment la querella presentada per diverses associacions de juristes i víctimes de l’1-O per delictes contra la humanitat contra l’antiga cúpula del Ministeri de l’Interior espanyol per l’actuació de la policia espanyola i la Guàrdia Civil aquell dia.
Segons Moreno, ‘l’estat tenia l’obligació d’utilitzar tots els mitjans precisos de què disposava per mantenir la seguretat pública i restituir l’ordre constitucional que s’havia alterat’.
El jutge considera que l’actuació policíaca va ser ‘legítima’ per a reprimir actes que titlla de ‘manifestament il·legals, tendents a la subversió de l’ordre constitucional’.
També creu que va ser ‘proporcionada’ tenint en compte les xifres d’aldarulls, el nombre de lesionats i l’entitat dels mateixos.
En la seva interlocutòria, l’Audiència diu que els partits i les entitats independentistes van dibuixar un full de ruta amb l’objectiu d’assolir la independència ja dos anys abans del referèndum de l’1-O, i detalla les actuacions posteriors, com ara l’aprovació de les lleis de transitorietat i del referèndum.
Tot això, ‘sabent que amb allò es cometia el risc que es produïssin aldarulls greus i alteracions d’ordre públic de resultat dubtós, amb grans possibilitats de risc i inseguretat per a la població’.
Creu que totes aquestes accions, juntament amb el 20-S, la iniciativa ‘Escoles Obertes’ i el mateix 1-O, implicaven sotmetre els ciutadans a un ‘escenari indiscutible de risc en oposar-se als agents de policia que desenvoluparien les seves funcions per mantenir l’ordre constitucional’.
No eren, diu la interlocutòria, ‘actes espontanis sorgits de la població’, com defensen els querellants.
A més, segons el magistrat, i d’acord amb la fiscalia, ‘no s’aporten ni consten mínimament acreditades dades o elements objectius’ que permetin considerar que es van cometre delictes contra la humanitat.
La querella, segons Moreno, no té ‘el mínim rigor’ que requereix aquest delicte en el codi penal.
També critica la ‘insuficiència probatòria’ de les afirmacions que es fan en l’escrit dels querellants.
Els querellants també van presentar l’escrit davant del Tribunal Penal Internacional de La Haia, que podria investigar el cas, per si l’Audiència l’arxivava.
Els querellants són l’Associació Atenes de Juristes pels Drets Civils, l’Associació d’Afectats 1-O i l’Associació Advocacia per la Democràcia de Lleida, conjuntament amb nou víctimes de les càrregues policials, com Enric Sirvent, que va patir un atac de cor en un col·legi de Lleida, o Jordi Pessarodona, regidor a Sant Joan de Vilatorrada (Bages).
La querella anava dirigida específicament contra l’ex-secretari d’estat de seguretat José Antonio Nieto, el coronel de la Guàrdia Civil i coordinador de l’operació ‘Copèrnic’, Diego Pérez de los Cobos, els ex-caps de la policia espanyola i la Guàrdia Civil a Catalunya, Sebastián Trapote i Ángel Gozalo, respectivament, l’ex-delegat del govern espanyol a Catalunya Enric Millo i els quatre ex-subdelegats del govern espanyol a les quatre demarcacions, a més dels caps de sector i unitat de la Guàrdia Civil i la policia espanyola al centenar de col·legis electorals on van intervenir.
La querella demanava la seva detenció i posada a disposició judicial.
També demanava que se’ls embarguin 87,1 milions d’euros, que és el cost de l’operatiu ‘Copèrnic’, i de sis milions d’euros més per a indemnitzar les víctimes.
L’escrit, d’un centenar de pàgines, acusa aquests alts càrrecs dels delictes de l’article 607 bis 1.1, 607 bis 2.3 i 607 bis 2.8, que castiguen amb penes d’entre quatre i 15 anys de presó els que cometin un ‘atac generalitzat o sistemàtic contra població civil’ per raó de ‘pertinença de la víctima a un grup o col·lectiu perseguit per motius polítics’ i els causessin lesions o tortures.
Aquests delictes no prescriuen i tampoc es poden emparar en la immunitat policíaca o política.
Els impulsors de la querella recorden que l’ONU i el Consell d’Europa van demanar a l’estat espanyol una investigació interna sobre l’actuació policíaca, investigació que no s’ha fet.
En la querella s’enumeren els col·legis amb intervencions policials violentes i les lesions patides per centenars de víctimes.
De fet, la querella demana que s’interrogui com a testimonis protegits a 189 víctimes amb lesions moderades o greus.
A la querella també s’hi han adjuntat nombrosos vídeos i altres proves recollides en els diversos jutjats d’instrucció catalans que investiguen càrregues concretes.

Response: El jutge assegura que van ser els partits independentistes els que van provocar la situació l'1-O i els responsables de posar els ciutadans en aquesta situació de perill. Ha arxivat provisionalment la querella després de considerar legítimes les actuacions dels cossos de seguretat de l'Estat, ja que estaven lluitant per aturar actes il·legals.


Instruction: Fes-me un resum curt d'aquest text:

Context:
La batllessa de l’Hospitalet de Llobregat i presidenta de la Diputació de Barcelona, Núria Marín, ha declarat com a investigada i ha negat a la jutgessa que actués amb passivitat quan fa poc més d’un any un regidor li va denunciar possibles irregularitats comptables al Consell Esportiu de l’Hospitalet.
Marín ha assegurat que de seguida es va reunir amb els regidors afectats, va encarregar una auditoria externa i va demanar a funcionaris municipals que seguissin la qüestió.
També ha negat que a la reunió d’una hora que va tenir amb el regidor socialista Jaume Graells el 3 de febrer de 2020 aquest li aportés documentació sobre les possibles irregularitats i també ha negat que dilatés una possible resposta i l’encàrrec de l’auditoria.
Així, ha dit que l’endemà de reunir-se amb Graells va encarregar a la secretaria general del consistori l’anàlisi tècnica de la documentació i que s’encarregués una auditoria.
Segons que sembla, el 4 de febrer la secretària general de l’ajuntament va dir a Graells que potser caldria apartar cautelarment els regidors Cristóbal Plaza i Cristian Alcázar, molt implicats en la gestió del Consell, però Marín ha negat que la secretària general li traslladés aquesta opinió a ella.
No obstant això, Graells va explicar que una setmana després dels fets encara no s’havia avançat, i no va ser fins al març quan l’auditor va començar a treballar amb la documentació del Consell.
Tot i això, l’advocat de l’acusació popular dels comuns, Enrique Leiva, ha dit que li estranya que Marín no demanés la documentació, entre la qual hi havia actes falsificades de manera flagrant.
A Marín també li han preguntat per la seva presència en una assemblea del Consell, en la qual consta a l’acta.
Ha explicat que no hi solia assistir, perquè no n’és membre, però que aquella vegada ho va fer perquè l’havien convidada.
Va fer un breu discurs informal i prou, ha assegurat.
De moment, el bolcat del mòbil de Marín no ha estat lliurat a la jutgessa.
També ha declarat com a investigat Gerard Figueras, secretari general de l’Esport de la Generalitat, per la seva suposada connivència amb el consistori en les irregularitats del Consell.
En declaracions a la premsa, Figueras ha dit que la Generalitat no pot intervenir en la comptabilitat interna d’una entitat privada com el Consell.
Quan el regidor d’Esports, Cristóbal Plaza, li va comunicar que encarregarien una auditoria per confirmar les possibles irregularitats denunciades per Jaume Graells, Figueras va encomanar als tècnics de la secretaria que analitzessin la destinació final correcta de les subvencions que havia atorgat la Generalitat.
Segons ell, es va confirmar que tot havia estat correcte i van lliurar tota la documentació pertinent a la UDEF de la policia espanyola, que investiga la causa.
Ha explicat que va intentar posar-se en contacte amb Marín, però no ho va poder fer.
Figueras ha dit que els cinc milions d’euros de subvencions de la secretaria als 47 consells esportius comarcals i municipals passen fins a set filtres i, per tant, estan molt controlats.
Per la seva banda, Cristian Alcázar, que encara és regidor, ha declarat com a investigat per segona vegada davant la jutgessa i ha explicat que va demanar una línia de crèdit per al Consell d’uns 25.000 euros per tenir més liquiditat i que tan sols la van fer servir una vegada per pagar nòmines.
Segons ell, gràcies a això es van estalviar uns 3.000 euros anuals.
La contractació d’aquesta línia de crèdit es va plasmar en una acta de la junta directiva del maig del 2018, però Alcázar ha admès que no es va arribar a fer aquesta reunió.
De fet, el regidor Jaume Graells va dir que ell no havia assistit a cap reunió on s’aprovés aquesta línia de crèdit.
Alcázar ha explicat que ell tenia poders per a contractar la línia de crèdit, però ha reconegut que hauria pogut convocar una reunió de la directiva per fer-ho de manera més formal.
Per justificar-se, ha dit que Mercedes Hernández, una administrativa de la comptabilitat del Consell, li va passar per signar l’acta i que ell ni s’hi va fixar.
Montserrat Pérez, cap de gabinet de Marín, també ha declarat com a investigada i ha dit que ella va fer els tràmits per a encarregar l’auditoria del Consell i fer-ne el seguiment, però no va donar cap indicació perquè no volia influir políticament.

Response: Núria Marín nega haver rebut documentació sobre possibles irregularitats comptables del Consell Esportiu de l'Hospitalet i afirma que no va actuar amb passivitat davant la denúncia del regidor socialista. El secretari general de l’Esport de la Generalitat assegura que la documentació pertinent es va enviar a la UDEF, però no va aconseguir posar-se en contacte amb Marín.


Instruction: Fes-me un resum curt d'aquest text:

Context:
Després d'anunciar que, a diferència del tram entre València-Castelló, on ja s'està construint una segona plataforma ferroviària per a l'alta velocitat, la connexió entre Castelló i Vandellòs del Corredor Mediterrani aprofitaria l'actual d'ample ibèric, el ministre de Foment, Íñigo de la Serna, ha volgut refermar aquesta decisió amb xifres que justificarien un baix grau d'utilització previst de la via.
Segons ha precisat, en aquests moments, l'actual doble via d'ample ibèric d'aquest tram té un grau d'ús del 17% i, en el futur, no superaria el 26%, segons les projeccions fetes pel Ministeri.
"Fer una nova via suposaria, per 141 quilòmetres, més de 2.000 o 2.500 milions d'euros per reduir menys de deu minuts i tenir dos plataformes buides la majoria del temps: això ho és tot menys eficient", ha assegurat, en resposta als dubtes i reclamacions que genera l'última opció escollida pel govern espanyol.
Des de València, de la Serna ha anunciat que el pròxim dia 20 es posarà en tensió la nova variant entre Vandellòs i Tarragona, les obres de la qual han d'acabar a finals d'any per començar a funcionar en període de proves a principis de 2018.
La forma de concretar i finalitzar el llarg procés de construcció del Corredor Mediterrani –ple d'indecisions, marxes enrere i rectificacions sobre la marxa per part de diferents governs espanyols- continua generant preocupació entre actors socio-econòmics dels territoris que travessa.
L'últim anunci fet per de la Serna, en la línia d'abandonar definitivament la idea inicial de construir una segona plataforma paral·lela d'ample internacional per fer circular l'alta velocitat entre Castelló i Vandellòs tampoc ha estat exempt de polèmica.
Foment planteja ara adaptar a l'ample internacional les vies polivalents d'ample ibèric que cobreixen aquest tram com a solució definitiva.
La solució contrasta amb l'aposta decidida que el govern espanyol ha fet per construir una segona plataforma, amb dos noves vies d'ample europeu, per fer arribar l'alta velocitat entre València i Castelló.
"Se que algú reclama una nova plataforma per al tram entre Castelló i Vandellòs", ha començat de la Serna per justificar la decisió governamental d'aplicar dos solucions diferents al llarg del mateix tram de corredor que ha d'unir Catalunya i el País Valencià.
En aquest context, ha xifrat en un 17% el grau actual d'utilització del tram de doble via d'ample ibèric que parteix o desemboca –segons el sentit del trajecte- del coll d'ampolla que encara genera la via única a partir de Vandellòs.
Però, malgrat tot, assegura de la Serna, els "escenaris de futur" que ha projectat Foment no preveuen que aquesta utilització vagi més enllà del 26%.
Això l'ha portat a considerar com a ineficient la construcció d'una segona plataforma i a considerar com a adequada la capacitat que ofereix l'actual infraestructura, amb un tercer fil.
"Hi ha capacitat més que suficient amb l'actuació que es du a terme ara en aquests moments", ha tancat.
Unes declaracions que contrasten amb les alertes llançades des del govern valencià així com des de sectors empresarials sobre la possible saturació d'aquesta línia i que s'acabi convertint, novament, en un coll d'ampolla del trànsit ferroviari.
Finalització de la variant Tarragpna-Vandellòs
Precisament, i en referència al tram de via única entre Tarragona i Vandellòs, de la Serna ha anunciat l'electrificació de la catenària de la nova variant desdoblada –i la seva connexió amb la línia d'alta velocitat Madrid-Barcelona-frontera francesa- el pròxim 20 de novembre.
Concretament, s'electrificaran a 3.000 i 25.000 volts la línia aèria de contacte i els sistemes associats en un tram de 56,5 quilòmetres, a través dels termes municipals de Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant, Mont-roig del Camp, Vinyols i els Arcs, Cambrils, Vila-seca, Reus, Constantí, els Pallaresos, Perafort, el Morell, Vilallonga del Camp, Alcover i la Secuita.
Es tracta, segons ha subratllat el mateix ministre, d'una actuació tècnica "molt rellevant" i un pas imprescindible per finalitzar les obres a finals d'any.
En aquest sentit, està previst que la nova variant –que també haurà d'adaptar la distància entre raïls a l'ample internacional- entri en funcionament en període de proves a principis de 2018.
Aquest projecte, que suposa una inversió d'uns 650 milions d'euros en total, ha de permetre reduir en gairebé mitja hora el temps de viatge en ferrocarril entre Barcelona i València.
Tot plegat, a més, i segons les previsions esbossades pel mateix ministre un cop ja s'han rescindit els dos contractes pendents per implantar l'alta velocitat entre Vandellòs i Castelló, permetrà "arribar al compromís" de completar la connexió del Corredor Mediterrani l'any 2020.
Segons el Ministeri, el projecte va rebre 21,3 milions d'euros de la Unió Europea entre 2007 i 2013 i n'espera obtenir 44,4 entre el 2014 i 2020.

Response: Serra no és partidari de construir una segona plataforma del corredor del Mediterrani que connecti el País Valencià amb Catalunya. Això és degut al baix grau d'utilització, actualment del 17% i, segons previsions, del 26% de cara al futur. A més a més, la inversió seria d'uns 2.000-2.500 milions d'euros, per la qual cosa no el considera eficient.


Instruction: Fes-me un resum curt d'aquest text:

Context:
Les denúncies per discriminació lingüística en comerços i establiments que tant sovintegen al País Valencià ara tenen poc recorregut.
Algunes arriben a l’Oficina de Drets Lingüístics; unes altres, a les Oficines Municipals d’Informació al Consumidor (OMIC).
Però la major part dels qui es veuen obligats a canviar de llengua per poder ser atesos o se senten vexats resten en silenci.
Alguns casos arriben a conèixer-se perquè esdevenen una piulada a les xarxes o notícies a la premsa.
Encara que l’article vuitè de l’Estatut de les persones consumidores i usuàries de la Comunitat Valenciana, en vigor d’ençà del desembre del 2019, parle de la protecció dels drets lingüístics, ho fa molt vagament.
“Les persones consumidores i usuàries tenen dret a utilitzar qualsevol de les llengües oficials de la Comunitat Valenciana“, diu el punt primer de l’article.
I el punt segon diu que la Generalitat fomentarà l’ús del català en les relacions d’empreses i professionals amb els consumidors, sobretot en els serveis bàsics.
Però en cap cas va més enllà i no aclareix què passa si es vulneren aquests drets lingüístics.
“El meu cap em dirà si vull aprendre valencià i jo li diré que no.”
La funcionària de correus de Petrer que es nega a atendre si li parlen en català
Rafael Climent, conseller d’Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, anunciarà avui un canvi en la normativa per a introduir-hi un règim sancionador.
Així, si un establiment o un comerç no respecta l’article 8 de l’estatut dels consumidors i discrimina lingüísticament un client, cometrà una falta lleu sancionable amb una multa que pot arribar als tres mil euros.
Per una altra banda, VilaWeb ha pogut saber que el grup parlamentari Compromís presentarà avui també a les corts una proposició no de Llei (PNL) perquè comencen els treballs parlamentaris necessaris per a introduir aquesta modificació.
Encara que l’estatut defense els drets dels parlants de totes dues llengües oficials al País Valencià, la majoria, per no dir tots, dels casos de denúncia per discriminació la formulen parlants en català que són obligats a adreçar-se al responsable de l’establiment en castellà.
A vegades, fins i tot es denuncien vexacions, insults o situacions desagradables per als consumidors.
El canvi de normativa en cap cas no representarà una obligació del comerç a adreçar-se en català al consumidor, sinó d’entendre’l i atendre’l amb la mateixa professionalitat i educació que ho faria si el client se li adreçàs en qualsevol altra llengua.
“No poden dir: ‘No te entiendo, háblame en castellano’, t’han de tractar d’una manera cordial, que és allò que diu l’estatut.
I si no ho fan, a partir de la modificació, podran ser sancionats”, diuen a VilaWeb fonts de la conselleria.
Recorden que fins i tot, en alguns casos, s’ha arribat a negar a un client el dret d’omplir el full de reclamacions.
Assenyalen també que aquesta modificació afectarà tan sols els comerços i els serveis, però no l’hostaleria i ni la restauració, que tenen una altra normativa.
Plataforma per la Llengua és l’entitat que recull i canalitza aquestes denúncies a l’Oficina de Drets Lingüístics de la Generalitat, amb tot, sol passar que tan sols algunes persones fan públic que les han obligades a canviar de llengua, que no les han volgudes atendre perquè parlaven català o, fins i tot, que els han parlat de manera inconvenient.
En diverses reunions mantingudes amb els responsables de comerç, aquesta entitat ha suggerit d’incorporar el règim sancionador a la normativa que ha de garantir els drets lingüístics.
Emergència lingüística: tan sols el 32,4% de la població fa servir habitualment el català
És previst que la reforma de l’estatut dels consumidors comence ara un tràmit que serà llarg perquè abans d’aprovar-lo cal un informe de l’Advocacia de la Generalitat i del Consell Jurídic Consultiu.
Tant a les Illes com al Principat, la vulneració dels drets lingüístics tenen la consideració de falta administrativa i sí que disposen d’un règim sancionador com el que ara es vol introduir a la normativa del País Valencià.
Manuel Carceller: “L’actitud dels turistes madrilenys va ser totalment fora de lloc”

Response: El conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball anuncia avui la modificació de l'article vuitè de l'estatut dels consumidors, introduint un règim sancionador amb multes de fins a 3.000 euros. Aquesta sanció recaurà sobre els comerços que discriminin lingüísticament un client. Aquesta modificació no afectarà l'hostaleria i la restauració perquè tenen una altra normativa.


Instruction: Fes-me un resum curt d'aquest text:

Context:
El jutge del Tribunal Suprem Pablo Llarena ha emès aquest dimecres una interlocutòria on dona 10 dies a la secretària general d'ERC, Marta Rovira, per pagar els 60.000 euros de fiança que va fixar el passat dilluns, i on li imposa l'obligació de comparèixer cada quinze dies davant el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya o davant qualsevol tribunal de la seva conveniència, així com la de presentar-se al Suprem sempre que sigui cridada.
També recull la llibertat provisional de l'expresident de la Generalitat Artur Mas, a qui no va imposar mesures cautelars.
Segons Llarena, Rovira tenia una funció "decisòria" en el disseny del procés independentista, però no se li ha d'imposar una mesura cautelar de presó, perquè en el seu cas, i malgrat la "greu responsabilitat que s'investiga i que ha portat fins i tot a la fuga d'alguns investigats", el risc de fuga es troba "molt mitigat" pel seu "arreglament personal, familiar i laboral", i perquè el seu comportament dels últims mesos "no ofereix cap signe de possible ocultació".
En aquest sentit, recorda que cap de les parts ha apel·lat a aquest risc de fuga durant els dos mesos que han passat des de l'anunci de la seva investigació i la citació.
En tot cas el jutge defensa la imposició de la fiança perquè "el risc de fuga no s'esvaeix de manera absoluta" i perquè hi ha elements que "poden propiciar" el retorn dels partits independentistes a la lògica del procés, com "el discurs que formulen alguns dels suposats copartícips del comportament que s'investiga" i el fet que alguns dels documents intervinguts apuntin que els investigats tenien intenció de "perseverar en els seus plans d'actuació".
En una interlocutòria de 10 pàgines –on no fa encara cap referència a la incompareixença d'Anna Gabriel-, Llarena insisteix a assenyalar Mas, Rovira i la resta d'investigats haurien participat d'una "iniciativa política compartida per diversos partits, el govern de la Generalitat el Parlament i altres institucions de la mateixa Comunitat" per "declarar unilateralment la independència de Catalunya i segregar aquesta Comunitat Autònoma de la resta de l'Estat".
Aquest pla, segons el jutge, passava per "l'aprovació parlamentària de diverses normes i resolucions orientades a aquella finalitat" i que anirien "en contra de les resolucions del Tribunal Constitucional".
Segons el jutge, la celebració del referèndum era un "element indispensable" per a la declaració unilateral d'independència.
Segons el jutge, totes aquestes institucions haurien incitat els partidaris de la secessió a "mobilitzar-se al carrer" per "enfortir les seves actuacions i forçar l'Estat a acceptar la independència", malgrat "l'altíssima probabilitat que aquesta mobilització desmboqués en actes violents en defensa de la declaració unilateral d'independència".
Rovira tenia "una funció decisòria"
El jutge justifica la imposició de la fiança a Rovira pel fet que tenia "una responsabilitat política de més nivell no només al sí del partit sobiranista d'ERC o del Grup Parlamentari Junts pel Sí".
"La importància política de la seva figura resulta plenament coherent amb el fet que la investigada tingués una funció decisòria en la concepció i en l'execució d'un procés sobiranista que va ser el centre de l'activitat política durant la legislatura, tal i com se li atribueix al document Enfocats intervingut en ocasió del registre practicat a l'habitatge de Jose Maria Jové".
Segons el jutge hi ha "altres elements objectius" que corroborarien aquesta "responsabilitat i funció" de Rovira.
"Més enllà de la seva activitat parlamentària de portaveu, deliberativa i de vot, la investigada ha jalonat les seves responsabilitats polítiques amb declaracions públiques on divulga la seva iniciativa, alhora que descrivia actes que permetien incomplir les traves legals que impedien l'objectiu col·lectiu que impulsava".
Segons Llarena, l'agenda de Jové demostra que va participar a reunions "totalment alienes a la seva tasca de portaveu parlamentària" on "es debatia la millor estratègia que calia seguir per aconseguir la independència".
També li atribueix responsabilitat per haver "impulsat personalment" la Llei del referèndum i la de transitorietat jurídica "quan la prohibició pel Tribunal Constitucinal era notòria per a qualsevol que fes activitat política a Catalunya".
El jutge també assenyala com a "evidències" les "converses telefòniques on s'aprecia que la investigada participava, amb una clara capacitat decisòria, a l'organització i provisió dels centres de votació on es pretenia celebrar el referèndum".
Mas tenia un paper "llunyà"
Pel que fa a Artur Mas, Llarena assegura que no aprecia risc de fuga ni de reiteració delictiva.
"El paper que li atribueix la investigació practicada fins avui i la circumstància d'una intervenció política relativament llunyana no conformen un risc que resulti equiparable al que s'ha apreciat als altres investigats".
Mas, recorda, sempre ha assumit i complert la seva obligació de comparèixer als tribunals quan ha estat citat.

Response: Tenint en compte la seva responsabilitat en l'organització de gran part del procés independentista, el Tribunal Suprem ha sancionat Rovira amb 60.000 € de fiança i a comparèixer cada quinze dies. S'ha remarcat la seva actuació en la intenció de separar Catalunya de la resta de l'Estat espanyol i en l'impuls de la Llei del referèndum i la de transitorietat jurídica.


Instruction: Fes-me un resum curt d'aquest text:

Context:
La Fiscalia Provincial de València ha demanat al Jutjat d’Instrucció número 9 de València d’arxivar la causa oberta contra el director general de Política Lingüística de la Generalitat, Rubén Trenzano, pel control de les ajudes al català rebudes per a dues empreses vinculades a Francis Puig – germà del president de la Generalitat – en considerar que ‘no s’ha acreditat, de cap manera, intenció falsària o encobriment de conducta aliena’.
Així figura en l’escrit que el fiscal ha presentat el jutjat, en el qual s’assegura que ‘malgrat els reiterats esforços de la querellant’ – la portaveu adjunta del PP, Eva Ortiz – ‘per confondre a l’instructor, res té a veure la present causa amb uns suposats delictes de malversació, prevaricació i contra la Hisenda Pública, que pel que sembla se segueixen en un altre jutjat’.
En aquest procediment s’investiga si va haver-hi falta de veracitat en un document datat el 2018 i signat per Trenzano que assegura que s’havien fiscalitzat les ajudes al foment del català concedides els anys 2015 i 2016 a les empreses vinculades a Francis Puig.
En opinió del ministeri públic, ‘en absolut s’ha acreditat que el contingut de l’escrit de 6 abril de 2018 signat per l’investigat, en la seva condició de director general de Política Lingüística de la Conselleria d’Educació, Cultura i Esport, no respongui a la realitat, confonent la querellant les actuacions de control al fet que es refereixen en aquest escrit amb els plans de control, que no s’esmenten en el mateix’.
Recorda el fiscal que el jutjat ja va acordar el sobreseïment provisional de la causa i que aquesta decisió va ser revocada per interlocutòria de l’Audiència Provincial de València.
‘És d’assenyalar – precisa – que aquesta interlocutòria, sobre la base de la inicial resolució impugnada, no es planteja si el contingut de l’escrit del querellat és contrari a la realitat, sinó que ho dona per fet pel que afirma, equivocadament, l’instructor’.
El fiscal resumeix que la raó que es va donar per a la revocació del sobreseïment és ‘perquè falta saber si eixa inobservança a la veritat va ser conscient o voluntària’, així com si ‘pretenia encobrir certes conductes’.
Sobre aquesta qüestió, la fiscalia es refereix a la declaració testifical de l’autor material de l’escrit (tècnic cap del departament) aclarint que ‘va ser ell l’autor de la carta, que el contingut de la mateixa és cert, explicant amb detall el procediment de control de les subvencions’.
‘Però el que és més important: que ell, com a tècnic, va elaborar la carta, que segons ell respon a la veritat, i la va presentar a l’investigat qui, des del seu càrrec polític, va firmar el que el tècnic li va dir.
El cas estrany seria que haguera fet el contrari’, assevera el fiscal.
I recalca: ‘No s’ha acreditat, de cap manera, intenció falsària o d’encobriment de conducta aliena.
Aquestes intencions solament apareixen en l’escrit de la querella, sense justificació acreditativa alguna’.
Afegeix el ministeri públic per a argumentar la petició d’arxiu que la interlocutòria d’incoació de procediment abreujat, ‘a pesar de dedicar quatre folis a la narració dels fets, no explica en absolut per què considera que va existir un ànim subjectiu d’encobriment de conductes i inobservança conscient i voluntària de la veritat, com li exigia l’Audiència Provincial, limitant-se a narrar per què considera que el contingut de la carta és inexacte’.
Per tot això, la parlamentària de Compromís ha indicat al PP que ‘és a temps de retirar la denuncia i evitar un ridícul i una afectació econòmica encara més gran: el ministeri públic s’ha manifestat contundentment sobre la querella i sobre la conducta dels ‘populars’, qualsevol batalla que la dreta pretengui de mantenir sobre aquesta qüestió és aire i palla’.

Response: La Fiscalia Provincial de València demana arxivar la causa contra Rubén Trenzano per controlar les ajudes rebudes de Francis Puig. S'investiga la manca de veracitat d'uns documents del 2018 signats per Trenzano i un suposat encobriment, però no s'ha pogut demostrar cap mena de falsificació o encobriment i, per tant, no se'l relaciona amb delictes de malversació i prevaricació.


Instruction: Fes-me un resum curt d'aquest text:

Context:
Les obres adequació de l'embarcador de Sant Jaume d'Enveja (Montsià) acabaran en dos mesos.
A partir del novembre, el municipi disposarà d'un actiu molt important per al seus plans de dinamització del turisme.
El ventall d'esports nàutics, activitats culturals o alternatives d'esbarjo que es podrà oferir al nou port fluvial són amplíssimes.
Com ha destacat l'alcalde de Sant Jaume d'Enveja, Joan Castor Gonell, el consistori serà l'encarregat "d'autoritzar i legalitzar" les activitats i instal·lacions culturals, esportives i recreatives que es puguin fer a l'embarcació "perquè es pugui generar activitat econòmica" al propi port i per al municipi.
Convertir-lo en "un pol d'atracció "a l'alçada d'allò que es mereix Sant Jaume d'Enveja", és l'objectiu que ha remarcat el gerent de Ports de la Generalitat, Joan Pere Gómez, en la visita d'obres que hi ha fet aquest dilluns.
Els cost dels treballs, de 85.000 euros, els finança la Generalitat i el consistori es farà càrrec del manteniment, la seguretat, el subministrament de serveis i la conservació de l'embarcador.
Justament l'endemà de la celebració del sisè aniversari de la construcció del pont Lo Passador entre Deltebre i Sant Jaume d'Enveja, el gerent de Ports de la Generalitat, Joan Pere Gómez, i l'alcalde del municipi, Joan Castor Gonell, han visitat, aquest dilluns, les obres d'adequació de l'embarcador de la població.
El projecte té un cost de 85.000 euros i un termini d'execució de dos mesos.
L'embarcador de Sant Jaume d'Enveja és un dels quatre embarcadors fluvials que gestiona Ports de la Generalitat al riu Ebre.
La posada a punt d'aquesta infraestructura és fruit d'un conveni signat entre Ports i l'Ajuntament de Sant Jaume d'Enveja que determina la millora de les instal·lacions per part de la Generalitat, la qual continua sent titular de l'embarcador, mentre que el consistori es farà càrrec de la gestió, el manteniment, la conservació, la neteja i el subministrament de serveis, i també de la vigilància i la seguretat a través de la Policia Local.
Aquest conveni té una vigència de 5 anys, prorrogable en períodes de 5 anys, fins a un màxim de 30 anys.
L'alcalde ha mostrat la "satisfacció" de poder convertir el port fluvial "en un nou actiu econòmic i social" per al poble i per a tot el territori, fet a partir de "criteris d'eficiència i racionalització de la despesa i de rendibilitat de la inversió pública".
"Ens fan molta il·lusió aquestes obres per la promoció i la gestió que permetran de l'espai", ha dit Castor Gonell.
De moment, ja hi ha sobre la taula propostes per ubicar embarcacions d'esbarjo i altres tipus d'activitats relacionades amb la navegabilitat fluvial a l'Ebre, així com propostes culturals o esportives però "calia un port en condicions".
"Aquesta zona de la vora del riu sempre ha esdevingut una zona de visita i li anirà molt bé aquest complement de promoció perquè sigui un punt d'activitat econòmica i social important", ha remarcat l'alcalde.
També el gerent de Ports, Joan Pere Gómez, ha destacat que les obres d'adequació "donaran força a la instal·lació per potenciar els esports nàutics" i perquè sigui "un pol d'atracció turística".
"L'embarcador era una infraestructura abandonada i ara li volem donar valor i posar-la a l'alçada del que es mereix Sant Jaume.
Tota la inversió no tindria sentit sinó fos perquè al municipi li poden treure un rendiment molt important", ha assenyalat Gómez.
Les obres s'han iniciat amb la construcció del nou moll i la remodelació de la línia d'atracada que es dotarà de norais per a l'amarratge de les embarcacions.
També s'han fet les canalitzacions per als serveis d'aigua i enllumenat.
Després, s'adequarà la rampa d'avarada dels vaixells, i la superfície de terra s'ha de pavimentar i senyalitzar horitzontalment i verticalment.
L'actuació també ha de donar continuïtat al carril bici del passeig fluvial de Sant Jaume, com un nou espai d'ús ciutadà integrat a l'entorn del delta de l'Ebre.

Response: En dos mesos acaben les obres del nou pont fluvial de Sant Jaume d'Enveja, amb l'objectiu de dinamitzar el turisme. Es tracta d'un conveni entre l'Ajuntament i Ports de la Generalitat, d'un total de 85.000 €. Serà un punt d'activitat econòmica i social, dotat d'activitats esportives i culturals, que esperen que siguin beneficioses. A més, també s'hi ha incorporat un carril bici.


Instruction: Fes-me un resum curt d'aquest text:

Context:
Quim Torra ha deixat clar que no pot acceptar la interlocutòria del Suprem que suspèn com a diputats Puigdemont i els presos polítics.
"No demanarem a cap dels nostres diputats que renunciï a l'acta", ha afegit, després d'insistir que no pot acceptar la suspensió, ja que "no hi ha separació de poders" a l'Estat.
Les declaracions del president arriben després que Junts per Catalunya i ERC no hagin aclarit com ha de procedir la cambra catalana.
Els primers sí van deixar clar que la seva aposta era sotmetre la suspensió a la votació del ple, mentre que els republicans van demanar temps per estudiar la resolució del Suprem.
Un dia després que el jutge del Suprem Pablo Llarena hagi ordenat la suspensió dels diputats processats per rebel·lió, Torra ha assegurat que és "indecent" i que es torna a veure "com la separació de poders és un mite a Espanya".
La lluita de l'independentisme, ha dit el president, és "contra el conjunt dels poders estatals"
Crida a la implicació europea
Igualment, Torra ha asseverat que la repressió de l'Estat contra Catalunya és una qüestió que mereix implicació europea.
Segons ha reclamat, la comunitat internacional s'ha d'implicar davant la "infracció dels drets humans" que està tenint lloc, ja que el procés català ja no és "només un conflicte nacional, sinó de drets democràtics".
El president de la Generalitat, que es reunirà al vespre amb la primera ministra escocesa, Nicola Sturgeon, ha denunciat que s'estan permetent "revoltes feixistes i una regressió democràtica a tot nivell" i ha tornat a criticar el discurs de Felip VI del 3 d'octubre, justificant la repressió per frenar el referèndum.
"Poden imaginar la reina del Regne Unit adreçant-se al poble escocès justificant la violència de l'1-O?", ha demanat, i ha reivindicat que el dret a decidir no va contra ningú, ja que "el dret a l'autodeterminació és col·lectiu per definició".
Els "mateixos drets" que la resta d'europeus
Torra ha reivindicat que els catalans volen tenir les "mateixes solucions i propostes" que la resta d'europeus, com ara els escocesos.
"Per què ens hem de resignar de no tenir respecte, pluralitat i democràcia que altres ciutadans europeus?
Som menys europeus?
Tenim menys drets que ells?", ha etzibat el president, que ha insistit que hi ha presos polítics i exiliats pel simple fet de permetre votar.
"Es poden imaginar els polítics escocesos empresonats només per haver permès que el poble escocès anés a votar?", ha preguntat.
En tot cas, ha negat que estigui negociant la situació dels presos i exiliats amb l'Estat, ja que aquesta qüestió, afirma, no es negocia: "Qui té el problema és la justícia espanyola".
Ha insistit que dirigents com Ponsatí estan perseguits "per defensar que cada català tingués dret a votar l'1-O", i fins i tot es va perseguir el color groc al carrer.
Escòcia, ha afegit Torra, és el "millor exemple que el conflicte es pot resoldre votant".
"L’única solució passa per votar"
La reunió amb Pedro Sánchez, ha dit Torra, va ser "sincera" i va servir per compartir que s'està davant d'un conflicte polític que refereix d'una resolució a partir d'un tracte bilateral.
A partir d'aquesta diagnosi, ha precisat, van constatar que els seus respectius projectes polítics són totalment "allunyats" perquè el Govern parteix de l'objectiu d'exercir el dret a l'autodeterminació -el "gran elefant", ha dit Torra- i Sánchez de fer complir la Constitució i les lleis.
"Demano que sigui capaç de donar-nos una resposta política.
L'única solució passa per votar", ha sentenciat.
En tot cas, Torra ha insistit que espera conèixer la "proposta política" que té el govern d'Espanya per a Catalunya i ha demanat tenir el "màxim d'intel·ligència col·lectiva".
Amb tot, mentre hi hagi presos polítics i exiliats, ha advertit, serà "impossible normalitzar" la situació política.
Una "pena de mort" per a Ponsatí
Ponsatí ha agraït "l'hospitalitat" rebuda per part del poble escocès.
El seu advocat, Aamer Anwar, ha advertit que si l'exconsellera tornés a Espanya aniria a la presó i podrien ser vulnerats els seus drets humans.
De fet, l'advocat ha recordat que Ponsatí té 61 anys i que una pena de 33 anys de presó per rebel·lió seria per a ella una "pena de mort".
Preguntada per com valora l'avenç del procés i com ha anat la reunió amb Torra, l'exconsellera més crítica amb els passos fets els darrers mesos, ha tirat pilotes fora i s'ha limitat a apuntar que hi ha "moltes incògnites" que cal esclarir.
El president català, però, ha acceptat que ha rebut algun toc d'atenció per part de Ponsatí, de qui ha agraït que les "opinions crítiques, lliures, que qüestionen coses, són el que fa que un país avanci".

Response: Tensió en el moviment independentista, després de la suspensió com a diputats dels presos polítics i Puigdemont. Torra considera indecent aquesta actuació i fa una crida a la intervenció europea per la vulneració de drets humans. Compara el cas de Catalunya amb el d'Escòcia, i assegura al govern espanyol que no hi haurà normalitat política mentre hi hagi repressió.


Instruction: Fes-me un resum curt d'aquest text:

Context:
Divuit mesos.
Aquesta és la xifra més reiterada del procés cap a la independència.
El full de ruta i el número 18 es van unir arran de la proposta del Consell Assessor per a la Transició Nacional (CATN), que havia pres de referència el pla del govern escocès per a preparar la desconnexió en cas de victòria del referèndum d’independència.
Divuit eren els mesos que havien de passar entre la votació que establís el mandat democràtic i la proclamació de la independència.
Si tot hagués anat com una seda, la proclamació de la independència s’hauria fet dilluns o dimarts vinent.
Però és evident que no serà així i caldrà esperar uns mesos més.
Ja hi ha veus a les xarxes socials que han recordat que s’acabava el temps establert en un principi.
Certament, el 27 de setembre de 2015 es van fer les eleccions anomenades plebiscitàries.
Si el comptador dels divuit mesos s’hagués engegat en aquell moment, dilluns o dimarts vinent hauria saltat l’alarma del compte enrere i s’hauria exhaurit el temps.
Tanmateix, el comptador no es va activar el 28 de setembre, l’endemà de les eleccions, sinó que van caldre tres mesos i mig de negociació per a poder encarrilar la legislatura.
La investidura de Carles Puigdemont es va fer el 10 de gener de 2016.
Si establim aquesta data com a començament de període, els divuit mesos es compliran el 10 de juliol d’enguany.
El canvi del full de ruta
El full de ruta va canviar quan ja havien transcorregut nou mesos de legislatura i el referèndum, que no formava part dels plans inicials, va irrompre-hi com un compromís presidencial en la qüestió de confiança de final de setembre de 2016.
El referèndum obligava a recalcular el calendari previst?
En principi, no.
O almenys això deien els governants principals.
Allò que hauria d’haver estat la proclamació de la república passava a ser ara una llei de transitorietat o de desconnexió que donaria pas al referèndum per a validar el pas a la independència.
Puigdemont va dir que les estructures d’estat s’haurien enllestit al juny o juliol d’enguany i que les lleis s’aprovarien en aquell mateix moment.
Aquest és encara l’últim compromís explícit i formal del president de la Generalitat, que també posava com a data límit del referèndum la segona quinzena de setembre.
Si la proclamació es fa després del referèndum, hauran passat més de divuit mesos des de la investidura.
Concretament, vint-i-un, comptant que la proclamació es farà a principi d’octubre si el resultat del referèndum és afirmatiu.
Darrerament, han aparegut informacions que apunten la possibilitat d’aprovar la desconnexió al parlament al setembre i fer el referèndum el mateix mes per escurçar el temps de reacció de l’estat espanyol.
‘El compliment del calendari és impecable’
Fonts de Presidència consultades per VilaWeb diuen que el calendari coincideix plenament amb aquest compromís de divuit mesos per a desplegar les estructures d’estat i bastir l’arquitectura legislativa necessària per a proclamar la independència si la ciutadania l’aprova en el referèndum.
‘El compliment del calendari és impecable’, diuen aquestes fonts.
Presidència opina que els divuit mesos començaven a comptar amb la investidura de Puigdemont perquè els mesos anteriors ‘no hi havia govern constituït que pogués fer avançar els compromisos electorals’.
Aquestes mateixes fonts no descarten l’opció d’escapçar una mica aquests terminis per a fer el referèndum al juny si fos la voluntat de la majoria pro-referèndum al parlament.
Quan es va explicitar el compromís dels divuit mesos?
La primera vegada que les forces polítiques sobiranistes van assumir públicament el compromís de fer la desconnexió en divuit mesos va ser quan van acordar el full de ruta, a final de març del 2015.
El text d’aquell acord subscrit per CDC, ERC, ANC, AMI, Òmnium deia això: ‘El procés de transició nacional cap a la proclamació d’un nou estat o república catalana, que començarà amb les eleccions del 27 de setembre, culminarà en un període màxim de divuit mesos.’
La CUP va acceptar aquest calendari en la negociació posterior al 27-S.
El govern de Junts pel Sí ha confirmat unes quantes vegades la voluntat de proclamar la independència poc després del referèndum si el resultat és favorable al sí.
Un cop proclamada la independència, els partits de la majoria independentista s’han compromès a convocar unes eleccions constituents que es farien el març del 2018.
Això ja formaria part del període constituent, amb el nou estat independent en funcionament.

Response: Els divuit mesos que havien de passar per proclamar la independència no van començar a comptar des de les eleccions del 27-S, sinó amb la investidura de Puigdemont el 10 de gener del 2016. Per això, aquest dilluns no es proclamarà la independència, que s'intentarà avançar al juliol per complir el calendari. Després d'establir la república es convocaran eleccions constituents.


Instruction: Fes-me un resum curt d'aquest text:

Context:
La consellera d'Agricultura, Teresa Jordà, ha reclamat el "compromís" del sector agrícola, el Govern i també la societat en general per aconseguir preus justos al camp.
Ho ha dit després d'inaugurar la 65a edició de la Fira Agrícola de Sant Miquel, a Lleida, on ha estat rebuda per una vintena de pagesos de la fruita seca i la vinya que li han recriminat els "abusos" de l'agroindústria.
Jordà ha assegurat que arribaran fins on hi hagi marge per aconseguir que el sector no registri pèrdues perquè es tracta de "productes amb valor afegit" i "no hi ha dret" que després es venguin a preus baixos als supermercats.
La Fira, que s'ha obert aquest dijous i s'allargarà fins diumenge, compta amb la presència de 317 expositors directes repartits en una àrea bruta d'exposició de 54.000 metres quadrats.
Així mateix, hi ha una seixantena d'activitats paral·leles.
La consellera Teresa Jordà ha dit que és "imprescindible" per al sector agrícola que hi hagi preus justos per poder-se guanyar dignament la vida i ho ha fixat com una de les prioritats del Departament.
En aquest sentit, ha afegit que cal "ser capaços!
De veure quines eines hi ha a disposició per poder aconseguir aquest objectiu i si cal, si no n'hi ha prou, "inventar-los''.
Amb això, la consellera ha vingut a dir que arribaran fins on hi hagi marge perquè si no s'aconsegueix canviar el paradigma actual amb sectors perjudicats actualment com els de la fruita dolça, la fruita seca o la vinya, "no ens en sortirem".
Segons Jordà, ella sola com a consellera i el Departament no se'n sortiran i per això ha demanat el "compromís" del sector, el Govern i també el conjunt de la societat perquè malgrat la lentitud es pugui fer aquesta "revolució" que acabi amb preus per sota dels costos de producció.
Jordà ha lamentat que hi hagi "especuladors" que s'aprofitin del sector i ha apostat per una "transició" en l'agroindústria del país que permeti aplicar totes les "vàlues" de la cadena i frenar els abusos en el mercat.
És per això, que la consellera veu primordial que es "valoritzi el producte" i ha assegurat que hi estan treballant.
La inauguració de la Fira de Sant Miquel també ha comptat amb la participació del secretari general del Ministeri d'Agricultura, Fernando Miranda, que ha criticat precisament una de les mesures que el Govern ha impulsat per minimitzar efectes de la crisi de preus, en aquest cas a la fruita dolça, amb la promoció de les arrencades de fruiters de pinyol.
Miranda ha assegurat que l'eina de l'arrencada té un "recorregut molt curt" i ha considerat que ja han passat els temps en que els governs diuen als pagesos el que s'ha de plantar i el que s'ha de treure.
En aquest sentit, ha considerat que el sector ja té prou criteri per decidir el que és més rendible o no i ha afegit que en l'època actual els productors han de ser més "responsables" a través de les seves organitzacions i la complicitat dels governs.
Debat monogràfic al Parlament al 2020
Moments abans de la inauguració de la 65a Fira de Sant Miquel, Unió de Pagesos ha fet una valoració de la situació del sector agrícola a Catalunya.
El coordinador nacional del sindicat agrari, Joan Caball, ha lamentat que des del 2014 no s'hagi celebrat cap més debat monogràfic al Parlament sobre el sector agrícola i ramader i ha demanat al Govern que n'impulsi un per l'any que ve.
Així mateix, també ha criticat l'observatori de preus perquè és com un "mussol que guaita molt però no actua".
La consellera Jordà posteriorment, ha entomat el guant i s'ha compromès a què si se superen les complicacions de la propera tardor, hi ha pressupostos i per tant continua la legislatura, aquest debat s'haurà fet abans de la inauguració de la propera Fira de Sant Miquel de Lleida.
65a Fira de Sant Miquel
La 65a Fira Agrària de Sant Miquel i la 34a edició d'Euro Fruit, han començat aquest dijous a Lleida amb previsió que s'allarguin fins al proper diumenge.
Es tracta d'un doble certamen que enguany acull 317 expositors – sense firmes de tractors – repartits en 54.000 metres quadrats bruts d'exposició.
A més a més hi ha una seixantena d'activitats paral·leles com jornades tècniques, demostracions i reunions professionals.
Expositors consultats han valorat positivament el fet de ser presents a la fira perquè és un punt de trobada del sector i fer contactes que posteriorment es poden acabar culminant amb el tancament de vendes de maquinària.

Response: A la 65a Fira de Sant Miquel, a la qual han assistit 317 expositors, la consellera d'Agricultura ha fet un discurs en què cerca els mitjans necessaris perquè els agricultors puguin guanyar-se la vida dignament i amb uns preus justos. Demana suport al govern i al sector, juntament amb un debat monogràfic del sector agrícola i ramader per a l'any vinent.


Instruction: Fes-me un resum curt d'aquest text:

Context:
"Amunt el nus".
Tocaven les 12 en punt del migdia, i Manolo Tomàs, portaveu de la Plataforma en Defensa de l'Ebre, llançava el crit de guerra que marcava l’inici d’una manifestació històrica.
Una protesta que evidencia que l’Ebre no es cansa de defensar el riu, ni per anys que passin ni per fórmules camuflades que utilitzi el govern espanyol per disfressar transvasaments de solidaritat.
“Ni tan sols el vent de dalt s’ho ha volgut prendre”, es fixava Susanna Abella, membre de la PDE, just en començar la protesta.
També desenes d’autobusos d’arreu de Catalunya, gent del País Valencià i de l’Aragó s’han sumat a la manifestació més multitudinària que ha viscut el territori contra un pla hidrològic, en aquest cas el de conca.
Amposta ha estat per tercera vegada d’amfitriona, i s’ha deixat inundar per 50.000 persones, segons les estimacions de la Policia Local, reforçant-se com a emblema de la lluita per l’Ebre.
La Plataforma en Defensa de l’Ebre ha agraït els suports, i ha llançat un missatge directe a la Unió Europea: que intervingui directament per tal d’obligar l’Estat a derogar aquest pla i presentar-ne un altre menys agressiu.
El Govern de la Generalitat, que ha estat representat pel vicepresident català Oriol Junqueras, a més d’alguns consellers, s’ha mostrat convençut que es pot planificar de manera que es facin compatibles els regadius sostenibles amb un cabal ambiental suficient per al tram final, i la PDE li ha demanat que es mantingui ferm.
Dos grans tractors amb el símbol d’Unió de Pagesos, en representació del sector agrícola, han encapçalat la protesta.
Curiosament, el mateix pla que contempla 465.000 hectàrees més de regadiu, a afegir al milió d’existents, els amenaça.
A l’agricultura deltaica, i també a la pesca, al medi ambient, al conjunt de sectors econòmics i de retruc, a la societat.
En resum,"L’Ebre sense cabals és la mort del delta", deia la pancarta enarborada per representants de la PDE, la que obria la manifestació.
Al darrere, plens com estaven els carrers, s’han anat afegint centenars de manifestants, que han fet recular les pancartes de capçalera.
Amb anglès, una llençava un missatge directe a la Unió Europea: ‘Salem el riu Ebre i el delta’.
I encara en tercera línia, els representants polítics, darrere l’eslògan "Per Catalunya, Salvem el Delta".
Un cordó de seguretat impedia que el bany de masses fos massa amenaçador.
Precisament a Europa, i també al govern de la Generalitat, s’han dirigit els missatges més contundents de la protesta.
A la UE, per reclamar-li que “intervingui directament" i obligui Espanya a elaborar un altre pla.
Crítiques a la Confederació Hidrogràfica de l'Ebre
Per la seva banda, el portaveu de la PDE Manolo Tomàs ha estat especialment dur amb el paper exercit en l'aprovació del pla per part de la Confederació Hidrogràfica de l'Ebre (CHE): “Avui dia la CHE és ostatge d'una política d'explotació i mercantilista de l'aigua que en absolut defensa el seu país o les Terres de l’Ebre”, ha dit.
També ha fet referència a la recerca que el jutge duu a terme en l'empresa pública Acuamed advertint que “tots els responsables d'aquest pla estan ara investigats” i ha remarcat que “l'estructura ministerial està ara sota sospita”.
“Necessitem tots els suports possibles, esperem que el govern català es mantingui ferm en la seva postura.
Davant l'actitud del govern espanyol demanem la intervenció directa de la UE.
La manifestació d'avui és la nostra targeta de presentació perquè est un problema per a l'ecosistema i també social”, ha insistit.
Tomàs també ha volgut brindar un reconeixement a la gent de les Terres de l’Ebre que durant 15 anys de lluita –des de l'aprovació en 2001 del primer Pla hidrològic de José María Aznar- “ha mantingut la dignitat” i ha llançat un missatge a les últimes generacions que s'han incorporat a la lluita: “Aquesta lluita no té color, voteu a qui vulgueu però la defensa de l'Ebre ha d’estar abans de res”.
El portaveu de la PDE ha advertit que “que vénen temps complicats, intentessin trencar la unitat però no ens hem de perdre en confrontacions”.
Els pilars dels castellers ebrencs, les jotes de Riu en So i els Quicos, la música de Joan Rovira i diversos artistes ebrencs, des de la ribera del riu al seu pas per Amposta, amb l’emblemàtic Pont Penjant al fons com a testimoni, han posat so a una protesta que augura una batalla social molt ferma i intensa contra tota la planificació hidrològica que l'Estat pretengui desplegar a partir d’ara, i un altre cop, contra els interessos de l’Ebre.

Response: Manifestació a Amposta de 50.000 persones provinents de Catalunya, la Comunitat Valenciana i Aragó, per lluitar per l'Ebre. Es demana a la UE que intervingui perquè l'Estat derogui el pla hidrològic que podria afectar el cabal de l'Ebre i, per tant, provocar la mort del Delta. Molts artistes també s'han sumat a la lluita pels interessos del riu.


Instruction: Fes-me un resum curt d'aquest text:

Context:
La mort de 215 persones l'any 1978 per l'accident d'un camió cisterna carregat de gas propilè a l'N-340, sortint de la Rapita, ja al terme municipal d'Alcanar (el Montsià), va provocar un canvi immediat de la normativa del transport de matèries perilloses per carretera i va aconseguir, pocs mesos més tard, una variant per a Sant Carles de la Ràpita per a què "la nacional" deixés de creuar el municipi.
215 morts i un centenar de ferits en van ser la factura social.
La 340, en canvi, segueix sumant víctimes.
En concret, 92 des de 2010.
A canvi, zero millores al respecte i pendents de la fi de les concessions a l'AP-7.
La "tragèdia dels Alfacs", en canvi, no ha volgut ser només un accident de tràfic per certificar que les fatalitats propulsen canvis.
El càmping que es va engolir el foc a 2 quilòmetres al sud de Sant Carles de la Ràpita, segueix dignament dempeus, 40 anys més tard.
De fet, no ho ha deixat d'estar-hi mai, ni ha carregat la tragèdia com "una llosa".
El Càmping Alfacs estarà per sempre vinculat a un dels accidents de més impacte de la història del territori i del país.
Això, s'ho fan seu.
En canvi, les xarxes i la vida digital s'han encarregat que aquest vincle sobrepassi certs límits morals, deontològics i ètics, enllaçant i enfangant el negoci familiar amb les imatges més crues d'aquell "infern" del juliol del 78.
Amb una demanda a Google Spain pel dret a l'oblit, van intentar que el cercador deixés de vincular el seu negoci amb imatges obscenes i dures, que fàcilment poder fer "tirar enrere" la clientela a l'hora d'escollir-los com a destí vacacional.
La demanda, presentada al jutjat d'Amposta, es va desestimar.
El jutge instructor els va instar a demandar al gegant Google directament als Estat Units.
"Ens va saber mal que no s'entrés al fons de la matèria perquè el temps ha demostrat que aquestes grans empreses sí que tenen mà sobre què ensenyen i què no els seus cercadors.
Només demanàvem que es classifiqués adequadament la informació", ha defensat Gianni.
D'aquests 40 anys, al final, com apunta Gianni, la seva memòria ha volgut guardar les imatges dels "campistes solidaris" que els van ajudar a començar de nou, sobretot els que van tornar sense pensar-s'ho i també tots aquells que es van allotjar per primera vegada als Alfacs just després de l'accident.
Mario Gianni de seguida anomena amb afecte un enginyer de Lufhtansa que hi va seguir estiuejant molt anys.
"Sortosament, la intel·ligència col·lectiva existeix des de fa molt de temps", ha remarcat el propietari del Càmping Alfacs.
"Ens podem donar per satisfets que sempre hem tingut un gran suport.
Aquí és un lloc de vacances i mai ha estat quelcom que ens penalitzi.
Venen i trien un lloc per gaudir del mar i de la badia sense massificacions, poca cosa més", ha afegit.
Com van fer els seus pares i els seus tiets, Gianni també està convençut que ha de mirar cap al futur amb "cura" i amb "optimisme moderat".
Aquest dimecres al vespre, el moviment veïnal per una AP-7 gratuïta, que lluita des de 2015 per acabar amb la sinistralitat a l'N-340, celebrarà el seu tall de carretera número 200 al punt exacte on aquell camió amb sobrecàrrega de propilè, 25 tones, va explotar.
Aquell "tifó" que va servir per prendre mesures concretes, com també ha remarcat l'alcalde d'Alcanar, Alfons Montserrat, s'ha convertit durant quatre dècades en una "gota malaia".
"És una carretera amb molt trànsit i molts accidents.
N'hi ha un, un altre, després no passa res i al cap d'un temps, hi tornem.
El perill el patim tots, no només els que vivim aquí.
Allò va passar molt ràpid i amb coses així es prenen mesures, però quan passen a càmera lenta no es fan accions decidides, malgrat que la gent que s'ha endut per davant també és una xifra de dos o tres dígits", ha apuntat Gianni.

Response: Es fa la mobilització núm. 200, tallant l'N-340, al punt on van morir 215 persones el 1978 després de bolcar un camió cisterna amb sobrecàrrega de gas propilè. Aquestes mobilitzacions són per reclamar que l'AP-7 sigui gratuïta i reduir així la sinistralitat de l'N-340. El Càmping Alfacs demana a Google que desvinculi el negoci de les fotos de l'accident.


Instruction: Fes-me un resum curt d'aquest text:

Context:
El president del grup del PP al Parlament, Xavier García Albiol, aspirarà a liderar el partit a Catalunya per convertir-lo en "el referent" de tots els catalans no independentistes, al marge de si són de dretes o esquerres.
Ho ha explicat en una entrevista a Europa Press, en la que ha concretat que el nou líder dle PP català, un càrrec que ara ocupa Alícia Sánchez-Camacho, s'escollirà en un congrés que es preveu que se celebri a finals de la primavera o principis d'estiu del 2016.
"Si als militants els sembla bé, jo espero assumir la presidència del partit a Catalunya i intentar que representi quants més catalans millor", ha dit Albiol, que ha destacat que ja va materialitzar aquest objectiu a Badalona com a alcalde.
Ara vol replicar aquesta estratègia al conjunt de Catalunya perquè "moltes persones d'esquerres o dretes se sentin còmodes amb el que defensa el PP", fet pel qual demana fugir de l'eix ideològic per centrar-se en el nacional.
"Ens hem de centrar en afavorir un projecte atractiu als que no són independentistes i que, més enllà de la seva forma de pensar, volen ser catalans i espanyols", ha proposat Albiol, qui ha admès que per fer-ho haurà d'ampliar la base de militants amb al que ja compta el PP.
Ha apostat per "saber llegir el que està passant" a Catalunya i entendre les demandes dels ciutadans per aconseguir una major simpatia i per erigir el PP com un partit transversal capaç d'aglutinar qualsevol persones que defensi la unitat d'Espanya.
"Convertir-nos en el referent com ha passat a Badalona no és un procés de solució immediata -ha admès-, però és factible a mig termini" i amb ell al capdavant del partit a partir de mitjans de 2016.
Ha cridat a "tots els homes i dones que no volen que es trenqui Catalunya", entre ells els electors del PSC i Unió -els ha citat explícitament-, i els ha animat a defensar, sota el paraigües de la sigles del PP, la unitat, la legalitat i el sentit comú.
Un dels seus principals objectius serà treballar per aglutinar el màxim nombre de suport social: "Ens hem de convertir en el gran projecte no independentista [...] i fer sentir còmodes per exemple a socialistes, persones que provenen del sentiment català i nacionalistes moderats com els d'Unió".
Defensa la continuïtat de Rajoy
Abans que els populars catalans celebrin el seu congrés, el PP ha de celebrar un congrés nacional" després del debat d'investidura, com no pot ser d'altra manera" i Albiol defensa que la millor persona per liderar el partit segueix sent Mariano Rajoy.
Tot i això, ha destacat que l'objectiu de Rajoy al capdavant del partit haurà de ser diferent a l'actual: "Ell sempre ha manifestat que creu que els mandats han de tenir certa temporalitat i estic convençut que, si decideix presentar-se, intentarà pilotar la renovació del partit i deixar-lo preparat per afrontar el futur amb la màxima garantia d'èxit".
Per Albiol, Rajoy ha de "pilotar la transició" del PP, que ha aconseguit tornar a guanyar les eleccions espanyoles tot i el complex context econòmic i social, ha afegit.
Precisament, sobre els resultats electorals del passat diumenge a Catalunya, ha destacat que "no són satisfactoris en relació al 2011 però sí en relació a l'escenari actual".
"Hem aconseguit tenir els mateixos resultats que C's, que està en el seu millor moment", tot i que el PP no ha pogut frenar l'auge de Podem -en la coalició amb En Comú Podem a Catalunya-.
Albiol ha dit que treballarà per revertir aquesta situació i ha atribuït la victòria de la formació que lidera Xavier Domènech al fet que "durant massa temps, el govern ha insistit en un missatge d'agressió per part d'Espanya i això provoca reaccions que porten a l'extremisme".

Response: Albiol vol centrar-se en la representació del PP com a icona no independentista, deixant de banda la ideologia d'esquerres i dretes, i centrant-se en aquells que volen una Catalunya unida. Busca representar tots els catalans possibles i que tots se sentin còmodes amb les idees que defensa el PP, i assegura uns resultats satisfactoris en relació amb el panorama actual.


Instruction: Fes-me un resum curt d'aquest text:

Context:
Fa uns mesos va obrir un nou teatre a Barcelona es diu La Gleva i està al carrer de la Gleva al barri del Farró, que és un barri fascinant dins del no menys fascinant districte de Sarrià-Sant Gervasi.
És un antic estudi fotogràfic, que ben il·luminat i encadirat, serveix perfectament perquè a les nits algú ens expliqui la seva vida, amb la paraula i la cançó, que és l’essència d’allò que anomenem, teatre.
La Gleva té diverses ànimes -Albert de la Torre, Bàrbara Granados, Júlia Simó- i una essència, l’intercanvi d’energia entre l’escenari i la platea.
Això ho vaig percebre perfectament l’altre dia, quan vaig anar a veure Amici Miei, l’espectacle que Mario Gas s’ha inventat per a explicar-nos coses sobre la poesia, sobre els seus amics i la seva vida.
Va obrir l’octubre passat però encara no hi havia anat i no sabeu com me’n vaig alegrar.
Aquestes petites notícies t’expliquen que a Barcelona cada dia hi passen coses boniques.
Que obri un teatre i que la gent hi vagi, compri entrades, faci cua per entrar i estigui nerviosa perquè l’espectacle és a punt de començar.
Això no té preu.
Tot va esdevenir-se l’altre dia.
No s’hi cabia per veure Gas, que ha imaginat una funció petita i senzilla, encantadora, emocionant també.
Amici Miei és un recorregut per veus i músiques que li han agradat, que l’han acompanyat en el temps.
Els que l’hem seguit a ell al llarg dels anys ja en sabem algunes coses.
Deu ser un dels directors de teatre de qui he vist més espectacles.
Als seus espectacles sempre m’ha semblat trobar-hi una empremta especial, un gust per la intensitat dramàtica i per la paraula ben dita.
Sempre li ha preocupat que el text imaginat per l’autor de l’obra de teatre arribi net i precís a l’orella i l’ànima de qui l’està escoltant i sentint.
I fixa’t tu, jo sempre la percebo aquesta energia especial, sempre em fixo amb aquest toc Gas per mi tan identificable i especial.
M’hauria agradat veure’l més com a actor.
No vaig poder gaudir del seu recent Llarg viatge del dia cap a la nit, d’O’Neal amb la seva inseparable Vicky Peña, tampoc quan feia de Sweeney enlloc de Constantino Romero o Joan Crosas.
Sí a Follies i a Amic/Amat, on feia d’amic de l’ànima de Josep Maria Pou.
Me’n recordo d’un capítol mític d’Estació d’enllaç en què interpretava el cap d’una secta i al final una deixeble seva –que era l’Ariadna Gil– es tirava a la via del tren.
M’agrada descobrir la seva veu en un anunci o en el doblatge d’una pel·lícula.
Sempre m’ha atret el bon doblatge i hi tinc una certa facilitat.
John Malkovich, Ben Kingsley i Geoffrey Rush acostumen a tenir la seva veu.
A Amici Miei Gas ens recorda com n’és d’important la paraula del poeta.
Comença amb Papasseit, continua amb Alberti, s’entreté amb el seu estimat José Agustín Goytisolo, recorda anècdotes de Fernando Fernán-Gómez i recita uns poemes seus deliciosos.
L’Elegía de Miguel Hernández no pot ser més preciosa, transita per Miquel Martí i Pol, Espriu i José Hierro.
Se’n recorda d’Alejandro Ulloa i d’alguns amics seus com Constantino Romero, Emma Cohen i Cristina Fernández Cubas.
Canta cançons que va cantar Alberto Cortez i també Le deserteur, aquella tonada de Boris Vian que Serge Reggiani també va fer seva.
Ens ho explica tot amb sentit de l’humor i lleugeresa, com si estigués envoltat d’amics amb qui xerrar una estona.
Aprofundeix com aquell qui no vol la cosa, fa riure i fa pensar, encomana gust per la paraula, pel riure i per l’intangible.
Un percep les certeses i les intuïcions, les ombres i les presències que habiten en un poema, en un record i en el pessigolleig del piano de la Bàrbara Granados, que acompanya Gas mentre desfila el repertori que tant li agrada.
Amici Miei s’ha pogut veure durant pocs dies, potser ara el faran a Madrid i m’expliquen que al setembre segurament tornarà a La Gleva per a oficiar de nou aquesta funció de poetes i d’amics.
M’agradarà tornar-lo a veure.

Response: Fa uns mesos, va obrir el teatre la Gleva al barri del Farró. En aquest nou teatre s'ha escenificat l'obra de Mario Gas, "Amici Miei", en què explica coses sobre la vida, la poesia i els amics que l'han acompanyat durant els anys. Els espectadors asseguren que l'obra desprenia una energia especial i un ambient proper. Tornarà al teatre al setembre.


Instruction: Fes-me un resum curt d'aquest text:

Context:
Un equip d’arqueòlegs busca, al jaciment de la Dou a la Vall d’en Bas (Garrotxa), les restes d’un poblat del bronze tardà que es podria convertir en un dels més importants de la península.
El jaciment es va localitzar el 2005 i, des d’aleshores, han fet diverses campanyes que han permès saber que, a la mateixa zona, hi va haver assentaments en dues etapes diferents: el neolític antic i el bronze final.
La campanya d’aquest estiu s’ha centrat en aquest darrer període i han fet un descobriment important: les restes del parament de la llar d’una casa que va patir un incendi a l’època.
‘Pensem que forma part d’una ocupació molt més gran que no tenim localitzada però esperem trobar’, diuen els arqueòlegs.
El jaciment de la Dou es va localitzar l’estiu del 2005 durant les obres per a la construcció de la variant de Sant Esteve d’en Bas.
Fins el moment, s’han realitzat vuit campanyes d’intervencions arqueològiques programades (2006-2013), una prospecció aèria (2007) i una prospecció geofísica (2009-2013) amb una superfície total excavada de 729 metres quadrats.
Al jaciment hi conviuen restes de presència humana que va des del neolític fins al bronze
final.
La campanya arqueològica d’aquest estiu s’ha centrat en indagar en les ocupacions del bronze tardà.
L’equip d’arqueòlegs destaca la troballa de multitud de restes que provindrien d’un habitatge de la època que s’hauria cremat.
Hi ha multitud de peces de ceràmica recuperades, restes de material de construcció cremat i també restes d’animals.
Els arqueòlegs exposen que aquestes restes fan pensar que ben a prop hi ha un poblat de grans dimensions.
‘Amb el que hem trobat en aquest gra retall, pensem que formaria part d’una ocupació molt més gran que a hores d’ara encara no tenim localitzada però que en els propers anys esperem localitzar’, ha assenyalat un dels arqueòlegs, Jordi Revelles.
La categoria de materials arqueològics més abundant son les restes ceràmiques, seguides de les restes de fauna, material de construcció, objectes i restes de fosa de bronze i restes d’ornaments fabricats amb lignit.
De manera genèrica, els recipients ceràmics recuperats al fossar de la Dou es poden classificar en tres categories: vaixella de taula, vaixella destinada a servir, vessar i a la preparació d’aliments, i un tercer grup destinat a la preparació, manteniment i cocció d’aliments.
‘Un parament sencer’, han indicat.
Entre el repertori ceràmic cal assenyalar algunes peces considerades de luxe o prestigi per la seva originalitat en les formes o per un excés decoratiu inusual.
Es tracta de dues urnes de forma complexa amb coll alt i convergent i decorat amb l’acanalat; un plat decorat amb excés i una copa de peu alt feta d’una argila molt fina, de color granatós.
En relació a les restes de faunes, les espècies domèstiques localitzades són de bou, porc o cabra.
Es documenten també restes de gos domèstic.
Els animals salvatges trobats són el cérvol, el cabirol i el porc senglar.
Amb l’excavació també han recuperat un conjunt d’objectes metàl·lics de bronze, de forma i funció variada, amb peces d’ús ornamental i d’ús pràctic.
Entre les ornamentals cal esmentar una anella tancada, una dena, dos fragments d’anella i també restes de fosa.
Entre les no ornamentals han recuperat un punxó biapuntat i un ganivet de llengüeta simple.
Les anàlisis de composició indiquen que tots ells són bronzes de qualitat i que possiblement hi ha dues fonts de procedència del metall.
Entre els objectes trobats hi ha també fragments de braçalets de lignit, de secció semicircular.
Tot i que és una raresa, no és cap novetat, ja que també s’han localitzat a un altre jaciment d’aquesta cronologia (la Fonollera).
Aquesta categoria d’objectes, junt amb les formes noves de recipients i els objectes de prestigi de metall, poden ser representatius d’intercanvis comercials a gran distància.
El projecte està coordinat des del Departament de Prehistòria de la Universitat Autònoma de Barcelona (Maria Saña) i finançat pel Departament de Cultura (Generalitat de Catalunya), Universitat Autònoma de Barcelona i Universitat de Girona.
La direcció del projecte corre a càrrec de Gabriel Alcalde (UdG), Enriqueta Pons (MAC), Maria Saña (UAB), Jordi Revelles (UAB), Rafael Rosillo (UAB) i Vanessa Navarrete (UAB).
Les intervencions sobre el terreny estan dirigides per: Jordi Revelles (UAB) i Rafael Rosillo (UAB).

Response: Després de descobrir, el 2005, el jaciment de la Dou a la Vall d'en Bas, s'han fet campanyes per continuar trobant restes i, aquest estiu, s'han trobat objectes i restes animals que poden pertànyer a un poblat del bronze tardà. Aquestes restes indiquen que a prop podria haver-hi més poblats i s'espera trobar-los en els pròxims anys.


Instruction: Fes-me un resum curt d'aquest text:

Context:
La recerca del noi desaparegut a la platja gran de Cadaqués (Alt Empordà) ha tingut un desenllaç inesperat i feliç quan poc després de les deu del matí s'ha aconseguit localitzar sa i estalvi en el veler on estiueja.
Es diu Jordi Llorens, té 25 anys i es trobava de vacances amb la família en una embarcació amarrada a la zona.
Aquest matí ha explicat la seva història, que es podria haver quedat amb una simple anècdota si no fos perquè ha comporta un ampli dispositiu de recerca de prop de 150 persones de Salvament Marítim, Guàrdia Civil, Bombers, Policia Local i Mossos.
"Crec que no he fet res malament; simplement me n'he anat al veler a dormir", explicava encara amb sorpresa per tot el que ha passat.
Havia sortit de festa i cap a les cinc del matí va decidir tornar al veler nedant.
Com que duia unes monedes, va decidir regalar-les a unes persones a la platja sense donar més explicacions.
I aquestes són les que van donar l'alerta en veure que no sortia de l'aigua.
El protagonista de la recerca explicava amb naturalitat el que havia passat i encara mostrava sorpresa per tot el dispositiu que havia generat.
"Em sap molt greu; potser hauria d'haver dit alguna cosa per evitar-ho però tampoc crec que ho havia de dir; simplement me n'anava a dormir al veler", ha explicat a l'ACN.
L'origen de tot l'embolic han estat unes monedes que va deixar a uns desconeguts sense donar més explicacions i abans de marxar nedant des de la platja gran fins al veler on estiuejava amb la seva família.
Estava amarrat a la zona de boies de la badia.
"Simplement me n'anava a dormir; tenia unes monedes i vaig pensar, abans de perdre-les, les dono a algú amb tota la bona fe; i llavors van pensar el que van pensar", afegeix.
Aquells desconeguts, en veure que no sortia de l'aigua, van donar l'alerta i es van activar el protocol de recerca amb Salvament Marítim, Guàrdia Civil, Bombers, Policia Local i Mossos d'Esquadra.
A primera hora del matí, ha sentit l'enrenou de l'helicòpter i explica que ha rebut un missatge d'un seu amic que li preguntava si havia arribat bé.
Ho acompanyava una notícia de la recerca d'un noi desaparegut amb una descripció que coincidia amb ell, un jove amb un jersei blanc.
"I m'he posat a la proa a fer senyes als de salvament i els he dit, crec que m'esteu buscant", ha afegit.
Francisco Javier és el treballador del port de Cadaqués que formava part del dispositiu de recerca per aigua i que s'ha acostat fins al seu veler en veure que li feien senyals.
Recorda que passaven uns minuts de les deu i que, quan els ha dit que creia que era ell a qui buscaven, han donat la notícia que l'havien localitzat.
Javier subratlla que és molt habitual que els joves vagin nedant fins als velers que hi ha amarrats a prop de la platja després de sortir de festa.
A mig matí, la Guàrdia Civil li ha lliurat al jove les monedes recuperades dins una bossa de plàstic.
El testimoni presencial que havia donat l'alerta les ha entregat a la policia i ha confirmat que Llorens era el jove que creien desaparegut.
La Guàrdia Civil descarta la negligència
La Guàrdia Civil no considera que el jove hagi comès cap delicte ni negligència i per tant es preveu que el cas es tanqui sense més recorregut legal.
"Ens congratulem que tots els cossos haguem sortit de forma coordinada i que en el menor temps possible s'hagi resolt la incidència", ha assenyalat el responsable dels GEAS d'aquest cos policial a Girona, Fernando Aguirre.
Recorda que no hi ha cap norma que prohibeixi a les persones banyar-se de nit a les platges o desplaçar-se fina a una embarcació.
I atribueix els fets a un "zel" de la ciutadania per garantir la seguretat amb l'avís dels equips d'emergència.
Des del seu punt de vista i segons la versió que tenen, el jove s'ha localitzat gràcies a les feines d'inspeccionar barca per barca aquest matí i no pas per la iniciativa del propi afectat.
El dispositiu estava format per prop de 150 persones dels diferents cossos que hi han participat.

Response: Després sortir de festa, Llorens va donar unes monedes a unes persones que eren a la platja abans de ficar-se a l'aigua. Com que no el van veure sortir, es van preocupar i van trucar a la policia, però Llorens havia anat nedant fins al veler on estiueja amb la família per dormir. El cas es tancarà sense més recorregut legal.