Instruction: Sintetitza el text:

Context:
El poeta Pau Vadell i Vallbona (Mallorca, 1984) és el guanyador del Premi de Poesia Jocs Florals de Barcelona 2017 amb el poemari 'Esquenes vinclades', segons ha fet públic l'Ajuntament aquest dimarts.
El lliurament del guardó, el 10 de maig, obrirà un any més les activitats del Barcelona Poesia, que enguany compta amb una cinquantena de participants entre els quals alguns dels autors més destacats del moment, com l'índia Rupi Kaur, la romanesa Ana Blandiana, el nord-americà Billy Collins o la nicaragüenca Gioconda Belli.
La vintena edició de la cita conjuga aquests grans noms amb propostes singulars i destinades a fer arribar la poesia a un públic ampli, com els homenatges a García Lorca i John Coltrane, una sessió de 'poetry slam' del raper Nach o el 'show cooking' poètic d'Ada Parellada i Ada Castells.
El guanyador dels Jocs Florals de Barcelona 2017, Pau Vadell, és poeta, però també editor (fundador del segell AdiA Edicions), traductor, historiador i gestor cultural.
H apublicat una dotzena de títols de poesia, molts d'ells guardonats.
Les directores del Barcelona Poesia, Teresa Colom (que s'acomiada enguany) i Àngels Gregori, l'han presentat avui com "un dels poetes més potents" en llengua catalana.
A més n'han destacat la seva vessant "d'activista" cultural, en tant que impulsor d'un segell literari i com a traductor de diversos poetes internacionals al català, entre altres activitats.
El guardó se li farà entrega el proper 10 de maig, coincidint amb l'inici de les activitats de la vintena edició del Barcelona Poesia.
Un encontre que s'allarga fins el dia 16 i que enguany torna fer del Verger del Museu Marés el seu "centre neuràlgic" (allà s'hi faran cada tarda les lectures poètiques).
La cita compta amb una cinquantena de participants, entre els quals diversos noms destacats de la poesia internacional, i propostes que no es limiten només a les lectures poètiques.
Entre els noms estrella d'aquesta edició hi ha la jove poeta índia Rupi Kaur, considerada un dels grans talents actuals de la "poesia urbana", segons ha remarcat la directora del festival Àngels Gregori.
Resident des de fa molts anys a Toronto, l'obra de Kaur té com a eix central el tractament del dolor, la discriminació, l'abús de poder, i el compromís polític i social, amb una mirada feminista sobre la realitat.
L'altra convidada destacada és Ana Blandiana, novel·lista i poeta romanesa candidata al Premi Nobel de Literatura.
També destaca la conversa que mantindran l'italià Erri De Luca amb Miquel Desclot a la Biblioteca Jaume Fuster.
Una constel·lació de poetes i escriptors de renom participaran conjuntament en la 33a edició del Festival Internacional de Poesia de Barcelona, que posa el punt i final al Barcelona Poesia el dia 16 de maig al Palau de la Música.
Gioconda Belli, Billy Collins, Ana Luísa Amaral, Paolo Agrati i Maria Sevilla participaran junts en aquest acte poètico-musical en què sonarà el 'Nautilus', un instrument construït per Àlex Pallí i Nei Albertí i que sonarà a mans de Xavi Lloses.
A banda de convidar grans noms de la poesia de l'àmbit internacional, estatal i català, el Barcelona Poesia presenta una sèrie de propostes per trencar distàncies entre aquest gènere literari i el gran públic.
En aquest sentit destaca, per exemple, la presència de l'MC espanyol Nach.
El raper oferirà a la seu de l'Institut d'Estudis Catalans una sessió de 'slam poetry' (recitat de poesia a l'estil del rapsoda).
En la mateixa línia, se celebraran dos concerts-recitals que homenatjaran John Coltrane, d'una banda, i Federico García Lorca, de l'altra.
El primer, 'Variacions sobre l'amor suprem', anirà a càrrec dels rapsodes Núria Marínez-Vernis, Marçal Font i Quim Lecina, acompanyats per un conjunt musical, recitant textos d'autors influïts per la música del saxofonista i compositor nord-americà.
Serà al Born CCM.
L'homenatge a Lorca anirà a càrrec de José Mercé i Luis García Montero, músic i poeta marcats respectivament per la seva obra.
L'espectacle se celebrarà a la Plaça de la Catedral el 13 de maig.
El Barcelona Poesia 2017 aplegarà 27 activitats en 12 espais de la ciutat (a banda del Marès, diversos equipaments hi col·laboren, i 20 llibreries faran més visible la seva oferta poètica).
S'hi sumen també les més de cinquanta activitats 'off' dins del 'Més poesia'.

Response: El poeta de Mallorca Pau Vadell i Vallbona (1984) ha estat el guanyador d'enguany del Premi de Poesia Jocs Florals de Barcelona 2017. L'obra guanyadora ha estat el seu poemari "Esquenes vinclades". L'escriptor rebrà el guardó el proper 10 de maig en l'acte que encetarà les activitats del festival Barcelona Poesia.


Instruction: Sintetitza el text següent:

Context:
El Consell de Ministres ha aprovat aquest divendres la presentació d'un recurs contra la llei 24/2015 del Parlament, però ha decidit deixar-ne fora totes les qüestions referides a pobresa energètica.
Així ho ha anunciat en roda de premsa la vicepresidenta espanyola, Soraya Sáenz de Santamaría, que ha volgut subratllar tot allò que no es recorre, començant pel fons de pobresa energètica, seguint pels acords amb les subministradores i acabant pel requisit d'un informe de serveis socials abans d'iniciar un procediment de tall de llum, aigua o gas.
Per evitar vincular aquesta decisió a la reunió que va mantenir aquest dijous amb el vicepresident de la Generalitat, Sáenz de Santamaría ha explicat que l'informe del Consell d'Estat que avala les competències de la Generalitat en pobresa energètica va arribar la setmana passada.
El recurs al Tribunal Constitucional (TC) demana, en canvi, la suspensió de diversos articles relacionats amb les mesures contra els desnonaments.
La vicepresidenta espanyola ha anunciat que es recorren bàsicament 5 articles i una disposició transitòria, tots ells referits a qüestions "processals" o bé a una possible vulneració del principi "d'igualtat" entre tots els ciutadans de l'Estat.
Es recorren els articles 2,3,4, una part del 5, el 7 i la disposició addicional primera, tots els que recomanava portar al TC l'informe del Consell d'Estat que l'executiu va rebre el passat 21 d'abril.
Sáenz de Santamaría ha volgut deixar clar que l'informe va arribar un dia abans de la reunió entre els presidents Mariano Rajoy i Carles Puigdemont i una setmana abans de la reunió que ella mateixa va tenir amb el vicepresident català, Oriol Junqueras, aquest passat dijous.
"Que la Generalitat no consideri que portem els afers als TC perquè els considerem pitjor o millor govern.
No tenim cap intenció de plantejar recursos d'inconstitucionalitat més enllà de la defensa de l'ordre constitucional", ha remarcat.
En el mateix sentit, però amb un to molt més contundent, el ministre d'Hisenda, Cristóbal Montoro: "Quan demanen que no presentem recursos, que m'estan demanant, que incomplim la llei?
Que prevariquem?".
Segons el ministre, els recursos d'inconstitucionalitat es presenten "automàticament" si es tenen dubtes seriosos d'incompatibilitat amb la llei estatal.
En tot cas, la vicepresidenta espanyola ha subratllat que existeix un mecanisme previ als recursos al TC, que és el de les negociacions a la comissió bilateral entre representants de les dues institucions.
Sáenz de Santamaría ha explicat que recórrer més a la comissió bilateral aquesta va ser, precisament, una de les peticions que li va fer arribar a Junqueras en la reunió a la Moncloa d'aquest passat dijous.
Pel que fa als articles recorreguts, relacionats bàsicament amb l'emergència habitacional, la número 2 de l'executiu estatal ha explicat que es tracta bàsicament d'evitar que Catalunya faci canvis en els mecanismes judicials vinculats als desnonaments i en el regulació del dret de propietat.
Entre d'altres, el govern espanyol demana al TC que suspengui el paper decisori que la llei reserva a la mediació en casos d'impagaments de lloguer o hipoteca que poden derivar en desnonament.
L'executiu estatal també vol evitar que a Catalunya es pugui iniciar un procediment judicial específic per resoldre temes vinculats als desnonaments, perquè "processalment" només hi pot haver un procediment a tot l'estat.
En la llei catalana es marca un procediment simplificat que insta el jutge a dictar una resolució que inclogui un pla de pagament i li dona la potestat per cancel·lar els imports no satisfets en funció de les circumstàncies personals del consumidor.
L'article 5 de la llei 24/2015 és el que principalment parla de desnonaments i el govern espanyol en recorre els punts 1,2,3,4 i 9.
Bàsicament aquí s'obliga als grans tenidors d'habitatges i a les persones jurídiques que hagin adquirit un habitatge via execució hipotecària, a plantejar alternatives de lloguer social a les famílies que no pugui fer front al pagament de la hipoteca, abans d'iniciar qualsevol procediment judicial per impagament.
Pel que fa a l'article 7, el govern estatal no està d'acord amb què l'asministració pugui resoldre la cessió obligatòria d'habitatges, per un període de tres anys, en el cas que siguin habitatges buits propietat de persones jurídiques obligades a pagar l'impost sobre els habitatges buits (també recorregut per l'Estat) o que disposi d'habitatges buits en un municipi en el que hi hagi, com a mínim , una família amb risc d'exclusió social.
"Vulnera el principi d'igualtat i la regulació del dret de propietat", ha interpretat Sáenz de Santamaría.

Response: Tot i el recurs que el Govern espanyol ha confirmat que presentarà al TC contra la llei 24/2015 del Parlament, ha decidit deixar fora d'aquest recurs les qüestions sobre la pobresa energètica. La vicepresidenta del Govern espanyol, Soraya Sáenz de Santamaria, ha confirmat que es va decidir el recurs abans de la reunió entre Rajoy i Puigdemont.


Instruction: Sintetitza aquest text:

Context:
Una vintena d’autors, de nou països diferents, relacionats amb les ciències socials han aprofitat el confinament per escriure Pandemia (Tirant lo Blanch), una obra que convida a reflexionar sobre els efectes de la quarantena i de la crisi del coronavirus 2019 en els drets humans, el sistema penal i el control social, i també les seves repercussions en les democràcies.
El llibre tracta qüestions com la pobresa, l’escletxa de gènere i les presons, que són algunes de les dimensions de la quarantena, i les limitacions que els estats d’emergència imposen als drets fonamentals de la ciutadania.
El protagonisme de l’obra, el pren la privació de llibertat de més d’un terç de la població mundial a causa de la covid-19, tant en la societat com en la població carcerària, que ha viscut aquesta situació com un doble confinament per la falta de comunicació amb les famílies.
El llibre també tracta l’accentuació de les desigualtats que ha causat la pandèmia del coronavirus, de classe i particularment de gènere, i l’augment de les discriminacions contra les dones.
Dimecres passat, se’n va fer la presentació en línia, que es pot recuperar en el vídeo a la carta.
Van intervenir-hi el coordinador del llibre, el professor Iñaki Rivera, el jurista argentí Raúl Zaffaroni i la doctora en drets humans brasilera María Palma Wolff.
Iñaki Rivera, director de l’Observatori del Sistema Penal i els Drets Humans de la UB (OSPDH), adverteix que cal tenir els ulls molt oberts i vigilar com es gestiona el confinament a les societats i com s’actuarà en l’època post-pandèmia.
Al principi del confinament, l’OSPDH va demanar l’alliberament dels presos comuns classificats en tercer grau i també dels qui tenien permisos mitjançant l’article 100.2 del reglament penitenciari, en la línia de la petició de l’Alta Comissionada de l’ONU per als Drets Humans, Michelle Bachelet, i també el confinament dels presos polítics als seus domicilis.
L’objectiu era alleugerir la població penal i prevenir contagis de covid-19 a les presons.
Què hi passa, a les presons, amb el coronavirus?
Un dels ponents de la presentació del llibre va ser el jutge de la Cort Interamericana de Drets Humans Raúl Zaffaroni, un dels juristes més prestigiosos de l’Amèrica Llatina.
Zaffaroni deia que estava més preocupat per la post-pandèmia que no pel moment actual.
Va augurar ‘situacions problemàtiques’ a l’Amèrica Llatina i va criticar durament el capitalisme financer, el qual va definir com a ‘fabricant de virus’ per la manera com tracta el planeta.
En aquest sentit, Zaffaroni va dir que el sistema econòmic es comportava amb el planeta ‘com un mamut en una cristalleria’, i va destacar que la post-pandèmia obria una lluita contra el ‘totalitarisme financer’.
També va denunciar l’abús de la presó provisional a l’Amèrica Llatina, que representa la meitat dels reclusos, aproximadament.
‘Tot i l’enorme esforç del capitalisme financer i dels seus virreis, i dels monopolis de comunicació que exerceixen la venjança i la repressió, els nostres pobles d’alguna manera tornaran a reaccionar.’
L’altre ponent va ser la consultora i doctora en Drets Humans María Palma Wolff, qui va destacar com la història, el colonialisme i els cops militars de l’Amèrica Llatina, especialment en el cas del Brasil, repercutien en el funcionament jurídic i penal.
També va explicar com n’eren, de devastadors, els efectes en la pobresa i en les dones, i com es criminalitzava la pobresa.
‘El 65% de la població femenina carcerària al Brasil és presa pel tràfic de drogues’, producte de la pobresa, va destacar.
Per la seva banda, Rivera va criticar el ‘fals caràcter democràtic atribuït al virus’, és a dir, l’afirmació propagandística que el virus afecta tothom igual.
‘És el moment de pensar en una nova manera de governar les presons’, i va defensar que calia fer una reconsideració del món carcerari que es basés a reduir del nombre de reclusos i a facilitar les comunicacions amb els familiars, aprofitant la tecnologia i després d’haver-se prohibit les visites durant el confinament.

Response: "Pandemia" es una obra escrita per una vintena d'autors internacionals durant el confinament. En aquesta obra s'intenta reflexionar sobre els efectes de la quarantena i de la crisi de la covid-19 a nivell de drets humans, en el sistema penal i la seva repercussió en les democràcies. El llibre parla de l'accentuació de les desigualtats o l'escletxa de gènere.


Instruction: Sintetitza'm el text:

Context:
La pluja de primera hora del matí no ha aigualit les ganes de sortir al carrer a la recerca del llibre i la rosa dels gironins i la rambla s'ha omplert un any més.
La posada a punt de les parades, però, s'ha endarrerit.
Els llibreters han començat protegint els volums però a mig matí el temps ha donat una treva i després han destapat tots els exemplars.
Les parades de roses tenien una gran varietat de formats si bé la vermella ha continuat essent la protagonista, compartint espai amb d'altres com la reivindicativa rosa groga.
Pendents del temps, els llibreters confien salvar la jornada després d'una Setmana Sant amb un bon ritme de vendes.
"Vendre per Sant Jordi és fonamental", ha afirmat la presidenta del Gremi de Llibreters de Catalunya, Maria Carme Ferrer, conscient que aquest és un dia clau pel sector.
La pluja que ha caigut a primera hora del matí ha endarrerit la posada a punt de les parades de llibres i roses a la rambla de Girona.
A partir de les deu, però, el temps ha millorat i els paradistes s'han animat a retirar els plàstics que protegien els llibres i han acabat d'omplir les parades amb les novetats d'aquest Sant Jordi.
"Esperem que el temps amaini i sembla que acabarà fent bon dia, esperem", afirmava en Lluís, un venedor de roses de la rambla que admetia que a primera hora havien patit pel temps.
Malgrat caure en dia feiner, no dubta que els gironins sortiran a celebrar aquesta data assenyalada i que aprofitaran per regalar el llibre i la rosa.
Pel que fa a l'oferta floral, enguany també hi ha molta varietat de formats però el venedor no dubta que la gran protagonista serà la rosa vermella.
Aquesta diada, com ja va passar l'any passat, també comparteix espai amb la rosa groga per a aquelles persones que reivindiquen la llibertat dels polítics presos i els anhels d'independència.
Els visitants no s'ho han pensat i ben aviat han omplert la rambla a la recerca de la rosa i el llibre.
Desenes de persones fullejaven exemplars i demanaven consell entre els llibreters.
"Estic dubtant, com a les eleccions que soc indecís i amb això també", afirmava en Joan, un veí de Girona que encara no tenia clar el títol que es volia comprar.
El que sí que havia fet ja era regalar la rosa a la seva dona, que la lluïa a les mans.
Una diada molt especial
Per alguns, aquesta diada serà molt especial.
És el cas d'en Javi que aquest matí passejava amb la seva dona i el seu fill de mesos amb el cotxet.
És la primera vegada que ho fan tots tres junts i han decidit aprofitar que el temps acompanyava per anar al centre.
Els turistes també gaudeixen d'aquesta festivitat.
"No m'esperava que estigués tot tant animat i bonic; és un costum preciós", exclamava l'Elba, una dona de Logronyo que ha vingut a la ciutat a passar uns dies de vacances.
Qui també ho ha viscut amb il·lusió és l'escriptora celranenca Núria Esponellà, autora de llibres com 'Una dona d'aigua' o 'Temps de silenci'.
Aquest Sant Jordi no ha publicat nou treball però estava en un estant ajudant amb la venda de llibres, a prop dels seus exemplars.
Ha explicat que és una oportunitat per contactar amb els lectors i que enguany està més relaxada.
"Ho faig amb molt de gust, és divertit", ha admès tot afegint que està treballant en una novel·la que està escrivint a foc lent.
Nadal, Pagès i Quintana, els gironins més buscats
Les previsions dels llibreters a Girona són bones.
Si el temps acompanya, confien que serà un bona jornada en vendes.
"Vendre per Sant Jordi és fonamental", ha afirmat la presidenta del Gremi de Llibreters de Catalunya, Maria Carme Ferrer, que destacava que és un dia clau pel sector.
Les vendes del cap de setmana passat, coincidint amb Setmana Santa, també han estat bones.
Pel que fa a les preferències, els lectors gironins continuen apostant pels escriptors de la demarcació.
Ferrer ha destacat que aquest any Rafel Nadal, David Pagès i Gerard Quintana podrien ser alguns dels autors més buscats a les parades.
Ferrer ha recordat que "molta gent arriba i demana quines novetats d'escriptors gironins hi ha aquest any" i per això, els autors locals també es converteixen, en moltes ocasions, en els més venuts de la demarcació.
'El fill de l'italià', de Rafel Nadal, sembla atraure un gran interès entre el públic gironí.
D'altra banda, David Pagès explica 'Què t'ha ensenyat la vida', una obra en què l'autor ha preguntat a 200 persones de més de 65 anys què han après al llarg dels seus anys.
Gerard Quintana també s'ha estrenat en el món de la ficció amb 'Entre el cel i la terra', una novel·la que reviu una història d'amor entre dos joves a la Barcelona del 1952.

Response: Aquest any, la diada de Sant Jordi s'ha vist marcada per la pluja a la rambla de Girona. Tanmateix, tant llibreters com clients segueixen amb la mateixa il·lusió de comprar un llibre (o més) i una rosa i gaudir de la diada. El gremi de llibreters confia a salvar la jornada en haver tingut una Setmana Santa amb bones vendes.


Instruction: Sintetitza'm el text següent:

Context:
La cap de la delegació socialista espanyola a l'Eurocambra, l'eurodiputada del PSOE Iratxe García Pérez, critica en un correu a la resta d'eurodiputats el missatge en suport a Carme Forcadell enviat recentment pel parlamentari portuguès Antonio Marinho e Pinto (ALDE).
Segons la socialista, les crítiques de Marinho e Pinto a la justícia espanyola per mantenir l'expresidenta del Parlament entre reixes són "malintencionades", "distorsionades" i "inexactes".
En el correu enviat a tota l'Eurocambra i al qual ha tingut accés l'ACN, Iratxe García justifica elements com ara que sigui el Suprem qui porti el cas o que s'hagin rebutjat recursos per admetre alguns testimonis.
Marinho e Pinto, que va visitar recentment Forcadell a Mas d'Enric, va enviar aquesta setmana un missatge a tots els eurodiputats, una carta on denunciava "violacions de drets humans" dels tribunals espanyols.
En reacció a aquesta carta, la socialista justifica que "Forcadell no només està empresonada per haver permès un debat, sinó per haver participat activament en la promulgació de lleis que van revocar la Constitució a Catalunya, van privar als catalans dels seus drets i van violar els mandats emesos pel Tribunal Constitucional".
Segons ella, és "completament infundat" dir que hi ha hagut una vulneració del principi del "jutge natural" pel fet que sigui el Suprem i no el TSJC el responsable del cas.
"Forcadell era membre d'un parlament autonòmic en el moment en què els processos contra ella es van iniciar", argumenta García, que assegura que la competència corresponia al Suprem, entre altres motius, perquè "els fets pels quals se l'acusa tenen implicacions dins i fora de Catalunya".
La socialista també nega que el dret a apel·lar se li hagi negat a Forcadell: "És totalment equivocat".
La parlamentària exposa que l'empresonament va ser recorregut davant la Sala segona del Suprem, "que va confirmar l'ordre de presó" emesa pel jutge Pablo Llarena.
"El senyor Marinho e Pinto mostra una profunda manca de coneixement del sistema processal espanyol", rebla, remarcant que a l'Estat hi ha diversos mecanismes d'apel·lació.
Per altra banda, també matisa les queixes del portuguès sobre el fet que l'acusació contra Forcadell es basi "exclusivament" en un informe policial i hagi rebutjat admetre testimonis i proves sol·licitades per l'expresidenta del Parlament.
En aquest sentit, argumenta que "convé recordar" que encara no ha començat el judici i que és més endavant quan es té en compte aquest tipus de sol·licituds.
"Pel que sabem de les ordres publicades, els registres de la investigació preliminar contenen testimonis i una altra prova documental", afegeix.
La cap de la delegació socialista remarca que les decisions preses per Forcadell que l'han portat a presó van incloure "la declaració de la independència de Catalunya" i "el consentiment d'un debat que va violar els drets d'una minoria parlamentària".
"La senyora Forcadell va ignorar repetidament totes i cadascuna de les opinions emeses pel servei jurídic del mateix Parlament, que va advertir de la descarada il·legalitat en la qual planejava involucrar-se", defensa Garcia Pérez.
L'eurodiputada socialista creu que la carta del seu company portuguès és "inacceptable" perquè "assumeix" que els polítics tenen "carta blanca" per fer el que vulguin.
La socialista defensa que el sistema judicial espanyol és independent perquè "han donat exemple perseguint la corrupció política".
En aquest sentit, denuncia que és "fals i esbiaixat afirmar que "en països realment democràtics (com Alemanya o Bèlgica)" la rebel·lió és "un crim específic" de les forces armades.
"El dret penal és específic per a cada país i, per tant, no sorprèn que hi hagi divergències", afirma.
Així, recorda que al codi penal espanyol la rebel·lió no és un delicte només aplicable a l'exèrcit o grups armats.
Per a Garcia Pérez "l'aspecte més greu" de la carta és que "descriu a altres països com a realment democràtics" en contraposició a Espanya "com si Espanya no pogués ser considerada com a tal".
La socialista espanyola lamenta aquest "acte malintencionat" d'un eurodiputat provinent "d'un país amic que, com Espanya, va haver de patir una dictadura cruel recentment que va ser enderrocada gràcies als esforços de tota la societat".
Amb tot, Garcia Pérez acusa els eurodiputats que donen suport a la independència de Catalunya de donar una visió "distorsionada i inexacta" amb "l'únic propòsit de donar suport a una causa que no té ni tan sols el suport de la meitat de la societat catalana ni de les institucions europees".

Response: L'eurodiputada i cap de la delegació socialista espanyola a l'Eurocambra, Iratxe García Pérez, critica el missatge de suport que va enviar el parlamentari portuguès Antonio Marinho e Pinto (ALDE). Al correu, que ha estat enviat a tots els eurodiputats, Iratxe García afirma que les crítiques a la justícia espanyola son malintencionades i inexactes.


Instruction: Sintetitza'm aquest text:

Context:
Primer consell nacional d'ERC després de la presa de possessió de l'executiu català.
La secretària general dels republicans, Marta Rovira, ha demanat als nous consellers de la Generalitat Oriol Junqueras, Toni Comín, Carles Mundó, Meritxell Serret i Dolors Bassa que signessin un compromís ètic amb onze punts que, entre d'altres, exigeixen actuar de forma "honesta, imparcial i diligent" i ressalten valors com "la integritat i la rectitud" que els han d'allunyar de "privilegis o tractes de favor".
Rovira els ha instat a sentir-se orgullosos dels valors republicans: "Volem persones lliures dins de comunitats polítiques lliures, ni persones dominades ni institucions segrestades".
Des de la vocació de servei públic, els ha desitjat "sort i encert" en una etapa política "nova i gran" en un CN que ha començat amb un aplaudiment per al nou president, Carles Puigdemont.
La secretària general d'ERC, Marta Rovira, s'ha encarregat de pronunciar el discurs al Consell Nacional.
S'ha dirigit, en bona part, a les cinc persones que han pres possessió com a nous consellers del govern català.
Els ha demanat que treballin sentint-se orgullosos dels valors republicans: "80 anys d'història i un partit honest, net i amb vocació de servei".
En aquest sentit, els ha recordat els valors del republicanisme.
"Volem persones lliures dins de comunitats polítiques lliures, ni persones dominades ni institucions segrestades", ha apuntat.
També ha advertit que "a la república no hi caben tractes de favor, favoritismes, clientelisme, corrupció, amenaces o coaccions".
Sinó que s'actua en base a valors com "la virtut civil a les venes".
"Treballar per un mateix és treballar pel bé comú", ha apuntat apel·lant a la saviesa –"l'interès particular és només part del bé comú"-, la generositat –"volem participar a la vida pública només amb l'ambició justa i deguda"- i la força interior per "superar qualsevol tipus de temptació".
Precisament per això els cinc nous consellers han signat davant de tot el consell nacional un document com a compromís ètic per a tots els càrrecs electes.
S'estructura en onze punts: "actuar amb lleialtat i servei a la societat catalana, promoure i preservar el respecte als Drets Humans i a la dignitat, mantenir una actuació honesta, imparcial i diligent, promoure la cultura de l'esforça personal i col·lectiu actuant amb integritat i rectitud i defugint privilegis i tractes de favor; garantir el funcionament eficient i eficaç de l'administració pública; actuar amb criteris d'austeritat i eficàcia en la gestió econòmica i impulsar transparència; actuar amb responsabilitat i respecte vers els drets de la ciutadania; vetllar per la protecció del medi ambient i el patrimoni, promou comportaments personals saludables; respectar l'autonomia dels mitjans de comunicació i finalment l'obligació d'informar els òrgans del partit de qualsevol il·legalitat, irregularitat o conflicte d'interessos".
Rovira ha assegurat que el partit serà al costat dels seus càrrecs públics: "el partit és per servir-vos a vosaltres que aneu a sevir els ciutadans", ha afegit.
En una "nova i gran etapa", els ha desitjat sort i ha recordat que aquesta legislatura ha de servir com a "clau" perquè els ciutadans i els partits " de totes les sensibilitat del país" treballin per bastir el procés constituent.
"Només superant les limitacions autonòmiques, fent la independència, és quan serem a l'alçada de servir els ciutadans", ha apuntat Rovira en el seu discurs al consell nacional.
Canvis a l'executiva
Just abans del consell nacional s'ha reunit l'executiva del partit, que ha decidit, amb l'aval del CN, modificar càrrecs en la direcció nacional arran de nomenaments de càrrecs de Govern.
En aquest sentit, Eduard López, fins ara vicesecretari general de Coordinació Interna i Territori, assumeix la Vicesecretaria General d'Acció Política en substitució de Cesc Iglesias.
Sergi Sabrià, portaveu i Secretari de Comunicació Audiovisual fins ara, assumeix la Vicesecretaria general d'Imatge i Comunicació en substitució d'Oriol Amorós .
I finalment el fins ara secretari l'Organització, Isaac Peraire, entoma ara la Vicesecretaria general de coordinació interna, Territori i Organització.

Response: En el primer congrés nacional d'ERC després de la pressa de poder a l’Executiu, la secretària general ha demanat als nous consellers de la Generalitat signar un compromís ètic que exigeix treballar de forma honesta i imparcial i amb valors com la rectitud o la integritat per allunyar-se dels tractes de favor o privilegis dels seus càrrecs.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text:

Context:
Ni rastre dels antecedents policíacs de l’imam de Ripoll a cap dels registres de la policia.
Un informe elaborat per la Comissaria Superior de Coordinació Central dels Mossos d’Esquadra quatre dies després dels atemptats (21 d’agost) posava de manifest que no constava cap detenció per part de cap cos de la policia, tal com ha avançat el diari Ara i ha confirmat l’ACN.
En un informe anterior, del 19 d’agost, els Mossos s’havien limitat a assenyalar que Abdelbaki es-Satti no apareixia als arxius dels Mossos.
Ara bé, tres dies més tard, tornaven a cercar el nom de l’imam creuant-lo amb les bases de dades de la policia espanyola i la Guàrdia Civil i tampoc no va aparèixer res del seu historial delictiu.
L’imam havia estat detingut el 2010 a Ceuta per haver provat d’introduir 121 quilos d’haixix a l’estat espanyol i va complir condemna a Castelló del 2010 al 2014.
Però els Mossos no van rebre pas aquesta informació quan van rastrejar els antecedents delictius d’Es-Satti.
En aquell informe, a més, ja l’apuntaven com el cervell de la cèl·lula i deien que havia ‘adoctrinat’ la resta dels joves gihadistes.
Segons l’informe dels Mossos, sembla que es-Satti no va ser mai fitxat per cap policia enlloc de l’estat espanyol, tot i haver estat detingut a Ceuta i empresonat quatre anys per tràfic de drogues.
A més, segons consta també al sumari del cas del 17-A, l’imam va mantenir ‘quatre entrevistes policíaques’ mentre era a la presó de Castelló complint condemna.
Una d’aquestes, segons confirma la Fiscalia de l’Audiència espanyola, era d’un agent de la intel·ligència espanyola, tot i que assegura que no tenia cap relació amb terrorisme.
Tanmateix, no hi ha ni rastre dels antecedents delictius d’Es-Satti als arxius de la policia.
El conseller de l’Interior, Miquel Buch, ja ha qualificat de ‘sorprenents’ les entrevistes a la presó i ha manifestat també que els antecedents policíacs haurien de constar a la base de dades de Mossos.
En aquest mateix informe, a més, es recullen diverses declaracions, algunes fetes per integrants de la mateixa cèl·lula.
És el cas de Mohamed Houli Chemlal, que va sobreviure a l’exposió d’Alcanar i és en presó preventiva.
Houli va reconèixer als Mossos quatre dies després dels atemptats que l’imam era l’encarregat de portar a terme un ‘procés de radicalització’ i que els feia assumir ‘idees extremistes’.
L’assenyala com l’ideòleg de la cèl·lula adscrita a Estat Islàmic.
Houli Chemlal també va relatar que el dia de l’explosió l’imam era a la casa perquè volia ajudar amb les darreres tasques de fabricació d’explosius abans d’atemptar.
A més, va dir que només hi havia una armilla bomba a la casa i que es-Satti havia dit que la volia portar per immolar-se.
També va ser el primer moment que va explicar que un dels objectius era la Sagrada Família, entre altres esglésies.
També va relatar que el procés de radicalització no es feia únicament a la mesquita sinó que l’imam els duia a casa, on continuava ‘amb la justificació de la violència en nom de l’islam’.
Mocadors vermells i acte cerimonial previ als atemptats
El sumari al qual ha tingut accés l’ACN també recull l’existència d’un ‘element comú’ en tres dels cinc gihadistes abatuts a Cambrils: un mocador de color vermell lligat al coll.
Tot i que els altres dos no el portaven en el moment de la mort, els investigadors esmenten la possibilitat que l’haguessin perdut durant els fets, ja que se’n van trobar dos més a l’interior de l’Audi utilitzat en l’atemptat de Cambrils.
L’informe dels Mossos d’Esquadra exposa la hipòtesi que l’ús d’aquesta peça tingui el seu origen en la figura d’Abu Dujana, coetani del profeta Mahoma i considerat un dels Sahabah (literalment ‘companys’, i que fa referència a aquells primers musulmans que van conviure amb el profeta Mahoma i que sovint són considerats per la tradició musulmana com la millor generació de musulmans).
Concretament, Abu Dujana és conegut per la tradició islàmica com el ‘guerrer del mocador vermell’ perquè es cobria el cap amb aquesta peça de roba quan entrava en combat.
A més, hi ha antecedents en l’ús del mocador vermell en atacs gihadistes, com en els atemptats de París del 13 de novembre de 2015 i els atemptats de l’11 de setembre de 2001 als Estats Units.
Diversos indicadors reforcen aquesta hipòtesi, com els elements trobats a la masia abandonada de Riudecanyes, on es van localitzar restes de camises de color vermell que podrien haver servit per a confeccionar els mocadors, a més de passaports cremats, cartes de comiat, entre d’altres, que podrien formar part d’un acte cerimonial conegut com el ‘Camí sense retorn’.

Response: Un informe dut a terme per la Comissaria Superior de Coordinació Central dels Mossos d’Esquadra després dels atemptats indicava que no constava cap detenció a l'imam de Ripoll per part de cap cos policial. Tanmateix, l'imam havia estat detingut a Ceuta per tràfic d'haixix i havia complert condemna a Castelló del 2010 al 2014.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
El pròxim any Mètode arriba al seu número 100.
Amb motiu d’aquesta efemèride, recuperarem algunes de les entrevistes i col·laboracions més destacades d’aquest centenar de publicacions.
A continuació oferim l’entrevista al biòleg Edward O. Wilson, publicada en el número 41 de Mètode (2004).
A Edward O. Wilson la natura i els éssers vius l’han captivat des que era un infant.
No pot imaginar-se res més divertit i apassionant que estudiar la inacabable complexitat de qualsevol dels ecosistemes que habiten la Terra.
Fa uns anys, quan encara feia classe a la Universitat de Harvard, recomanava als seus alumnes sortir a passejar pel campus i mirar de tant en tant el terra.
“Com si fóreu déus de l’Olimp –els deia en to burlaner la qual cosa no pot ser massa difícil per als estudiants d’aquesta universitat”.
Els demanava que no se n’anaren sense ser testimonis, per exemple, d’una batalla entre dues colònies de formigues.
“Un grapat de terra de qualsevol dels camins o jardins del campus –deia tot exultant– inclou més d’un miler d’espècies diferents”.
Wilson és professor emèrit a Harvard i curador honorari en entomologia al Museu de Zoologia Comparativa d’aquesta universitat.
I està content de no haver de fer classes perquè necessita temps per a escriure –ara més que mai és essencial que els ciutadans del món entenguem fins a quin punt el destí dels esculls de coral i dels boscos tropicals és el destí de tots nosaltres– i per portar endavant la formidable tasca de defensa de la biodiversitat de dues de les organitzacions que encapçala, Conservation International i Nature Conservancy.
El seu llibre Sociobiology va marcar una fita indiscutible en el pensament evolucionista.
Tot i que en molts aspectes és un llibre tècnic, és alhora una obra de prou fàcil lectura.
Igual com l’Origen de les espècies de Charles Darwin, és un llibre accessible a un ampli espectre de lectors…
M’agrada que ho veja així. .
«Es va dir que qualsevol idea que fera al·lusió a una biologia de la naturalesa humana fomentaria idees racistes o sexistes.
Però això, senzillament, no va succeir»
Vostè compagina, doncs, des dels seus inicis la ciència amb la divulgació…
Això és veritat solament en part.
De fet, em vaig dedicar quasi exclusivament a la investigació fins que vaig escriure Sociobiology, i aleshores ja tenia 46 anys.
Mentre escrivia Sociobiology em vaig adonar que l’havia de fer interessant i comprensible per a científics de camps molt diversos, fins i tot per a científics socials i especialistes en humanitats.
Per això em vaig concentrar en el que podria dir una exposició divulgativa dels fets, llenguatge i exemples amb il·lustracions, és a dir, fotos, dibuixos i altres coses per l’estil, que es pogueren entendre com una mena de lingua franca.
Va ser després, quan escrivia On human nature, que vaig decidir fer un llibre per a un ampli espectre de lectors.
Ho vaig considerar necessari per la polèmica que Sociobiology aixecava aleshores.
S’hi discutia sovint en els mitjans de comunicació, i amb tanta confusió d’idees i punts de vista que vaig pensar que havia d’adreçar-me a un públic ben ampli per tractar els aspectes humans de la sociobiologia.
Perquè he d’afegir que la secció de Sociobiology que parlava dels animals, o siga, el noranta per cent del llibre, mai no va aixecar cap polèmica.
A la comunitat científica li va encantar.
Va ser quan vaig parlar dels éssers humans que em vaig veure embolicat en un esvalot polític i teòric.
On human nature va guanyar el premi Pullitzer, i això em va animar a escriure més llibres per a un públic variat.
Però, en general, he de dir que no ho faig sovint.
La majoria del que escric, tant llibres com articles, van adreçats a científics.
Creu que potser alguns plantejaments d’alguns dels seus deixebles han estat massa sensacionalistes?
Pense en l’obra de Richard Dawkins (The Blind Watchmaker, The selfish gene…)
Supose que alguns dels llibres sobre sociobiologia de caràcter divulgatiu han estat sensacionalistes.
Alguns dels autors s’han dedicat només a especular, a especular amb la intenció de provocar.
Però la major part del que s’ha fet, i sobretot en el cas de Dawkins, és de qualitat… Crec que Dawkins ha estat una figura polèmica per la seua defensa de l’ateisme, per escriure aquests darrers anys en contra de la religió… Però els seus treballs sobre sociobiologia són molt bons.
Llig l’entrevista completa al web de Mètode
Què és Mètode?

Response: La revista Mètode recupera l'entrevista que va fer al biòleg Edward O. Wilson per celebrar el seu número 100. Wilson és professor emèrit a Harvard i curador al Museu de Zoologia Comparativa també de Harvard, encara que actualment no dona classes perquè es dedica a escriure i sensibilitzar a la població sobre la biodiversitat.


Instruction: Explica de manera resumida les idees principals d'aquest text:

Context:
Josep Anglada, actual regidor de l’Ajuntament de Vic per Plataforma Vigatana (PLVI) i fundador de Plataforma per Catalunya (PxC), està valorant seriosament la possibilitat de presentar-se com a cap de llista d'una candidatura a les eleccions espanyoles, previstes a finals d’any.
Anglada ha rebut una proposició del grup polític Soluciona, amb qui es planteja crear una coalició.
Soluciona és un partit molt minoritari, amb implantació a llocs com Màlaga i amb representants puntuals arreu de l’Estat.
“En principi, no tenia previst presentar-me, PLVI no té encara una estructura prou sòlida ni recursos econòmics.
Una altra cosa és si m’ofereixen anar de candidat en una llista on ja està tot fet”, ha declarat Anglada a NacióDigital.
La coalició, que encara no té definit el nom, tindrà com a prioritat en el seu programa electoral la unitat d'Espanya, el problema de la immigració il·legal i la corrupció, entre d'altres.
Anglada ha manifestat sentir-se "molt il·lusionat per la responsabilitat que representa liderar un projecte d'aquesta magnitud, i alhora que s'hagi comptat amb ell per aquest repte".
Segons el vigatà "és urgent que al Congrés dels Diputats hi hagi una veu que defensi de veritat els interessos de tots els espanyols i que s'atreveixi a enfrontar-se a la casta parasitària que tenim al nostre país".
Dos intents fallits de fer les Espanyes
Aquest no és el primer intent d’Anglada d'estendre el seu missatge arreu de l'Estat.
L'any 2004 va provar-ho amb Plataforma por Madrid (PxM), que es va dissoldre al cap de dos anys, i llavors amb Plataforma por la Comunidad Valenciana (PxCV), que l'any 2009 també va estavellar-se.
L’any 2013, va crear Plataforma per la Llibertat (PxL), partit amb el qual veia factible irrompre amb força en el panorama polític espanyol.
Els problemes amb PxC van tallar de soca-rel aquest nou projecte.
Josep Anglada Rius va néixer a Vic el 21 de juny de 1959.
Va començar la seva activitat política als 19 anys.
Durant la Transició, va ser membre de l'organització franquista Fuerza Nueva i el 1989 va ser candidat del partit Frente Nacional a les eleccions del Parlament Europeu.
Més tard es va convertir en candidat independent a les llistes del partit de José María Ruiz Mateos, col·laborant en una de les seves campanyes.
El 15 de gener de 2001 va fundar PLVI i l'any següent, PxC, on va romandre com a president i militant fins a l'any 2014.
PxC, un projecte personalista
PxC ha estat un projecte personalista que va gestar Josep Anglada, des de Vic.
El partit va trobar un caldo de cultiu perfecte amb l’inici de la crisi econòmica i la pressió migratòria, en la qual es basa tot el seu discurs.
En aquest context, Anglada i la seva PxC van tocar sostre el 2011, amb un gran nombre de regidors.
La formació va estar a punt d’entrar al Parlament de Catalunya i, com ja hem apuntat, el seu líder fins i tot va establir pactes amb altres formacions per estendre el seu projecte polític a tot l’Estat espanyol, la qual cosa no va reeixir.
El partit s'ha desplomat ara, en un entorn en què l'increment de la immigració s'ha estancat.
Però la causa principal d'aquesta davallada contundent l’hem de buscar en la crisi interna, que va esclatar a principis de 2014, quan Anglada va ser expulsat de la formació, per problemes derivats de la seva gestió dins el partit, i es va engegar una persecució judicial a dues bandes que encara continua.
En aquest context, PxC es va emportar una patacada important en les passades eleccions municipals del 24 de maig.
La formació va perdre la majoria dels seus regidors a Catalunya, passant dels 67 que va obtenir el 2011 als nou d'aquest 2015.
Pel que fa a Osona, el partit es va quedar sense representació i va perdre els 13 regidors que va obtenir en els anteriors comicis.
O sigui, va desaparèixer del mapa polític osonenc.
Anglada, però, es va "salvar" de la trompada en presentar-se a Vic amb PLVI, que va obtenir un regidor (va arreplegar 826 vots que provenen, segurament, de la desfeta de PxC).
Un resultat, val a dir, molt per sota les seves expectatives.

Response: El regidor de Vic per Plataforma Vigatana, Josep Anglada, està plantejant-se presentar-se com a cap de llista a les eleccions espanyoles amb una coalició amb el grup Soluciona, un grup amb representació molt escassa i puntual al territori espanyol. La coalició té com a prioritat en el seu programa electoral la unitat d'Espanya, la immigració o la corrupció.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text:

Context:
El ple de Congrés ha aprovat aquest dijous la llei orgànica per a la regulació de l'eutanàsia, després que el Senat l'aprovés la setmana passada amb alguns canvis en el text en el dictamen de la Comissió de Justícia, a la qual pertany aquesta norma.
La normativa, que entrarà en vigor d'aquí a tres mesos -un cop s'hagi publicat al Butlletí Oficial de l'Estat (BOE)-, estableix que els pacients que sol·licitin l'eutanàsia hauran de patir una malaltia greu i crònica o incurable que els provoqui "un patiment físic o psíquic constant i intolerable".
Sobre el procés per accedir a una mort digna, la llei indica que, si el pacient està conscient, ha de sol·licitar l'eutanàsia dues vegades per escrit (o per un altre mitjà que deixi constància si no pot escriure) en dos documents separats per un interval de 15 dies, fent palès que no és "resultat de cap pressió externa".
Després de la primera sol·licitud, el metge responsable informarà el pacient sobre el seu diagnòstic, possibilitats terapèutiques i resultats esperables, així com sobre possibles cures pal·liatives, "assegurant-se que comprèn la informació que se li facilita".
Després d'això, el pacient haurà de confirmar la seva intenció de posar punt final a la seva vida.
El metge és qui ha d'autoritzar el procés, però abans ha de demanar l'opinió d'un facultatiu format en l'"àmbit de les patologies que pateix el pacient", però que no sigui del seu "mateix equip mèdic".
Així mateix, la comissió d'avaluació autonòmica haurà de triar a dos experts -un d'ells jurista- que avaluïn el cas.
Tots dos experts han d'estar d'acord en la decisió mèdica, ja que, en cas contrari, serà el ple de la comissió qui la prengui.
De la mateixa manera, aquest text recull que els professionals sanitaris directament implicats en aquesta prestació "podran exercir el seu dret a l'objecció de consciència", una objecció que "haurà de manifestar anticipadament i per escrit".
Abans de la votació al Congrés d'aquest dijous, la ministra de Sanitat, Carolina Darias, ha agraït el treball realitzat per tots els grups parlamentaris, tot destacant la "importància" d'una norma que permet avançar en el reconeixement dels drets dels ciutadans i cap a una "societat més humana i més justa".
"Avui és un dia important per a les persones que es troben en una situació de greu patiment.
Avui fem un pas més en el camí de progrés cap a una societat més justa, més decent i que es preocupa per evitar el sofriment de tots els seus membres", ha afirmat Darias, per recordar que l'aprovació de l'eutanàsia respon a una demanda" molt important" de la societat.
"La ultradreta no respecta els drets"
La portaveu d'Unides Podem en matèria de Sanitat, Rosa Maria Medel, ha criticat que la llei estigui sent "perseguida" per la ultradreta perquè el seu "pensament totalitari no respecta els drets" dels ciutadans.
"La seva intolerància porta a tal extrem que volen imposar als altres com cal morir", ha afegit Medel en nom de la formació de Pablo Iglesias.
No obstant això, la diputada de la formació taronja ha criticat que el PP no hi hagi votat a favor.
Ha recordat que els populars ja es van posicionar en el passat en contra de la llei del divorci, el del matrimoni igualitari, i la llei sexual i reproductiva.
"Sempre han estat en contra de l'avanç en els drets i ara el que volen plantejar és anar al Tribunal Constitucional perquè no volen que hi hagi la llibertat de decidir", ha lamentat Giménez.
Així mateix, la portaveu de Justícia d'ERC, Carolina Telechea, ha exposat que el seu partit ha estat pioner en reivindicar aquest dret i ha mostrat la satisfacció per l'aprovació d'una norma que, tal com ha insistit, "no obliga a ningú".
"Ja n'hi ha prou que els partits de la dreta autoritària manipulin a l'opinió pública amb mentides.
La llei no crea cap dret sinó que el reconeix perquè el dret a una mort digna és un reflex a la dignitat de la persona", ha apuntat Telechea.
Rebutjada per Vox, la llei acabarà amb recursos al Tribunal Constitucional (TC).
La ultradreta ha recalcat que, mentre no es produeixi la sentència, sol·licitarà la paralització de la normativa.
De la mateixa manera s'ha pronunciat el diputat del grup parlamentari del PP, José Ignacio Echániz, que ha afirmat que la llei de l'eutanàsia és un "atemptat" al respecte a la vida i dignitat humana, així com un "acte anti-mèdic".

Response: La nova llei orgànica per a la regulació de l'eutanàsia ha estat aprovada pel Congrés i s'espera que entri en vigor d'aquí a tres mesos. El text recull que els pacients amb una malaltia greu, crònica o incurable amb patiment constant podran sol·licitar-la. La llei s'ha aprovat amb tots els vots a favor menys els del PP i Vox.


Instruction: Explica'm de manera resumida les idees principals del text següent:

Context:
Entre els objectes més col·leccionats del món hi ha els Playmobils, els clicks de tota la vida.
Una joguina quan ets nen, una afició quan van passant els anys.
La majoria de gent hi ha jugat, molts encara hi baden i alguns ara els col·leccionen desitjant que als seus fills els hi agradin per seguir amb la saga.
A les fires de Playmobil, com la celebrada Clickània de Montblanc, hi ha dubtes de qui gaudeix més, si els petits o els pares.
Un exemple clar que l'afició a aquests ninotets de 7,5 centímetres també arriba al públic adult és Paco Atienza, un personalitzador de figures Playmobil de Granada.
No ho amaga, n'hi ha molts arreu del món, és una afició i un negoci força estès.
Però Atienza, de la pàgina web Maro Playmoproyects, es dedica gairebé en exclusiva a la personalització de figures de les policies de l'estat espanyol, entre elles, també els Mossos d'Esquadra, la policia de Catalunya.
S'ha convertit en un bon regal entre policies i aficionats als Playmobils.
Tot i estar embolicat amb els preparatius de la Setmana Santa, Paco Atienza ha trobat una estona per parlar amb delCamp.cat d'aquestes creacions que realitza i que, segons explica, ven per Internet a diversos punts de l'Estat i molts a Catalunya.
"Aquest passat Nadal s'han disparat les vendes de Mossos d'Esquadra de Playmobil", explica.
No només els policies compren els seus clicks-policia, comenta que també hi ha gent que els compra per regalar a les seves parelles o fins i tot gent que en fa col·lecció, tot i no tenir relació amb els cossos policials.
"Fa poc vam enviar una figura a un escamot on un d'ells es jubilava i la resta de companys li van regalar el darrer dia de feina", confessa.
"Els adaptem tal com és el policia a la realitat; barba, ulleres, cabell... i el número de placa, fins i tot", explica, i creu que és un "regal perfecte".
"Abans d'enviar-lo enviem una foto al client per si cal canviar alguna cosa, és un treball molt artesanal", relata.
Les figures s'entreguen sobre una plataforma que també es pot personalitzar.
"No és una joguina», alerta, però sap que hi ha gent –nens, suposa- que també hi juga.
"El 90% de les peces que fem servir són de Playmobil, per tant, no hi ha problema que la gent els utilitzi com a joguines, tot i que estan pensades, per la seva elaboració i preu, com un objecte de decoració", explica Atienza.
Atienza assegura que poden fer totes les unitats del cos de Mossos d'Esquadra, només en necessiten les fotos, però les que tenen més sortida són les dels antidisturbis, de la unitat de Trànsit i de Seguretat Ciutadana, les tres que tenen sempre en estoc.
En projecte, la famosa Brigada Mòbil de la policia catalana i agents de paisà amb l'armilla de policia judicial.
La seva empresa també ha realitzat altres unitats dels cossos policials de l'Estat com els especialistes en desactivació d'explosius, la unitat TEDAX de la policia espanyola, o les UIP o els GRS, dues unitats antidisturbis, de la policia i de la Guàrdia Civil, com també diferents policies locals, agents de la UME de l'Exèrcit Espanyol, de la Policia Foral de Navarra o de l'Ertzaintza del País Basc.
A les imatges d'aquest reportatge es poden veure diferents figures que Maro Playmoproyects ha creat especialment per les fotografies de la notícia i que ara serviran per ampliar el seu estoc.
Cada figura té un cost de 25 euros (més el preu de l'enviament per correu certificat), explica Paco Atienza.
Completament personalitzada i amb una base de plàstic.
A les figures Playmobil també s'hi poden afegir complements com motocicletes, cotxes o furgonetes.
Atienza disposa de la moto que fan servir a la Unitat de Trànsit dels Mossos d'Esquadra que val uns 40 euros, amb ninot inclòs.
Una de les obsessions dels creadors d'aquests petits policies és complir amb la normativa d'uniformitat que tenen les diferents unitats de la policia catalana.
Més imatges de les creacions de Mossos d'Esquadra de Playmobil:

Response: Paco Atienza és un personalitzador de figures Playmobil de Granada que es dedica a la personalització de clicks de policies de l'Estat espanyol i també dels Mossos d'Esquadra. El Nadal passat va rebre molts encàrrecs tant de policies, familiars o amics de policies o fins i tot de gent que els col·lecciona sense tenir cap relació amb els cossos policials.


Instruction: Compendia estas palabras.

Context: La fotosíntesis o función clorofílica es un proceso químico que consiste en la conversión de materia inorgánica a materia orgánica gracias a la energía que aporta la luz solar. En este proceso, la energía lumínica se transforma en energía química estable, siendo el NADPH (nicotín adenín dinucleótido fosfato) y el ATP (adenosín trifosfato) las primeras moléculas en las que queda almacenada esta energía química. Con posterioridad, el poder reductor del NADPH y el potencial energético del grupo fosfato del ATP se usan para la síntesis de hidratos de carbono a partir de la reducción del dióxido de carbono (CO2). La vida en nuestro planeta se mantiene fundamentalmente gracias a la síntesis que realizan en el medio acuático las algas, las cianobacterias, las bacterias rojas, las bacterias púrpuras, bacterias verdes del azufre, y en el medio terrestre las plantas, que tienen la capacidad de sintetizar materia orgánica (imprescindible para la constitución de los seres vivos) partiendo de la luz y la materia inorgánica. De hecho, cada año los organismos fotosintetizadores fijan en forma de materia orgánica en torno a 100 000 millones de toneladas de carbono.

Response: La fotosíntesis es un proceso químico de conversión de materia inorgánica en materia orgánica gracias a la energía de la luz solar. Dicha energía se almacena en NADPH y ATP, en forma de energía química. Estas moléculas se usan para la síntesis de hidratos de carbono a partir de la reducción de CO₂. La vida en nuestro planeta depende de este proceso, ya que es una de las pocas fuentes de materia orgánica. Los fotosintetizadores fijan, cada año, 100000 millones de toneladas de carbono de esta manera.


Instruction: ¿Me explicas, de forma abreviada, el origen de la pizza Margarita?

Context:
Uno de los platos por excelencia en Italia es la pizza y la ‘Margarita’ es una de las más populares. Según cuenta la historia, en 1889, el por entonces, Rey de Italia, Humberto I de Saboya, pasó unos días de vacaciones en el Palacio Real de Capodimonte, en Nápoles, junto a su esposa, la Reina Margarita Teresa de Saboya.
 Raffaele Esposito conocido cocinero napolitano fue el encargado de realizar una torta para la reina. Conocedor de los refinadísimos gustos de la monarca y del detesto de ésta a los sabores fuertes, Esposito preparó varias pizzas, pero la que más entusiasmó fue la que realizó con tres únicos ingredientes: mozzadella, salsa de tomate y albahaca.
 Esta pizza entusiasmó a la exigente Reina y lo que agradó aun más fue la colocación de los ingredientes y preparación, ya que ésta recordaba a la bandera italiana.
 En honor a tan ilustre comensal tal plato fue bautizado como pizza Margarita.

Response:
La Margarita es una de las pizzas más populares de este plato italiano por excelencia. En 1889, el rey de Italia, Humberto I de Saboya, pasó unos días en Nápoles junto a su esposa, la Reina Margarita Teresa de Saboya.
 El conocido cocinero italiano Raffaele Esposito fue el encargado de hacer una torta para la reina. Conocedor de sus gustos, Esposito preparó varias pizzas, pero la que tuvo más éxito tenía solo tres ingredientes: mozzarella, salsa de tomate y albahaca. A la Reina le encantó y aún más la colocación de los ingredientes, que le recordó a la bandera italiana.
 La pizza fue bautizada como pizza Margarita en honor a tan ilustre comensal.


Instruction: Quiero que me resumas estas ideas.

Context:
Existen otros procesos de emisión de energía, como por ejemplo el debido a una lámpara, un calentador (llamado radiador precisamente por radiar calor o radiación infrarroja), o la emisión de radio ondas en radiodifusión, que reciben el nombre genérico de radiaciones.

 Las radiaciones ionizantes pueden provenir de sustancias radioactivas, que emiten dichas radiaciones de forma espontánea, o de generadores artificiales, tales como los generadores de rayos X y los aceleradores de partículas.

 Las procedentes de fuentes de radiaciones ionizantes que se encuentran en la corteza terráquea de forma natural, pueden clasificarse como compuestas por partículas alfa, beta, rayos gamma o rayos X. También se pueden producir fotones ionizantes cuando una partícula cargada que posee una energía cinética dada, es acelerada (ya sea de forma positiva o negativa), produciendo radiación de frenado, también llamada bremsstrahlung, o de radiación sincrotrón por ejemplo (hacer incidir electrones acelerados por una diferencia de potencial sobre un medio denso como Wolframio, plomo o hierro es el mecanismo habitual para producir rayos X). Otras radiaciones ionizantes naturales pueden ser los neutrones o los muones.

 Las radiaciones ionizantes interaccionan con la materia viva, produciendo diversos efectos. Del estudio de esta interacción y de sus efectos se encarga la radiobiología.

Response: Existen varios procesos de emisión de energía que reciben el nombre de radiación. La radiación ionizante puede provenir de sustancias radioactivas, que la emiten de forma espontánea, o puede ser generada de forma artificial. Las radiaciones ionizantes procedentes de fuentes naturales pueden ser partículas alfa, beta, rayos gamma o rayos X. Se pueden producir también fotones ionizantes, que producen radiación de frenado sincrotrón. Otras radiaciones ionizantes pueden ser los neutrones o los muones. Las radiaciones ionizantes interaccionan con la materia viva, y sus efectos los estudia la radiobiología.


Instruction: ¿Podrías resumir este texto sobre la casa de Ravenclaw, de Harry Potter?

Context:
La casa Ravenclaw premia el aprendizaje, la sabiduría, el ingenio, y el intelecto de sus miembros. Por ello, muchos Ravenclaw tienden a tener talento académico y a ser estudiantes motivados. Los Ravenclaw también se enorgullecen de ser originales en sus ideas y métodos. No es raro encontrar a estudiantes de Ravenclaw que practiquen diferentes tipos de magia que otras casas podrían tratar de evitar.

 Los estudiantes de Ravenclaw también pueden ser peculiares y poseer intereses intelectuales inusuales. Los Ravenclaw generalmente aceptan con entusiasmo a estos excéntricos.

 A menudo trabajadores y diligentes, como suele ser el caso de los intelectuales con predisposición por los académicos, se sabe que algunos de los alumnos clasificados bajo el águila de bronce azul se inclinan a descartar ciertas expectativas sociales en aras de satisfacer su propia curiosidad intelectual. Algunos de estos finalmente también terminaron siendo no solo aceptados sino incluso celebrados, a pesar de haber sido inicialmente objeto de desprecio por sus diversas rarezas. Luna Lovegood, por ejemplo, fue una de esas estudiantes: excéntrica para decirlo en su forma más suave, era una estudiante de Ravenclaw que inicialmente fue intimidada por su abierto desafío a la convencionalidad, pero finalmente se convirtió en una célebre naturalista mágica y reconocida por su participación en la legendaria Batalla de Hogwarts y membresía pasada en el Ejército de Dumbledore. Otro ejemplo sería el profesor Filius Flitwick, un medio-duende que podría haber enfrentado el desprecio por su baja estatura antes en la vida, pero se convirtió en un renombrado Campeón de Duelos y, posteriormente, en uno de los mejores y más conocedores Maestros de Encantamientos en la totalidad del mundo mágico durante su empleo en el Colegio Hogwarts de Magia y Hechicería. (El mejor, según algunos de sus alumnos).

Response: La casa Ravenclaw premia el aprendizaje, la sabiduría, el ingenio y el intelecto de sus miembros, que suelen ser estudiantes motivados y con talento académico. También pueden ser peculiares y poseer intereses intelectuales inusuales. Muchos también tienen la fama de inclinarse a desacatar expectativas sociales en aras de satisfacer su curiosidad intelectual, lo que puede llevarlos a ser despreciados por sus rarezas, aunque algunos, como una Lovegood, terminan siendo celebrados.


Instruction: Sintetiza esta noticia.

Context:
Una alondra es uno de los pájaros más comunes en Europa. Tiene un plumaje marrón, la capacidad de cantar 30 minutos sin descanso y, desde 2026, también podría usarse para comprar un desayuno. Esta y otras aves aspiran a ser los símbolos de los futuros billetes de euro. El Banco Central Europeo (BCE) anunció este lunes que ha elaborado una encuesta para que los ciudadanos elijan el próximo tema y posibles diseños del papel moneda, que emitirá la institución dentro de tres años.

 Un comité consultivo de expertos ha preseleccionado seis propuestas, por las que ya se pueden votar, con diseños que representen los valores de la UE: dignidad humana, libertad, democracia, igualdad, imperio de la ley y derechos humanos.

 Las sugerencias abarcan desde la conexión de estos conceptos con el entorno natural europeo a dibujar especies de pájaros en cada uno de los billetes, pasando por el recorrido, desde el nacimiento –5 euros– a la desembocadura –200 euros–, de un río por los diferentes paisajes europeos. La primera de ellas, “Los valores europeos se reflejan en la naturaleza”, apuesta por billetes de 10 euros en los que aparezca una cordillera, mientras que en el reverso se podría ver “las manos de un bebé tocando o agarrando las de un anciano”, para representar la dignidad humana.

Response: El Banco Central Europeo anunció este lunes que ha elaborado una encuesta para que los ciudadanos elijan el próximo tema y diseños del papel de la moneda. Un comité consultivo de expertos ha preseleccionado seis propuestas que ya se pueden votar: dignidad humana, libertad, democracia, igualdad, imperio de la ley y derechos humanos. Las sugerencias abarcan la conexión de estos conceptos con la naturaleza a través de especies de pájaros, ríos, cordilleras, y las manos de un bebé tocando las de un anciano.


Instruction: ¿Me podrías resumir este texto sobre el lago Issyk-Kul?

Context:
El lago Issyk-Kul tiene una longitud de 182 kilómetros (113,1 mi), una anchura de hasta 60 kilómetros (37,3 mi) y una superficie de 6236 kilómetros cuadrados (2407,7 mi²). Es el segundo lago de montaña más grande del mundo, por detrás del Lago Titicaca en América del Sur. Se encuentra a una altitud de 1607 metros (5272,3 pies) y alcanza 668 metros (2191,6 pies) de profundidad.

 En el lago desembocan unos 118 ríos y arroyos; los más grandes son el Jyrgalang y el Tüp. Se alimenta de manantiales, incluidas muchas fuentes termales y del deshielo. El lago no tiene una salida actual, pero algunos hidrólogos plantean la hipótesis de que que el agua del lago se filtra en las profundidades del río Chu. El fondo del lago contiene el mineral monohidrocalcita: uno de los pocos depósitos lacustres conocidos.

Response: El lago Issyk-Kul es el segundo lago de montaña más grande del mundo, y allí desembocan unos 118 ríos y arroyos. El lago no tiene una salida, pero se plantea la hipótesis de que el agua del lago se filtra en las profundidades del río Chu.


Instruction: ¿Me resumes este texto sobre el código de Hammurabi?

Context: Escrito en acadio para que pudiera ser leído por cualquier persona alfabetizada, su prólogo y el epílogo están redactados en un lenguaje más cuidado y con la finalidad de glorificar al dios babilonio Marduk o Shamash y, a través de él, a su rey. El rey ordenó que se colocara una estatua en la plaza de cada ciudad para que todo el pueblo conociera quién era el rey y sus castigos, para lo cual el cuerpo de la ley se expresa en lenguaje claro, del pueblo. Comienza con la partícula "si" (proposición condicional), describe la conducta delictiva y luego indica el castigo correspondiente. Una de sus leyes establece la ley del Talión. Está redactado en primera persona y relata cómo los dioses eligen a Hammurabi para que ilumine al país y asegure el bienestar de la gente. Proclama a Marduk como dios supremo, subordinando al panteón sumerio/acadio anterior. Se puede interpretar también como una gran maniobra de propaganda política y ensalzamiento del rey, ya que, aunque las leyes estaban fijadas, no se cumplían de manera sistemática (por ejemplo, en el caso de las ejecuciones o de los precios).

Response: Estaba escrito en acadio, con el prólogo y el epílogo en un registro más cuidado para glorificar a los dioses y al rey. Este ordenó que se colocara en cada plaza de cada ciudad para que todo el mundo pudiera conocerle y a sus castigos. Comienza con condicional, se describe el delito y se detalla la pena. Establece la ley del Talión, está redactado en primera persona y relata como los dioses eligen al rey para gobernar el estado. Marduk es proclamado dios supremo. Puede interpretarse como propaganda.


Instruction: Haz un resumen de este texto sobre la gastronomía Armenia.

Context:
La gastronomía de Armenia está formada por los platos y tradiciones culinarias de los pueblos armenios, incluido los integrantes de la diáspora armenia. La historia de Armenia muestra que tras la destrucción del Imperio seléucida surgió el primer estado armenio independiente, fue fundado en el 190 a. C. por Atarxias, cuyos sucesores se conocen como dinastía Artáxida y siendo después en el siglo xx parte del estado soviético, hecho este último que marcó algunas costumbres culinarias en este país y fijó un cambio de las tradiciones culinarias de muchos siglos. La cocina armenia se caracteriza por estar entre la cocina mediterránea y la del Cáucaso, se trata de un conjunto de elaboraciones características de una población nómada que vive en una región fría. Con grandes influencias de la cocina del Oriente Medio, de Rusia y de los Balcanes.

 La Granada es una de las frutas que simbolizan a Armenia y muchas tradiciones armenias se llevan a cabo representando a esta fruta. Por ejemplo en las bodas armenias es tradición lanzar una granada contra la pared, buscando la bendición de sus hijos. La granada también es la diversidad dentro de la unión, representada por los granos. Y, yendo más allá, es un homenaje a los armenios de la diáspora.

Response: La gastronomía de Armenia está formada por los platos y tradiciones culinarias de los pueblos armenios y de la diáspora armenia. Su gastronomía cambió cuando Armenia pasó a formar parte del estado soviético, y marcó algunas costumbres culinarias del país y fijó un cambio de las tradiciones culinarias de muchos siglos. La cocina armenia se caracteriza por estar entre la cocina mediterránea y la del Cáucaso, contando con conjunto de elaboraciones características de una población nómada que vive en una región fría influenciada por Oriente Medio, Rusia y los Balcanes. La Granada es un símbolo Armenio y muchas tradiciones armenias se llevan a cabo representando a esta fruta, como en las bodas, donde es tradición lanzar una granada contra la pared, buscando la bendición de sus hijos. Yendo más allá, también se considera un homenaje a los armenios de la diáspora.


Instruction: Quiero que resumas esto.

Context:
En los animales el aposematismo es casi siempre defensivo, buscando el reconocimiento como peligrosos por posibles depredadores. El ejemplo más inmediato lo ofrecen las avispas o las mofetas o zorrinos, que con sus colores llamativos avisan de la inconveniencia de aproximárseles. No siempre las señales son visuales: están las serpientes de cascabel, con su distintivo aviso sonoro. Para que las señales sean efectivas debe haber un conocimiento de su significado por el posible atacante, conocimiento que llega efectivamente en forma de respuesta instintiva (heredada), o de reacción de evitación aprendida tras una mala experiencia.

 En los animales, el mimetismo acompaña frecuentemente al aposematismo, implicando a los distintos miembros de un círculo de mimetismo de tipo batesiano o de tipo mülleriano. En el mimetismo mülleriano, varias especies —a veces poco emparentadas— comparten un mismo rasgo evitable, como el veneno, y un mismo aspecto llamativo, lo que facilita el aprendizaje de esa asociación de rasgos por el eventual enemigo. En el mimetismo batesiano especies inofensivas "adoptan" el aspecto de otra peligrosa, ganando así cierta ventaja defensiva. Un buen ejemplo lo ofrecen las moscas de las familias Syrphidae y Bombyliidae, frecuentadoras de las flores, sobre las que son confundidas fácilmente con avispas o abejas; o también las serpientes inofensivas que se asemejan a las de coral.

Response: El aposematismo en animales suele ser defensivo, como en avispas o mofetas. No siempre son señales visuales, como con las serpientes de cascabel. El atacante debe reconocer la señal, ya sea de manera heredada o aprendida. El mimetismo mülleriano suele acompañar al aposematismo, siendo de tipo batesiano o mülleriano. En el segundo, varias especies comparten el mismo rasgo y la misma señal. En el batesiano, especies inofensivas adoptan la señal peligrosa. Ciertas moscas, por ejemplo, parecen avispas.


Instruction: ¿Me puedes resumir este texto que contiene el argumento de La Regenta?

Context:
En una ciudad de provincias, Vetusta, vive Ana Ozores, de familia noble venida a menos, casada con don Víctor Quintanar, regente de la Audiencia, del cual le viene el apelativo de "la Regenta". Ana se casó con don Víctor en un matrimonio de conveniencia. Bastante más joven que su marido, al que le une más un sentimiento de amistad y agradecimiento que de amor conyugal, su vida transcurre entre la soledad y el aburrimiento. Es una mujer retraída, frustrada por no ser madre y que anhela algo mejor y desconocido.
 El autor se sirve de la ciudad de Vetusta como símbolo de la vulgaridad, la incultura y el fariseísmo. Ana Ozores es un personaje aquejado de aquella patología del espíritu que se conoció como bovarismo. Desde otro punto de vista, Ana encarna la idealidad torturada que perece progresivamente ante una sociedad hipócrita. Con estas fuerzas en tensión, el escritor construyó un alegato cruel e inclemente de la vida provinciana española, ceñida a sus clases dirigentes, en tiempos de la Restauración finisecular.
 La Regenta es, sin duda, la obra maestra de Clarín y una de las novelas más importantes de la literatura española. En ella se retrata en toda su complejidad una ciudad de provincias, Vetusta (nombre tras el que se esconde Oviedo), en la que está representada la sociedad española de la Restauración. Clarín somete a una irónica crítica a todos los estamentos de la ciudad: la aristocracia decadente, el clero corrupto, las damas hipócritas, los partidos políticos. Todo ello conforma una atmósfera social asfixiante y opresiva, con la que choca la protagonista, Ana Ozores. Su temperamento sensible y soñador la lleva a refugiarse en el misticismo; pero su confesor, el canónigo Fermín de Pas, la decepciona cuando intenta aprovecharse de ella. Cae entonces en brazos de Álvaro Mesía, un mediocre don Juan, con el que vivirá una relación amorosa que no resultará ser más que un sucedáneo de sus ideales románticos. En el enfrentamiento entre Ana y Vetusta, la primera acabará siendo vencida, y, en consecuencia, marginada. La importancia de la presión ambiental y social, sobre la protagonista, acerca la novela a las teorías del naturalismo.

Response:
En una ciudad de provincias, Vetusta, vive Ana Ozores, de familia noble venida a menos. Está casada, por conveniencia, con don Víctor Quintanar, regente de la Audiencia, del cual le viene el apelativo de "la Regenta".
 Ella es bastante más joven que don Víctor, se siente sola y aburrida. Es una mujer retraída, frustrada por no ser madre y anhela algo mejor y desconocido.
 El autor se sirve de Vetusta (nombre tras el que se esconde Oviedo) como símbolo de la vulgaridad, la incultura y el fariseísmo. Ana Ozores es un personaje aquejado de bovarismo, que encarna la idealidad torturada que perece progresivamente ante una sociedad hipócrita. El escritor hizo un alegato cruel e inclemente de la vida provinciana española, ceñida a sus clases dirigentes, en tiempos de la Restauración.
 La Regenta es la obra maestra de Clarín y una de las novelas más importantes de la literatura española. Clarín somete a una irónica crítica a todos los estamentos de la ciudad. Todo ello conforma una atmósfera social asfixiante y opresiva, con la que choca Ana Ozores. Su temperamento la lleva a refugiarse en el misticismo; pero su confesor la decepciona al intentar aprovecharse de ella. Cae entonces en brazos de un mediocre don Juan. En el enfrentamiento entre Ana y Vetusta, la primera acabará siendo vencida, y, en consecuencia, marginada. La importancia de la presión ambiental y social, sobre la protagonista, acerca la novela a las teorías del naturalismo.


Instruction: ¿Podrías resumir este texto sobre el bien jurídico protegido en el tipo penal de agresión sexual?

Context:
La agresión sexual está regulada en el Capítulo I del Título VIII del Libro II del CP bajo la rúbrica de “Delitos contra la libertad e indemnidad sexuales”. El bien jurídico protegido en este delito es la libertad sexual, pero en el caso que el ataque se produzca contra menores o incapaces, el bien jurídico protegido será la indemnidad sexual (adelantar el ejercicio de la actividad sexual a un momento no apto).

 La libertad sexual se define como la facultad que tiene la persona para autodeterminarse en relación a la sexualidad, por tanto se cometerá este delito cuando se obligue a una persona a realizar una acción de índole sexual; la palabra “atentare” es la imposición de una actividad sexual a un sujeto que no quiere realizarla. Si por el contrario lo que se hace es impedir que una persona lleve a cabo una actividad sexual, no se castigaría por este delito, sino que más bien sería constitutivo de un delito de coacciones o amenazas. Esta autodeterminación se caracteriza por la libertad que tienen las personas en decidir el momento y la persona (siempre con su consentimiento) para realizar actividades sexuales, y también rechazar posibles proposiciones sexuales que van en contra de sus intereses.

 La indemnidad sexual forma parte del Título VIII del CP a raíz de la Ley Orgánica 11/1999 de 30 de abril, donde el legislador entendió que hay ciertas personas (menores e incapaces) que no tienen autonomía suficiente para desarrollarse en el ámbito sexual (no pueden ser sujetos de libertad sexual) y por tanto tienen que ser protegidos de las posibles intromisiones en su correcto desarrollo para evitar que sufran futuros traumas. En este sentido RAGUÉS VALLÈS expresa que “la indemnidad sexual no es susceptible de disposición por parte de su titular”.

Response: En la agresión sexual, regulada en el capítulo de "Delitos contra la libertad e indemnidad sexuales", el bien jurídico protegido será la libertad sexual, menos en el caso de menores o incapaces, que será la indemnidad sexual. La libertad sexual se define como la facultad para autodeterminarse en relación con la sexualidad (el momento y la persona) para realizar actividades sexuales, o rechazar proposiciones sexuales que van contra de sus intereses. La indemnidad sexual se aplica en el caso de menores o incapaces, que no tienen autonomía suficiente para desarrollarse en el ámbito sexual, y tienen que ser protegidos de las posibles intromisiones en su correcto desarrollo para evitar que sufran futuros traumas. La indemnidad sexual no es susceptible de disposición por parte de su titular.


Instruction: ¿Podrías sintetizar lo que dice este texto?

Context: Todas las plantas tienen la capacidad de reconocer a otras de su misma especie. Los expertos han estudiado el comportamiento de las mismas sembrando plantas de la misma especie para confirmar que, efectivamente, son mucho menos competitivas, llegando al altruismo, con el resto de individuos de la misma especie. Esto se puede observar de forma clara al comprobar como entre ellas se ceden el espacio para asegurar su reproducción y protegerse tanto de los agentes climáticos como de sus depredadores.

Response: Los expertos dicen que las plantas de la misma especie se reconocen y lo que eso implica es que se ceden espacio para reproducirse y protegerse entre ellas, dejan de ser seres vivos competitivos.


Instruction: Dime en pocas palabras lo que explica el texto siguiente sobre el MareNostrum.

Context: Una capilla de principios de siglo XX alberga uno de los cerebros electrónicos más rápidos del mundo. El ordenador 'MareNostrum', el alma del Barcelona Supercomputing Center-Centro Nacional de Supercomputación, está instalado desde el pasado mes de enero encerrado en una gran urna de cristal rodeado de gruesos muros y ventanas con vidrieras. No obstante, su integración es perfecta, y el bello contraste sorprende al visitante. La sede del 'MareNostrum' se encuentra justo al lado del Rectorado de la Universidad Politécnica de Cataluña. Ambos edificios, construidos en la década de los años 20 del siglo XX, forman lo que fue la casa de la familia Girona, un lugar en la mejor zona de la ciudad. La UPC adquirió el emplazamiento de la nueva 'joya' del BSC en 1975, después de haber servido como colegio. Una década más tarde, la capilla fue desacralizada por el obispo. Y ahora, 20 años después, alberga al potente superordenador de IBM. Sergi Girona, el jefe de operaciones del BSC, es quien 'colocó' esta gran máquina, hoy por hoy el cuarto superordenador más rápido del mundo. Se encargó de dirigir la construccion de la infraestructura que alberga 'MareNostrum', y dirige su mantenimiento.

Response: El ordenador 'MareNostrum', uno de los cerebros electrónicos más rápidos del mundo y alma del Barcelona Supercomputing Center-Centro Nacional de Supercomputación, se encuentra desde enero en una capilla de principios de siglo XX. Está encerrado en una gran urna de cristal rodeado de gruesos muros y ventanas con vidrieras, cuyo contraste sorprende al visitante. La sede se encuentra al lado del Rectorado de la Universidad Politécnica de Cataluña. Ambos edificios forman lo que fue la casa de la familia Girona. La UPC adquirió el emplazamiento del MareNostrum en 1975 después de haber servido como colegio. Una década más tarde, la capilla fue desacralizada por el obispo y ahora alberga el potente superordenador. Sergi Girona, jefe de operaciones del BSC colocó la máquina que actualmente es el cuarto superordenador más rápido del mundo y dirigió la construcción de la infraestructura, además de dirigir su mantenimiento.


Instruction: Sintetiza el contenido de este fragmento sobre la terapia de aceptación y compromiso.

Context:
ACT (Hayes et al., 1999) no es una mera terapia sino una terapia con una teoría específica (la Teoría del Marco Relacional) que recoge la filosofía y conocimientos del Análisis Experimental y Aplicado del Comportamiento, amén de los datos provistos desde otros ámbitos de la psicología sobre tipos de afrontamiento y efectos paradójicos (véase resumen en Hayes et al., 1996). A lo indicado en el apartado dedicado a la TMR, añadimos aquí el resumen de las aportaciones básicas en las que se sustenta ACT: (1) existe evidencia sobre el surgimiento de pensamientos, emociones, recuerdos a través de vías derivadas; (2) la derivación contextualizada correlaciona con niveles altos de inteligencia y facilita la formación de comportamiento relacional complejo; (3) detección de los tipos de regulación verbal que son limitantes; (4) evidencia sobre la correlación entre actuación fusionada-o actuación literal de evitación experiencial- y numerosos problemas; (5) funcionamiento por adición de las relaciones verbales, de modo que los intentos por cambiar sus contenidos se tornan en efectos rebote; (6) la evidencia de la transformación de funciones de los contenidos cognitivos con métodos de cambio contextual, de modo que, aunque las redes relacionales se mantengan intactas ya no sirven para lo mismo ni, a la larga, se viven como antes; (7) los beneficios de la práctica múltiple en aceptar la experiencia privada versus su control, especialmente cuando el malestar es elevado pero está instalado en trayectorias de valor; (8) los tipos de transformación de funciones en los métodos clínicos, por ejemplo, (a) en la práctica de exposición a eventos privados desde el yo-contexto; (b) en el uso de las metáforas y, (c) en los métodos para la clarificación de valores (Barnes-Holmes, Barnes-Holmes et al., 2004; BarnesHolmes, Cochrane, et al., 2004; Dahl, Wilson, Luciano y
 Hayes, 2005; Gutiérrez, Luciano, Rodríguez y Fink, 2004; Hayes y Stroshal, 2004; Luciano, Rodríguez y Gutiérrez, 2004; O’Hora y Barnes-Holmes, 2004; Wegner y Zanakos, 1994).

Response: La ACT no es solo una terapia, sino una terapia con una teoría específica que recoge la filosofía, el análisis experimental y aplicado del comportamiento. Las aportaciones en las que se basa la ACT son: (1) existe la evidencia sobre pensamientos, emociones y recuerdos a través de vías derivadas; (2) la derivación contextualizada correlaciona con altos niveles de inteligencia y facilita la formación de comportamiento relacional complejo; (3) detección de las regulaciones verbales limitantes; (4) correlación entre actuación fusionada y numerosos problemas; (5) los intentos de las regulaciones verbales sufren efecto rebote; (6) transformación de funciones de los contenidos cognitivos para que ya no sirvan para lo mismo ni se vivan como antes; (7) los beneficios de aceptar la experiencia privada versus su control; (8) los tipos de transformación de funciones en los métodos clínicos con la exposición a eventos privados, el uso de metáforas, o de clarificación de valores.


Instruction: Resume este extracto de Wikipedia sobre el Tratado por el que se establece una Constitución Europea.

Context:
El Tratado por el que se establece una Constitución para Europa (conocido como Constitución Europea o Tratado Constitucional), fue un tratado internacional no ratificado destinado a crear una constitución consolidada para la Unión Europea (UE). De haber sido aprobado, habría reemplazado los tratados existentes de la UE con un solo texto, otorgado fuerza legal a la Carta de los Derechos Fundamentales, y ampliado la votación a mayoría cualificada en áreas de política que previamente se habían decidido por unanimidad entre los Estados miembro de la Unión.

 El proyecto del tratado había sido aprobado el 18 de junio de 2003, siendo firmado en Roma por los jefes de gobierno de los países que formaban la Unión Europea a 29 de octubre de 2004. El 12 de enero de 2005, el Parlamento Europeo aprobó una resolución por 500 votos a favor, 137 en contra y 40 abstenciones, en la que recomendó a los Estados miembros que ratificaran la Constitución. En España, por ejemplo, el tratado fue ratificado con una clara victoria del sí en un referéndum con una participación del 42 % del censo. En cambio, el resultado de un referéndum en Francia y otro referéndum en los Países Bajos fue de oposición al tratado, lo cual hizo que el documento no llegase a entrar en vigor y provocó una crisis institucional europea.

Response: El Tratado por el que se establece una Constitución para Europa no fue ratificado por los países miembros. En 2005, el Parlamento Europeo aprobó una resolución en que se recomendó que los Estados miembros ratificaran la Constitución. En España fue ratificado, pero en Francia y en los Países Bajos no, lo cual hizo que el documento no llegara a entrar en vigor, conllevando una crisis institucional europea.


Instruction: Hazme un resumen corto de este texto sobre el estilo del cuadro de Hércules y la Hidra.

Context: Según la mitología griega, el segundo de los doce trabajos de Hércules fue la muerte de la Hidra de Lerna, un monstruo con nueve cabezas de serpiente. La empresa del héroe era interpretada por los neoplatónicos como símbolo de la lucha entre el principio superior y el inferior, según su idea de la continua tensión del alma humana, suspendida entre la Virtud y el Vicio; el hombre en la práctica tendía hacia el bien, pero incapaz de conseguir la perfección y a menudo en peligro de caer en la irracionalidad dictada por el instinto; de esta conciencia de los propios límites deriva por tanto la tragedia existencial del hombre neoplatónico, consciente de tener que perseguir toda la vida una condición aparentemente inalcanzable. Pollaioulo, que de las cabezas de la Hidra muestra dos atacando mientras otras tantas ya están cortadas en tierra, pintó al héroe ante un paisaje que se pierde en la lejanía, plasmado a vista de pájaro, según el uso flamenco, de manera que las figuras en primer plano, se convierten en absolutas y agigantadas protagonistas de la escena. Hércules se arquea con fuerza hacia el monstruo, del cual sujeta firmemente una de las cabezas con la mano mientras con la otra levanta la clava para golpearla. La piel del león de Nemea, que cubre la cabeza a modo de capucha y está atada a la cintura cubriendo el nudo los genitales, se hincha con el viento creando un semicírculo que exalta la figura tensa y desnuda de Hércules. La tensión muscular, célebre característica de las mejores obras de Pollaiuolo, culmina en la marcada línea del contorno, tensa y elástica, en la que parece capturar todo el esfuerzo explosivo del impulso. La representación anatómica es extraordinaria, muy precisa en la representación de detalles tales como músculos y tendones. Los juegos lineales también se perciben en las roscas de la cola del monstruo, que envuelven el tobillo derecho del héroe.

Response: El segundo de los doce trabajos de hércules fue matar a la Hidra de Lerna, gesta que era considerada por los neoplatónicos como símbolo de la lucha entre el principio superior y el inferior. Pollaioulo muestra dos cabezas atacando en su cuadro mientras muchas ya están cortadas, y pintó un paisaje en vista de pájaro, agigantando las figuras centrales. Hércules sujeta las cabezas del monstruo mientras levanta su clava para golpearlo, y lleva una capucha confeccionada con la piel del León de Nemea que se anuda sobre sus genitales y se hincha al viento. La tensión muscular de la que es célebre el autor, captura el esfuerzo explosivo del impulso, y la representación muscular es extremadamente precisa.


Instruction: Resume este texto en una frase.

Context:
Noelia Calvo (Granada, 2003) ha logrado el primer premio del Concurso Talento Flamenco de Baile “Manolo Soler” 2023, que organiza la Fundación Cristina Heeren de Arte Flamenco, con la colaboración de ACCIONA, la Consejería de Turismo, Cultura y Deporte de la Junta de Andalucía, a través de la Agencia Andaluza de Instituciones Culturales (AAIC) y el Grupo Joly.

 Tras la semifinal del pasado 12 de junio, la final estuvo cargada de talento y, sobre todo, mucha ilusión por parte de los participantes. El segundo premio recayó en Lucía Benavides (Utrera, 2007) y el tercero fue para Yaiza Trigo (Alcalá de Guadaira, 2006).

 Además de los premios en metálico, el jurado del certamen también concedió las dos Becas ACCIONA asociadas a este concurso. Concretamente, estas becas fueron a parar a Noelia Calvo y Yaiza Trigo. De manera excepcional, la presidenta de la fundación, Cristina Heeren, tuvo a bien entregar dos medias becas complementarias a Lucía Benavides y Polina Baburina (Rusia, 2002).

Response: Noelia Calvo ha ganado el Concurso Talento Flamenco de Baile "Manolo Soler" 2023, organizado por la Fundación Cristina Heeren de Arte Flamenco, mientras que Lucía Benavides quedó en segundo lugar y Yaiza Trigo en tercero.


Instruction: Me vas a resumir este texto.

Context: Numerosos objetos y sustancias, que varían de región en región, son mencionados en las leyendas sobre vampiros por su efecto apotropaico, es decir, por tener la propiedad de alejarlos o destruirlos. En Europa se cree que una rama de rosa silvestre o de espino pueden dañar al vampiro, así como el ajo o el azufre y objetos sagrados como un crucifijo, un rosario o el agua bendita. En algunas regiones de Sudamérica, cuando una mujer deja en la casa a su hijo dormido, pone sal y unas tijeras al lado del niño para ahuyentar a vampiros y brujas. Otros métodos comunes en Europa incluían esparcir semillas de mostaza o arena sobre el tejado de la casa a proteger o en la tierra de una tumba sospechosa de contener a un vampiro para mantenerlo ocupado durante toda la noche contando los granos caídos. Historias chinas similares relatan que si un vampiro se encontraba con un saco de arroz, tendría que contar todos los granos uno por uno; es una temática que se puede encontrar también en los relatos del subcontinente indio y en Sudamérica, sobre brujas y otros tipos de espíritus malignos o traviesos. Aunque no se los considera como un objeto de protección, el que los vampiros no se reflejen en los espejos ha hecho que fueran utilizados para mantenerlos alejados: eso se conseguía situándolos en una puerta, mirando hacia afuera.

Response: Existen varios objetos y sustancias con los que se cree que se puede alejar o destruir a un vampiro. En Europa, la rosa silvestre o el espino, el ajo, el azufre y objetos sagrados; también esparcir semillas de mostaza o arena sobre el tejado o en la tierra de una tumba sospechosa de contener un vampiro: este estaría ocupado contando los granos. En algunas regiones de Sudamérica, sal y tijeras al lado de un niño dormido. En china, si el vampiro se encuentra un saco de arroz, tendría que contar los granos. Los espejos no reflejan a los vampiros, por lo que estos se alejan de ellos. Pueden colocarse en una puerta.


Instruction: ¿Me puedes sintetizar el contenido de este extracto sobre Bishkek en 4 frases?

Context:
En la ciudad hay 20 parques nacionales, 4 depósitos de agua artificiales, 6 piscinas de natación, 10 teatros, 5 museos conmemorativos al aire libre, 8 museos especializados, también otros parques de cultura y recreo.

 Uno de estos objetos es el parque de roble, donde siempre está fresco bajo las copas frondosas de los árboles, y las ardillas rápidas saltan por los troncos, mirando atentamente a las personas en espera de recibir la golosina. El parque de roble es como un museo original de las esculturas al aire libre. Las esculturas hechas de piedra, metal y madera, algunas aisladas y otras en grupos, están situadas aquí a lo largo de las avenidas del parque, sendas o simplemente entre los árboles en los prados.

 Al parque de roble se le adhiere así llamada “exposición de Bishkek”- la galería Erkindik, donde es posible ver el trabajo de los artesanos y pintores locales.

 Detrás de la galería empieza la plaza principal del país- Ala-Too. La plaza Ala-Too tiene un gran potencial turístico- aquí está situada la Casa del Gobierno decorada con mármol blanco. En la plaza hay muchas fuentes que la decoran, aquí está construida la escena, donde pasan los conciertos de masas y discotecas. Exactamente aquí se reúne la gente durante las fiestas populares. Aquí también pasan los desfiles militares y manifestaciones.

 Entre las curiosidades de la capital se puede mencionar el museo de Bellas Artes, en el que se exponen los objetos del arte pública kirguisa y el arte moderna rusa y soviética. Algunos cuadros y los objetos expuestos tratan de unir las imágenes kirguisas y la técnica europea. También aquí hay unos ejemplares de los finos tapices tradicionales de kirguises (tushkiis, bashtiyks) de diferentes tamaños.
 En la Filarmónica de Bishkek se organizan los conciertos de la música clásica y moderna occidental, también los conciertos de la música tradicional y popular kirguisa. La filarmónica consiste de dos salas, la más grande de ellas habitualmente se usa para los conciertos de la música kirguisa y diferentes espectáculos.

Response: Uno de los parques nacionales de Bishkek, el parque del roble, es como un museo original de esculturas al aire libres. Además, hay la exposición de Bishkek, donde es posible ver el trabajo de artesanos y pintores locales. Detrás de la plaza está la plaza principal del país, Ala-Too. Entre las curiosidades de la capital se puede mencionar el museo de Bellas Artes, en el que se exponen los objetos del arte pública kirguisa y el arte moderna rusa y soviética.


Instruction: ¿Me haces un resumen del siguiente texto sobre el origen del sándwich?

Context:
El británico John Montagu, IV conde de Sandwich, fue enviado en 1746 como comisionado para tomar parte en las negociaciones que se llevaban a cabo en Aquisgrán, con el propósito de conseguir la firma de un tratado de paz que pusiera fin a la Guerra de Sucesión Austríaca que llevaba en marcha desde 1740.
 Fueron dos años de largas conversaciones, por lo que en los ratos de ocio durante las negociaciones Montagu aprovechaba para jugar largas partidas de naipes que lo mantenían absorto durante un gran número de horas.
 Su afición al juego de cartas lo llevaba a disputar largas partidas, lo que provocaba que, en más de una ocasión, ni siquiera se levantase de la mesa de juego para acudir a comer. Para ello, sus asistentes se las ingeniaron para poder servirle en la misma mesa donde jugaba un plato conteniendo una serie de alimentos que podían ser ingeridos fríos, como fiambres y carnes adobadas. Para evitar mancharse las manos, el conde colocaba los alimentos entre dos rebanadas de pan, lo que le permitía tener una de las dos manos libres y así poder seguir jugando.
 Rápidamente se popularizó entre todos los presentes adquiriendo el nombre de sándwich y aunque algunas fuentes indican que fue el propio conde el que mandó que se le sirviera de ese modo, otros historiadores apuestan por la hipótesis de que fue ocurrencia de sus asistentes.

Response:
El británico John Montagu, IV conde de Sandwich, fue enviado en 1746 para tomar parte en las negociaciones de Aquisgrán, para conseguir la firma de un tratado de paz que pusiera fin a la Guerra de Sucesión Austríaca, iniciada en 1740.
 Durante estos dos años de largas conversaciones, aprovechó el tiempo libre para jugar a cartas, partidas que lo mantenían absorto muchas horas y por las que ni siquiera se levantaba de la mesa para ir a comer. Sus asistentes se las ingeniaron para servirle en la mesa donde jugaba un plato con alimentos fríos, como fiambres y carnes adobadas. Para no mancharse las manos y tener una mano libre para poder jugar, el conde colocaba los alimentos entre dos rebanadas de pan.
 Rápidamente, se popularizó con el nombre de sándwich, aunque no está claro si el conde mandó que se le sirviera de ese modo o fue idea de sus asistentes.


Instruction: ¿Qué dice el comunicado de la DGT? Explícamelo brevemente.

Context:
En una reciente consulta de fecha 30 de junio, bajo la referencia V1902-23, la Dirección General de Tributos ha emitido un comunicado relacionado con la tributación del cambio de titularidad de vehículos en tráfico. En particular, se aborda el caso en el cual un vehículo adquirido por una sociedad de gananciales de un matrimonio cambia de titularidad entre los cónyuges sin que haya una disolución de la sociedad de gananciales.

 Con base en el análisis de las normativas pertinentes, la DGT llegó a la conclusión de que esta operación de cambio de titularidad no estará sujeta a impuestos ni al Impuesto sobre Transmisiones Patrimoniales y Actos Jurídicos Documentados (ITPAJD), ni al Impuesto sobre Sucesiones y Donaciones.

Response: El comunicado dice que el cambio de titularidad de un vehículo entre cónyuges no estará sujeta a impuestos, al Impuesto sobre Transmisiones Patrimoniales y Actos Jurídicos Documentados ni al Impuesto sobre Sucesiones y Donaciones.


Instruction: Resume brevemente las representaciones del Sol en el arte antiguo.

Context:
En Europa, los vestigios del Calcolítico y la Edad del Bronce indican también un importante culto al Sol. Éstos pueden encontrarse en las representaciones pictóricas alpinas de Italia, y en el arte rupestre escandinavo. En ambos lugares el sol aparece representado como circunferencia, como laberinto espiral o como rueda celeste, simbolizando el orbe que gira eternamente en el firmamento. También aparecen personajes que, con los brazos alzados o a través de combates rituales, adoran el astro rey.

 El arte orfebre de la Edad del Bronce en la Europa central y meridional desarrolla aún más el concepto viajero del Sol. Por un lado, aparecen carros votivos de pequeñas dimensiones, como el de Dupljaja en Serbia o el de Trundholm en Dinamarca, en los que el Sol viaja empujado por ánades y otros animales, como caballos o ciervos. Por otro, las representaciones en vasos, sítulas y urnas de bronce en Italia y Alemania presentan al Sol como un disco o una rueda con radios, haciendo de nuevo referencia al carro en el cual viaja el dios.
 Todas estas representaciones responden a la misma idea de viaje del astro solar, pero permanecen mudas para los oídos del mundo moderno. Sin embargo, uniendo su iconografía a lo que conocemos de los mitos de culturas como la griega o la egipcia, podemos imaginar el viaje mítico al que hacen referencia.

Response: En Europa pueden encontrarse el Sol en pinturas y arte rupestre, representado como circunferencia, laberinto espiral o rueda celeste. También aparecen personajes con los brazos alzados que adoran al astro rey. El arte de la Edad del Bronce de la Europa central y meridional desarrolla más el concepto del Sol con representaciones de carros donde el Sol viaja empujado por animales, o representaciones en vasos, sítulas y urnas de bronce, donde el Sol es un disco o una rueda con radios. Todas estas representaciones reflejan la idea del viaje solar.


Instruction: Resume este texto sobre un viaje culinario al pueblo de Dayton en el estado de Ohio, en Estados Unidos.

Context:
Gulnaz Makhmudova regenta la pizzería turca halal Dayton Village Pizza. Nacida en Uzbekistán y criada en la región de Krasnodar, al oeste de Rusia, recuerda una infancia en la que cocinaba para sus hermanos mientras su padre trabajaba en el campo y su madre vendía la cosecha en el mercado local.

 "Mis padres estaban fuera todo el día, así que desde que tenía ocho años cocinaba para mi familia", cuenta. Hoy, en Dayton, esos lazos con la tierra se mantienen. Detrás del restaurante, que sirve platos uzbekos y turcos, además de la pizza habitual, su padre, Sabirzhon, ha construido un pequeño invernadero para cultivar sandías y verduras para el restaurante.

 (He aquí cómo hacer un viaje europeo por carretera sin salir del Medio Oeste de Estados Unidos).

 El restaurante se ha convertido en un refugio seguro para los turcos ahiska locales. Muchos de ellos llegaron a Dayton en los años 50 huyendo de la persecución en Asia Central, y ahora Village Pizza es un lugar de reunión para celebrar acontecimientos importantes: graduaciones de instituto, fiestas de cumpleaños y encuentros románticos con café turco.

 Los platos más populares entre los lugareños son el lahmacun (un plato tipo pizza cubierto de carne y especias) y el sigara borek (panecillos crujientes de queso).

Response: La dueña uzbeka de la pizzería turca halal Dayton Village Pizza recuerda cuando, en su infancia, cocinaba para su familia. Allí sirve platos uzbekos, turcos y la pizza habitual. Su padre, de mientras, ha construido un pequeño invernadero para cultivar alimentos para el restaurante. Ahora el restaurante es un refugio para los turcos ahiska locales que llegaron a Dayton huyendo de la persecución en Asia Central. Entre los platos más populares, se sirven el lahmacun y el sigara borek.