Instruction: Resumeix el text següent:

Context:
Si voleu rebre aquest report diari de VilaWeb sobre el coronavirus al vostre correu, cada dia a les 20.00, podeu apuntar-vos-hi.
El cap de setmana s’enviarà excepcionalment, segons l’actualitat.
En dies com els que vivim, és més necessari que mai defensar un periodisme independent i sense por de ser crítics amb el poder.
Si voleu donar suport al model de VilaWeb, feu-vos-en subscriptors.
La invasió russa d’Ucraïna s’ha comès en un moment en què la situació de la covid al país era crítica, amb un pic de 677.794 casos actius el 20 de febrer, la xifra més alta registrada fins ara a Ucraïna.
En un conflicte bèl·lic, i amb tan sols un 35% de la població vaccinada, això serà un problema afegit.
The New York Times assenyala que els refugiats són especialment vulnerables perquè, com és previsible, en un soterrani, en un refugi antiaeri o en un tren ple de passatgers, la distància de seguretat i la màscara no són prioritaris.
Per això es preveu que els casos de covid i la tensió hospitalària augmentin.
Pau Spiegel, director de Salut Internacional de la Universitat Johns Hopkins, explica que s’atendran pacients covid juntament amb ferits de guerra, i que els qui s’infectin greument es trobaran els hospitals plens i amb un dèficit de subministrament d’oxigen, cosa que és important per a molts ingressats, no tan sols per als malalts de covid: “Hi haurà una UCI limitada i, a més, hi haurà molts més pacients amb trauma, de manera que el tractament real es podrà veure greument obstaculitzat”; fins i tot, encara que no requereixin ingrés hospitalari, molts pacients tindran dificultats per a fer el tractament, perquè hi ha medicaments, com ara els anticossos monoclonals o el remdesivir, que requereixen una connexió intravenosa, i això és més difícil de gestionar enmig d’una guerra.
La tensió hospitalària també pot afectar Polònia, Moldàvia i Romania, a causa del flux de refugiats.
Com a precedent, la guerra del Karabakh del 2020 va tenir aquests mateixos efectes: van augmentar els casos de la covid, els sanitaris no s’aïllaven i continuaven tractant els pacients de guerra i hi havia dificultats per a proveir assistència mèdica, seguir els contactes i contenir la propagació del virus.
Més enllà de l’afectació de la covid en la guerra a Ucraïna, i centrant-nos ara en la pandèmia a casa nostra, convé esmentar una novetat en relació amb les restriccions.
Una mesura que entrarà en vigor dissabte, 5 de març.
Als Països Catalans s’han registrat 4.061.878 casos i 37.648 morts, i actualment hi ha 336 pacients a les UCI.
Cliqueu sobre el nom del territori per consultar les webs amb les dades oficials .
A tot el món, les darreres xifres són de 437.845.518 casos confirmats i 5.978.624 morts.
Del total de casos, 369.575.569 ja es consideren guarits, segons dades de Worldometer.
Els cinc estats més afectats en aquest moment són:
–Els Estats Units d’Amèrica, amb 80.649.244 casos i 975.301 morts;
–L’Índia, amb 42.931.045 casos i 514.054 morts;
–El Brasil, amb 28.787.620 casos i 649.443 morts;
–L’estat francès, amb 22.702.815 casos i 138.367 morts;
–Regne Unit, amb 18.886.701 casos i 161.361 morts.
–A l’estat espanyol hi ha 11.036.085 casos i 99.883 morts.
–The Guardian: El vaccí de Pfizer és significativament menys efectiu en nens de cinc anys a onze (en anglès)
–The Straits Times: El vaccí de Novavax mostra una eficàcia a llarg termini en l’assaig del Regne Unit (en anglès)
–CNN: La demanda de proves de la covid-19 disminueixen, però els experts adverteixen que és més important que mai (en anglès)
–Infobae: Òmicron: les cinc preguntes que encara inquieten la comunitat internacional respostes per experts (en castellà)
Com demanar hora?
–On i quan cal mostrar el passaport covid?
–Canvis en les quarantenes dels contactes estrets
–Quines són les restriccions al País Valencià?
–Quines són les mesures contra la covid-19 a Catalunya?
–La fiabilitat de les proves d’antígens canvia en els vaccinats?
Telèfon d’informació: 900 300 555
Telèfon d’informació: 061
Telèfon d’informació: 061
Telèfon de cita prèvia: 821 955

Response: A Ucraïna només el 35% de la població està vacunada i es troba en un pic amb més de mig milió de casos positius. La guerra amb Rússia complica la situació i fa que no es puguin mantenir unes mesures sanitàries adequades. A més, els casos i els hospitals són més complicats de gestionar.


Instruction: Resumeix el text següent:

Context:
Els pagesos han tallat la C-31 a l'alçada de Torroella de Fluvià per reclamar els 2 MEUR que el Govern els deu per les expropiacions.
Foto: Xavier Pi.
Mig centenar de pagesos han tallat la carretera C-31 a l'alçada de Torroella de Fluvià (l'Alt Empordà) per reclamar els 2 milions d'euros que se'ls deuen per les expropiacions de l'obra.
La carretera ja fa dos anys que es va inaugurar i, segons assegura Unió de Pagesos, els propietaris de 158 finques afectades encara no han vist ni un euro.
Els pagesos han entravessat els tractors a la carretera i, per fer sentir la seva indignació, han plantat tomàquets al bell mig de la calçada.
"Només demanem el que és just, que ens paguin d'una punyetera vegada el que ens deuen", ha dit el coordinador nacional del sindicat, Joan Caball.
Els afectats amenacen amb més mobilitzacions si el Govern no els escolta.
Les obres de millora de la C-31 van abraçar un tram de disset quilòmetres a cavall de les comarques del Baix i l'Alt Empordà.
En total, els treballs van tenir un cost de 63,2 MEUR i la nova carretera, que s'estén entre la Tallada d'Empordà i Torroella de Fluvià, va entrar en servei per Setmana Santa del 2010.
Tot i haver passat dos anys, però, el cert és que molts dels pagesos que van veure com se'ls expropiaven els camps encara no han cobrat ni un euro.
Les expropiacions van començar el 2008 i van afectar unes 400 finques.
De les 300 que representa Agroxarxa, els propietaris de més de la meitat -158, en concret- encara tenen pendent rebre els diners per part de la Generalitat.
Per fer sentir la seva indignació, aquest matí mig centenar de pagesos han tallat la C-31 a l'alçada de Torroella de Fluvià.
Convocats pel sindicat Unió de Pagesos, han entravessat els tractors al mig de la carretera i han plantat tomàquets en una mena d'hort improvisat a la calçada.
A més, també han penjat pancartes on reclamaven al Govern que els pagui els diners de les expropiacions.
En total, el sindicat denuncia que es deuen més de 2 MEUR, i critica que la situació ja s'arrossega des de l'anterior tripartit.
'Volem cobrar ja!!!' o 'Entre Nadal i Recoder els pagaments per fer' han estat els lemes que han presidit les pancartes de la protesta.
Unió de Pagesos ha escollit el tram de la C-31 al seu pas per Torroella de Fluvià perquè, com assegura, aquí és on les obres de la carretera van afectar més camps agrícoles i on hi ha més propietaris que encara no han cobrat.
"Apart del traçat, amb molts ponts i rotondes, des d'aquí també és d'on es van extreure la majoria dels àrids", ha explicat el coordinador del sindicat a l'Alt Empordà, Miquel Vilardell.
"Al municipi hi ha explotacions que han vist com se'ls expropiaven fins al 50% dels terrenys; si a això hi sumem que els propietaris no han cobrat, això deixa els pagesos en una situació de vulnerabilitat total", ha criticat Vilardell.
I ha afegit: "És inhumà i il·lògic".
Cobrar "d'una punyetera vegada"
El coordinador nacional d'Unió de Pagesos, Joan Caball, ha dit que la protesta d'avui no és res més que "reclamar un acte de justícia".
Per Caball, el que cal "és que els afectats cobrin d'una punyetera vegada".
Per això, el sindicat reclama al Govern que, abans de continuar executant obres en altres punts de la demarcació, "primer pagui el que deu".
A més, el coordinador nacional també assegura que "no entén" com és que la Generalitat va començar a pagar algunes expropiacions, però després va aturar el procés i ja no ha continuat ingressant els diners per a la resta dels propietaris afectats.
"La darrera resposta que hem rebut de la Generalitat és que no s'ha consignat cap partida pressupostària aquest 2012 per fer front a les expropiacions de la C-31; per tant, reclamem és que primer paguin el que deuen", ha ressaltat Joan Caball.
Els pagesos ja han anunciat que, si el Govern no els escolta i no mou fitxa, continuaran portant a terme més mobilitzacions.
"Després de dos anys, ja se'ns ha acabat la paciència i, si el Govern no ens escolta, anirem a més", ha conclòs Joan Caball.

Response: 50 pagesos han tallat amb tractors, pancartes i tomàquets la carretera C-31, per reclamar els 2 milions d'euros que els deuen per les terres que se'ls han expropiat a causa de les obres. Els pagesos han mostrat així la seva indignació i amenacen amb més mobilitzacions si el govern no fa res.


Instruction: Resumeix el text següent:

Context:
Tarragona acull d’avui a divendres el 1r Congrés Català de Dret Ambiental amb la participació d’un centenar d’experts.
El canvi climàtic centra la primera edició d’aquest congrés, impulsat des de la Universitat Rovira i Virgili.
Durant el congrés, amb ponents d’alt nivell, des de geòlegs a biòlegs i físics, s’abordarà la qüestió del canvi climàtic des de molts aspectes, com ara transports, boscos, justícia ambiental, mitigació de les emissions, etc.
A part de constatar que es tracta d’una prioritat a afrontar en l’àmbit mundial, durant la sessió inaugural del congrés s’han posat de manifest els diferents ritmes de Catalunya i d’Espanya en relació a aquesta matèria i, especialment, sobre la legislació.
Així, s’ha fet esment de la llei del canvi climàtic aprovada pel Parlament i tombada pel Tribunal Constitucional espanyol.
El certamen, que neix amb voluntat de continuïtat, vol ser un espai de trobada entre l’acadèmia, les administracions, empreses i organitzacions socials, amb participació internacional.
L’acadèmic Michel Prieur, considerat el pare del dret ambiental a França, és només un exemple d’un dels conferenciants en aquest congrés, organitzat pel Centre d’Estudis de Dret Ambiental (CEDAT), un centre de recerca i ensenyament superior vinculat a la Universitat Rovira i Virgili dedicat al dret ambiental en totes les seves facetes.
‘Volem iniciar una sèrie de congressos catalans que esperem que esdevinguin un espai de debat per debatre periòdicament els temes de medi ambient a Catalunya, i, en relació a aquest congrés, abordar diversos aspectes sobre el canvi climàtic, així com la llei aprovada pel Parlament’, ha dit el director del CEDAT, Antoni Pigrau.
Durant tres dies s’han organitzat nombroses conferències al Campus Catalunya de la URV.
Avui al matí, en la sessió inaugural, Pigrau ha remarcat que, segons dades del Servei Meteorològic de Catalunya, la temperatura mitjana de Catalunya de l’any passat va ser 0,5 graus superior a la mitjana climàtica del període del 1961 al 1990.
‘I la comunitat científica internacional adverteix de la necessitat de mantenir la temperatura global del planeta per sota de l’augment de 2 graus des de l’era preindustrial; això requereix l’establiment de reduccions significatives en les emissions de gasos d’efecte hivernacle’, ha dit.
En aquest context, Pigrau ha destacat la llei que el Parlament va aprovar al juliol.
‘Però lamentablement ha estat impugnada també davant del Tribunal Constitucional espanyol, pel govern espanyol, en aquesta dinàmica d’impugnacions gairebé automàtiques en què els interessos de la política partidista sembla que deixen en segon pla la necessitat apressant d’afrontar els problemes de les persones’, ha etzibat el director del CEDAT.
En la mateixa línia s’ha expressat la secretària de Medi Ambient i Sostenibilitat de la Generalitat, Marta Subirà, deixant clar que l’ampli debat que va suposar la llei, en un procés llarg amb nombrosos agents implicats, no quedarà en va.
‘Malgrat la impugnació, estem totalment decidits a treballar en el seu desenvolupament; perquè la llei no és fet menor’, ha declarat.
De fet, una de les taules rodones del Congrés espanyol aprofundirà en la nova llei catalana, així com el debat del pacte nacional per a la transició energètica cap a un model de país que no depengui dels combustibles fòssils, que és l”altra pedra angular’, segons Subirà, centrarà una de les taules rodones del congrés.
‘I tot això demostra la maduresa de la societat catalana’, ha afegit.
En l’opinió de Subirà, cal superar tots aquests anys marcats per la ‘voluntarietat’ i apostar per ‘elements vinculants’, davant un fenomen climàtic que els experts titllen d”urgent’ i ‘inaplaçable’.
‘Som favorables a acords voluntaris, però la voluntarietat ha de servir per anar més enllà, i com a Govern creiem que calen uns mínims obligatoris’, ha dit.
La implicació de Catalunya, en comparació amb l’estat espanyol, en el tema del canvi climàtic -sense voler aprofitar les oportunitats de la descarbonització, segons Subirà-, i també l’anunci de Trump de retirar els Estats Units de l’Acord de París han ocupat bona part de la sessió inaugural d’aquest 1r congrés, titulat ‘El canvi climàtic: una mirada des de Catalunya’.

Response: El primer Congrés Català de Dret Ambiental tindrà lloc aquest divendres a Tarragona i durarà tres dies. Durant aquest període, s'afrontaran temes relacionats amb el canvi climàtic i també es debatrà sobre la llei del canvi climàtic que va aprovar el Parlament o el pacte nacional per a la transició energètica.


Instruction: Resumeix el text següent:

Context:
La consellera de Transparència, Cultura i Esports del Govern de les Illes Balears, Ruth Mateu, el conseller de Cultura de la Generalitat de Catalunya, Santi Vila, i el conseller d'Educació, Investigació, Cultura i Esport de la Generalitat Valenciana, Vicent Marzà, han acordat la Declaració de Palma per la qual es comprometen "a enfortir lligams històrics i culturals en benefici comú dels tres territoris en els àmbits de la llengua i la cultura".
Així ho han manifestat després de la reunió mantinguda entre els tres consellers i els seus respectius equips al Museu de Mallorca, on s'ha escenificat la voluntat de treballar conjuntament i reforçar els projectes compartits, aprofitant el moment històric favorable entre les tres administracions, segons ha apuntat el Departament de Cultura.
Entre d'altres aspectes, la Declaració de Palma preveu la consolidació de l'Institut Ramon Llull com a organisme de promoció exterior.
"Hem d'aprofitar els vents favorables que ens ha brindat aquesta etapa política per crear sinergies que ens permetin reforçar els projectes comuns, tant a dins com defora dels nostres territoris, perquè junts tenim més oportunitats d'obrir-nos al món", ha afirmat la consellera Ruth Mateu.
Per la seva banda, el conseller Santi Vila ha destacat la necessitat d'"intensificar" els vincles entre els tres territoris perquè és "impossible" entendre la cultura del país, segons ha assenyalat, "sense les aportacions dels creadors baleàrics o valencians".
Vila considera que la Declaració de Palma és una "oportunitat" per definir la interrelació cultural entre els tres territoris i ha apostat per seguir potenciant l'Institut Ramon Llull com a "eina per internacionalitzar els nostres autors i creadors més enllà dels nostres territoris".
Per la seva banda, el conseller Vicent Marzà ha explicat que aquest acord és "un pas més" per potenciar les indústries culturals i creatives de cada territori, "la primera pedra per a construir ponts i no murs a un vertader i eficaç corredor mediterrani cultural".
"Estic segur que aquesta acció repercutirà en positiu als nostres sectors culturals tant pel que fa a l'ampliació de circuïts de programació com al rendiment econòmic de les propostes creatives", ha sentenciat Marzà.
Pel que fa als principals projectes concrets, dins la Declaració de Palma, es contempla la necessitat de reforçar el mercat interior cultural entre els tres territoris, impulsant circuits d'Arts Escèniques, Visuals, Música, Literatura, Audiovisual i Cultura Popular o Tradicional.
El Departament de Cultura ha destacat que l'objectiu de crear aquests circuits és facilitar el moviment entre els tres territoris a les indústries culturals i els creadors, i el funcionament serà acordat per grups de treball de les tres institucions.
Aquesta declaració preveu pels sectors de les arts musicals, les arts visuals, i les escèniques, l'establiment de criteris de participació conjunta a fires i festivals, creació de circuits per compartir.
Pel que fa a la promoció de la creació literària i la indústria editorial, es coordinaran tasques de promoció de la literatura i es promouran programes d'intercanvi d'autors.
En l'àmbit de llengua, la Declaració de Palma es marca assolir un sistema d'acreditacions de coneixements lingüístics compartit i compatible, garantint la coherència, la transparència i la màxima informació pública, segons el Departament.
Entre altres compromisos, els tres consellers han acordat impulsar iniciatives conjuntes envers les polítiques estatals lesives envers la llengua compartida.
Lligant els àmbits de la llengua i la cultura i com a plataforma per donar a conèixer les creacions fora del territori, la Declaració de Palma també preveu la consolidació de l'Institut Ramon Llull com a organisme de promoció exterior i internacionalització.
En aquest sentit, cal remarcar el reingrés del govern de les Illes Balears a l'Institut, i la col·laboració de l'IRL amb la Generalitat Valenciana dintre del Pla Estratègic Cultural 'Fes Cultura'.
Totes les accions plantejades per la Declaració de Palma es concretaran mitjançant grups de treball que reuniran a representants dels tres territoris.
A la trobada entre els tres consellers també hi han assistit el director general de Cultura del Govern de les Illes Balears, Jaume Gomila; la directora general de Política Lingüística del Govern de les Illes Balear, Marta Fuxà; la directora general de Política Lingüística de la Generalitat de Catalunya, Ester Franquesa; el secretari autonòmic de Cultura i Esport, Albert Girona; i el director de l'Institut Ramon Llull, Manel Forcano.

Response: El Departament de cultura català, balear i valencià s'uneixen per reforçar la llengua i la cultura que tenen en comú. Això s'ha aconseguit amb la consolidació de l'Institut Ramon Llull com a organisme de promoció exterior i d'internacionalització de la cultura dels tres territoris. També impulsaran iniciatives conjuntes per defensar el català en les polítiques estatals.


Instruction: Resumeix el text següent:

Context:
L'excomissari José Manuel Villarejo diu que té proves que acrediten els vincles del Centre Nacional d'Intel·ligència (CNI) amb l'atemptat de Barcelona del 17 d'agost de 2017.
Aquestes proves, però, són informació secreta de l'Estat que serà confidencial per sempre.
Per sempre?
Sí.
Així ho estableix la llei de secrets oficials, una llei franquista de 1968 que no s'ha modificat mai -els diferents governs del PP i el PSOE ho han impedit sistemàticament- i que, a diferència del que passa en altres països, no posa un termini concret en què la informació classificada es desclassifiqui automàticament.
A dia d'avui, només el govern espanyol pot ordenar desclassificar una informació secreta.
Sense voluntat política per fer-ho, tot allò que l'Estat sap sobre l'imam de Ripoll, Abdelbaki Es Satty, es guardarà amb pany i clau per sempre més.
Va ser menys d'un minut i gairebé de passada, però Villarejo va deixar anar dimarts a l'Audiència Nacional unes acusacions greus que assenyalaven els vincles de l'exdirector del CNI Félix Sanz Roldán amb els atemptats del 17-A.
El comissari jubilat de la Policia Nacional, en el marc del judici contra ell pel cas Tàndem, va dir que l'atac havia estat un "greu error" de Sanz Roldán, que no va calcular bé les conseqüències de fer un "petit ensurt" a Catalunya quan faltaven poques setmanes pel referèndum de l'1-O.
Villarejo, com ha estat habitual en tota la seva declaració, va llançar les acusacions sense proves concretes, però el cert és també que fins ara no hi ha hagut voluntat real, ni política ni judicial, d'arribar al fons de la qüestió i confirmar o desmentir el paper del CNI en l'atemptat, que va deixar 17 morts.
L'excomissari, que s'enfronta a 109 anys de presó i té una guerra oberta de fa temps amb Sanz Roldán, ja va parlar dels serveis secrets i l'atemptat fa un any, en un altre judici.
En aquella ocasió va dir que el CNI tenia informacions que apuntaven a un atac a Barcelona, però no en va fer cas perquè no va considerar fiable la font.
No va anar més enllà.
Aquest dimecres, ha matisat les seves paraules, si bé ha insistit en els vincles del CNI amb l'atemptat.
Es volia, ha dit, generar "sensació de risc" a Catalunya i la necessitat de "protecció" de l'Estat, no pas provocar un atemptat.
I les proves?
"Si volen proves, vagin als meus arxius", ha dit.
El problema és que aquest alguns d'aquests arxius s'han declarat secrets i, per tant, secrets, a no ser que el govern espanyol decideixi el contrari.
"Desclassificar informació depèn del govern espanyol", assenyala a NacióDigital el periodista Fernando Rueda, expert en espionatge espanyol i autor de diversos llibres sobre el CNI.
Tot allò que fa referència a noms, fets o situacions relacionades amb els serveis secrets de l'Estat és considerat informació secreta i, per tant, no es pot fer pública.
Les proves que assegura Villarejo que té per acreditar els vincles del CNI amb l'atemptat de Barcelona són, doncs, material classificat.
D'acord amb l'actual llei espanyola, no es desclassificarà mai si no ho vol l'autoritat competent, en aquest cas el govern espanyol que ara presideix Pedro Sánchez.
"Ara com ara, els secrets d'estat són eterns", constata Rueda.
La Moncloa ha esquivat les paraules de Villarejo.
Només la delegada del govern espanyol a Catalunya, Teresa Cunillera, ha demanat "no fer el joc" a l'excomissari.
Una llei de secrets "anòmala"
"Com més secret, menys memòria.
El secret d'estat pot portar a pensar que hi ha un estat secret i incontrolable", apunta.
El PP i el PSOE han bloquejat sistemàticament les reformes de la llei i Espanya encara funciona amb una llei franquista, a la qual se li han fet alguns matisos.
Hi ha hagut diversos intents de reformar la llei, sovint a instàncies del PNB, que sempre han topat amb el bloqueig dels principals partits de l'Estat.
A dia d'avui, només el govern espanyol pot decidir classificar una informació.
Amb l'esborrany, hi hauria més titulars que podrien convertir una informació en confidencial.
És significatiu també que s'establirien terminis de desclassificació.
La llei actual fa que la classificació del secret tingui un caràcter indefinit.
Pel que fa a la competència per desclassificar informacions, la llei actual diu que ho pot fer aquell òrgan que la classifica, és a dir, el govern espanyol.
L'esborrany que treballa l'executiu estatal no descarta crear un òrgan específic encarregat d'aquesta qüestió.
Sigui com sigui, encara no hi ha res tancat.
Mentrestant, els secrets continuaran sent secrets.

Response: Villarejo va acusar dimarts davant l'Audiència Nacional el CNI, advertint que té proves que el vinculen amb els atemptats del 17-A. Una llei del 1968 només permet al govern accedir a aquesta informació secreta classificada. El govern treballa en un esborrany per modificar aquesta llei i que es puguin establir terminis de desclassificació.


Instruction: Resumeix el text següent:

Context:
El MNAC inaugura divendres la primera gran exposició retrospectiva sobre el fotògraf barceloní Oriol Maspons (1928-2013), l'arxiu del qual custodia el Museu Nacional des de l'any 2011.
L'exposició comissariada per Cristina Zelich recorre les seves quatre dècades de dedicació a la fotografia amb fins a 530 imatges, algunes d'inèdites o poc conegudes, més enllà dels icònics treballs sobre el Somorrostro o els retrats de la Gauche Divine barcelonina.
Maspons va defensar la fotografia aplicada o "útil', com recorden tant el títol de l'exposició com l'associació de les imatges seleccionades amb les publicacions o àmbits per les quals van ser concebudes o publicades.
Reportatgisme, retrat, moda i publicitat, Maspons va abastar un ampli camp fotogràfic fins a confegir un arxiu de més de 7.000 imatges.
A través de 530 imatges l'exposició '1949-1995.
Oriol Maspons.
La fotografia útil' recorre més de quaranta anys d'activitat fotogràfica en els camps del reportatge, el retrat, la moda i la publicitat.
Digitalitzat i inventariat gràcies a la Fundació Nando i Elsa Peretti i l'empresa Agrolimen, l'arxiu del fotògraf conservat al MNAC ha estat escrutat per Cristina Zelich, la comissària de l'exposició.
L'àmplia selecció que n'ha fet inclou imatges inèdites, moltes d'elles tractades i inventariades en una etapa recent de treball a l'arxiu.
Davant l'ingent material que tenia entre mans, la comissària va optar per dividir l'exposició en dos àmbits: el Maspons "amateur" i el fotògraf professional.
En tots dos àmbits, però, hi ha un mateix fil conductor, la idea de la fotografia com a fet "útil" i una creació "aplicada" que sempre va defensar Maspons.
"Va defensar la fotografia en tant que notari del seu temps, i la finalitat de la qual era la pàgina impresa", explica Zelich a l'ACN.
Prova d'això són les múltiples instantànies que el fotògraf va publicar en mitjans gràfics i revistes com 'Destino', 'Triunfo', 'Interviú', 'Paris-Match', 'Bocaccio'.
En coherència, la comissària ha contextualitzat diverses imatges al costat del mitjà on van ser publicades.
De la mateixa manera, es reprodueixen les portades dels àlbums musicals pels quals va cedir o fer fotografies, o els diversos volums de la col·lecció 'Palabra e imagen', de l'editorial Lumen amb la qual va col·laborar des de l'inici degut a la seva amistat amb Esther Tusquets.
Al parer de la comissària, més que un avantguardista, Maspons va ser un "renovador del llenguatge" –ell i els seus companys de generació com Miserachs o Colom- en el sentit que es va oposar a la fotografia com a objecte de contemplació estètica i com a creació artística "bonica", que aleshores imperava en associacions fotogràfiques com l'Agrupació Fotogràfica de Catalunya, de la qual va formar part des del 1952 fins que en va ser expulsat el 1958.
L'exposició recull també la faceta d'escriptor i teòric de Maspons, amb una sèrie de textos com el conegut article 'Salonisme', publicat a la revista 'Arte Fotográfico' el 1957 i que va suposar una dura crítica al món conservador agrupacionista.
De fet, va ser l'article el que li va costar l'expulsió de l'AFC.
També hi són alguns dels nombrosos llibres que va il·lustrar, entre els quals destaca 'Arquitectura gótica' (Lumen, 1968), d'Alexandre Cirici.
I tot i que la comissària no ha volgut que l'exposició fos un recull de les fotografies més icòniques de Maspons, tampoc ha obviat alguns dels treballs on aquestes imatges s'insereixen, com els seus reportatges sobre la vida al Somorrostro, o els retrats i altre tipus d'imatge que il·lustra la 'Gauche Divine' barcelonina, de la qual ell mateix en formava part.
Sobre la disparitat de temes d'interès del fotògraf (també va fotografiar arquitectura i paisatge urbà a París o Londres, i va testimoniar per la Creu Roja Internacional el terratrèmol a Manàgua del 1973, entre altres), Zelich opina que Maspons era una persona "molt curiosa, que s'interessava per molts temes i que acceptava tots els encàrrecs que li arribaven a l'estudi".

Response: Aquest divendres s'inaugura l'exposició retrospectiva d'Oriol Maspons (1928-2013), dividida en l'etapa amateur i la professional. L'exposició inclou 530 imatges, algunes de les quals són inèdites, textos seus de la seva etapa com a escriptor i teòric, alguns dels llibres i treballs que va il·lustrar, i reportatges sobre la vida al Somorrostro.


Instruction: Resumeix el text següent:

Context:
El pes de la distància.
Màrius Torres suposa que les cartes que ha enviat recentment a Joan Sales poden suscitar malentesos i fa per manera d’aclarir-los.
Però, com sempre, va més enllà i ofereix reflexions, aquesta vegada sobre l’esperança i l’ambició.
La carta conté també dues referències a la poesia: un elogi de Carles Riba a la qualitat literària de Torres i l’anunci d’una carta –interessantíssima– on comentarà un conjunt de poemes de Joan Sales.
Serà la que publicarem demà passat.
«Poc després de tirar la meva carta de darrers de juliol, vaig rebre la vostra del 23 de juny.
Abans havia rebut el plec dels poemes d’en Joan.
Tanmateix, si us escric avui és perquè ahir, amb la carta d’en Joan a l’Esperança, vaig veure ben clar el que ja temia, i és que alguns fragments de la meva carta anterior havien d’irritar fortament en Joan.
És cert que potser nosaltres no imaginem prou el que és viure a Macorís.
Però si alguna cosa que diem nosaltres us sembla fora de lloc i estúpida, penseu que potser tampoc vosaltres teniu una idea molt precisa de l’ambient en què es viu aquí.
Déu sap que la meva intenció era bona, i que no us voldria veure pas convertits en exemplars de l’alta societat dominicana, tal com ens la descriu en Joan.
Però sap també, i seria per tant inútil que volgués dissimular-li-ho, que no tinc cap mena de prejudici ‘antifilisteu’, i que tan honorable em sembla viure del comerç com de la pedagogia.
En la carta que violàrem ahir, en Joan no fa cap al·lusió als vostres plans ni a possibles canvis de residència.
Ho heu deixat córrer?
Comprenc que parlar de tot això us faci poca il·lusió, tan poca com me’n pugui fer a mi parlar de la meva salut.
I, diantre!, d’ençà que m’ho vau demanar, no deixo de parlar-vos de la meva salut a cada carta. | És ben cert que més que el clima, l’ambient, l’enyorament, les taràntules i l’alta societat, és el no veure una finalitat clara a la nostra vida que ens neguiteja i ens posa de mal humor.
Hom accepta amb goig el martiri quan està cert que procura la glòria del cel; hom s’irrita d’una picada de mosquit quan la pròpia existència sembla tan ridícula com una picada de mosquit.
¿Recordeu un sonet de Milton que una vegada vaig provar de traduir?
El darrer vers és d’una concisió romana:
They also serve who only stand and wait.
Aguantar ferm, i esperar, és també una manera de servir Déu –la sola finalitat de l’home en la Terra, sigui poeta o adroguer.
Hi ha qui es consagra a l’exercici de la fe, hi ha qui es dóna a la caritat, ¿per què Déu no ha d’estimar igualment aquells que es donen tots a l’esperança?
No demano pas que us poseu una bena als ulls, però com que la fe de les persones intel·ligents ens sembla més profunda que la dels carboners, i la caritat envers els enemics és més noble que cap altra, l’esperança ‘a consciència’ és tant més divina com més difícil.
Potser la finalitat que trobem a faltar en la nostra vida és aquesta: potser Déu ens ha fet només perquè exercitéssim amb tota l’ànima aquesta bellíssima virtut.
No siguem ‘reacis’ i esperem, encara que tota la vida no hagi de ser res més que això: esperar.
Jo no trobo la menor dificultat a esperar que algun dia esperarem plegats, sense que un oceà ens separi.
N’estic cada dia més segur –i no he estat mai un optimista per les coses que desitjo vivament.
Cal que us convenceu que la vostra vida actual és un episodi sense importància, i que l’únic que importa és treure’n tot el suc possible com a experiència vital.
Tinc ganes d’escriure’t un comentari llarg i ben mesurat dels teus poemes, Joan.
Els hem acabat de transcriure, amb la Maria Planas.
Però necessito molta calma i llegir-los encara moltes vegades.
Hi ha coses que fan una impressió fortíssima –i no pas precisament aquelles que volen suggerir horror.
Així que el meu cervell començarà a funcionar una mica seguit, em posaré a la feina.
Fa unes setmanes, un amic nostre a qui el meu pare havia deixat la còpia a màquina dels meus versos que tu vas enviar-li abans d’embarcar, va llegir-los a Carles Riba, veí de la ciutat del Conqueridor d’ençà de primers d’any.
Segons sembla, Riba en féu grans elogis i anà a demanar al pare la resta de coses meves, i li prometé una crítica per quan ho hagués llegit tot.
Estic content per mi, i de pensar que he pogut donar una grossa alegria al pare, justament en aquests moments en què potser no ho hauria pogut fer si gaudís de bona salut.»
Text extret del llibre ‘Les coses tal com són‘ (de l’editorialAcontravent).
VEGEU TOTA LA SÈRIE DE CARTES PUBLICADA.

Response: Màrius Torres respon a les cartes de Joan Sales, on comenta el seu estat de salut. Assegura que la finalitat de l'ésser humà al món és esperar, i que espera que algun dia ho facin junts. També comenta que està transcrivint els seus poemes i que pels seus propis ha rebut elogis i ha donat una alegria al seu pare.


Instruction: Resumeix aquest text:

Context:
L’editorial Proa publica, un any més, el Premi Miquel de Palol de poesia, en aquest cas concedit al poeta Josep Maria Fulquet (Barcelona, 1948) i al seu volum, Morir com un riu, un llibre de poemes molt poderós i fins i tot brutal en algunes de les seves conviccions, eixamplades a partir de la intenció de sacsejar el lector i fer-lo participar de la veu poètica que aquí s’eixampla com una exhalació.
Comentant l’esmentat volum, el poeta Carles Camps Mundó en fa una defensa exaltada i aprofita per atacar algunes de les misèries del sistema literari català actual.
Amb el tema encara candent, des de Núvol el poeta Jaume C. Pons Alorda entrevista Josep Maria Fulquet per parlar del seu nou llibre i per conèixer més claus de la polèmica.
Jaume C. Pons Alorda: Com a cita d’autoritat per obrir el teu Morir com un riu agafes un text de Nietzsche en què el filòsof alemany assegura que el poeta expressa “pensaments i sentiments” que nosaltres també tenim, i “d’una manera tan bonica”.
Després, en el seu primer poema, el que enceta, un vers ens retorna a “repeticions de coses ja sabudes”.
Per a vostè la poesia és una lluita contra els tòpics o és parlar del coneixement compartit entre els éssers humans?
Josep Maria Fulquet: He agafat aquestes paraules de Nietzsche, dels Aforismes concretament, una mica per significar que el poeta no és en cap cas un extraterrestre, un individu “posseït” per la divinitat, com van posar en circulació els romàntics.
Byron, Shelley, Keats, però també Goethe i el seu Werther, van fer molt de mal (potser “mal” no és ben bé la paraula, és simplement una manera d’expressar-ho) en aquest sentit.
Fins i tot —no podia ser altrament— la seva mort (l’un, lluitant per la independència de Grècia; l’altre, ofegat en una platja italiana) va ajudar a crear aquesta aura de personatges únics, irrepetibles.
I ells potser ho són, però no pas la seva obra, el que van escriure.
Amb aquest epígraf de Nietzsche he volgut remarcar precisament això que dic parlant del text d’Eliot i del concepte de tradició, concretament la tendència que tenim, al fer l’elogi d’un poeta, a insistir en els aspectes de la seva obra que menys s’assemblen als altres; és a dir, que sovint, al comentar determinats aspectes de la seva obra, hi volem detectar l’individual, l’original, allò que el fa diferent dels altres.
En canvi, si ens acostem al poeta sense aquest “parti pris”, sovint ens adonarem que no solament les millors parts de la seva obra, sinó les més individuals, són aquelles en què els seus avantpassats, els poetes ja desapareguts, confirmen amb més vigor la seva immortalitat.
Això diu Eliot, i serveix per contestar una mica la seva pregunta.
Fixi’s que Nietzsche diu que la primera alegria que ens dóna un poeta és descobrir en ell un pensament, o un sentiment, que nosaltres també tenim.
¿No és parlar del coneixement compartit entre els sers humans això?
Morir… no pretén en cap cas ser un llibre original, per descomptat.
Al contrari, vol aprofundir en pensaments i sentiments del comú, que ens vénen donats per la tradició, per dos mil anys de plantejar-nos les mateixes qüestions, de manifestar estats d’ànim determinats per factors d’ordre tant moral com intel·lectual o afectiu.
I per cert, ara que parlem d’això, quan vostè em demana quins són els autors que llegeixo, n’hi he dit molts, tant de catalans com d’europeus, però m’he descuidat de citar-n’hi dos; i més que dos autors, que també, dos llibres que em van impressionar al llegir-los, precisament perquè, cada un en la seva especificitat particular, posaven en relleu això que li deia de compartir sentiments que tots tenim.
L’un és Sense invitació, de Vicenç Villatoro (Proa, 2011); l’altre, Rere els vidres, de Jaume Huch (Ed. de L’Albí, 2015).
En ells, hi descobreixes això: pensaments i sentiments que tu també has tingut i que ells, en funció de la seva capacitat de combinació, de la seva “ars combinatòria”, fan aparèixer com si fossin nous.
Podeu llegir l’entrevista sencera a Núvol, el digital de cultura.

Response: El poeta Josep Maria Fulquet ha rebut el premi Miquel de Palol de poesia pel seu llibre "Morir com un riu". Durant una entrevista explica que tendim a extreure de les persones el que els diferencia de la resta, però el seu llibre pretén aprofundir en un pensament que tots tenim i que, més que diferents, són comuns.


Instruction: Resumeix aquest text:

Context:
La retrospectiva 'Apocalypse domani' recollirà títols clau de 'l'exploitation italiana' de ciència ficció
ACN Barcelona.-El Sitges – Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya 2019, que se celebrarà del 3 al 13 d'octubre, celebrarà el 40è aniversari de 'Mad Max.
Salvajes de autopista', de George Miller.
Aquesta efemèride ha inspirat el cartell, una retrospectiva i el llibre oficial del Festival.
El director del certamen Àngel Sala també ha anunciat la retrospectiva 'Apocalypse domani' que recollirà títols clau de l'exploitation italiana de ciència ficció desenvolupada a finals dels anys 70 com a conseqüència de l'èxit de títols nord-americans com 'Star Wars', 'Alien' o '1997: Rescate en Nueva York', però sobretot de les dues primeres entregues de 'Mad Max'.
Així mateix, també s'homenatjaran els 40 anys de la icònica pel·lícula 'Alien, el octavo pasajero', de Ridley Scott,
Sala ha recalcat que 'Mad Max' es va convertir en "una pel·lícula mítica" quan es va estrenar 40 anys.
"Va ser una sorpresa per a tots els aficionats perquè tenia un contingut de violència i acció molt diferent al que es portaven a l'època i arribava d'Austràlia, una cinematografia emergent", però que no era molt coneguda.
El director ha destaca que volen parlar també del 79 amb pel·lícules de violència urbana com 'The Warriors' o 'Mad Max'.
El director del certamen ha recordat l'impacte que va tenir en ell veure 'Mad Max'.
"Jo tenia 15 anys i ens va impressionar l'escena d'un nen petit corrent per una autopista i perseguit per cotxes.
Em va impactar la increïble direcció de les escenes d'acció per part de George Miller".
El Festival de cinema de Sitges dedicarà una retrospectiva als títols clau de 'l'exploitation italiana' de ciència ficció i portarà per nom 'Apocalypse domani'.
Són títols que van ser influïts per cintes nord-americanes com 'Star Wars', 'Alien', '1997: Rescate en Nueva York' i les dues primeres entregues de 'Mad Max'.
El festival ha assenyalat que van ser productes pensats per al mercat internacional, que en alguns territoris van assolir un enorme èxit comercial, dirigits per veterans del cinema de gènere italià com Enzo G. Castellari ('1990, Los guerreros del Bronx', 'Los nuevos bárbaros'), Joe D'Amato ('Bronx lucha final'), Sergio Martino ('2019, tras la caída de Nueva York'), Lucio Fulci ('Roma año 2072: Los gladiadores') o Luigi Cozzi ('Contaminación: Alien invade la Tierra').
Llibre oficial del Sitges 2019
'Apocalypse Domani.
La década dorada de la exploitation italiana de ciencia-ficción (1977-1990)' és el títol del llibre oficial del Sitges 2019 que, sota la coordinació d'Ángel Sala, veurà la llum el proper mes d'octubre.
Aquesta serà la segona col·laboració entre el Festival i Editorial Hermenaute, després de la publicació l'any passat de l'assaig 'Michele Soavi.
Cineasta de lo macabro'.
El llibre analitza el fenomen de 'l'exploitation italiana' des de la perspectiva del gènere de la ciència ficció, repassant els seus precedents, els seus continguts i l'impacte que van suscitar aquest tipus de produccions.
Pel que fa al cartell que s'ha donat a conèixer aquest dimecres, Sala ha recalcat que inclou tots els elements de la saga de 'Mad Max' i a aquest tipus de cinema on hi apareixen cotxes, el desert, l'apocalipsi i la destrucció.
"El cartell connecta amb el món de 'Mad Max' i el cinema 'exploitation' italià".
El Festival de cinema de Sitges ha creat Fantastic 7, conjuntament amb el Marché du Film del Festival de Cannes i el fundador de Blood Window, Bernardo Bergeret.
Com ha recalcat el certamen, es tracta d'un fòrum destinat a fomentar el talent dins de la indústria del gènere i afavorir la seva connexió amb socis comercials potencials.
Fantastic 7 va celebrar la seva primera edició a la passada edició del Festival de Cannes.
La sessió, apadrinada pel director J.A. Bayona, va aplegar set festivals internacionals: Bucheon International Fantastic Film Festival (Corea del Sud), el Cairo International Film Festival (Egipte), el Festival Internacional de Guadalajara (Mèxic), l'International Film Festival & Awards de Macao (Xina), el South by Southwest d'Austin (Estats Units), el Festival de Toronto (Canadà) i el Sitges – Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya.
Per altra banda, Taboo'ks és una iniciativa del Festival de Sitges que acosta la literatura i el cinema fantàstic.
El programa, que obrirà el període de presentació de candidatures la primera setmana de juny, selecciona d'entre tots els projectes rebuts quatre obres (novel·la, teatre o novel·la gràfica) i un study-case d'un projecte en vies d'adaptació per presentar-los als productors assistents al Festival, amb la finalitat de promoure els acords d'adaptació d'obres literàries a projectes audiovisuals.

Response: Del 3 al 13 d'octubre se celebrarà el Festival de Sitges, el Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya 2019. El director ha anunciat que es rememoraran els títols imprescindibles de l'exploitation italiana, anomenats "Apocalypse domani". A més, s'homenatjaran pel seu 40è aniversari les icòniques pel·lícules "Mad Max" i "Alien, el octavo pasajero".


Instruction: Resumeix aquest text:

Context:
Durant cinc anys va semblar que no hi havia límit per a Donald Trump.
Ni la seva base social minvava, ni l’oposició demòcrata trobava mecanismes per a frenar-lo.
Ho van intentar amb un primer impeachment, o procés de destitució, per a condemnar-lo per abús de poder i obstrucció al congrés.
Però va sortir-ne no tan sols absolt sinó probablement reforçat.
Quan faltaven dues setmanes perquè el seu successor, Joe Biden, fos investit president, tot va canviar de sobte.
Centenars de seguidors seus van mirar d’assaltar el Capitoli dels Estats Units, a Washington D.C., per impedir que el congrés ratifiqués la victòria de Biden –i la derrota de Trump, per tant.
Les imatges van congelar l’alè dels Estats Units: cinc morts i la seu de la democràcia del país, tan sacralitzada en el seu imaginari popular, profanada.
I això sí que va semblar un límit.
A poc a poc es va anar evidenciant que l’assalt al Capitoli havia originat un sisme dins el Partit Republicà, que havia dut Trump a la presidència.
Deu representants republicans van donar el vist-i-plau perquè s’engegués un segon impeachment contra Trump, el suport més gran de la història de membres del mateix partit del president a la seva destitució.
I per uns instants, va semblar que els republicans es llançarien a la piscina i escenificarien una ruptura amb Trump per renovar-se durant els quatre anys vinents.
El cap de la majoria republicana, el senador Mitch McConnell, fidel aliat de Trump durant el seu mandat, fins i tot va arribar a especular amb la possibilitat d’accelerar el procés com mai en la història, amb una sessió congressual d’emergència, de manera que Trump pogués ser expulsat abans de la investidura de Biden.
D’aquí ve, sembla, aquest procés d’impeachment, el primer que es fa contra un president que ja no ocupa el càrrec.
Si hi ha els disset senadors republicans necessaris perquè la condemna a Trump reïxi, s’interpretarà com un missatge: el Partit Republicà, dominat per Trump fins ara, vol un trencament amb els darrers quatre anys.
Però el judici tot just comença.
És un procés legal pensat per jutjar un càrrec públic de rang federal.
La constitució nord-americana estableix que el poder legislatiu pot emprendre el procés quan hi ha indicis de “traïció, suborn o més alts crims i males praxis”.
El procés té dues fases.
En la primera, la cambra de representants acusa el càrrec.
En la segona, que avui comença, el senat el jutja.
En cas que els senadors el declarin culpable, l’acusat perd el càrrec.
Només tres presidents han passat per un impeachment: Andrew Johnson, el 1868, Bill Clinton, el 1999, i ja Donald Trump, el 2019.
Trump, per tant, serà el primer president a ser jutjat dues vegades.
Però cap dels judicis a presidents fets fins ara no va tenir èxit.
Richard Nixon va dimitir abans de ser processat, preveient una sentència desfavorable.
Aquesta vegada, els congressistes l’acusen d’incitació a la insurrecció, arran de l’assalt dels seus seguidors al Capitoli.
La prova principal és el discurs de l’acte que el qui era president va fer a pocs metres de l’edifici, i que els congressistes consideren que va instigar la gent a l’atac.
En el discurs, Trump va clamar contra la confirmació de la victòria del demòcrata Joe Biden, adduint sense proves que hi havia hagut frau electoral.
Els fets van deixar cinc morts, entre els quals un policia.
Encara no se sap quant durarà l’impeachment, però es calcula que una setmana, si fa no fa.
La major part del procés consistirà en l’exposició de proves per l’equip de demòcrates seleccionats per a dirigir l’acusació, i els arguments de la defensa, un equip d’advocats personals de Donald Trump.
Perquè l‘impeachment prosperi cal que dos terços del senat votin a favor de condemnar Trump del càrrec que se l’acusa.
En el procés de fa dos anys, això semblava inviable de totes passades: els demòcrates no tenien ni tan sols majoria a la cambra.
Però ara tots dos partits tenen cinquanta senadors.
Cal que els demòcrates convencin disset senadors republicans.
Tres, si més no, ja s’han manifestat a favor de condemnar Trump, però la majoria han dit que s’esperaran que hagi acabat l’exposició de proves.
Si Trump fos condemnat, la conseqüència més habitual dels impeachments, la destitució, no tindria efecte, perquè Trump ja no és president.
Però permetria de votar una possible inhabilitació perquè l’ex-president no pugui tornar a presentar-se d’ací a quatre anys, com ha especulat que faria.
Per a això només caldria majoria simple.
Gràcies al vot de desempat de què gaudeix la presidenta del senat, la vice-presidenta, Kamala Harris, els demòcrates podrien aprovar-ho fàcilment.

Response: Trump ha passat per dos impeachments. Al primer se l'acusava d'abús de poder, i al segon, d'incitació a la insurrecció per l'assalt al Capitoli. Durant el judici s'exposen proves per a l'acusació i, en cas de condemnar-lo, encara que ja no se'l podrà destituir, es podrà inhabilitar i evitar que en quatre anys pugui tornar a ser president.


Instruction: Resumeix aquest text:

Context:
El Govern va recaptar poc més de 18 milions i mig d'euros el 2016 a través de l'impost de pisos buits, gairebé 7 milions més que el 2015.
La consellera de Governació, Meritxell Borràs, ho ha anunciat aquest matí en una roda de premsa a la seu del Departament.
Borràs ha celebrat l'augment de la recaptació i ha avançat que el Govern utilitzarà aquests 18,5 milions a comprar 350 habitatges buits provinents d'execucions hipotecàries per ampliar el parc de lloguer social.
La consellera ha reconegut, però, que a Catalunya encara queden més de 44.400 domicilis desocupats.
L'impost de pisos buits, en vigor des de mitjans de 2015, grava els habitatges propietat d'una entitat financera o d'una societat immobiliària que estan buits des de fa més de dos anys.
Ara bé, la taxa no s'aplica a tot Catalunya: només ha entrat en vigor a 234 municipis, els que el Departament ha identificat com a especialment "vulnerables" en matèria d'habitatge.
L’augment de la recaptació s’explica, precisament, perquè s'ha ampliat el número de municipis afectats per l'impost: el 2015, quan la llei va entrar en vigor, només s’estenia a 74, però la norma es va modificar l’abril del 2016 per ampliar-la fins als 234 actuals.
Segons Borràs, l'any passat van haver d’abonar aquesta taxa 464 persones jurídiques per un total de 12.460 habitatges.
La consellera ha volgut remarcar, però, que no es tracta d’un impost amb "voluntat recaptatòria", sinó d'una eina que pretén reduir el nombre de pisos buits.
La titular de Governació ha recordat que la norma també contempla bonificacions per a les entitats que ofereixen contractes de lloguer social i ha celebrat que, gràcies a la llei, l'any passat se'n van signar més de 6.000, gairebé el doble que el 2015.
"La llei de l'impost de pisos buits està aconseguint el que volíem: ajudar les famílies a accedir a un lloguer assequible", s’ha felicitat Borràs.
Un parc públic d’habitatge encara insuficient
En aquest sentit, la consellera ha recordat que el parc públic d’habitatge ja supera els 27.000 immobles, un 14% més que el 2012.
Borràs ha reconegut que aquesta xifra "queda lluny del que necessita el país" i ha subratllat que l'objectiu del seu Departament és assolir els nivells de parc d'habitatge públic "de les societats més avançades".
Ara bé, la consellera també ha remarcat que el Govern no té marge pressupostari per comprar més habitatges, tot i que sí que ha exercit com a mediador per facilitar l'accés al mercat dels ajuntaments o les entitats socials.
El 2016, per exemple, va facilitar la compra de 257 pisos per part d'aquestes institucions.
Borràs ha fet una crida a col·laborar per ampliar un parc públic que ha reconegut "insuficient".
Ha demanat a les administracions municipals i també a les entitats socials que treballen en aquest àmbit que sumin esforços per trobar "nous instruments que ens permetin augmentar la recaptació".
L'objectiu final?
Disposar de més recursos per continuar adquirint pisos buits que es puguin destinar a lloguer social.
"L'habitatge és una qüestió de país que podem abordar des d’un govern, però que cal que afrontem totes les administracions", ha insistit Borràs.
Un dard per al govern espanyol
La consellera de Governació tampoc s'ha estalviat les crítiques al govern espanyol, que l'any 2015 va presentar un recurs al Tribunal Constitucional contra la llei de l'impost de pisos buits.
Els magistrats van aixecar la suspensió cautelar contra la norma, però el seu futur encara continua pendent de la decisió que acabin prenent.
"Si fos pel govern de l'Estat, ara no estaríem fent aquesta roda de premsa perquè no hauríem pogut recaptar res", ha denunciat Borràs, que ha acusat l'executiu del PP d'anar "contra els ciutadans de Catalunya".
"L'Estat no fa res en matèria d'habitatge, però recorre les lleis catalanes.
Si fos per ells, aquests 18 milions estarien en mans dels grans propietaris i no en mans de la Generalitat", ha asseverat la consellera.

Response: El govern ha recaptat 18,5 milions amb l'impost de pisos buits i comprarà 350 habitatges per ampliar el parc de lloguer social, amb la intenció de reduir el nombre de pisos buits i ajudar les famílies a accedir a una llar assequible. El govern demana ajuda a les administracions municipals i entitats socials per poder comprar-ne més.


Instruction: Resumeix aquest text:

Context:
Aquest dijous al matí està previst que arribi el Coro Safari, un cor infantil format per 28 nens d'entre 8 i 14 anys procedents d'una escola-orfenat d'Uganda.
Ho faran acompanyats de la directora del centre, Mama Deborah, i dels membres de la fundació Nzuri Daima amb seu a Sant Joan les Fonts (Garrotxa) que han fet realitat aquest projecte solidari.
Els joves intèrprets faran gira per Catalunya -a diferents festivals com ara el Clownia de Sant Joan les Abadesses o el Festival de Cors Joves de Granollers- per presentar el seu disc 'Joy's Miracle' amb cançons en català, castellà, anglès, francès i la seva llengua materna, el luanda.
La seva primera parada a Catalunya és l'abadia de Montserrat, on hi ha prevista una trobada amb els escolans del monestir.
S'ha obert una campanya de micromecenatge perquè empreses i particulars els ajudin a millorar les condicions d'aquests infants i se'ls garanteixi l'educació.
Dels 270 nens que tenen a l'escola, només 80 estan apadrinats.
Després de molts mesos de preparatius i de tot tipus d'entrebancs burocràtics, el Coro Safari arribarà a Catalunya aquest dijous per començar la seva gira.
Vénen després de passar uns dies a Madrid on han actuat en diferents espais.
La primera parada serà l'abadia de Montserrat, on hi ha previst que intercanviïn experiències amb els escolans del monestir i que cantin per a ells.
La gira per terres catalanes continuarà a La Roca del Vallès (Vallès Oriental) el 27 de maig a les nou de la nit a l'Auditori Centre Cultural la Roca.
En total, hi ha previstes més de quinze actuacions del Coro Safari, com ara al Festivalot de Girona, el Clownia Festival de Sant Joan de les Abadesses o el Festival de Cors Joves de Granollers, entre d'altres.
S'han programat fins a mitjans de juliol i els permetrà visitar poblacions com ara Girona, Olot, Figueres, Roses o Barcelona.
L'objectiu final d'aquesta gira solidària, que compta amb el suport de diferents col·lectius i entitats, és recollir fons per poder millorar les instal·lacions bàsiques de l'escola-orfenat a Entebbe (Uganda) dels 270 nens que hi ha actualment a i garantir la seva escolarització.
Actualment només una vuitantena tenen padrins.
"Com que creiem que l'educació és la manera que puguin tenir un futur millor, quants més padrins millor", afirma Loli Rubio, membre de la fundació.
Un disc amb música que "cura" les ferides
"Quan un nen canta, es toquen molts cors".
Ho afirma la directora del centre i del cor, Mama Deborah, que des de sempre ha utilitzat la música per "curar" les ferides emocionals produïdes per situacions com ara abandonaments, abusos, violència o pobresa extrema que han patit els seus alumnes.
La Fundació Nzuri Daima, que porta anys treballant perquè aquest centre pugui continuar amb les millors condicions possibles, va animar-los a crear el Coro Safari.
La paraula 'safari' en swahili, la llengua oficial de tota l'Àfrica de l'est, significa 'viatge'.
La idea de la gira solidària, segons els seus impulsors, és demostrar que "els nens de qualsevol lloc del món són nens i que, amb més similituds que diferències, només les circumstàncies polítiques, econòmiques i socials els distancien".
I la música és una gran plataforma per fer arribar la seva alegria i les ganes de cantar i ballar.
El disc, titulat 'Joy's Miracle', inclou temes en català – 'Sense tu' de Teràpia de Shock i 'Quan tot s'enlaira' de Txarango-, en castellà –'Looking for Paradise' d'Alejandro Sanza, que també dóna suport al projecte- anglès, francès i també amb la seva llengua materna, el luanda.
A més a més, una de les membres del cor, la Joy, composa cançons des que tenia 7 anys.
Una campanya de micromecenatge
De forma paral·lela, s'ha posat en marxa una campanya de micromecenatge perquè empreses i particulars donin suport a aquesta gira solidària, ja sigui per fer aportacions econòmiques com també col·laboracions amb el lliurament de material de roba, oferiment d'espais on actuar o transport dels nens.
De moment han recollit 16.304 euros però voldrien arribar als 21.000 euros per poder cobrir les despeses de la gira.
El web és corosafari.org/crowdfunding
Nzuri Daima és una organització amb seu a Sant Joan les Fonts (Garrotxa) que des de l'any 1999 realitza projectes de cooperació i voluntariat arreu del món, en països com Uganda, Tanzània, o Índia, Perú, Equador, entre molts altres.
Estan destinats sobretot als infants, a les dones i a les persones grans.
A més, porta a terme tasques de sensibilització i conscienciació a l'estat espanyol.

Response: El cor Safari està format per 28 nens orfes d'Uganda. Arriben dijous a Catalunya per fer una gira solidària amb què recaptaran fons, que es destinaran a la millora d'instal·lacions de l'orfenat i la seva escolarització. També fan una campanya de micromecenatge, perquè es facin aportacions econòmiques, roba o transport per als nens.


Instruction: Resumeix aquest text:

Context:
El 03473, primer premi de la Grossa de Cap d'Any Foto: Jordi Borràs
El número 03473 ha estat el guanyador del primer premi del sorteig de la Grossa de Cap d'Any, la nova loteria gestionada per la Generalitat, que en la seva primera edició ha dut la sort a Lliçà d'Amunt (Vallès Oriental), on s'han venut 30 dècims en un establiment de la cadena Bon Preu.
El segon premi ha estat per al 77879, venut a l'Escala (Alt Empordà) i Tarragona, mentre que el tercer premi ha correspost al 88297 i s'ha venut a Cardona (Bages) i Barcelona.
El primer premi, venut al supermercat Esclat, al número 142 de la carretera de Caldes a la localitat de Lliçà d'Amunt, està dotat amb 100.000 euros, és a dir, 20.000 euros per cada euro jugat.
Se n'ha venut una sèrie de trenta dècims, mentre que els altres trenta, no han estat consignats, segons ha informat la directora general de Jocs i Tributs, Elsa Artadi.
Pel que fa a les aproximacions, els apostants que tinguin els números anterior i posterior al 03.473 rebran 10.000 euros, és a dir, 2.000 per cada euro jugat.
Els que hagin encertat les dues últimes xifres d'aquest primer premi de la Grossa de Cap d'Any cobraran 5 euros, si són les tres últimes xifres el premi serà de 50 euros i si coincideixen les darreres quatre, 2.500 euros.
Pel que fa al segon premi, el 77.879, s'ha repartit a parts iguals entre la Botiga del Cafè de Tarragona i una estació de servei de l'Escala.
Aquest segon premi deixa 32.500 € per bitllet.
Montserrat Almazan, encarregada de la Botiga del Cafè de Tarragona, no ha amagat la seva alegria per haver venut una part del premi, segons informa NotíciesTarragona.cat.
Pel que fa les aproximacions, els apostants que hagin encertat les dues últimes xifres obtindran un premi de 15 euros, si són les tres últimes xifres el premi serà de 150 euros i si coincideixen les darreres quatre, 1.500 euros.
Per als números immediatament anteriors i posteriors al 77.879, els premis pugen fins a 3.250 euros per a cada una de les butlletes.
Finalment, el tercer premi de la Grossa de Cap d'Any és el 88.297 i ha caigut a Barcelona i Cardona.
En concret, de la sèrie 1 a la 30 s'ha venut en un estanc del carrer Pere del Miracle, número 57; i de la 31 a la 60 al Gremi de Llibreters de Barcelona i Catalunya, al carrer Mallorca, número 272.
El tercer premi de la Grossa de Cap d'Any està valorat amb 15.000 euros, és a dir, 3.000 euros per cada euro jugat.
Pel que fa les aproximacions, els apostants que hagin encertat les dues últimes xifres obtindran un premi de 10 euros, si són les tres últimes xifres el premi serà de 50 euros i si coincideixen les darreres quatre, 500 euros.
Per als números immediatament anteriors i posteriors al 88.297, els premis pugen fins a 1.500 euros per a cada una de les butlletes.
Una loteria viable
La Sala Gran del Teatre Nacional de Catalunya, plena de gom a gom, ha acollit aquest dimarts al matí la celebració del sorteig, presentat per Helena García Melero i Xavier Graset i que ha comptat amb l'assistència dels consellers Mas-Colell, Puig i Munté.
La gala ha anat precedida de molta expectació i il·lusió, un cop la Grossa de Cap d'Any ha assolit el repte de demostrar que es tracta d'una loteria viable després de vendre més de 25 milions d'euros dels 30 previstos.
De fet, la venda supera el 80% de l'emissió mentre que, a tall d'exemple, el sorteig de Nadal de Lotería y Apuestas del Estado ha superat just el 70% enguany.
Els dos presentadors de la gala, Helena García Melero i Xavier Graset Foto: Jordi Borràs

Response: El sorteig de la Grossa de Cap d'Any ha premiat el 03473, venut al supermercat Esclat de Lliçà d'Amunt, amb 100.000 € per bitllet. El segon premi, dotat de 32.500 € per bitllet, es va vendre a Tarragona, amb el número 77879. Finalment, el tercer, dotat de 15.000 €, en aquest cas del número 88297, ha caigut a Barcelona i Cardona.


Instruction: Resumeix aquest text:

Context:
El PSC i CiU-FUPS han rubricat aquest dilluns un pacte de govern a l'Ajuntament de Salou fins a finals de mandat.
Un acord "generós" que prioritza "l'interès general per damunt del dels partits", segons ha subratllat l'alcalde, Pere Granados.
El portaveu del PSC, Antoni Brull, ha detallat que el pacte pivota sobre els principis de lleialtat, transparència, diàleg i participació ciutadana.
El nou govern, que ha situat les polítiques socials com un dels principals eixos d'actuació, s'ha posat ja a treballar en l'elaboració d'un nou Reglament Orgànic Municipal (ROM), un de participació de ciutadana i un Pla d'Acció Municipal.
L'entrada dels socialistes al govern ha suposat la creació de grans sis àrees transversals i canvis al cartipàs.
El PSC assumeix les competències d'Hisenda, Seguretat Ciutadana, Acció i Benestar Social, Ocupació, Esports i Joventut.
Com una "signatura històrica" ha definit l'acord amb els socialistes l'alcalde, Pere Granados.
El pacte prioritza "millorar la qualitat de vida i el benestar dels ciutadans, l'impuls de l'economia productiva i la creació de llocs de treball".
"És un pacte generós perquè hem posat per davant els interessos de la ciutadania.
Tenim la millor opció pel futur i pel progrés de la nostra ciutat, hi ha un llarg recorregut a fer i amb la voluntat de construir superarem qualsevol discrepància", ha manifestat Granados, qui ha afirmat que "amb els socialistes ens uneixen més coses que no pas ens separen".
El portaveu dels socialistes, Antoni Brull, ha destacat que el pacte "ens ha de permetre caminar amb estabilitat política i davant la responsabilitat dels nostres veïns i veïnes i que ha de servir per tirar endavant grans reptes de present i de futur com BCN World, el barranc de Barenys o la transformació urbanística de la nostra ciutat".
Brull, que ha reiterat que l'acord es basa en el principi de "lleialtat" i col·laboració, ha defensat que la decisió ha estat "ha estat analitzada, debatuda i meditada" i que "el passat no ha de condicionar el present ni el futur", ha afegit.
En virtut de l'acord, Antoni Brull assumirà l'Àrea d'Hisenda; David González gestionarà l'Àrea de Seguretat Ciutadana i Mobilitat, la regidoria de Protecció Civil i la d'Ocupació; Dani López s'ocuparà de les regidories de Joventut i Esports i, Estela Baeza, d'Acció i Benestar Social, de la Dona i Igualtat, i de la Gent Gran.
A més, el PSC ostentarà la tercera i sisena tinences d'alcaldia, i disposarà de dos membres a la Junta de Govern Local.
Per la seva banda, els integrants de CiU-FUPS mantenen les carteres que ja ostentaven i únicament es traslladen les responsabilitats que portava la regidora María José Rodríguez de Participació Ciutadana a Julia Gómez i de Promoció Econòmica, Comerç, Mercats i Consum a Martina Fourrier.
Rodríguez, per tant, es queda amb Cultura i Festes i Manteniment de la Ciutat.
Ambdós grups municipals han assegurat que "és imprescindible que les polítiques socials se situïn en el centre de l'activitat municipal, a més de treballar pel desenvolupament d'un pacte per l'ocupació i contra l'atur".
També s'aposta per més transparència i més participació, així com per les polítiques socials, promoció econòmica i ocupació, el foment d'un turisme de qualitat, cooperació i participació ciutadana, seguretat, transparència i ètica de l'administració.
El resultat de les eleccions municipals del passat 24 mes de maig de 2015, va atorgar vuit regidors a la candidatura de CiU (formada per FUPS, CDC i UDC) i quatre regidors a la candidatura del PSC, la qual cosa permet que, amb la suma de les dues forces, s'assoleixi una majoria àmplia i un govern estable per al mandat 2015-2019.
El nou govern, que aquest dilluns ja ha celebrat la seva primera reunió com a tal, preveu aprovar els pressupostos del 2016 al gener.
A més, els dos grups han acordat crear un Reglament Organització Municipal (ROM) per tal de garantir el bon funcionament del govern municipal.
A més, l'estructura municipal es crearà en base a sis grans àrees funcionals, que resolguin la transversalitat sectorial d'algunes regidories.
També es redactarà i aprovarà un Reglament de Participació Ciutadana que permeti desenvolupar polítiques i estratègies de participació, informació i proximitat, i la creació de la figura del regidor de proximitat.

Response: Després de les eleccions del 24 de maig i d'aconseguir majoria entre PSC i CiU-FUPS, aquestes dues forces s'han unit per formar un pacte de govern estable del 2015 al 2019. Asseguren millorar la qualitat de vida, l'estabilitat i el benestar dels ciutadans de Salou. A més a més, impulsaran l'economia i la creació de llocs de treball.


Instruction: Fes un resum del text següent:

Context:
La Fiscalia avala l'actuació de la policia espanyola i la Guàrdia Civil l'1-O afirmant que no va afectar "en absolut la convivència ciutadana" i recrimina al Govern que convoqués "de forma irresponsable" els ciutadans en concentracions "tumultuàries" en els col·legis electorals.
El ministeri públic s'oposa, així, a investigar l'actuació global dels dos cossos i demana que s'indagui només la intervenció dels agents en un local de votació, a l'escola Jesuïtes de Sant Gervasi.
L'escrit, presentat al jutjat d'instrucció número 7 de Barcelona que va rebre la denúncia de la Generalitat contra les càrregues policials, també assegura que els ferits –la majoria "molt lleus- representen només un "0,037%" dels concentrats a les seus electorals, mentre que l'únic greu només suposa el 0,000042%.
En un informe enviat al jutjat sobre la denúncia presentada pel Govern per l'actuació de la Guàrdia Civil i la policia espanyola, el ministeri públic constata que aquest escrit de la Generalitat es dirigents "amb caràcter general, indiscriminat i inconcret" contra els agents dels dos cossos policials estatals que van actuar l'1-O.
Pel fiscal Juan Carlos Padín, aquests agents van actuar diumenge "acatant l'ordre donada per l'autoritat judicial", mentre que va ser "l'incompliment" de la Generalitat de la decisió del TC dirigida a impedir la celebració del referèndum el que va generar aquesta ordre a Mossos, policia espanyola i Guàrdia Civil.
Tal com recull la fiscalia, la denúncia del Govern considera que l'1-O es va actuar "de forma violenta, desproporcionada, afectant a la normal convivència ciutadana".
"Res més lluny de la realitat", replica el ministeri públic: "Les mesures adoptades per la Guàrdia Civil i la policia espanyola en absolut van afectar la normal convivència ciutadana".
Per la Fiscalia, aquestes mesures "van afectar sens dubte als nombrosos grups de persones que de forma irresponsable havien estat convocats pel Govern de la Generalitat coneixedor de la il·legalitat de l'acte i de les mesures judicials adoptades".
Es tracta de persones, segons el ministeri públic, que "de forma voluntària, concertada i coordinada es van amuntegar en determinats llocs de Barcelona, congregant-se a les seves portes per a de forma tumultuosa impedir als agents policials el compliment de la resolució judicial".
El ministeri públic conclou que les persones que estaven concentrades als col·legis electorals "de forma tumultuària van obstaculitzar" la tasca dels agents.
A més, la fiscalia afegeix que l'actuació dels dos cossos policials "podria estar emparada per la causa de justificació de compliment d'un deure" i "en alguns casos, per la legítima defensa davant de les actuacions d'individus no identificats de moment que van actuar violentament contra els agents cometent presumptes delictes d'atemptat i resistència".
La denúncia del Govern també recull que els concentrats volien exercir pacíficament els drets de llibertat d'expressió, participació i reunió i manifestació.
El fiscal, però, considera que aquests drets "s'han d'exercir amb respecte a la llei" i, en aquest sentit, recorda que el TC ja havia declarat il·legal la celebració del referèndum.
El fiscal afegeix que, de l'escrit de la denúncia, "es desprèn que els únics cossos policials que van obeir l'ordre del TSJC" van ser la Guàrdia Civil i la policia espanyola, "encara que l'ordre donada també es dirigia als membres dels Mossos d'Esquadra".
El ministeri públic sosté que és "impossible respondre a una actuació genèrica que es refereix indiscriminadament a l'actuació de nombrosos agents dels cossos policials al llarg de tota una jornada i a tot el territori de Catalunya".
A més, rebla que "sembla clar també que de cap manera es pot parlar de violència greu i generalitzada", i ho justifica assegurant que les persones ferides representen el 0,037% del total de votants fet públic per la Generalitat, i que hi ha "un únic ferit greu", que suposa el 0,000042%.
El fiscal creu que cadascun d'aquests casos "mereix i obliga a jutges i fiscals a la investigació del que ha succeït", tot rebutjant el "caràcter espuri" de la denúncia de la Generalitat: "Es vol posar el focus en la presumpta violència de les actuacions dels membres de la policia espanyola i la Guàrdia Civil per deixar a la penombra el greu comportament dels querellats" que "irresponsablement i coneixent perfectament la il·legalitat de l'acte de l'1 d'octubre del 2017 i l'ordre judicial donada a les forces i cossos de seguretat de l'estat d'impedir l'acte, no van dubtar en cridar els ciutadans a desobeir i enfrontar-se a les decisions del TC, les ordres del TSJC i l'actuació judicialment ordenada" a les tres policies.
La Fiscalia descarta una investigació global de l'actuació dels dos cossos estatals i no ́mes considera que s'obrin diligències sobre els fets al centre educatiu dels Jesuïtes de Sant Gervasi de Barcelona, ja que la Generalitat afegeix en la denúncia imatges de la intervenció d'agents en aquest col·legi electoral.
"Aquest i no un altre és l'objecte d'una investigació judicial: un fet concret presumptament delictiu", conclou Juan Carlos Padín.

Response: La Fiscalia assegura que la Generalitat va alterar la convivència entre els ciutadans amb la celebració d'un referèndum il·legal. Ha ridiculitzat les denúncies de la Generalitat per la violència de l'1-O en mans dels cossos policials, afirmant que simplement complien amb el seu deure i que només va resultar ferit el 0,037 % dels votants.


Instruction: Fes un resum del text següent:

Context:
El president de la Generalitat, Quim Torra, ha demanat aquest dilluns als ciutadans de Catalunya que siguin "capaços d'enfrontar-se a aquest judici injust i a les sentències injustes" als polítics independentistes empresonats amb "el mateix coratge, fraternitat, valentia i solidaritat, i el mateix valor d'autodeterminació que va tenir l'1-O" de fa precisament un any.
En aquest context, ha avisat que "és impossible que els presos tinguin un judici just i això ho sap Europa", qui "ha posat davant el mirall a la justícia espanyola i ha dit que això no és acceptable".
El president de la Generalitat ha fet aquestes declaracions en la inauguració de l'exposició '55 urnes per la llibertat' a l'Arts Santa Mònica.
La mostra es podrà veure a l'espai des d'aquest dilluns fins al pròxim 25 de novembre.
"Estic segur que davant les sentències injustes hem de ser capaços de respondre amb la mateixa determinació, força i coratge", ha assegurat el cap de l'executiu català en la seva intervenció aquesta tarda a l'Arts Santa Mònica.
De fet, ha declarat que és "un punt d'inflexió pel país" i ha demanat als ciutadans lliures del país que "ho assumeixin com a tal".
El president ha recalcat que reivindica l'1-O "no només com un acte de repressió i brutalitat, sinó com un acte de victòria perquè el Govern i el poble de Catalunya va decidir determinar-se".
Torra, en aquest context, ha alertat davant aquestes "sentències injustes" als presos.
"És impossible que el judici sigui i just i els presos tinguin les mínimes possibilitats d'encarar un judici com el que tindran les pròximes setmanes".
'55 urnes per la llibertat'
Torra ha estat acompanyat per la consellera de Cultura, Laura Borràs, qui ha visitat aquesta mostra itinerant, que es va inaugurar a Perpinyà i ara arriba a Barcelona, en la qual, a partir de les urnes utilitzades l'1-O, 55 artistes han intentat reflectir el que es va viure aquell dia: una urna engabiada; una urna amb una fotografia de Felip VI i una altra de Roger Espanyol, qui va perdre un ull l'1-O; una urna plena de papers triturats; una urna amb empremtes de mans pintades o una urna amb ales.
Entre d'altres, hi ha obres de Joan Fontcuberta o Pascal Comelade.
El comissari de l'exposició, Etienne Sabench ha dit que han donat la veu al món de les arts visuals en una exposició "col·lectiva d'artistes vinguts d'horitzons diversos i amb visions distanciades i d'experiències viscudes, artistes d'àmbit, expressions i generacions diferents amb una consigna única, l'urna o com a mínim que cada obra porti un tros d'urna".
"El resultat", ha dit, és "un clam per la llibertat i la democràcia".
Sabench ha assegurat que l'exposició a l'Arts Santa Mònica és "un projecte fidel a l'esperit i la forma de l'1 octubre pel seu contingut i també perquè és un projecte basat en la solidaritat i el voluntariat".
Al final del recorregut, es preveu que les obres seran venudes a subhasta i el fons obtingut aniran a l'anomenada caixa de solidaritat dels presos i exiliats.
El comissari ha demanat al president Torra i la consellera Borràs que al final de la itinerància la mostra "faci part de les col·leccions públiques catalanes", ja que "és la memòria d'un dia que ens ha fet poble i ens farà país".
Torra li ha replicat que evidentment que ho faran.
El projecte ha estat possible gràcies a la col·laboració desinteressada d'autors, artistes, dissenyadors, fotògrafs, traductors, empreses i tots els professionals que han posat el seus coneixements i treball per aconseguir tirar endavant el projecte.
Brussel·les i Perpinyà
L'exposició '55 urnes per la llibertat' es va presentar per primera vegada a l'església de Saint Jean Baptiste de Beguinage de Brussel·les, i després s'ha pogut veure a La Maison de la Catalanité de Perpinyà.
Està previst que, un cop clausurada a l'Arts Santa Mònica, segueixi un recorregut itinerant.
'155 Fotos per la llibertat'
Paral·lelament a aquesta exposició, al Cercle Artístic Sant Lluc es presenta l'exposició '155 Fotos per la llibertat' produïda pel Comitè de Solidaritat Catalana de la Catalunya del Nord.
Aquesta exposició es va mostrar dins el cicle 'Vis a Vis' a Perpinyà.
Cartes
A l'acte també s'han llegit cartes als presos independentistes o d'ells mateixos.
Una d'elles ha estat la de l'exconseller Raül Romeva.
De fet, aquesta era la carta número 5.000 de Romeva.
"Socialment i institucionalment cal concebre la presó preventiva como una mesura extrema, excepcional, de darrer recurs.
Perquè on impera l'estat de dret, no s'avancen les penes, ni es sanciona abans de condemnar, i on impera la democràcia, per norma general, els judicis s'afronten des de la llibertat.
No podem assumir una realitat en què la presó preventiva sigui utilitzada com una forma de justícia sumària", indica la missiva.

Response: Torra demana als ciutadans utilitzar la mateixa valentia que van tenir per a l'1-O, per lluitar contra les injustícies que s'han produït després. Assegura que aquell dia el govern i el poble català van parar els peus a l'Estat. També s'ha inaugurat una exposició amb 55 urnes i artistes per denunciar aquests fets i reivindicar la llibertat i la democràcia.


Instruction: Fes un resum del text següent:

Context:
Pedro Sánchez té ben clara quina ha de ser la seva estratègia de campanya: transitar pel centre per ampliar la seva majoria especialment a costa de Podem i de Ciutadans.
Els primers ja van quedar debilitats el 28-A; el segon, està en hores baixes després d'haver patit baixes dels contraris amb el rumb d'Albert Rivera.
El secretari d'Organització, José Luis Ábalos, ja ha començat a posar fil a l'agulla a aquest relat i ha proclamat que si els socialistes no tenen "cap por" a la desmobilització és perquè el 10-N han de recuperar el vot que l'oposició, amb el seu bloqueig, ha "robat".
Un Sánchez contra tots
"El nostre vot no ha estat humiliat, sinó que ens l'han robat.
Ens han usurpat la victòria electoral.
Defensar la formació que ha guanyat és suficient per mobilitzar", ha insistit Ábalos, que ha afegit que, per contra, "l'obstrucció" ha de ser "motiu suficient per a la penalització".
I per si no havia quedat clar, el dirigent socialista ha rematat el seu argumentari acusant a dreta i a esquerra de "no reconèixer" els resultats electorals i preferir deixar Espanya sense govern.
Ábalos ha tornat a advertir del risc d'un govern de les tres dretes aliades al mateix temps que ha tornat a subratllar que el líder de Podem, Pablo Iglesias, ha impedit fins a quatre vegades -dues el 2016 i dues el 2019- un govern presidit pel PSOE.
De fet, durant la reunió a l'executiva, segons ha avançat La Sexta, Sánchez ha refermat que no pensa negociar un govern de coalició amb Podem després del 10-N perquè és "inviable" i que, en tot cas, es tornaria a plantejar la fórmula de la "cooperació".
El partit tampoc preveu fitxatges estrella de darrera hora.
"Ens sobren referents", ha presumit el dirigent socialista, que ha recordat que cal un govern estable per afrontar un context polític marcat pels indicis de desacceleració econòmica o la sentència del Tribunal Suprem sobre l'1-O.
El secretari d'Organització del PSOE ha avançat també alguns detalls tècnics de la campanya, que tindrà una durada d'una setmana i una despesa electoral un 30% inferior a la del 28-A.
PP estrena perfil moderat i Cs suplica el vot dels "decebuts"
També el PP i Ciutadans han reunit els seus grups parlamentaris per encarrilar les seves estratègies electorals.
El líder dels populars, Pablo Casado, veu en la repetició electoral una oportunitat per consolidar-se internament i corregir errors que el 28-A els van abocar a encaixar el pitjor resultat de la història del partit.
Del gir a la dreta de fa cinc mesos, Casado passa ara a un to més moderat.
"Quan es té la raó, no fa falta cridar o faltar al respecte a l'adversari", ha dit estrenant nou perfil.
El líder dels populars ha defensat que el PP ha estat "a l'alçada" en els darrers mesos i ha tornat a insistir en el perjudici que suposa que les tres dretes competeixin entre elles.
De nou, ha tornat a posar sobre la taula la coalició Espanya Suma que tant Ciutadans com Vox rebutgen de ple.
"No vull el vot de la por ni de la ira.
Vull el vot per a un projecte integrador", ha sentenciat.
"Sánchez és el problema i Ciutadans és la solució".
És l'eslògan de precampanya d'un Albert Rivera que arriba especialment debilitat al 10-N.
De fet, conscient de com pot pagar ara una factura massa cara, ha demanat la confiança dels votants indecisos i "decebuts" amb el PSOE que volen una Espanya dins del constitucionalisme, un fet que assegura que Sánchez no pot garantir.
El líder de Cs ha aprofitat per carregar contra el PP per no haver acceptat la proposta conjunta d'abstenir-se a la investidura de Sánchez a canvi d'un pacte d'Estat.
"Ens sortirà molt car, amb Espanya no es juga", ha dit.

Response: Els partits es culpen entre ells de la repetició de les eleccions el 10-N. Sánchez assegura que això és perquè li van robar els vots i, en lloc de reconèixer els resultats, l'oposició va preferir deixar el país sense govern. A més, afirma que no negociarà amb Podem per a una coalició, perquè el país necessita un govern estable.


Instruction: Fes un resum del text següent:

Context:
"La gestió dels atemptats del 17 d'agost es va fer sense poder participar de forma directa al Centre d'Intel·ligència contra el Terrorisme i el Crim Organitzat (CITCO), i no es pot entendre que no hi estiguéssim".
Ho ha sentenciat el conseller d'Interior, Miquel Buch, en l'acte d'inauguració de les quartes Jornades d'Intel·ligència, organitzades pels Mossos d'Esquadra, referint-se a l'exclusió dels Mossos de l'organisme estatal de coordinació antiterrorista fins al mes passat.
Enguany i de forma especial, aquestes tracten sobre els atemptats de Barcelona i Cambrils del 17-A.
Durant diversos dies, doncs, els atemptats van canviar el sentit de la seguretat del país, i la policia va aplicar protocols de prevenció, gestió d'informació, investigació i col·laboració amb la ciutadania i la resta de cossos policials, ha explicat el conseller.
És precisament en aquest punt de les jornades, just a l'inici, quan el conseller ha volgut realitzar un reconeixement a "a tots i cadascun dels agents del cos".
Però com a màxim responsable, a la figura del major Josep Lluís Trapero -ara acusat de rebel·lió en la causa contra l'1-O a l'Audiència Nacional- i als agents "que estaven a les rotondes, carreteres o carrers que marcava el dispositiu Cronos".
Els radicalisme, una preocupació
El radicalisme és una de les preocupacions dels Mossos d'Esquadra des de fa anys, i així s'ha denotat en el contingut de les últimes jornades.
Les primeres, ha explicat Esquius, es van centrar en els serveis d'intel·ligència davant de la radicalització amb una anàlisi de les organitzacions terroristes clàssiques del segle XX, i l'auge de les noves formes d'extremisme del segle XXI, entre les quals l'anarquisme o el terrorisme global a través d'Internet.
Precisament, l'extremisme violent d'arrel anarquista va ser el tema de les segones, mentre que les terceres es van centrar en la radicalització, concretament, en àmbits de la seguretat.
El guió de les jornades d'enguany, que duraran tres dies a porta tancada amb la participació de diversos experts, s'aplicarà l'estudi a allò que va passar sobre el terreny fa poc més d'un any.
D'aquesta manera, diversos experts analitzaran la cèl·lula terrorista que va atemptar a Barcelona i Cambrils per conèixer com va ser el procés de radicalització dels seus membres, per acabar repassant si els plans i protocols que es van desenvolupar van funcionar amb eficàcia, immediatesa i coordinació.
"Hem de tenir molt present que l'amenaça continua, i que els Mossos hem de continuar treballant com abans", ha puntualitzat Esquius.
Per això, tota la "mecànica" dels darrers anys ha de seguir en marxa, ha dit, però amb les "lliçons apreses per millorar", i amb "coordinació i lleialtat recíproca amb els cossos que operen al nostre país".
Un "àngel de la guarda"
Un dels moments més emocionants de l'inici de les jornades han estat les paraules d'agraïment i coratge que ha transmès Javier Martínez, el pare del nen de tres anys que va perdre la vida durant l'atemptat a la Rambla de Barcelona.
"Durant aquest any i pico de dol, els Mossos sempre han estat al meu costat com a persones", ha explicat Martínez, sensiblement emocionat, abans de parlar del seu fill.
Ell, ha dit, "volia ser policia del Barça" i "ja de petit tenia aquest neguit".
Per això, i adreçant-se a tots els participants a les jornades, els ha assegurat: "Si hi ha algun altre món, ell serà important perquè farà d'àngel perquè, una cosa tant petita, tan pura i amb tanta llum, és un àngel de la guarda que tindreu amb vosaltres".
Martínez, que ha agraït la feina de suport que li han donat algunes associacions com UAVAT, també n'ha criticat d'altres que, segons ha dit, ni s'hi han adreçat.
"Cadascú ha de posar el seu granet de sorra, treure les conclusions d'allò que va passar i intentar ajudar-nos més", ha remarcat.
"Jo, aquell dia vaig perdre molts valors, vaig perdre un fill i gairebé en perdo dos, perquè hi havia la meva filla petita, i per això us encoratjo a seguir treballant", ha acabat.

Response: Aquestes Jornades d'Intel·ligència s'han dedicat als atemptats de Barcelona i Cambrils del 17-A. Buch ha volgut denunciar l'exclusió dels Mossos per lluitar contra el terrorisme, però també ha reconegut la importància de les decisions que va haver de prendre de manera immediata el cos policial. Javier Martínez ha fet un discurs en memòria del seu fill, víctima dels atemptats.


Instruction: Fes un resum del text següent:

Context:
Milers de jueus van escapar de l'Holocaust nazi a través dels Pirineus entre 1933 i 1945, durant el nazisme i la Segona Guerra Mundial, i molts van rebre l'ajuda i l'atenció dels habitants dels pobles de Lleida.
És la història que recull l'exposició 'Perseguits i Salvats' promoguda per la Diputació de Lleida que després de recórrer ciutats com Tel Aviv i Cracòvia ha desembarcat aquest dimarts al Centre Sefarad-Israel de Madrid, on es podrà veure fins el 22 de febrer.
La mostra ha obert portes amb la presència de l'ambaixador d'Israel a l'Estat, Daniel Kutner, i sota la presidència de la presidenta de la Diputació de Lleida, Rosa María Perelló.
Hi ha estat presents també el director del Centre Sefarad-Israel, Miguel de Lucas, la vicepresidenta de la Diputació de Lleida, Rosa Pujol, i l'historiador Josep Calvet, autor de 'Fugint de l'Holocaust', que ha ofert la conferència inaugural.
Durant l'acte l'ambaixador d'Israel ha destacat "l'herència de Lleida com a lloc de pas, de refugi de jueus que fugien de la barbàrie nazi" i ha agraït a la Diputació de Lleida la "tasca de difusió" d'un "capítol peculiar de la història d'Espanya amb els seus jueus".
"Els que estudiem aquest període ens retorna la confiança en la humanitat", ha dit.
També la presidenta de la Diputació de Lleida, Rosa M. Perelló, ha destacat el valor de la mostra que porta al centre de Madrid un capítol poc conegut de la història dels Pirineus i recuperar a base d'entrevistes orals de persones que queden vives i que van ajudar els jueus que fugien.
Alhora, ha remarcat que la mostra expressa la col·laboració dels pobles del Pirineu amb els refugiats que venien del nord alhora que molts republicans creuaven la frontera en direcció contrària fugint del feixisme de Franco.
Molts dels jueus que van travessar els Pirineus en direcció sud eren nascuts a Polònia, Alemanya, Àustria, Rússia, Bèlgica, Holanda o França que fugien de les persecucions a mesura que els nazis envaïen els seus països.
Malgrat que l'Estat i Portugal eren dues dictadures feixistes, també eren els únics punts de sortida del continent gràcies a les seves connexions marítimes amb Amèrica del Nord, el Nord d'Àfrica, la Gran Bretanya i Palestina.
Entre 1939 i 1940 els jueus van tenir pas lliure si presentaven la documentació a les duanes i presentaven un passatge per abandonar Espanya i Portugal, però a partir de 1940, per pressions del règim nazi, Franco va endurir els tràmits per a la concessió de visats d'entrada i es van iniciar les rutes clandestines pels Pirineus a través dels passos de muntanya.
L'exposició forma part del projecte homònim que la Diputació de Lleida va engegar el 2014 per recuperar la memòria de les famílies que van creuar els Pirineus fugint dels nazis, i que parla també de la col·laboració i l'ajuda que van rebre dels habitants dels pobles del Pirineu.
Ho fa a través de la contextualització històrica d'aquells episodis i de la trajectòria de diverses famílies que van aconseguir creuar.
També recupera algunes de les rutes que van seguir, ara recuperades en motiu del projecte.
L'exposició arriba a Madrid després de recórrer diverses ciutats.
Va iniciar la seva itinerància a l'Espace du Judaisme de Tolosa l'any passat, i després va passar per Sort, i Vielha.
També s'ha pogut visitar a la Biblioteca Central Elias Sourasky de la Universitat de Tel Aviv, i a l'Institut Cervantes de Cracòvia.
Forma part de la programació del Mes de la Memòria de l'Holocaust que organitzen el Centre Sefarad-Israel i la Comunitat Jueva de Madrid.
Precisament, el director del centre, Miguel de Lucas, ha destacat el caràcter "pedagògic" d'aquesta exposició per explicar un capítol poc conegut i que entronca de ple amb el sentit del seu centre.
Per això, organitzaran també visites guiades escoles madrilenyes amb la voluntat d'arribar també a públic jove.

Response: L'exposició "Perseguits i Salvats" serà al Centre Sefarad-Israel de Madrid. S'exposarà la història dels jueus que aconseguiren escapar de l'Holocaust i el nazisme a través dels Pirineus, abans i durant la Segona Guerra Mundial. A l'exposició s'ha donat valor a l'acolliment d'aquests jueus a Lleida, recollint aquesta part de la història amb entrevistes als supervivents.


Instruction: Fes un resum del text següent:

Context:
Diumenge que ve 2 d’agost Castelló celebrarà la VII Edició de la Travessia Platja del Gurugú, organitzada per l’Escola de Natació Nados i el Club Natació Castàlia Castelló.
Un esdeveniment que cada any se supera amb una organització excel·lent i un ambient esportiu-festiu que es diferencia de la resta d’esdeveniments.
I és que aquesta travessia va molt més allà d’una mera competició entre nadadors.
Els seus organitzadors han desenvolupat durant tots aquests anys diverses propostes que tracten d’oferir al participant i els seus acompanyants un esdeveniment divertit, educatiu i solidari.
El regidor d’Esports, Enric Porcar, ha presentat aquest matí en roda de premsa els 4 formats en els quals es disputa la competició de natació.
En primer lloc està la categoria ‘Open’, amb una distància de 2.300 m des de el “Pirulí” fins al quiosquet Solé Rototom Beach de la Platja del Gurugú.
La segona categoria és la de ‘Open Superparelles” que permet que, simultàniament a la inscripció individual, qualsevol persona puga formar tàndem amb un amic o amiga i sumar temps per a accedir a la classificació addicional de parelles, la qual cosa és un bon motiu per a tenir un duel extra en la competició.
La tercera és la categoria de ‘Promoció’, amb una distància de 800 m que va des de l’escullera que separa la platja del Serradal i la del Gurugú fins al citat quiosquet.
I, finalment, està la categoria Gurukids’, exclusiva per als xiquets que a més comptaran amb el suport dels majors que han participat en la resta de distàncies.
Les classificacions són per edats per a la travessia Open i Gurukids, mentre que per a la Promoció es lliurarà trofeu als tres primers de categoria masculina i femenina.
Així mateix, en les travessies Open i Gurukids, també hi haurà classificació per als nadadors discapacitats.
A més, la VII Edició de la Travessia Platja del Gurugú té previstes diverses activitats paral·leles per a fer de l’esdeveniment una vertadera festa de l’esport.
D’una banda està la Campanya de Prevenció del Càncer de Pell, mitjançant la qual s’han creat tres personatges per a llançar aquesta campanya en xarxes socials i mitjans de comunicació, que són Supergurugú, Gurukid i el Capità MalaUVA.
Vicente Richart, Director Tècnic del Club Natació Castalia Castelló ens explica aquesta divertida proposta: “Els dos primers lluiten contra el Capità MalaUVA per a evitar que aquest convença a la gent que prendre precaucions amb el sol és una ximpleria”.
El dia de la carrera escenificaran aquesta lluita abans de l’eixida dels nadadors.
Una altra de les novetats d’enguany és que la tradicional xarrada sobre entrenament en aigües obertes canvia el seu lloc i es trasllada del Patronat d’Esports a l’arena de la pròpia platja del Gurugú per a donar-li un nou format teòric-pràctic on Vicente Richart, al costat d’alguns dels seus nadadors del Club Natació Castàlia Castelló, donaran diverses pautes a tenir en compte a l’hora de participar en una prova en aigües obertes.
La part divertida l’aportaran els propis participants que vulguen assistir disfressats (amb temàtica lliure) i dels quals un comitè decidirà el guanyador que rebrà un lot de material esportiu.
Així mateix, se sortejaran diversos regals entre tots els que s’apunten a l’esdeveniment i cada participant rebrà la seua borsa del nadador amb samarreta, capell i una borsa de llepolies.
A més, divendres passat 24 de juliol es va organitzar un sopar solidari per a recaptar fons i així ajudar a l’Associació Espanyola Contra el Càncer, en la qual es va aconseguir recaptar 600 €.
A més, l’associació estarà present el diumenge, dia de la travessia, amb una vidriola per a seguir sumant a aqueixa xifra.
D’altra banda, les inscripcions estan ja xifrades entorn a les 250 i “s’espera sobrepassar la xifra de les 309 de l’any passat.
El període d’inscripció estarà obert fins al divendres” ha apuntat Porcar.
Referent a la celebració d’aquest esdeveniment, Enric Porcar, Regidor d’Esports, ha declarat que “en definitiva es tracta d’un esdeveniment per a gaudir, que deixa apart la tensió dels campionats i proposa que els participants puguen gaudir amb la família i els amics.
Que tothom, estiga més o menys preparat físicament, puga participar d’una festa de l’esport, que és la màxima que des de la Regidoria d’Esports ens hem marcat: fer arribar l’esport a tots i totes i que tothom puga gaudir d’ell en família, amb amics i d’una manera saludable i amable”.
Per la seua banda, Paco Valls, President del Club Natació Castàlia Castelló, ha manifestat que “des de la primera edició teníem clar que volíem ser diferents.
Els nostres nadadors estan tot l’any en un ambient molt competitiu i volíem que gaudiren sense aqueixa tensió que sol acompanyar-los allà on participen.
Així mateix, donem molta importància a la part educativa de l’esport, i sempre tractem que els nadadors es vagen amb una mica més que un simple trofeu”.

Response: El 2 d'agost tindrà lloc a Castelló la VII edició de la Travessia platja del Gurugú, organitzada per l'Escola de Natació Nados i el Club Natació Castàlia Castelló. Les travesses es divideixen en quatre categories. L'esdeveniment comptarà també amb activitats esportives i xerrades i, a més, es podrà anar disfressat i s'atorgarà un premi a la millor disfressa.


Instruction: Fes un resum del text següent:

Context:
Es pot presentar un llibre sense que el seu autor el defensi?
Avui dia qualsevol editorial es posaria les mans al cap només de pensar-hi, sobretot perquè casos com el de Salinger són ben estranys en la història de la nostra literatura.
Potser l’única persona a qui ha sortit bé la juguesca a casa nostra recentment ha estat la Marta Rojals, però en uns moments com els actuals, en què les xarxes socials bullen i la immediatesa és una de les eines competencials, renunciar a la presència de l’autor en la presentació de l’obra és quelcom inaudit.
I més encara si aquest autor és algú que és capaç d’omplir auditoris sencers en les presentacions, com és el cas de Lluís Llach.
El cas és que la nova novel·la del cantautor i diputat de Junts pel Sí haurà de fer camí sense que el seu autor la defensi ‘a causa de les circumstàncies polítiques que tothom coneix’.
L’editorial, Empúries –que forma part del grup Planeta, que ha traslladat la seva seu social fora de Catalunya per la declaració d’independència–, diu que en respecta la decisió i ha improvisat algunes fórmules perquè El noi del Maravillas, el llibre de Llach, pugui fer el seu recorregut amb èxit i sense veure’s gaire afectat.
Per tant, la presentació davant la premsa s’ha fet sense Llach però amb alguns pesos pesants per compensar.
Durant els darrers anys, Lluís Llach ha treballat molt il·lusionat en aquesta nova obra, que el consolida com a novel·lista de ressò internacional’.
Cal recordar, però, que l’entusiasme amb què Bassas ha presentat la novel·la i ha explicat la trajectòria del cantant no ha generat tanta unanimitat fins al moment.
Si bé és cert que l’èxit de vendes de les novel·les de Llach ha estat inqüestionable, aquesta unanimitat no ha arribat, ni de bon tros, al camp de la crítica literària, en què, tot i que ha rebut crítiques entusiastes, també n’ha rebut moltes de dolentes.
El segon suport al llançament del llibre ha vingut de Jordi Cornudella, editor de la casa, que ha contextualitzat i explicat el llibre davant la premsa.
Segons Cornudella, ‘amb aquesta obra, Llach tanca la seva visita a la història contemporània de Catalunya, i molt especialment a les dues èpoques que més l’han marcat: els anys vint i trenta i els anys seixanta i setanta’.
‘Estic segur que la següent novel·la que faci serà molt diferent d’aquesta’, ha assenyalat.
I què explica El noi del Maravillas?
Doncs en aquesta ocasió en Llach empra un recurs literari força interessant: en Roger Ventós (1939-2017) és un baríton d’òpera, una figura internacional, que rep un encàrrec del seu editor, escriure un llibre de memòries.
Però Ventós escriu una novel·la autobiogràfica on explica el seu naixement a Sete –és fill d’una mare catalana refugiada que escapa de la guerra– i el retorn a Catalunya, quan compleix els quinze anys, on retrobarà un oncle seu i un teatre de varietats, el Maravillas, en el qual havia treballat la seva mare i ell començarà la seva formació.
Aquesta història és la que lliura a l’editor.
Per tant, ens trobem amb un llibre metaliterari que permet ‘una visió àmplia de dos mons, el de la Barcelona canalla i el dels grans centres operístics europeus, l’epicentre del qual és París’, afirma Cornudella.
Lluís Llach va enregistrar un vídeo promocional del llibre a l’estiu –la data prevista de sortida era a final d’agost, però es va posposar fins que les coses estiguessin més calmades, i vés per on la ironia del destí– que no es passarà i no s’emprarà però que els periodistes sí que hem pogut veure, en què assegura que va viure una fascinació ‘per aquell món dels teatres de varietats que s’enfonsaven.
‘Jo tenia disset o divuit anys i era un pobre estudiant que venia de l’Empordà i veia com tota aquella gent havia de lluitar contra la censura amb dobles o triples significats.
Era el moment de la descoberta del barri xinès i de les lectures anarquistes’, hi explica.
Llach afirma que ‘hi ha moltes vivències personals, com el món de les classes de cant, que ha viscut durant vint anys, i un cert coneixement de l’òpera’.
També assegura que si li hagués de posar una banda sonora escolliria la música de Nino Rota, ‘que hi encaixaria perfectament’.
I si bé és cert que Nino Rota no hi pot posar la música, no és menys cert que un dels millors actors del país, Lluís Soler, ha posat la màgia a la presentació amb una lectura de fragments perfectament escollits que ha acabat amb una ovació dels periodistes que anava molt més enllà de l’emoció per la lectura, també era també un clam perquè la cultura tornés a la normalitat.
El llibre es posa a la venda en català i en castellà.

Response: Després de la declaració d'independència, l'editorial Empúries, ha traslladat la seva seu fora de Catalunya, per la qual cosa l'autor i polític de JxSí, Lluís LLach, no anirà a la presentació del seu nou llibre, "El noi del Maravillas". En canvi, altres figures com Antoni Bassas, Jordi Cornudella i Nino Rota hi han participat i han fet possible la presentació.